CS Úřední věstník Evropské unie L 135/21

ROZHODNUTÍ KOMISE

ze dne 8. září 2004

o opatřeních pro zábavní park Bioscope, která Francie provedla ve prospěch společnosti „S.M.V.P. – Mise en Valeur du Patrimoine Culturel“

(oznámeno pod číslem K(2004) 2686)

(Pouze francouzské znění je závazné)

(Text s významem pro EHP)

(2005/401/ES)

KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,

s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 88 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,

poté, co vyzvala zúčastněné strany, aby předložily svá vyjádření v souladu s uvedeným článkem (1) a s ohledem na tato vyjádření,

vzhledem k těmto důvodům:

I. POSTUP

(1) Komise obdržela dopisem ze dne 27. března 2001, zaznamenaném 28. března 2001, stížnost o případných státních podporách pro alsaský zábavní park Bioscope (dále jen „Bioscope“). Stížnost se týkala současně i Ekomuzea Alsaska, které bylo předmětem rozhodnutí Komise ze dne 21. ledna 2003 (2) a tudíž se ho toto rozhodnutí netýká.

(2) Komise požádala Francii o informace k tomuto opatření dopisy ze dne 30. března 2001, dne 31. července 2001, dne 14. prosince 2001, dne 16. července 2002, dne 17. října 2002 a dne 3. prosince 2002. Francie jí tyto informace poskytla v dopise ze dne 24. července 2001 zaznamenaném Komisí dne 26. července 2001, v dopise ze dne 28. listopadu 2001 zaznamenaném Komisí ve stejný den, v dopise ze dne 2. června 2002 zaznamenaném Komisí ve stejný den, v dopise ze dne 25. června 2002 zaznamenaném Komisí ve stejný den, v dopise ze dne 8. července 2002 zaznamenaném Komisí dne 9. července 2002, v dopise ze dne 21. října 2002 zaznamenaném Komisí dne 22. října 2002 a v dopise ze dne 7. února 2003 zaznamenaném Komisí dne 10. února 2003.

(3) Dopisem ze dne 29. října 2003 Komise informovala Francii o svém rozhodnutí zahájit řízení proti tomuto opatření podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy.

(4) Rozhodnutí Komise o zahájení tohoto řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (3). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby předložily svá vyjádření k danému opatření.

(5) Francie předala Komisi svá vyjádření v dopise ze dne 26. ledna 2004, zaznamenaném ve stejný den.

(6) V dopise ze dne 19. února 2004, zaznamenaném ve stejný den, předala Komisi svá vyjádření k dotyčné podpoře německá federace zábavních parků a podniků (Verband Deutscher Freitzeiparks und Freizeitunternehmen e.V. – dále jen „VDFU“).

(7) V dopise ze dne 24. února 2004, zaznamenaném dne 25. února 2004, předala Komisi svá vyjádření k dotyčné podpoře společnost „S.M.V.P. – Valorisation et Animation du Patrimoine Culturel“ (dále jen „SMVP“).

(8) V dopisech ze dne 26. února 2004 a ze dne 27. února 2004 Komise předala Francii kopii vyjádření předložených VDFU a SMVP.

(9) Dopisem ze dne 26. března 2004, zaznamenaném ve stejný den, Francie předala Komisi své komentáře k vyjádřením předloženým VDFU a SMPV.

(10) V dopise ze dne 25. srpna 2004, zaznamenaném Komisí dne 31. srpna 2004, Francie dodala doplňující informace k dotyčnému opatření.

II. POPIS

1. Projekt zábavního parku Bioscope

(11) Projekt zábavního parku Bioscope zahájil region Alsasko v roce 1994. Jednalo se o realizaci zábavního parku, který by byl současně vědecké, výchovné i zábavné povahy a soustředil by se na témata zdraví, života a životního prostředí.

(12) Myšlenkou regionálních orgánů Alsaska bylo, aby se návštěvníci mohli vzdělávat zábavnou formou. Park by měl volit jiný než konvenční přístup klasických přírodovědných či technických muzeí, jako například „Palais de découverte“ nebo „Cité des sciences“ v Paříži, která jsou považována za příliš málo atraktivní na to, aby plně plnila své původní poslání. Bioscope měl být naproti tomu návštěvníky vnímán především jako místo odpočinku a zábavy, který by jim ale příležitostně nabídl i možnost se poučit, a to v tempu, jaké si sami zvolí.

(13) Regionální orgány kromě toho uvádějí, že dalším z důvodů založení parku Bioscope, který není v protikladu s důvodem prvním, je rozšířit nabídku cestovního ruchu v Alsasku.

2. Postup výběru společnosti – příjemce dotace

(14) Nařízením prefekta ze dne 12. ledna 1998 Regionální rada Alsaska a Rady departementů Haut-Rhin a Bas-Rhin vytvořily smíšené zájmové sdružení SYMBIO (dále jen „sdružení SYMBIO“), jehož cílem je provádění postupů nezbytných k realizaci Bioscope.

(15) Regionální orgány se rozhodly provozovat Bioscope na základě právní zásady pověření veřejnou službou (4). Stát sám financuje nákup pozemků a část investičních nákladů. Deleguje výstavbu a provoz parku na třicet let koncesionáři, který státu náhradou za to skládá poplatek z obratu. Po uplynutí koncese se majetek vrací státu.

(16) S cílem vybrat koncesionáře sdružení SYMBIO zveřejnilo v září 1998 v Úředním věstníku Evropských společenství (5) výzvu, aby soukromé subjekty předkládaly své žádosti.

(17) Po dlouhém výběrovém řízení zaměřeném na výběr dostatečně zkušeného subjektu pro výstavbu parku a současně i pro jeho uspokojující provoz se sdružení SYMBIO rozhodlo pro společnost Parc Astérix, která se mezitím stala členem skupiny Grévin et Compagnie. Tato volba byla stvrzena dne 13. března 2001 podpisem pověření veřejnou službou, jehož předmětem byla „koncese koncepce, realizace a provozu tematického parku Bioscope“ podepsaná sdružením SYMBIO na straně jedné a společností „S.M.V.P. – Mise en Valeur du Patrimoine Culturel“, dceřinou společností společnosti Parc Astérix, na straně druhé.

(18) Dne 9. července 2002 byl k tomuto pověření veřejnou službou podepsán dodatek. Pověření veřejnou službou, tak jak je mění dodatek, se dále nazývá „koncesí“.

3. Projekt vycházející z nabídkového řízení – podmínky účasti státu (6)

(19) Koncese počítá s omezeným parkem, odpovídajícím počáteční investici ve výši 61,5 milionů EUR a s cílem dosáhnout z počátku návštěvnosti 400 000 návštěvníků ročně, do budoucna až 800 000 návštěvníků ročně.

(20) Podmínky účasti státu jsou stanoveny v koncesi.

(21) Stanoví se zejména tyto body: — Stát dává společnosti SMVP k dispozici, po částech a na dobu třiceti let, potřebné pozemky, tj. 50 hektarů. Tyto pozemky zůstanou v majetku státu a po uplynutí koncese je společnost státu zdarma vrátí. Budovy, stavby a koncese, které společnost SMVP získá, postaví, zařídí nebo zřídí během trvání koncese, kterou vlastní a která se vztahuje na provoz parku, společnost státu také bezplatně vrátí, pokud budou v době ukončení koncese plně a účetně odepsány. V opačném případě stát za jejich vrácení zaplatí odškodnění odpovídající jejich účetní zůstatkové hodnotě, — společnost SMVP pod dohledem státu vypracuje koncepci zábavního parku Bioscope, zrealizuje jej a bude jej po dobu třiceti let provozovat, — park, tak jak jej společnost SMVP vystavěla, odpovídá investici, jejíž první část představuje 61,5 milionů EUR. Stát se prostřednictvím sdružení SYMBIO podílí pouze na investicích první části, a to v celkové výši 30,5 milionů EUR, — další investice na obnovu parku bude plně hradit společnost SMVP. Jejich koncepci musí schválit stát, který především ověřuje, zda jsou v souladu s pedagogickým konceptem parku, — společnost SMVP platí státu roční poplatek odpovídající 2,5 % hrubého ročního obratu ze všech činností, které probíhají na geografickém území koncese (s výjimkou dvou prvních kalendářních roků, i neúplných, za které bude poplatek 1 % z obratu v prvním roce a 2 % z obratu v druhém roce), po odečtení poplatků různého druhu, které státu plynou ze zadaných činností.

III. DŮVODY, KTERÉ VEDLY K ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ

(22) Během výměny dopisů, která předcházela zahájení formálního vyšetřovacího řízení, Francie uvedla, že měla za to, že intervence veřejných orgánů v dotyčném případě má povahu kompenzací povinností spojených s posláním obecného hospodářského zájmu, které bylo svěřeno podniku, jenž získal koncesi na provoz Bioscope.

(23) V úvodu formálního vyšetřovacího řízení Komise vyjádřila následující pochybnosti o intervenci francouzského státu ve prospěch Bioscope i o zdůvodnění této intervence, které Francie uvedla.

(24) Za prvé se Komise domnívala, že existují určité pochybnosti o oprávněnosti argumentace Francie, podle které byla společnost, která byla příjemcem veřejné podpory, pověřena posláním obecného hospodářského zájmu. Komise totiž pochybovala o tom, že Francie zmíněné poslání jasně definovala. I kdyby toto poslání bývalo bylo jasně definováno, Komise přesto pochybovala o tom, že by Francie poskytla dostatečné zdůvodnění absence další kompenzace zvýšených nákladů spojených s uvedeným posláním.

(25) Za druhé se Komise domnívala, že státní podpora představuje pravděpodobně dotaci, zejména když nebyl předložen žádný důkaz o tom, že společnost, která byla příjemcem podpory, obdržela od státu platbu odpovídající tržní ceně služby za provozování zábavního parku.

(26) Za třetí Komise provedla analýzu, zda je případná podpora slučitelná s ustanoveními Smlouvy. Došla k závěru, že s ohledem na své cíle může být potenciální podpora analyzována pouze na základě ustanovení o regionálních podporách nebo na základě ustanovení čl. 87 odst. 3 písm. d) Smlouvy týkajících se podpory kultury. Vzhledem k tomu, že Francie k tomuto bodu neposkytla žádná odůvodnění, Komise vyslovila pochybnosti o tom, že byly podmínky nutné k povolení případné podpory podle prvního či druhého uvedeného ustanovení splněny.

IV. VYJÁDŘENÍ FRANCIE K ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ

1. O povaze státní pomoci projektu Bioscope jako kompenzaci za povinnost poskytovat hospodářsky obecně prospěšnou službu

(27) Ve svých vyjádřeních k zahájení formálního vyšetřovacího řízení Francie znovu vyjadřuje svůj postoj, podle něhož spoluúčast státu na projektu Bioscope nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy, ale kompenzaci nákladů spojených s povinností poskytovat hospodářsky obecně prospěšnou službu.

(28) Aby podpořila tuto úvahu, Francie nejprve připomíná podmínky vzniku Bioscope a dále uvádí konkrétní popis projektu parku tak, jak byl navržen sdružením SYMBIO ve spolupráci se společností SMVP. Popis zdůrazňuje zejména pedagogické poslání parku a výchovný aspekt jeho atrakcí, které jsou velmi odlišné od kolotočů a podobných zařízení klasických zábavních parků. Francie zdůrazňuje skutečnost, že v budoucnu nebude v žádném případě možné koncept parku změnit, neboť veškeré změny, které by narušovaly jeho pedagogické poslání, by byly v rozporu s dohodou uzavřenou mezi koncesionářem a státem.

(29) Francie dále uvádí, co považuje za obsah hospodářsky obecně prospěšného poslání, jaké má Bioscope plnit.

(30) Podle ní je toto poslání jasně definováno v koncesi, která sdružuje společnost SMVP a stát. Francie toto tvrzení dokládá výňatky z koncese, které obecně zdůrazňují společenské a vzdělávací cíle Bioscope, stejně tak i dalšími výňatky, které konkrétněji zmiňují sazby, jaké by se měly uplatňovat pro určité kategorie návštěvníků (děti s rodiči, školní skupiny, důchodci). Kromě toho Francie zdůrazňuje, že sdružení SYMBIO bude mít nad činností koncesionáře stálý dohled.

(31) Francie posuzuje jednotlivá kritéria stanovená Soudním dvorem Evropských společenství v rozhodnutí Altmark (7), na základě kterých se hodnotí veřejné podpory určené pro kompenzaci nákladů hospodářsky obecně prospěšných poslání.

(32) Francie zdůrazňuje, že ji nelze vytýkat neznalost těchto kritérií při přidělení státní podpory, protože zmíněný rozsudek byl vydán až dlouho poté, co byla koncese podepsána. Francie dále uvádí, že: — povinnosti veřejné služby jsou definovány jasně, protože tato operace je hospodářsky obecně prospěšnou službou jako celek, — parametry, podle kterých se vypočítává kompenzace, byly definovány jasně a předem, neboť byly stanoveny před koncesí a jejich princip i povaha samotná byly stanoveny před zahájením nabídkového řízení, — kompenzace nepřevyšuje částku nezbytnou na krytí nákladů spojených s výkonem hospodářsky obecně prospěšného poslání, neboť studie, kterou provedli nezávislí odborníci ze společnosti Rise Conseil, dokázala, že návratnost investice společnosti SMVP v rámci projektu Bioscope (mezi [5–10 %] (8) a [10–15 %] (8) v závislosti na odhadech výpočtu) bude srovnatelná, možná nižší než běžná úroveň v odvětví zábavních parků (mezi 11 a 15 % u zkoumaného vzorku ziskových tematických parků) (9).

2. O existenci státní podpory

(33) Francie se domnívá, že intervence veřejných orgánů ve prospěch Bioscope nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy.

(34) Francie se předběžně domnívá, že Bioscope nevykonává hospodářskou činnost. Bioscope by měl být spíše než za zábavní park považován za určitý druh muzea. Jakožto muzeum, škola nebo nemocnice by park Bioscope vyjadřoval vůli sloužit veřejnosti Alsaského regionu.

(35) Navíc se Francie domnívá, že existence Bioscope nebude mít vliv na obchodní styky mezi členskými státy. Francie nepopírá, že projekt Bioscope je výslovně zaměřen i na přilákání návštěvníků z jiných zemí než je Francie, a především návštěvníků z blízkého Německa. Uvádí však, že spádová oblast parku není větší než několik stovek kilometrů. Jediným dalším zábavním parkem v této oblasti je Europa-Park v Rust, který nemůže být považován za konkurenční park Bioscope, jednak z kvůli odlišným rozměrům a dále proto, že se zásadně liší i pojetím.

(36) Francie dále uvádí, že i z širšího hlediska nelze říci, že Bioscope ohrožuje hospodářskou soutěž, protože i kdyby provozoval obchodní činnost, byl by trh s produktem, který nabízí, omezen pouze na Bioscope či na velmi málo míst tohoto typu, která jsou ale od něho velmi vzdálena. Jen velmi málo produktů cestovního ruchu lze označit jako substituční k tomu, co nabízí Bioscope. Francie zdůrazňuje četné rozdíly, jaké existují mezi parkem Bioscope a zábavními parky typu Eurodisney nebo Europa-Park. Zmiňuje španělský park Terra Mitica, jehož pojetí se blíží pojetí Bioscope. Současně však uvádí, že je v praxi jen málo pravděpodobné, že by se turisté rozhodovali mezi návštěvou jednoho či druhého parku, vzhledem k tomu, že jsou od sebe vzdáleny tisíce kilometrů.

(37) Konečně se Francie domnívá, že zásah veřejných orgánů ve prospěch Bioscope nepřináší společnosti SMVP ani její mateřské společnosti Grévin et Compagnie žádnou výhodu. Francie dokládá svou úvahu tím, že proběhlo nabídkové řízení, které zaručuje, že se vybere nabídka odrážející tržní podmínky, a dále i tím, že byla provedena podrobná hospodářská analýza nezávislými odborníky společnosti Rise Conseil, jejíž výsledky ukazují, že návratnost investice společnosti SMVP v rámci projektu Bioscope bude srovnatelná či nižší, než je obvyklá návratnost investic v odvětví zábavních parků.

3. O slučitelnosti případné státní podpory se Smlouvou

(38) Francie uvádí, že pokud by byla spoluúčast veřejných orgánů na projektu Bioscope vykládána jako státní podpora ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy, pak by tato podpora byla v každém případě slučitelná se společným trhem.

(39) Předně Francie uvádí, že by podpora mohla být považována za slučitelnou se Smlouvou při uplatnění výjimky uvedené v čl. 87 odst. 3 písm. c) této smlouvy.

(40) Podpora by totiž splňovala podmínky Pokynů k vnitrostátní regionální podpoře (10) (dále jen „regionální pokyny“).

(41) Výhrada vyjádřená Komisí v regionálních pokynech ohledně individuálních podpor ad hoc poskytovaných mimo Komisí schválený režim nelze uplatnit na případ Bioscope, který nespadá do politiky odvětví. Navíc Francie předkládá seznam kladných dopadů této podpory na Alsaský region. Připomíná, že volba umístit Bioscope v podporované oblasti je úmyslná a dokonce vyvolala kritiku z vnitřních řad: někteří si přáli, aby byl projekt umístěn blíže regionálnímu hlavnímu městu.

(42) Podpora by splňovala i ostatní pravidla stanovená regionálními pokyny, zejména kritérium míry podpory, u níž studie společnosti Rise Conseil dokazuje, že je značně nižší než schválená míra pro danou oblast.

(43) Za druhé Francie uvádí, že podpora může být považována za slučitelnou se Smlouvou při uplatnění výjimky stanovené v čl. 87 odst. 3 písm. d) této smlouvy.

(44) Podle Francie by termíny „kultura“ a „kulturní dědictví“ zmíněného ustanovení měly být vykládány v širokém slova smyslu a zahrnout i vědeckou vzdělanost a podporu ochrany zdraví, které představuje jeden ze základních prvků kulturního dědictví lidstva. Francie v této souvislostí uvádí řadu činností, které Bioscope nabízí, a které umožní jeho návštěvníkům zvýšit své znalosti v oblasti životního prostředí a zdraví a obecněji tak zlepšit kvalitu svého života.

V. VYJÁDŘENÍ ZÚČASTNĚNÝCH STRAN

1. Vyjádření předložená VDFU

(45) VDFU v úvodu svých vyjádření uvádí, že odvětví zábavních parků tvoří především malé a střední podniky, které právě proto zvláště potřebují chránit proti narušením hospodářské soutěže. Podniky tohoto typu v Německu uskutečnily dané investice samy bez jakékoli podpory státu a samy nesly nemalé riziko. Některé mezitím skoupila sama společnost Grévin et Compagnie. Státní podpory, které narušují hospodářskou soutěž, by v tomto odvětví byly velmi škodlivé, protože by vedly k omezení návštěvních špiček nedotovaných zábavních parků, přičemž právě návštěvní špičky jsou období, která umožňují takovým parkům dosáhnout ziskovosti.

(46) VDFU se domnívá, že intervence státu ve prospěch společnosti SMVP představuje podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy.

(47) VDFU se totiž domnívá, že podmínky koncese neumožňují sdružení SYMBIO dosáhnout běžného výnosu za svou část investic v Bioscope. Sdružení SYMBIO se výměnou za svou účast spokojí s nevelkým poplatkem z obratu parku. Soukromý subjekt by na jeho místě žádal větší účast na zisku. Z toho vyplývá, že společnost SMVP má vyšší výnos než je na trhu běžné. Koncese společnosti SMVP mimo jiné umožňuje působit ve značné součinnosti s ostatními parky své mateřské společnosti.

(48) VDFU dále mimo jiné zpochybňuje způsobilost této intervence ze strany Francie jako kompenzaci za službu v obecném hospodářském zájmu. VDFU se domnívá, že v tomto případě není ani jedna ze čtyř podmínek výše uvedeného rozhodnutí Altmark splněna.

(49) Hospodářsky obecně prospěšné poslání, které by měl Bioscope plnit, není totiž dostatečně přesně vymezeno, jak v této oblasti požaduje Soudní dvůr. VDFU v žádném případě nezpochybňuje chvályhodnost záměru francouzských veřejných orgánů vzdělávat zábavnou formou, ale domnívá se, že tento záměr jako takový nestačí pro přesné vymezení rozsahu hospodářsky obecně prospěšného poslání, které má Bioscope splňovat. Aby bylo vymezení dostačující, bylo by třeba podrobně upřesnit prostředky, které je třeba vynaložit pro plnění poslání veřejné služby a dále by bylo třeba vyloučit jakoukoli možnost pozdější úpravy parku, která by nebyla v souladu s veřejným záměrem. VDFU kromě toho uvádí, že je velmi běžné, že v zábavních parcích financovaných i z čistě soukromých zdrojů jsou atrakce vzdělávacího zaměření. Nejlepším příkladem je Europa-Park, ve kterém se nachází například replika Shakespearova divadla nebo vesmírné stanice MIR a který umožňuje i seznámení s problematikou ochrany životního prostředí prostřednictvím „čtyřrozměrného“ filmu, který byl natočen ve spolupráci se Světovým fondem na ochranu přírody (WWF).

(50) Kvůli nepřesnému vymezení hospodářsky obecně prospěšného poslání, které má Bioscope splňovat, se VDFU domnívá, že není možné mít za to, že koncese předem, objektivně a transparentně stanoví zásady pro výpočet kompenzace nákladů tohoto poslání. VDFU se domnívá, že částky poplatků, které bude SMVP vyplácet, nejsou transparentně stanoveny ani odůvodněny a nezakládají se na objektivních kritériích.

(51) Navíc se VDFU domnívá, že postup zvolený pro výběr koncesionáře Bioscope dostatečně neupřesňoval obsah hospodářsky obecně prospěšného poslání ani prostředky, které je třeba vynaložit pro plnění tohoto poslání na to, aby bylo možné považovat provádění tohoto postupu za dostatečný důkaz toho, že zde neexistuje možnost nadhodnocené kompenzace. Proto by bývalo bylo nutné, aby Francie zdůvodnila částku kompenzací, které přiděluje koncesionáři za výkon hospodářsky obecně prospěšného poslání, a to podrobným způsobem a s přihlédnutím k veškerým nákladům a výnosům koncesionáře, což dostatečně neučinila.

(52) VDFU ve svých komentářích dále uvádí, že považuje podporu francouzského státu určenou pro Bioscope za neslučitelnou s ustanoveními Smlouvy.

(53) VDFU uvádí, že považuje tuto podporu za neslučitelnou s regionálními pokyny. Podpora není přidělena v rámci některého z režimů schválených Komisí; bylo by nutné dokázat její příznivý dopad na hospodářství regionu. Podle VDFU čítá zeměpisná oblast, ve které se má Bioscope nacházet, nejméně deset dalších zábavních parků, a to pokud počítáme pouze na německé straně. Nashromážděné zkušenosti v této oblasti, zejména mnohé neúspěchy parků jako například parku Hagodange/Lorraine (Lotrinsko), ukazují, že velké investice veřejné sféry v této oblasti nemají žádný podstatný příznivý strukturální účinek na hospodářství regionu.

(54) Podle VDFU by bylo třeba dokázat, že park bude mít dostatečný potenciál pro trvalý vzestup regionu a že rozvoj, který s tím bude spojen, bude kompenzovat dopad na konkurenty Bioscope. Podle VDFU je z logického hlediska nemožné obě tyto podmínky splnit současně, přinejmenším pokud budeme postupovat podle úvah Francie.

(55) Konečně se VDFU domnívá, že pokud by měla být podpora Bioscope povolena v rámci čl. 87, odst. 3 písm. d) Smlouvy, bylo by třeba provést analýzu proporcionality dotace s uvedenými záměry propagace kultury a kulturního dědictví. Taková analýza proporcionality však může být realizována pouze za transparentních a objektivních podmínek, které je rovněž třeba zajistit pro analýzu proporcionality kompenzací hospodářsky obecně prospěšných poslání. VDFU se domnívá, že taková analýza provedena nebyla, jak je dále výslovně uvedeno v bodě odůvodnění 45 a bodech následujících.

2. Vyjádření předložená společností SMVP

(56) Společnost SMVP uvádí, že plně sdílí vyjádření Francie, která jsou shrnuta v oddíle 4.

(57) Společnost SMVP dále uvádí, že jejím jediným cílem je realizace úkolů zadaných v koncesi. Upozorňuje Komisi na velkou specifičnost parku Bioscope. Ona sama ani žádná jiná pobočka její mateřské společnosti zatím nemá žádné zkušenosti se správou tak atypických parků.

(58) Podle společnosti SMVP je projekt Bioscope záležitostí čistě veřejné iniciativy, jehož pojetí stanovené pouze veřejnými orgány nepopiratelně odpovídá plnění obecného zájmu.

(59) Koncepce, realizace a provoz takového parku nelze pojímat pouze v čistě soukromém rámci, o čemž podle společnosti SMVP svědčí výsledky výše zmiňované studie společnosti Rise Conseil.

(60) Podle společnosti SMVP nemůže být tedy veřejná účast na financování činnosti plnící obecný zájem, který soukromý sektor není schopen sám pokrýt, neslučitelná s pravidly Společenství o státních podporách.

(61) Společnost SMVP tedy dochází k závěru, že účast státu nepřevyšuje úroveň podpor, které jsou slučitelné s pravidly Společenství.

VI. KOMENTÁŘE FRANCIE K VYJÁDŘENÍM ZÚČASTNĚNÝCH STRAN

(62) Komentáře Francie se týkají pouze vyjádření VDFU.

(63) Francie zpochybňuje tvrzení VDFU, podle kterého je míra návratnosti investice pro sdružení SYMBIO příliš nízká. Podle ní bude pro sdružení SYMBIO míra návratnosti srovnatelná s mírou, kdy nevzniká žádné riziko, což je podle Francie míra, která by se měla používat pro činnosti veřejných subjektů, které čerpají z peněz veřejných rozpočtů. Kromě toho společnost VDFU opomněla vzít na vědomí skutečnost, že se Bioscope vrátí sdružení SYMBIO po uplynutí 30 let koncese, a to včetně pověsti a zákazníků, což výpočty sdružení zkresluje.

(64) Francie rovněž popírá názor VDFU, podle něhož státní podpora určená Bioscope nesplňuje podmínky stanovené Soudním dvorem ve výše uvedeném rozhodnutí Altmark. Opakuje již přednesené argumenty v oddíle 4 a především zdůrazňuje skutečnost, že podle jejího názoru Bioscope nenabízí vedle vzdělávacích činností i zábavní, ale soustřeďuje se výhradně na ty vzdělávací. Zdůrazňuje skutečnost, že koncese neumožňuje změnu povahy parku. Jakékoli porušení jeho čistě pedagogického charakteru koncesionářem by mohlo být kvalifikováno jako „velmi závažný přestupek“, který opravňuje sdružení SYMBIO přijmout nápravná opatření, v krajním případě i odebrání koncese.

(65) Francie dále uvádí, že Bioscope je jedinečným projektem, který podle ní nekonkuruje žádnému z německých tematických parků. Podle ní jsou činnosti uváděné VDFU jako příklady kulturních činností, které tyto parky nabízejí, pouze okrajové a podružné ve srovnání s činnostmi zábavními. Navíc je v Německu park Europa-Park jediný, který se nachází méně než tři hodiny cesty od parku Bioscope.

(66) Francie dále zpochybňuje i analýzu VDFU týkající se slučitelnosti státní podpory s regionálními pokyny. Francie se domnívá, že v jejím úsudku o regionálním dopadu této dotace nejsou rozpory. V případě, že by stát dosáhl svého cíle, měla by podpora kladný dopad na region a státní finanční prostředky by se nevyplýtvaly. Připomíná četné kladné účinky, jaké Bioscope místnímu hospodářství přinese. Dále vyjadřuje jisté pochybnosti o argumentu VDFU, podle něhož by Bioscope německé parky připravil o návštěvnické špičky, které jsou pro jejich ziskovost nezbytné. Jediný německý park, který je dostatečně blízko Bioscope, aby mohl vzniknout případ, kdy se budou turisté rozhodovat o návštěvě jednoho či druhého parku, je Europa-Park. Roční návštěvnost tohoto parku (3,3 miliony podle odhadů Francie) je taková, že je velmi málo pravděpodobné, že by jeho existence závisela na předpokládané špičce návštěvníků v roce.

(67) Francie na závěr ještě připomíná, že kulturní cíl projektu Bioscope je podle ní plně v souladu s jeho posláním veřejné služby.

VII. HODNOCENÍ

1. K existenci podpory

(68) Opatření je státní podporou ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy, pokud z ní plyne jednomu či některým podnikům selektivní konkurenční výhoda ze státních prostředků tak, že jsou nebo mohou být ovlivněny obchodní styky mezi členskými státy. Komise v tomto oddíle zkoumá každé ze čtyř kumulativních kritérií této definice.

(69) Není pochyb o tom, že opatření je selektivní, protože je ve prospěch pouze jednoho podniku – společnosti SMVP.

(70) Zásah státu ve prospěch Bioscope zahrnuje převod peněžních prostředků sdružením SYMBIO, což je subjekt sdružující samosprávní celky. Zjevně jsou tedy uvolňovány státní prostředky.

(71) Francie stojí za tvrzením, že Bioscope je natolik specifickým zábavním parkem, že nijak nenahrazuje nabídku ostatních zábavních parků a zejména toho jediného, který se podle ní nachází v jeho oblasti případných zákazníků. Podpora, kterou stát věnuje tomuto projektu, tedy nemůže ovlivnit návštěvnost a nemá tedy vliv na obchodní styky mezi členskými státy.

(72) Komise uznává, že činnosti, které Bioscope nabízí, jsou velmi odlišné od těch, které nabízejí ostatní běžné zábavní parky. Návštěva klasického zábavního parku není tedy rovnocennou alternativou k návštěvě Bioscope, důsledkem čehož bude jistě značné snížení počtu návštěvníků, které Bioscope ostatním parkům odláká.

(73) Komise se nicméně domnívá, že tento rozdíl nestačí, aby se zcela vyloučily všechny formy nahraditelnosti. Pokud se totiž lidé rozhodují o tom, jakým způsobem budou trávit volný čas, ne vždy se rozhodují mezi činnostmi stejného typu. Mohou se rozhodnout, že navštíví raději plavecký bazén než zoo, i když, pokud jde o zábavu, je návštěva zoologické zahrady obsahově velmi odlišná od pobytu v bazénu. Stejně tak je běžné, že rodiče rozhodnou, že celá rodina půjde do muzea; kdyby se však měly děti rozhodnout samy, raději by šly na pouť.

(74) Komise se tedy domnívá, že návštěva Bioscope je určitou alternativou k návštěvě německých zábavních parků, i když jen omezeně.

(75) Vzhledem k výše uvedeným důvodům se Komise domnívá, že v tomto případě může mít opatření dopad na obchodní styky mezi členskými státy a splňuje tedy požadované kritérium.

(76) Aby Komise mohla stanovit, zda přijaté opatření dává společnosti SMVP konkurenční výhodu, musí ověřit zda zásah státu této společnosti zabezpečil lepší postavení, než v jakém by byla, kdyby tržní síly působily volně.

(77) Samotná existence peněžní intervence státu není dostatečnou podmínkou k vyvození závěru, že společnost, která je příjemcem dotyčné intervence, má výhodu. Stát totiž může intervenovat za stejných podmínek, za jakých by se rozhodl zasáhnout soukromý investor v tržním hospodářství. Zásah pak nepředstavuje výhodu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy.

(78) V daném případě je analýza povahy státní intervence velmi obtížná kvůli právní povaze koncese, která každé ze smluvních stran ukládá velmi nesouměrná práva a povinnosti.

(79) Velmi stručně můžeme z ekonomického hlediska říci, že obě strany do projektu Bioscope investují, ale za různých podmínek rizikovosti. Sdružení SYMBIO zastupující veřejnou sféru podstupuje velmi malá rizika, zatímco společnost SMVP na sebe bere podstatnou část obchodních rizik. Zcela přirozeně pak investor, který nese nejméně rizik, získá méně než ten, který nese jejich většinu.

(80) Analýza tedy musí prověřit především přiměřenost míry zhodnocení investic, které každá strana uskutečnila.

(81) Komise bere na vědomí, že tato analýza byla provedena nezávislou společností Rise Conseil a její závěry Francie Komisi předala.

(82) Analýza dospěla k závěru, že míra ziskovosti projektu Bioscope pro společnost SMVP není vyšší než míra ziskovosti srovnatelných investic v čistě soukromých projektech. Dále v závěrech uvádí, že míra ziskovosti projektu Bioscope pro sdružení SYMBIO je srovnatelná s mírou ziskovosti nerizikových investic. Tyto závěry nasvědčují tomu, že existuje určitá přiměřenost míry ziskovosti obou investorů s tržní mírou.

(83) Nicméně tato analýza je založena na skutečnosti, že lze souhlasit s tím, že investice veřejných orgánů bude mít velmi odlišnou podobu od investice společnosti SMVP. Aby byla splněna zásada týkající se zacházení se soukromým investorem v tržním hospodářství, musí být možné, aby jiný soukromý investor, možná jiné povahy než správce parku, mohl uskutečnit investici srovnatelné povahy, jako je ta, kterou uskutečnil stát.

(84) Podle vyjádření samotné společnosti SMVP je velmi pravděpodobné, ne-li jisté, že by projekt nebylo možné zahájit bez účasti sdružení SYMBIO v dané podobě. To by mohlo znamenat, že by účast sdružení SYMBIO nebylo možné nahradit účastí soukromého investora, i za stejných podmínek (absence rizika spojená s nižší mírou zhodnocení). Komise se domnívá, že tento závěr nutně neodporuje výsledkům studie společnosti Rise Conseil, neboť je možné, že stát disponuje mimořádnými právními nástroji, které mu umožňují zasahovat za podmínek, které pro subjekty soukromé sféry nemohou existovat.

(85) Vzhledem k výše uvedeným odůvodněním, Komise nemůže vyloučit existenci výhody pro společnost SMVP.

(86) Výše zmíněné rozhodnutí Soudního dvora ve věci Altmark uvádí čtyři kumulativní podmínky, které pokud jsou splněny, umožňují kvalifikovat opatření jako kompenzaci nákladů spojených se službou v obecném hospodářském zájmu a tím se vyhnout kvalifikaci konkurenční výhody.

(87) První z podmínek je, aby „podnik, který je příjemcem podpory, byl skutečně pověřen výkonem povinností veřejné služby a (aby) tyto povinnosti byly jasně definovány“.

(88) Komise zpochybnila v úvodu formálního vyšetřovacího řízení skutečnost, že by tato podmínka byla v daném případě splněna.

(89) Po analýze informací poskytnutých Francií a třetími stranami Komise stále o splnění této podmínky pochybuje.

(90) Komise se totiž domnívá, že pedagogický a vzdělávací záměr Bioscope, jak je definován například v úvodních ustanoveních koncese, je příliš obecný, než aby mohl být považován za jasnou definici veřejné služby. Tato definice je zejména příliš obšírná na to, aby se na ní mohl zakládat jakýkoli odhad nákladů na toto poslání.

(91) Kromě toho se Komise domnívá, že argument Francie, podle něhož koncese jako celek vymezuje povinnosti veřejné služby, není o nic přijatelnější. Koncese totiž obsahuje četné články, které by byly zcela stejné, kdyby Bioscope neměl sebemenší pedagogické či vzdělávací poslání, a proto nemohou být považovány za definici poslání veřejné služby. Přinejmenším by bylo třeba stanovit, které z článků koncese odkazují na vzdělávací poslání. Komise se domnívá, že neexistuje v tomto ohledu dostatečně přesný článek, možná s výjimkou článků o zvláštních sazbách pro určité kategorie návštěvníků, o nichž se zmiňuje bod odůvodnění 92.

(92) Komise se rovněž domnívá, že články o zvláštních sazbách pro určité kategorie návštěvníků, které Francie zmiňuje, by mohly představovat základ pro vymezení hospodářsky obecně prospěšného poslání. Je však jasné, že tyto články se týkají pouze části činnosti Bioscope. Pokud by měly vymezit hospodářsky obecně prospěšné poslání, rozsah tohoto poslání nestačí na to, aby byl celý projekt považován za projekt veřejné služby. Kromě toho je rozsah poslání veřejné služby spojeného s těmito články nepříliš jasný. Je totiž běžné, aby i v obvyklých, nedotovaných zábavních parcích existovaly zvláštní sazby pro určité kategorie návštěvníků. Jedná se o velmi rozšířenou obchodní praxi.

(93) Vzhledem k výše uvedeným důvodům se Komise domnívá, že nelze vyloučit existenci výhody pro společnost, která byla příjemcem dotace, a nelze vyloučit, že by tato výhoda případně mohla být pokryta pojmem kompenzace nákladů hospodářsky obecně prospěšného poslání, ovšem pouze velmi částečně.

(94) Komise tedy nemůže vyloučit existenci státní podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy ve prospěch společnosti SMVP. V oddíle 7.2 však bude dokázáno, že pokud tato podpora existuje, je se Smlouvou slučitelná.

2. O slučitelnosti podpory

(95) Komise bere na vědomí, že podpora je udělena investičnímu projektu umístěnému ve znevýhodněné oblasti ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy (v draselné pánvi Alsaska). Jedná se o tzv. projekt podpory ad hoc, protože se nenachází v žádném z Komisí předem schválených režimů podpory.

(96) Podobné investiční projekty lze někdy analyzovat ve světle víceodvětvového rámce regionální podpory velkým investičním projektům. V tomto případě datum udělení podpory odpovídá datu podpisu dodatku koncese, tedy 9. červenci 2002, případně uplatnitelný víceodvětvový rámec byl zveřejněn v roce 1998 (11). Tento rámec se dále uvádí jen jako „rámec“.

(97) Bod 2.1 rámce omezuje jeho oblast působnosti pouze na některé projekty splňující dvě přesná alternativní kritéria.

(98) První kritérium se skládá ze tří kumulativních podkritérií: — celkové náklady projektu musí být nejméně 50 milionů EUR, — míra kumulovaných částek podpory musí představovat nejméně 50 % horní hranice regionální podpory stanovené pro velké podniky dotyčné oblasti, — podpora na vytvořené nebo zachované pracovní místo musí být nejméně 40 000 EUR.

(99) V tomto oddílu bude doloženo, že celkové náklady projektu jsou [60–65] (8) milionů EUR, že intenzita podpory je [7–8] (8) %, přičemž horní hranice pro danou oblast je 10 % a hrubý ekvivalent dotace je [5–10] (8) milionů EUR, což pro 105 nově vytvořených pracovních míst představuje podporu na jedno pracovní místo ve výši [45 000–95 000] (8) EUR.

(100) Rámec lze tedy použít.

(101) Proto, aby Komise určila, zda je podpora slučitelná s kritérii, která rámec stanovuje, je třeba nejprve vypočítat míru podpory. Tuto míru je pak třeba porovnat s horní hranicí, kterou získáme, použijeme-li výpočetní vzorec v bodě 3.10 rámce.

(102) Míra podpory poskytované v podobě dotace je poměr mezi dotací a způsobilými náklady. Pokud se podpora poskytuje v jiné formě než je dotace, musí se nejprve vypočítat ekvivalent dotace a pak se vyjádří jakožto způsobilé náklady.

(103) Podpora poskytnutá státem je v tomto případě komplexní. Obsahuje prvek dotace, ale i další prvky, kladné i záporné, vyplývající z práv a povinností obou stran, které koncesi podepsaly. Při výpočtu ekvivalentu dotace této podpory je třeba vzít všechny tyto prvky v úvahu.

(104) Následující tabulka shrnuje zásady dané koncese i jejich kladný či záporný dopad na udělení podpory společnosti SMVP. Zásada koncese Dopad na SMVP účast státu na počáteční investici kladný poskytnutí pozemků kladný placení poplatku státu záporný vrácení majetku státu po vypršení platnosti koncese záporný

(105) Pro vyhodnocení hrubého ekvivalentu dotace dané státní podpory je třeba vyčíslit každý z uvedených prvků a následně je sečíst. Pro vyčíslení jednotlivých prvků Komise použila informace, které měla k dispozici, zejména informace obsažené ve zprávě společnosti Rise Conseil.

(106) Zhodnotit účast státu na počáteční investici je snadné: je stanovena na 30,5 milionů EUR. Státní příspěvek bude vyplácen ve splátkách po dobu 10 let. Je tedy třeba jej aktualizovat. Komise proto použila referenční a aktualizující sazbu, kterou doporučovala Francii i v době poskytnutí dotace. Tato sazba je 5,06 % a je použita ve všech následujících výpočtech.

(107) Aktualizovaná hodnota státní účasti na počáteční investici je 25,933 milionů EUR.

(108) Je třeba poznamenat, že toto je jediný státní příspěvek na investice do Bioscope ve formě dotace. Další investice jsou plně hrazeny společností SMVP.

(109) Poskytnutí pozemků, je vlastně výše nájmu, který společnost SMVP nemusí platit; je ohodnocena na 6,718 milionů EUR. Tento výpočet vychází z hodnoty pozemků nabízených v oblasti Pulversheim nacházející se v blízkosti Bioscope (mezi 10 a 12 EUR/m2) a sazby ročního nájemného, které v souladu s definicí Generálního ředitelství daní odpovídá 8 %.

(110) Celková výše poplatků, které společnost SMVP zaplatí sdružení SYMBIO, byla vypočtena na 7,295 milionů EUR. Tato hodnota vychází z plánovaného obratu Bioscope, který uvádí Komisi sdělený obchodní plán.

(111) Vyčíslit skutečnost, že po vypršení platnosti koncese bude majetek vrácen státu, bylo obtížnější. Je jasné, že její dopad bude pro společnost SMVP nepříznivý. V případě klasických dotací je příjemce dotace vlastníkem své investice a definitivně jím i zůstane, plně s ní může disponovat. Zejména může tuto investici prodat. V daném případě se však Bioscope po uplynutí 30 let koncese plně, včetně pověsti a zákazníků, vrací státu (12). Ve srovnání s klasickou situací zde společnost SMVP ztrácí hodnotu tohoto majetku, která odpovídá ceně, za jakou by jej mohla prodat (samozřejmě je třeba počítat s aktualizovanou cenou vzhledem k počátečnímu datu).

(112) Komise se tedy domnívá, že tato prodejní cena, kterou společnost SMVP ztrácí, může být použita pro odhad negativního dopadu vrácení majetku státu, jak stanoví koncese.

(113) Pro výpočet této prodejní ceny byly použity dvě různé metody: metoda násobku hrubého přebytku z provozu a metoda volného peněžního toku.

(114) První metoda spočívá ve vyjádření hodnoty podniku násobkem hodnoty jeho hrubého provozního normativního přebytku. Násobek se určuje podle odvětví a podle nedávno uskutečněných transakcí, jejichž finanční hodnoty byly zveřejněny.

(115) Společnost Rise Conseil provedla analýzu hodnot násobků pozorovaných v nedávno uskutečněných transakcích v odvětví, kde byl zveřejněn dostatek finančních údajů; analýza ukazuje násobky, které se pohybují mezi 6,3 (13) a 13,25 (14) s průměrnou hodnotou 8,71.

(116) Při použití tohoto násobku v případě Bioscope bude výsledná hodnota podniku [15–20] (8) milionů EUR (15).

(117) Druhá metoda spočívá ve stanovení volného normativního peněžního toku podniku po udělení koncese, přičemž musíme vycházet z toho, že podnik má hodnotu hypotetické společnosti, která nepřetržitě vytváří tento peněžní tok.

(118) Předpokladem pro tento výpočet je stanovení míry nepřetržitosti peněžního toku.

(119) Společnost Rise Conseil provedla studii finančních analýz nedávno uskutečněných transakcí; studie ukazuje předpoklady, jejichž míra nepřetržitosti peněžního toku se pohybuje mezi 1 % (16) a 3,5 % (17) s průměrnou hodnotou 2,2 %.

(120) Obvykle navíc vycházíme z toho, že míra nepřetržitosti peněžního toku je řádově stejně vysoká jako míra růstu hospodářství. Francie v posledních letech dosahovala hospodářského růstu mezi 1 % a 3 %; Komise se domnívá, že míra nepřetržitosti peněžního toku by mohla mít hodnotu 2,2 %.

(121) Použijeme-li tuto metodu na výše citované předpoklady, dospějeme k hodnotě podniku [15–20] (8) milionů EUR (18). Tato hodnota se blíží té předešlé, což svědčí o provázanosti obou ekonomických přístupů.

(122) Komise nechtěla upřednostňovat jeden ekonomický přístup před druhým, proto se rozhodla použít aritmetický průměr z obou získaných výsledků, což je [15–20] (8) milionů EUR.

(123) Hrubý ekvivalent dotace tedy je 25,933 + 6,718 – 7,295 – [15–20] (8) = [5–10] (8) milionů EUR.

(124) Pro výpočet míry podpory je třeba, aby byla vyjádřena jako percentuální hodnota způsobilých investic.

(125) Investice do projektu Bioscope je možné rozdělit na dvě velké skupiny: investici počáteční, která je nezbytná pro otevření parku a investice pozdější, jejichž realizace je nezbytná pro udržení přitažlivosti parku.

(126) Oba typy investic zmiňuje i koncese. Koncese stanoví hodnotu počáteční investice na 61,5 milionů EUR, o jejíž náklady se podělí sdružení SYMBIO a společnost SMVP. Aktualizovaná hodnota výše uvedených investic je 49,985 milionů EUR. Koncese však kvantitativně nestanoví výši pozdějších investic, uvádí jen, že je třeba, aby byly takové, aby parku udržely jeho přitažlivost. Pozdější investice musejí být schváleny sdružením SYMBIO, jejich náklady však plně ponese společnost SMVP.

(127) Pro vyčíslení pozdějších investic Komise vycházela z obchodního plánu společnosti SMVP, který sdružení SYMBIO schválilo.

(128) Celková aktualizovaná hodnota pozdějších investic je [25–35] (8) milionů EUR. Komise je toho názoru, že tento odhad je opatrný, neboť průměrné zatížení těchto investic v posledních 10 letech koncese, kdy Bioscope bude fungovat podle plánu, představuje pouze 14 % obratu, přičemž průměrné hodnoty se ve Francii v tomto odvětví jinak pohybují mezi 16 a 25 % obratu (19). Pokud by byl odhad těchto investic méně opatrný, jejich hodnota by byla vyšší a vypočtená míra podpory by pak byla nižší. Komise se pro své potřeby proto může spokojit s takto opatrným odhadem.

(129) Z [25–35] (8) milionů EUR pozdějších investic Komise použila jako základ pro výpočet způsobilých nákladů pouze tu část, která odpovídá investicím do nových atrakcí, tedy investicím na rozšíření činností Bioscope, což činí [15–20] (8) milionů EUR, s výjimkou investic do údržby či obnovy, které představují [10–15] (8) milionů EUR. Pouze první kategorie zmíněných investic totiž odpovídá počátečním investicím ve smyslu regionálních pokynů (bod 4.4 uvedených pokynů).

(130) Základ pro výpočet způsobilých nákladů tedy je 49,585 milionů EUR pro první část investic a [15–20] (8) milionů EUR pro druhou část, celkem [65–70] (8) milionů EUR.

(131) Komise odečetla z těchto nákladů část určenou na financování zavedení atrakcí, jemuž podle ní podle bodu 4.5 regionálních pokynů nelze přiznat podporu. V přesném popisu výdajů v první části, který Francie dodala, představují tyto činnosti 5 % celkových nákladů. Komise z toho vyvodila, že tomu bude stejně v dalších částech. Způsobilé výdaje ve smyslu regionálních pokynů představují tedy 95 % z [65–70] (8) milionů EUR, což je [60–65] (8) milionů EUR.

(132) Míra podpory vypočtená z hrubého ekvivalentu dotace tedy je 7,279/[60–65] (8) = [10–12] (8) %.

(133) Míra podpory vypočtená z čistého ekvivalentu odpovídá této hodnotě, vypočítané s použitím předpokladů lineárních odpisů obchodního plánu a základní sazby aktualizace doporučované Francii Komisí, a je [7–8] (8) % (20).

(134) Vzorec v bodě 3.10 rámce stanoví, že horní hranice přípustné míry je součin čtyř veličin.

(135) První veličina, označená R, je maximální povolená míra podpory pro velké podniky v dané podporované oblasti. V tomto případě R = 0,10.

(136) Druhá veličina, označená T, je faktor stavu hospodářské soutěže.

(137) V bodě 3.3 rámce se uvádí že „pro stanovení toho, zda strukturální kapacita daného (pod)odvětví je či není využita, Komise zohlední na úrovni Společenství rozdíl mezi průměrnou mírou využití výrobních kapacit zpracovatelského průmyslu jako celku a mírou využití kapacit v daném (pod)odvětví“. Kapacitu považujeme za nevyužitou, pokud v posledních pěti letech byla míra využití kapacit v daném (pod)odvětví nižší o 2 procentní body než průměrná míra využití výrobních kapacit ve zpracovatelském průmyslu jako celku. Pokud je rozdíl vyšší než 5 procentních bodů, nevyužití strukturální kapacity je považováno za vážné.

(138) Jak již Komise několikrát ve svých dřívějších rozhodnutích (21) poznamenala, není možné srovnávat odvětví zpracovatelského průmyslu s odvětvím služeb, jakým je například odvětví zábavních parků nebo nějaké z jeho pododvětví. Kvantitativní kritérium uvedené v bodě odůvodnění 137 se tedy nemůže použít.

(139) Pokud neexistuje dostatek údajů o využití kapacity, bod 3.4 rámce uvádí, že Komise prozkoumá, zda jsou dané investice realizovány na trhu, který je v úpadku. Komise za tímto účelem porovnává vývoj zjevné spotřeby daného produktu (nebo produktů) s mírou růstu zpracovatelského průmyslu jako celku.

(140) V období 1997–2002 byla průměrná míra růstu zpracovatelského průmyslu jako celku v EHP 4,8 % (22).

(141) Je velmi obtížné získat číselné údaje o míře růstu spotřeby v oblasti zábavních parků v celém Společenství.

(142) Co se týče konkrétního příkladu Francie, kde se Bioscope nachází, toto odvětví v poslední době zaznamenává zvláště vysokou míru růstu.

(143) Podle zprávy Francouzského senátu (23) se aktivita zábavních parků ve Francii za posledních deset let znásobila devětkrát, což odpovídá průměrné míře růstu o 25 %. Podle této zprávy by se v budoucnu měl růst tohoto odvětví sice zpomalit, ale stále by se měl pohybovat v rozmezí od 4 do 8 %.

(144) Komise se domnívá, že lze tato čísla vypočítaná pro Francii použít při analýze tohoto případu, zejména z toho důvodu, že členské státy blízko Alsaska, které jediné jsou v oblasti možných zákazníků Bioscope, se v tomto ohledu nacházejí ve srovnatelné situaci jako Francie (24).

(145) Vzhledem k výše uvedeným informacím se Komise domnívá, že investice nebyla realizována na trhu, který by byl v úpadku.

(146) Kromě toho je podíl skupiny Grévin et Compagnie na trhu pro daný produkt, produkt zábavních parků, podstatně nižší než 40 %. Podle výše uvedené zprávy Senátu byla například celková návštěvnost, jaké skupina dosáhla v roce 2002, 5 milionů návštěvníků; návštěvnost jediného parku Disneyland Paris byla oproti tomu 13,1 milionů.

(147) Při použití srovnávací tabulky rámce Komise tedy dospěla k závěru, že T = 1.

(148) Třetí veličina, označená jako I, je poměr kapitál/práce. Vychází z poměru mezi způsobilými náklady projektu a počtem projektem vytvořených pracovních příležitostí. V daném případě jsou způsobilé náklady [60–65] (8) milionů EUR a počet přímo vytvořených pracovních míst v přepočtu na plné úvazky je 105. Poměr těchto dvou hodnot je přibližně [600 000–650 000] (8) EUR na jedno vytvořené pracovní místo. Při použití srovnávací tabulky rámce dostaneme I = 0,8.

(149) Čtvrtá veličina, označená jako M, je faktor regionálního dopadu. Tento faktor je vždy větší nebo roven 1.

(150) S ohledem na uvedené poznatky můžeme vyvodit, že horní hranice přijatelné míry je větší nebo rovna 0,10 × 1 × 0,8 × 1 = 8 %.

(151) Vzhledem k tomu, že míra podpory je [7–8] (8) % a horní hranice přijatelné míry je větší nebo rovna 8 %, je míra podpory slučitelná s předpisy rámce.

(152) Vzhledem k výše uvedeným důvodům Komise dospěla k závěru, že podpora je v souladu s kritérii regionálních pokynů a je tedy i slučitelná s jednotným trhem podle čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy.

(153) Komise však připomíná, že toto kladné hodnocení vychází ze současného stavu projektu a koncese, jak byly Komisi popsány. Kdyby se povaha projektu parku měla změnit nebo kdyby se měla nějak zásadně změnit účast státu, Komise musí být o těchto změnách informována, aby je mohla znovu analyzovat na základě předpisů Společenství o státních podporách.

(154) Komise nerozhoduje o tom, zda byl postup udělení koncese společnosti SMVP s cílem realizovat a provozovat zábavní park Bioscope v souladu s pravidly a zásadami právních předpisů Společenství. Komise si vyhrazuje právo přijmout v tomto ohledu odpovídající opatření v případě, že by to bylo nutné,

PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

Článek 1

Opatření, které Francie provedla ve prospěch podniku „S.M.V.P. – Mise en Valeur du Patrimoine Culturel“, jehož podmínky jsou stanoveny ve smlouvě o pověření veřejnou službou, jejímž předmětem je „koncese koncepce, realizace a provozu tematického parku Bioscope“ uzavřené mezi sdružením SYMBIO na straně jedné a společností „S.M.V.P. – Mise en Valeur du Patrimoine Culturel“ na straně druhé, jak byla změněna dodatkem ze dne 9. července 2002, je, pokud je státní dotací, slučitelné s jednotným trhem podle čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy.

Článek 2

Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.

V Bruselu dne 8. září 2004. Za Komisi Mario MONTI člen Komise

(1) Úř. věst. C 20, 24.1.2004, s. 6.

(2) Úř. věst. C 97, 24.4.2003, s. 10.

(3) Viz. poznámka pod čarou č. 1.

(4) Postup delegace veřejné služby podléhá ustanovením článku L. 1411-1 a článků následujících Obecného zákoníku územních správních celků.

(5) Úř. věst. S 168, 1.9.1998, 113001.

(6) „Státem“ se zde rozumí správní celky Alsaska a departementů Haut-Rhin a Bas-Rhin.

(7) Rozhodnutí Soudního dvora ze dne 24. července 2003, Altmark Trans GmbH a Regierungspräsidium Magdeburg v. Nahverkehrsgessellschaft Altmark GmbH, v současné době Oberbundesanwalt beim Bundesverwaltungsgericht, C-280/00, Sb. rozh. s. I-7747.

(8) Části tohoto textu byly vynechány za účelem neprozrazení důvěrných informací; tyto části jsou uvedeny v hranatých zátvorkách a jsou označeny hvězdičkou.

(9) Podle Francie tento nález současně splňuje posledních dvě ze čtyř kritérií rozhodnutí Altmark.

(10) Úř. věst. C 74, 10.3.1998, s. 9. Pokyny ve znění (Úř. věst. C 258, 9.9.2000, s. 5).

(11) Úř. věst. C 107, 7.4.1998, s. 7.

(12) Ve skutečnosti Bioscope zůstává stricto sensu majetkem státu i během celého trvání koncese, ale účinky tohoto vlastnictví se skutečně ekonomicky projeví až po vypršení platnosti koncese, kdy se koncesionář musí užívání majetku bez náhrady vzdát.

(13) Prodej Parků Reunidos (Zdroj: zpráva Rise Conseil citující internetové stránky Advent).

(14) Prodej Tussauds (Zdroj: zpráva Rise conseil citující Les Echos ze dne 9.12.2003 a Daily Telegraph ze dne 23.2.2003).

(15) Výpočet vychází z hrubého provozního přebytku, který je stanoven v obchodním plánu Bioscope, ze kterého jsme odečetli hypotetický nájem, který by společnost platila za využívání pozemků, abychom zohlednili to, co by musel platit případný kupující, který by si musel pozemky skutečně pronajmout, pokud by sám též nebyl příjemcem nové podpory.

(16) Analýza fúze Ebizcuss.com a International Computer společností Gruppo banca sella.

(17) Analýza uvedení Avenir France na burzu společností CIC Securites.

(18) I zde ve výpočtu počítáme s tím, že by případný kupující musel platit nájem z pozemků.

(19) Zdroj: studie Rise Conseil.

(20) Tento výpočet je založen na předpokladu, že kdyby podnik mohl na konci koncese prodat svůj majetek, prodejní cena by se plně stala součástí zisku podniku a podléhala by dani, které všechny společnosti platí, což by stejnou měrou snížilo zisk společnosti SMVP z prodeje. Pokud bychom tuto skutečnost nevzali na vědomí, čistý ekvivalent dotace by byl ještě nižší.

(21) Viz rozhodnutí Komise ze dne 7. srpna 2001 v případě N229/01 – Itálie – Podpora Pompei Tech World SpA pro projekt vytvoření zábavního parku (Úř. věst. C 330, 24.11.2001, s. 2).

(22) Viz rozhodnutí Komise ze dne 20. dubna 2004 v případě N 611/2003 – Německo (Sachsen Anhalt) Podpora investice pro e-glass AG.

(23) Předloha zákona o státním rozpočtu na rok 2004 – Díl III – Příloha 20: Cestovní ruch. Třída VI „Zábavní parky ve Francii“. K nahlédnutí na internetových stránkách Senátu: http://senat.fr/rap/103-073-320/103-073-32029.html

(24) Podle výše uvedené zprávy Francouzského senátu se Francie ohledně hospodářské důležitosti odvětví zábavních parků nachází bezprostředně za Belgií a Německem.