Úřední věstník L 189 , 03/07/1998 S. 0042 - 0043



Rozhodnutí Rady ze dne 29. června 1998 o konzultacích vnitrostátních orgánů s Evropskou centrální bankou k návrhům právních předpisů (98/415/ES) RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 105 odst. 4 této smlouvy, jakož i na článek 4 Protokolu o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky připojeného k této smlouvě, s ohledem na návrh Komise [1], s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2], s ohledem na stanovisko Evropského měnového institutu [3], v souladu s postupem stanoveným v čl. 106 odst. 6 Smlouvy a článku 42 uvedeného protokolu, (1) vzhledem k tomu, že Evropská centrální banka (ECB) bude zřízena, jakmile bude jmenována Výkonná rada; (2) vzhledem k tomu, že podle Smlouvy musí vnitrostátní orgány konzultovat ECB k jakémukoli návrhu právního předpisu z oblasti její působnosti; že má Rada stanovit meze a podmínky těchto konzultací; (3) vzhledem k tomu, že povinností orgánů členských států konzultovat ECB není dotčena příslušnost těchto orgánů v oblastech, jichž se týkají návrhy; že podle čl. 105 odst. 4 Smlouvy jsou členské státy povinny konzultovat ECB ke všem návrhům právních předpisů z oblasti její působnosti; že výčet některých oblastí působnosti v článku 2 tohoto rozhodnutí není vyčerpávající; že čl. 2 šestou odrážkou tohoto rozhodnutí není dotčeno současné rozdělení pravomocí k opatřením v oblasti obezřetnostního dohledu nad úvěrovými institucemi a v oblasti stability finančního systému; (4) vzhledem k tomu, že úkoly a činnost Evropského systému centrálních bank (ESCB) v měnové politice vymezuje statut ESCB a ECB; že centrální banky zúčastněných členských států jsou součástí ESCB; že jsou povinny jednat v souladu s obecnými zásadami a pokyny ECB; že ve třetí etapě hospodářské a měnové unie musí orgány nezúčastněných členských států konzultovat ECB k návrhům právních předpisů o nástrojích měnové politiky; (5) vzhledem k tomu, že pokud se členské státy nepodílejí na měnové politice ESCB, nevztahuje se toto rozhodnutí na rozhodnutí přijatá orgány těchto členských států při uskutečňování jejich měnové politiky; (6) vzhledem k tomu, že konzultace ECB nesmějí nepřiměřeně prodlužovat postupy pro přijímání právních předpisů členských států; že lhůty vyměřené ECB pro zaujetí stanoviska jí však musí umožňovat předložené dokumenty přezkoumat s náležitou pečlivostí; že v případech výjimečné naléhavosti, které je nutno odůvodnit, například citlivostí trhu, mohou členské státy stanovit lhůtu kratší než jeden měsíc, která odpovídá naléhavosti věci; že by zejména v takových případech měl být veden dialog mezi vnitrostátními orgány a ECB, aby bylo přihlédnuto k zájmům obou stran; (7) vzhledem k tomu, že podle bodů 5 a 8 protokolu č. 11 připojeného ke Smlouvě se toto rozhodnutí nevztahuje na Spojené království Velké Británie a Severního Irska, pokud tento členský stát nepřejde do třetí etapy hospodářské a měnové unie; (8) vzhledem k tomu, že ode dne zřízení ECB až do začátku třetí etapy hospodářské a měnové unie musí vnitrostátní orgány konzultovat ECB podle rozhodnutí 93/717/ES [4] a čl. 109l odst. 2 Smlouvy, PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ: Článek 1 1. Pro účely tohoto rozhodnutí se "zúčastněným členským státem" rozumí členský stát, který přijal jednotnou měnu v souladu se Smlouvou; "návrhy právních předpisů" rozumějí návrhy předpisů právně závazných a všeobecně použitelných na celém území členského státu, které stanoví pravidla pro neurčitý počet případů a jsou směrovány k neurčitému počtu fyzických nebo právnických osob. 2. Návrhy právních předpisů se nerozumějí návrhy předpisů, jejichž jediným účelem je transpozice směrnic Společenství do vnitrostátního práva členských států. Článek 2 1. Orgány členských států konzultují ECB ke všem návrhům právních předpisů, které podle Smlouvy spadají do oblasti její působnosti, a zejména v následujících oblastech: - měnové záležitosti, - platební prostředky, - národní centrální banky, - shromažďování, sestavování a šíření statistických údajů v oblastech měny, financí, bankovnictví, platebních systémů a platební bilance, - platební a zúčtovací systémy, - pravidla pro finanční instituce, pokud významně ovlivňují stabilitu finančních institucí a trhů. 2. Orgány jiných než zúčastněných členských států navíc konzultují ECB ke všem návrhům právních předpisů, které se týkají nástrojů měnové politiky. 3. Ihned po obdržení návrhu právních předpisů sdělí ECB orgánu, který ji konzultuje, zda návrh podle jejího názoru spadá do oblasti její působnosti. Článek 3 1. Orgány členských států, které připravují návrh právního předpisu, mohou, pokud to považují za nutné, stanovit ECB k vydání stanoviska lhůtu, která činí nejméně jeden měsíc a která začíná běžet dnem, kdy je tato skutečnost oznámena prezidentu ECB. 2. V případě výjimečné naléhavosti může být lhůta zkrácena. Orgán žádající o konzultaci přitom naléhavost věci odůvodní. 3. ECB může včas požádat, aby lhůta byla prodloužena nejvýše o další čtyři týdny. Orgán žádající o konzultaci to nesmí bezdůvodně odmítnout. 4. Po uplynutí lhůty může vnitrostátní orgán dále jednat i přesto, že stanovisko nebylo vydáno. Členské státy však zajistí, aby stanovisko ECB, které obdrží po uplynutí lhůty, bylo dáno na vědomí orgánů uvedeným v článku 4. Článek 4 Každý členský stát přijme nezbytná opatření, která zajistí skutečné dodržování tohoto rozhodnutí. K tomuto účelu zabezpečí, aby ECB byla konzultována včas, aby orgán, který připravuje návrh právního předpisu, mohl přihlédnout ke stanovisku ECB dříve, než o věci sám rozhodne; jedná-li se o jiný orgán než ten, který dané právní předpisy přijímá, zajistí dále, aby stanovisko ECB bylo tomuto orgánu dáno na vědomí. Článek 5 1. Toto rozhodnutí je použitelné ode dne 1. ledna 1999. 2. Rozhodnutí 93/717/ES se zrušuje s účinkem ode dne 1. ledna 1999. Článek 6 Toto rozhodnutí je určeno členským státům. V Lucemburku dne 29. června 1998. Za Radu předseda R. Cook [1] Úř. věst. C 118, 17.4.1998, s. 11. [2] Úř. věst. C 195, 22.6.1998. [3] Stanovisko ze dne 6. dubna 1998 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku). [4] Úř. věst. L 332, 31.12.1993, s. 14. --------------------------------------------------