CS Úřední věstník Evropské unie L 343/558

PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/2447

ze dne 24. listopadu 2015,

kterým se stanoví prováděcí pravidla k některým ustanovením nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013, kterým se stanoví celní kodex Unie

EVROPSKÁ KOMISE,

s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 291 této smlouvy,

s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 ze dne 9. října 2013, kterým se stanoví celní kodex Unie (1), a zejména na články 8, 11, 17, 25, 32, 37, 41, 50, 54, 58, 63, 66, 76, 100, 107, 123, 132, 138, 143, 152, 157, 161, 165, 169, 176, 178, 181, 184, 187, 193, 200, 207, 209, 213, 217, 222, 225, 232, 236, 266, 268, 273 a 276 uvedeného nařízení,

vzhledem k těmto důvodům:

(1) Nařízení (EU) č. 952/2013 (kodex) ve shodě se Smlouvou o fungování Evropské unie (SFEU) svěřuje Komisi prováděcí pravomoci ke stanovení procesních pravidel pro některé jeho prvky v zájmu jasnosti, přesnosti a předvídatelnosti.

(2) Používání informačních a komunikačních technologií, jak je stanoví rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 70/2008/ES (2), je klíčovým prvkem při zajišťování usnadnění obchodu a současně i účinnosti celních kontrol, což tudíž významně přispívá ke snižování nákladů podniků a rizik pro společnost. Vzájemná výměna informací mezi celními orgány na jedné straně, a výměna informací mezi hospodářskými subjekty a celními orgány na straně druhé, jakož i uchovávání takových informací za použití elektronického zpracování dat proto vyžaduje stanovení zvláštních pravidel pro používané informační systémy. V odpovídajících případech by mělo být stanoveno uchovávání a zpracování celních informací a harmonizované rozhraní s hospodářskými subjekty jako součást systémů poskytujících přímý přístup k obchodu harmonizovaný na úrovni EU. Veškeré uchovávání a zpracování osobních údajů podle tohoto nařízení je v plném souladu s platnými unijními a vnitrostátními předpisy o ochraně údajů.

(3) Veškeré zpracování osobních údajů podle tohoto nařízení je v plném souladu s platnými unijními a vnitrostátními předpisy o ochraně údajů.

(4) V případech, kdy budou elektronické systémy používat orgány nebo osoby ze třetích zemí, bude jejich přístup omezen na požadované funkce a v souladu s právními předpisy Unie.

(5) Aby bylo zajištěno, že pro každý hospodářský subjekt existuje pouze jedno registrační a identifikační číslo hospodářských subjektů (číslo EORI), je nutné mít jasná a transparentní pravidla, která určují celní orgán příslušný k přidělení tohoto čísla.

(6) Za účelem usnadnění řádného vývoje a údržby elektronického systému pro závazné informace o sazebním zařazení zboží a účinného využívání do něj vložených informací by měla být určena pravidla pro zřízení uvedeného systému a jeho fungování.

(7) S cílem dosáhnout usnadnění a zajistit účinné monitorování by měl být zaveden elektronický informační a komunikační systém pro výměnu a uchovávání informací týkajících se důkazů o celním statusu zboží Unie.

(8) Požadavek předem předkládat údaje, které jsou potřebné pro podání prohlášení CN 23 v elektronické formě, vyžaduje úpravy při zpracovávání celních prohlášení týkajících se poštovních zásilek, zejména těch poštovních zásilek, které jsou osvobozené od cla.

(9) Zjednodušení týkající se tranzitu by měla být sladěna s elektronickým prostředím, s jehož vytvořením kodex počítá a které lépe vyhovuje potřebám hospodářských subjektů, a zároveň by měla zajistit usnadnění dovoleného obchodu a účinnost celních kontrol.

(10) V zájmu zajištění účinnějšího fungování a lepšího sledování postupů týkajících se zboží v tranzitu, které jsou v současné době založeny na listinných dokladech nebo jsou částečně informatizovány, je žádoucí, aby postupy týkající se tranzitu byly plně informatizovány u všech druhů dopravy a zároveň byly stanoveny výjimky pro cestující a případy týkající se záložního postupu.

(11) Aby bylo prakticky naplněno právo každé osoby na slyšení před tím, než celní orgány přijmou rozhodnutí, jímž by tato osoba byla nepříznivě dotčena, je nutné stanovit procesní pravidla pro výkon tohoto práva, rovněž s přihlédnutím k judikatuře Soudního dvora Evropské unie, jakož i k základním právům, která jsou nedílnou součástí právního řádu Unie, a zejména k právu na řádnou správu.

(12) Aby bylo možné zprovoznit systém žádostí o rozhodnutí související s celními předpisy a aby bylo zajištěno bezproblémové a účinné přijímání rozhodnutí celními orgány, je nanejvýš důležité, aby členské státy zaslaly Komisi seznam svých příslušných celních orgánů, u kterých musí být žádosti o rozhodnutí podány.

(13) Aby byly zajištěny rovné podmínky pro všechny hospodářské subjekty, je zapotřebí stanovit společná pravidla pro předkládání a akceptování rozhodnutí týkajících se závazných informací, jakož i pro přijímání takových rozhodnutí.

(14) Vzhledem k tomu, že má být elektronický systém pro závazné informace o sazebním zařazení zboží ještě modernizován, je třeba, aby se do doby, než bude systém modernizován, používaly pro žádosti a rozhodnutí o ZISZ tiskopisy v listinné podobě.

(15) Aby byl splněn požadavek, že rozhodnutí týkající se závazných informací mají být závazná, měl by být v celním prohlášení uveden odkaz na příslušné rozhodnutí. Dále je za účelem podpory celních orgánů při účinném sledování plnění povinností vyplývajících z určitého rozhodnutí týkajícího se závazných informací o sazebním zařazení zboží rovněž nutné stanovit procesní pravidla pro sběr a používání údajů o dohledu, které jsou relevantní pro sledování používání příslušného rozhodnutí. Rovněž je nezbytné upřesnit, jak má být toto sledování prováděno do doby, než budou elektronické systémy modernizovány.

(16) Aby byla zajištěna jednotnost, transparentnost a právní jistota, je zapotřebí stanovit procesní pravidla pro prodloužené používání rozhodnutí týkajících se závazných informací a pro oznamování celním orgánům, že přijímání rozhodnutí týkajících se závazných informací je pozastaveno pro zboží, u nějž nelze zajistit správné a jednotné sazební zařazení nebo určení původu.

(17) Kritéria pro udělování statusu oprávněného hospodářského subjektu (AEO) pro celní zjednodušení a pro bezpečnost a zabezpečení, které lze rovněž kombinovat, a postupy podávání žádostí o tento status by měly být stanoveny přesněji, aby bylo zajištěno jednotné provádění, pokud jde o různé druhy statusu povolení AEO.

(18) Vzhledem k tomu, že elektronický systém, který je nezbytný pro uplatňování ustanovení kodexu, jež upravují jak žádost o udělení statusu oprávněného hospodářského subjektu (AEO), tak povolení tohoto statusu, se ještě musí modernizovat, je třeba, aby byly v současné době používané prostředky v listinné i elektronické podobě nadále používány až do doby, než bude systém modernizován.

(19) Jednotné a účinné provádění celních kontrol vyžaduje harmonizovanou výměnu informací o rizicích a výsledků analýzy rizik. Proto by měl být pro komunikaci týkající se rizik mezi celními orgány navzájem a mezi celními orgány a Komisí, jakož i pro uchovávání těchto informací používán elektronický komunikační a informační systém.

(20) Aby bylo zajištěno správné a jednotné používání celních kvót, měla by být stanovena pravidla pro jejich správu a povinnosti celních orgánů v souvislosti s tímto úkolem. Rovněž je třeba stanovit procesní pravidla pro řádné fungování elektronického systému souvisejícího se správou celních kvót.

(21) Je zapotřebí stanovit procesní pravidla pro zajištění sběru údajů souvisejících s dohledem týkajících se celních prohlášení k propuštění do volného oběhu nebo vývozních prohlášení reprezentativních pro Unii. Dále je rovněž nutné stanovit procesní pravidla pro řádné fungování elektronického systému souvisejícího s tímto dohledem. Rovněž je nutné upřesnit procesní pravidla pro sběr údajů souvisejících s dohledem do doby, než bude modernizován elektronický systém pro tento dohled a vnitrostátní systémy dovozu a vývozu.

(22) V souvislosti s pravidly nepreferenčního původu je zapotřebí stanovit procesní pravidla pro prokazování původu zboží a ověřování dokladů o původu zboží, pokud je na základě zemědělských nebo jiných právních předpisů Unie takový doklad o původu zboží požadován pro to, aby bylo možné využívat zvláštní dovozní režimy.

(23) V rámci všeobecného systému preferencí (GSP) Unie a v rámci preferenčních sazebních opatření přijatých jednostranně Unií vůči určitým zemím či územím by měly být stanoveny postupy a vzory tiskopisů, aby bylo zajištěno jednotné uplatňování pravidel původu. Rovněž by měla být přijata opatření, jejichž cílem bude zajistit dodržování příslušných pravidel ze strany zemí zvýhodněných v rámci GSP a uvedených zemí nebo území a stanovit postupy pro účinnou správní spolupráci s Unií za účelem usnadnění ověřování a předcházení podvodům či boje proti nim.

(24) V souvislosti s pravidly preferenčního původu je zapotřebí stanovit postupy pro usnadnění postupu vydávání dokladů o původu zboží v Unii, včetně pravidel týkajících se výměny informací mezi hospodářskými subjekty prostřednictvím prohlášení dodavatele a fungování správní spolupráce mezi členskými státy, zejména prostřednictvím vydávání osvědčení údajů INF 4. Tyto postupy by měly zohledňovat a zmenšovat rozdíly, jež jsou důsledkem skutečnosti, že Unie uzavřela dohody o volném obchodu, které ne vždy zahrnují pravidla pro nahrazování dokladů o původu zboží pro účely zasílání produktů, které dosud nebyly propuštěny do volného oběhu, na jiné místo na území stran takových dohod. Tyto postupy by měly rovněž zohledňovat skutečnost, že Unie nemusí do budoucích dohod o volném obchodu zahrnout ucelená pravidla či vůbec žádná pravidla pro osvědčování původu, a může se spoléhat pouze na vnitřní právní předpisy stran. Je proto nezbytné stanovit pro účely těchto dohod obecné postupy pro udělování povolení schváleného vývozce. Na základě téže argumentace by měly být stanoveny rovněž postupy pro registraci vývozců mimo rámec GSP.

(25) V rámci GSP jsou zapotřebí postupy pro usnadnění nahrazování dokladů o původu zboží, ať již se jedná o osvědčení o původu zboží na tiskopise A, prohlášení na faktuře nebo deklarace o původu. Tato pravidla by měla usnadnit pohyb produktů, které dosud nebyly propuštěny do volného oběhu, na jiné místo na celním území Unie nebo případně do Norska, Švýcarska nebo Turecka, jakmile příslušná země splní určité podmínky. Měly by být rovněž stanoveny vzory tiskopisů, které se budou používat pro vydávání osvědčení o původu zboží na tiskopise A a průvodního osvědčení EUR.1, a tiskopisů používaných vývozci pro žádosti o status registrovaných vývozců.

(26) Aby bylo zajištěno jednotné a harmonizované uplatňování ustanovení týkajících se určování celní hodnoty v souladu s mezinárodními pravidly, měla by být přijata procesní pravidla upřesňující postup stanovení převodní hodnoty. Ze stejných důvodů je třeba přijmout procesní pravidla upřesňující, jak se mají používat doplňkové metody určování celní hodnoty zboží a jak se určuje celní hodnota ve zvláštních případech a za zvláštních okolností.

(27) S ohledem na nutnost zajistit řádnou ochranu finančních zájmů Unie a členských států a rovné podmínky mezi hospodářskými subjekty je nutné stanovit procesní pravidla pro poskytování jistoty, určování její výše a, vzhledem k riziku spojenému s různými celními režimy, sledování jistoty dotčeným hospodářským subjektem a celními orgány.

(28) Aby byl zajištěn výběr celního dluhu, měla by být zajištěna vzájemná pomoc mezi celními orgány v případech, kdy celní dluh vznikl v jiném členském státě, než je členský stát, který jistotu přijal.

(29) S cílem usnadnit jednotný výklad pravidel pro vrácení nebo prominutí cla v celé Unii je nutné stanovit postupy a požadavky. Vrácení nebo prominutí cla je podmíněno splněním požadavků a formalit, které je nutné upřesnit na úrovni Unie za účelem usnadnění používání kodexu v členských státech a zamezení rozdílnému zacházení. Je nutné, za účelem vracení nebo promíjení cla, upřesnit podmínky, za kterých se může uskutečňovat vzájemná pomoc mezi celními orgány v případech, kdy je třeba získat doplňující informace. Rovněž je nutné zajistit jednotné postupy pro vrácení nebo prominutí cla v případech, kdy vývoz nebo zničení proběhly bez celního dohledu. Musí být stanoveny podmínky spolu s požadovanými důkazy o tom, že zboží, v souvislosti s nímž je požadováno vrácení nebo prominutí cla, bylo vyvezeno nebo zničeno.

(30) V některých případech vrácení nebo prominutí cla, kdy se jedná o méně významné částky, by členské státy měly uchovávat pro Komisi seznam těchto případů, aby Komise mohla provádět kontroly v rámci kontrol vlastních zdrojů a aby byly chráněny finanční zájmy Unie.

(31) Aby se zohlednily případy, kdy určité údaje ze vstupního souhrnného celního prohlášení mají být předloženy v rané fázi při přepravě zboží s cílem umožnit lepší ochranu před vážnými hrozbami, a rovněž případy, kdy údaje ze vstupního souhrnného celního prohlášení poskytují kromě přepravce ještě další osoby s cílem zlepšit účinnost analýzy rizik pro účely zabezpečení a bezpečnosti, mělo by být možné podávat vstupní souhrnné celní prohlášení prostřednictvím více než jednoho souboru údajů. Měla by být stanovena jasná pravidla pro příslušnou registraci podání a změn.

(32) Aby se zamezilo narušení dovoleného obchodu, měla by být analýza rizik pro účely zabezpečení a bezpečnosti provedena vždy ve lhůtách předepsaných pro podání vstupního souhrnného celního prohlášení s výjimkou případů, kdy je zjištěno riziko nebo je nutné provést další analýzu rizik.

(33) Vzhledem k tomu, že systém kontroly dovozu, který je nezbytný pro uplatňování ustanovení kodexu, jež upravují vstupní souhrnné celní prohlášení, nebyl dosud plně modernizován, je třeba nadále používat v současné době používaný prostředek výměny a uchovávání informací, jiný než elektronické zpracování dat uvedené v čl. 6 odst. 1 kodexu, kterým je systém kontroly dovozu ve stávající verzi.

(34) Stejně tak vzhledem k tomu, že stávající systém kontroly dovozu může přijímat pouze vstupní souhrnné celní prohlášení předložené v jednom datovém souboru, měla by být ustanovení týkající se poskytování údajů ve více než jednom datovém souboru až do doby, než bude systém kontroly dovozu modernizován, dočasně pozastavena.

(35) Je vhodné stanovit procesní pravidla, která by se měla použít, pokud námořní plavidlo nebo letadlo vstupující na celní území Unie přijíždí nejprve na celní úřad v členském státě, který nebyl uveden ve vstupním souhrnném celním prohlášení jako země na trase.

(36) V případě, že přemísťování dočasně uskladněného zboží zahrnuje využití celních skladů, které se nacházejí ve více než jednom členském státě, měl by příslušný celní orgán provést konzultace s dotčenými celními orgány, aby bylo před povolením takového přesunu zajištěno splnění příslušných podmínek.

(37) S cílem zlepšit účinné fungování dočasného uskladnění je vhodné stanovit v celních předpisech Unie ustanovení upravující přemísťování zboží z jednoho dočasného skladu do jiného, ať už se na oba vztahuje totéž povolení nebo dvě různá povolení, a rovněž případy, kdy jsou držiteli těchto povolení tytéž či různé osoby. Aby byl zajištěn účinný celní dohled, měla by být určena jasná pravidla, která stanoví povinnosti celních orgánů příslušných pro místo příchodu zboží.

(38) Aby bylo zajištěno jednotné uplatňování pravidel týkajících se celního statusu zboží Unie, což přinese úspory díky vyšší efektivitě celním správám i hospodářským subjektům, měla by být upřesněna procesní pravidla pro poskytování a ověřování důkazů o celním statusu zboží Unie, a zejména pravidla týkající se různých prostředků, jimiž mohou být tyto důkazy poskytovány, a zjednodušení týkající se takového prokazování.

(39) V zájmu jasnosti pro hospodářské subjekty je vhodné upřesnit, který celní úřad je příslušný pro přijetí a zpracování celního prohlášení na základě typu celního prohlášení a celního režimu, který daný hospodářský subjekt požaduje. Je rovněž vhodné stanovit podmínky pro přijímání celních prohlášení a případy, kdy celní prohlášení může být po propuštění zboží změněno.

(40) Podávání standardních celních prohlášení vyžaduje procesní pravidla upřesňující, že pokud je podáno celní prohlášení s různými položkami zboží, považuje se každá položka za samostatné celní prohlášení

(41) Případy povolení udělených pro pravidelné využívání zjednodušených celních prohlášení vyžadují harmonizaci postupů, pokud jde o lhůty pro podávání doplňkových celních prohlášení a příslušných podkladů chybějících v okamžiku podání zjednodušeného celního prohlášení.

(42) Aby byl možné snadno identifikovat celní prohlášení pro účely formalit a kontrol po přijetí celního prohlášení, měla by být stanovena procesní pravidla upravující používání referenčního čísla (MRN).

(43) Měla by být stanovena jednotná opatření s cílem určit položky celního sazebníku, které by se mohly na žádost deklaranta použít v případě zásilky, kterou tvoří zboží různých položek celního sazebníku, a v případě, že by zacházení s tímto zbožím v souladu s jeho sazebním zařazením znamenalo pracovní zátěž a náklady neúměrné splatnému dovoznímu nebo vývoznímu clu.

(44) Aby byla zajištěna řádná správa udělování povolení pro centralizované celní řízení v případech, které se týkají více než jednoho celního orgánu, měl by být standardizován konzultační postup. Stejně tak by měl být vytvořen odpovídající rámec pro včasnou komunikaci mezi celním úřadem vykonávajícím dohled a celním úřadem předložení, aby členské státy mohly zboží včas propustit a přitom dodržet právní předpisy týkající se daně z přidané hodnoty, právní předpisy týkající se spotřební daně, vnitrostátní zákazy a omezení i statistické požadavky.

(45) Jako nové zjednodušení, které kodex nabízí, bylo zavedeno samoschvalování. Je proto mimořádně důležité přesně vymezit zjednodušení týkající se celních formalit a kontrol, které má provést držitel povolení. Příslušná pravidla by měla zajistit jasné uplatňování samoschvalování v příslušném členském státě prostřednictvím vhodných a přiměřených kontrol.

(46) Zničení zboží, prodej zboží a přenechání zboží ve prospěch státu vyžaduje procesní pravidla upřesňující úlohu celních orgánů v souvislosti s druhem a množstvím případného odpadu nebo zbytků ze zničení zboží a postupy pro přenechání zboží ve prospěch státu a prodej zboží.

(47) Osvobození od dovozního cla v souvislosti s vráceným zbožím by mělo být podloženo informacemi prokazujícími splnění podmínek pro takové osvobození. Měla by se použít procesní pravidla pro tuto problematiku týkající se požadovaných informací a výměny těchto informací mezi hospodářskými subjekty a celními orgány a mezi celními orgány navzájem.

(48) Osvobození od dovozního cla v souvislosti s mořským rybolovem a produkty získanými z moře by mělo být podpořeno poskytnutím důkazů o tom, že podmínky pro takové osvobození jsou splněny. Měla by se použít procesní pravidla pro tuto problematiku týkající se požadovaných informací.

(49) Vzhledem k tomu, že v případě žádostí o povolení pro zvláštní režim je nutné prověření hospodářských podmínek, je-li prokázáno, že by zásadní zájmy výrobců v Unii mohly být nepříznivě dotčeny, měla být stanovena jasná a jednoduchá pravidla pro náležité prověření na úrovni Unie.

(50) Je třeba stanovit procesní pravidla pro vyřízení zvláštního režimu, pokud bylo zboží do tohoto režimu propuštěno s použitím dvou nebo více celních prohlášení, aby bylo zřejmé, v jakém sledu se vyřízení uskuteční.

(51) Příslušné celní orgány by měly přijmout rozhodnutí ohledně žádosti o převod práv a povinností z držitele režimu na jinou osobu.

(52) Pohyb zboží propuštěného do zvláštního režimu na celní úřad výstupu by měl být povolen, jsou-li vyřízeny formality týkající se režimu vývozu.

(53) Při použití rovnocenného zboží by mělo být povoleno oddělené účetnictví. Procesní pravidla týkající se změny celního statusu zboží, které není zbožím Unie, a rovnocenného zboží musí zajišťovat, aby hospodářský subjekt nemohl získat neoprávněné výhody týkající se dovozního cla.

(54) S cílem usnadnit dovolený obchod a zajistit účinnost celních kontrol a vyhnout se při tom jakýmkoli rozdílům v zacházení ze strany celních správ jednotlivých členských států by měla být stanovena procesní pravidla upravující tranzitní režim Unie, tranzitní režim v souladu s Celní úmluvou o mezinárodní přepravě zboží na podkladě karnetů TIR (3), včetně jakýchkoli jejích pozdějších změn (Úmluva TIR), Celní úmluvou o karnetu ATA pro dočasné použití zboží uzavřenou dne 6. prosince 1961 v Bruselu, včetně jakýchkoli jejích pozdějších změn (Úmluva ATA) a Úmluvou o dočasném použití (4), včetně jakýchkoli jejích pozdějších změn (Istanbulská úmluva) a tranzitní režim na podkladě formuláře 302 a v rámci poštovního systému. Tato procesní pravidla stanoví hlavní prvky příslušných postupů a obsahují zjednodušení, díky nimž umožňují jak celním správám, tak hospodářským subjektům plně využívat harmonizované účinné postupy jako konkrétní příklad usnadnění obchodu.

(55) S ohledem na zvláštnosti letecké a námořní dopravy je vhodné stanovit pro tyto druhy dopravy další zjednodušení a umožnit použití údajů dostupných v záznamech leteckých a námořních přepravců jako tranzitních prohlášení. Kromě toho by měla být zavedena další zjednodušení pro elektronické zpracování dat pro zboží přepravované po železnici za účelem sladění příslušných ustanovení se změnami v důsledku liberalizace trhu a změnami procesních pravidel v železniční dopravě.

(56) Aby bylo dosaženo rovnováhy mezi účinností činnosti celních orgánů a očekáváními hospodářských subjektů, měla by být analýza prohlášení před výstupem zboží s ohledem na rizika pro účely zabezpečení a bezpečnosti provedena před propuštěním zboží ve lhůtě, která zohledňuje oprávněný zájem na plynulém obchodu v odvětví přepravy zboží.

(57) Měla by být stanovena prováděcí pravidla pro předkládání zboží, formality vyřizované na celním úřadě vývozu a na celním úřadě výstupu, zejména formality zajišťující účinné a účelné potvrzování výstupu, a rovněž pro výměnu informací mezi celním úřadem vývozu a celním úřadem výstupu.

(58) Vzhledem k podobnostem mezi vývozem a zpětným vývozem je vhodné rozšířit používání určitých pravidel týkajících se vývozu zboží na zboží, které je zpětně vyváženo.

(59) Za účelem ochrany oprávněných zájmů hospodářských subjektů, a aby byl zajištěn hladký přechod na nové právní předpisy, je nutné zavést přechodná ustanovení, jež stanoví pravidla, která se použijí na zboží propuštěné do některých celních režimů před 1. květnem 2016, jež mají být vyřízeny po tomto datu. Stejně tak by hospodářským subjektům mělo být umožněno podávat žádosti o povolení podle kodexu před datem jeho použitelnosti, aby mohly udělená povolení začít používat od 1. května 2016.

(60) Obecná pravidla pro provádění kodexu jsou vzájemně úzce propojena; z důvodu provázanosti jejich věcného obsahu nemohou být oddělena, neboť obsahují horizontální pravidla, která platí pro několik celních režimů. Proto je z důvodu právní soudržnosti vhodné spojit je do jediného nařízení.

(61) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex

(62) Aby bylo možné kodex plně uplatňovat, měla by ustanovení tohoto nařízení platit ode dne 1. května 2016,

PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:

HLAVA I

OBECNÁ USTANOVENÍ

KAPITOLA 1

Rozsah působnosti celních předpisů, úloha celních orgánů a definice

Článek 1

Definice

1) Pro účely tohoto nařízení se použije článek 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/2446 (5).

2) Pro účely tohoto nařízení se rozumí:

1) „příručním zavazadlem“ v případě cestování letadlem zavazadlo, které si fyzická osoba bere s sebou do kabiny a z kabiny letadla;

2) „celním úřadem předložení“ celní úřad příslušný pro místo, kde je zboží předkládáno;

3) „zapsaným zavazadlem“ v případě cestování letadlem zavazadlo, které bylo odbaveno na letišti odletu a k němuž fyzická osoba během letu ani během případných mezipřistání nemá přístup;

4) „stejným zbožím“ v souvislosti s určováním celní hodnoty zboží vyrobené v téže zemi, které je stejné ve všech ohledech, včetně fyzických znaků, kvality a pověsti. Drobné vzhledové rozdíly nevylučují, aby zboží, které jinak odpovídá tomuto vymezení, bylo považováno za stejné;

5) „mezinárodním letištěm Unie“ jakékoliv letiště Unie, které bylo na základě příslušného povolení celního orgánu schváleno pro letový provoz s územími mimo celní území Unie;

6) „letem uvnitř Unie“ pohyb letadla mezi dvěma letišti Unie bez mezipřistání, který nezačíná ani nekončí na letišti, jež není letištěm Unie;

7) „hlavními zušlechtěnými výrobky“ zušlechtěné výrobky, pro které bylo uděleno povolení aktivního zušlechťovacího styku;

8) „činnostmi spojenými s uváděním zboží na trh“ v souvislosti s určováním celní hodnoty veškeré činnosti spojené s reklamou na určité zboží, jeho uváděním na trh a podporou jeho prodeje, jakož i veškeré činnosti spojené se zárukami na toto zboží;

9) „vedlejšími zušlechtěnými výrobky“ zušlechtěné výrobky, které jsou nutnými vedlejšími produkty dané zušlechťovací operace, jiné než hlavní zušlechtěné výrobky;

10) „obchodním nebo turistickým letadlem“ soukromé letadlo určené k cestám, jejichž trasa závisí na přání uživatele;

11) „veřejným celním skladem typu III“ celní sklad, který provozují celní orgány;

12) „zabudovaným přepravním zařízením“ technické prostředky používané pro kontinuální přenos nebo přepravu zboží jako elektřina, plyn a ropa;

13) „celním úřadem tranzitu“ jeden z těchto úřadů: a) celní úřad příslušný v místě výstupu z celního území Unie, pokud zboží během tranzitní operace toto území opouští přes hranici s územím mimo celní území Unie jiným než země společného tranzitního režimu; b) celní úřad příslušný v místě vstupu na celní území Unie, pokud bylo zboží během tranzitní operace dopravováno přes území mimo celní území Unie;

14) „podobným zbožím“ v souvislosti s určováním celní hodnoty zboží vyrobené v téže zemi, které přestože není stejné ve všech ohledech, má obdobné vlastnosti a obdobné materiálové složení, díky nimž může plnit stejné funkce a být obchodně zaměnitelné; při určování, zda se jedná o podobné zboží, se přihlíží mimo jiné ke kvalitě, pověsti a existenci ochranné známky.

KAPITOLA 2

Práva a povinnosti osob v souvislosti s celními předpisy

Oddíl 1

Poskytování informací

Pododdíl 1

Formáty a kódy pro poskytování údajů na základě obecných požadavků, výměna a uchovávání údajů

Článek 2

Formáty a kódy pro obecné požadavky týkající se údajů

(čl. 6 odst. 2 kodexu)

1. Formáty a kódy pro obecné požadavky týkající se údajů zmíněné v čl. 6 odst. 2 kodexu a v článku 2 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/2446 pro účely výměny a uchovávání informací potřebných pro žádosti a rozhodnutí jsou uvedeny v příloze A.

2. Formáty a kódy pro obecné požadavky týkající se údajů zmíněné v čl. 6 odst. 2 kodexu a v článku 2 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/2446 pro účely výměny a uchovávání informací potřebných pro prohlášení, oznámení a prokazování celního statusu zboží jsou uvedeny v příloze B.

3. Odchylně od odstavce 1 tohoto článku se až do data uvedení do provozu první fáze modernizace systému ZISZ a systému Surveillance 2 kódy a formáty uvedené v příloze A nepoužijí a příslušné kódy a formáty jsou uvedeny v přílohách 2 až 5 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) …/…, kterým se stanoví přechodná pravidla k některým ustanovením nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 ze dne 9. října 2013, kterým se stanoví celní kodex Unie, pokud příslušné elektronické systémy dosud nejsou v provozu (6).

Odchylně od odstavce 1 tohoto článku se až do data modernizace systému AEO kódy a formáty uvedené v příloze A nepoužijí a příslušné kódy a formáty jsou uvedeny v přílohách 6 až 7 nařízení v přenesené pravomoci (EU) …/…, kterým se stanoví přechodná pravidla k některým ustanovením nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 ze dne 9. října 2013, kterým se stanoví celní kodex Unie, pokud příslušné elektronické systémy dosud nejsou v provozu.

Odchylně od odstavce 2 tohoto článku jsou až do dat uvedení do provozu nebo modernizace příslušných systémů IT uvedených v příloze 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) …/…, kterým se stanoví přechodná pravidla k některým ustanovením nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 ze dne 9. října 2013, kterým se stanoví celní kodex Unie, pokud příslušné elektronické systémy dosud nejsou v provozu, formáty a kódy uvedené v příloze B pro členské státy nepovinné.

Až do dat uvedení do provozu nebo modernizace příslušných systémů IT uvedených v příloze 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) …/…, kterým se stanoví přechodná pravidla k některým ustanovením nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 ze dne 9. října 2013, kterým se stanoví celní kodex Unie, pokud příslušné elektronické systémy dosud nejsou v provozu, se na formáty a kódy potřebné pro prohlášení, oznámení a prokazování celního statusu vztahují požadavky týkající se údajů stanovené v příloze 9 nařízení v přenesené pravomoci (EU) …/…, kterým se stanoví přechodná pravidla k některým ustanovením nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 ze dne 9. října 2013, kterým se stanoví celní kodex Unie, pokud příslušné elektronické systémy dosud nejsou v provozu.

Členské státy až do příslušných dat uvedení do provozu automatizovaného systému vývozu dle CKU a modernizace vnitrostátních systémů pro dovoz, jak je uvedeno v příloze prováděcího rozhodnutí Komise 2014/255/EU (7), zajistí, aby kódy a formáty pro oznámení o předložení umožňovaly předložení zboží v souladu s článkem 139 kodexu.

4. Až do data uvedení do provozu systému pro rozhodování celních orgánů dle CKU jsou pro členské státy nepovinné formáty a kódy uvedené v příloze A pro tyto žádosti a povolení:

a) žádosti a povolení týkající se zjednodušeného stanovení částek, které jsou součástí celní hodnoty zboží;

b) žádosti a povolení týkající se souborných jistot;

c) žádosti a povolení pro odklad platby;

d) žádosti a povolení k provozování dočasného skladu, jak je uvedeno v článku 148 kodexu;

e) žádosti a povolení pro pravidelné linky;

f) žádosti a povolení pro schváleného vydavatele;

g) žádosti a povolení pro používání zjednodušeného celního prohlášení;

h) žádosti a povolení pro centralizované celní řízení;

i) žádosti a povolení pro zápis do záznamů deklaranta;

j) žádosti a povolení pro samoschvalování;

k) žádost a povolení pro status osoby oprávněné k vážení banánů;

l) žádosti a povolení pro použití aktivního zušlechťovacího styku;

m) žádosti a povolení pro použití pasivního zušlechťovacího styku;

n) žádosti a povolení pro použití konečného použití;

o) žádosti a povolení pro použití dočasného použití;

p) žádosti a povolení pro provozování zařízení k uskladnění zboží v celním skladu;

q) žádosti a povolení pro status schváleného příjemce pro operace TIR;

r) žádosti a povolení pro status schváleného odesílatele v tranzitním režimu Unie;

s) žádosti a povolení pro status schváleného příjemce v tranzitním režimu Unie;

t) žádosti a povolení pro použití zvláštního typu celních závěr;

u) žádosti a povolení pro použití tranzitního prohlášení se sníženými požadavky na údaje;

v) žádosti a povolení pro použití elektronického přepravního dokladu jakožto celního prohlášení.

Pokud členské státy během přechodného období upustí od povinnosti používat některé kódy a formáty, ujistí se, že mají zavedeny účinné postupy, jež jim umožní ověřit splnění podmínek pro udělení dotčených povolení.

Článek 3

Bezpečnost elektronických systémů

(čl. 16 odst. 1 kodexu)

1. V rámci vývoje, údržby a používání elektronických systémů zmíněných v čl. 16 odst. 1 kodexu členské státy zavedou a dodržují odpovídající bezpečnostní opatření pro efektivní, spolehlivý a bezpečný provoz těchto systémů. Rovněž zajistí, aby byla zavedena opatření pro kontrolu zdroje údajů a pro ochranu údajů proti nebezpečí neoprávněného přístupu, ztrátě, změnám nebo zničení.

2. Každé zadání údajů, jejich změna nebo vymazání se zaznamená, přičemž se uvede účel příslušného úkonu, přesný čas jeho provedení a totožnost osoby, která jej učinila.

3. Členské státy informují sebe navzájem, Komisi a případně dotčený hospodářský subjekt o veškerých případech narušení bezpečnosti elektronických systémů nebo podezření na takové narušení.

Článek 4

Uchovávání údajů

(čl. 16 odst. 1 kodexu)

Veškeré údaje validované příslušným elektronickým systémem se uchovávají po dobu alespoň tří let od konce roku, ve kterém byly validovány, není-li určeno jinak.

Článek 5

Dostupnost elektronických systémů

(čl. 16 odst. 1 kodexu)

1. Komise a členské státy uzavřou provozní dohody, ve kterých stanoví praktické požadavky na dostupnost a výkonnost elektronických systémů a na kontinuitu provozu.

2. Provozní dohody zmíněné v odstavci 1 zejména stanoví vhodné lhůty pro odezvu v případě výměny a zpracování informací v příslušných elektronických systémech.

3. Elektronické systémy musí být neustále dostupné. Tato povinnost však neplatí:

a) ve zvláštních případech spojených s používáním elektronických systémů stanovených v dohodách zmíněných v odstavci 1 nebo na vnitrostátní úrovni při neexistenci takových dohod;

b) v případě vyšší moci.

Pododdíl 2

Registrace osob

Článek 6

Příslušný celní orgán

(článek 9 kodexu)

Celní orgány odpovědné za registraci určí členské státy. Členské státy sdělí názvy a adresy těchto orgánů Komisi. Komise tyto údaje zveřejní na internetu.

Článek 7

Elektronický systém týkající se čísla EORI

(článek 16 kodexu)

1. K výměně a uchovávání informací týkajících se EORI se používá elektronický systém zřízený pro tyto účely podle čl. 16 odst. 1 kodexu („systém EORI“).

Pokaždé, když se přidělí nová čísla EORI nebo dojde ke změně uchovávaných údajů týkajících se již vydaných registrací, zpřístupní příslušný celní orgán údaje prostřednictvím tohoto systému.

2. Každé osobě se přidělí pouze jedno číslo EORI.

3. Formát a kódy údajů uchovávaných v systému EORI jsou stanoveny v příloze 12-01.

4. Odchylně od odstavce 1 tohoto článku se až do data modernizace centrálního systému EORI formáty a kódy stanovené v příloze 12-01 nepoužívají.

Až do data modernizace centrálního systému EORI jsou kódy pro obecné požadavky týkající se údajů pro registraci hospodářských subjektů a jiných osob stanoveny v příloze 9 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/2446, kterým se stanoví přechodná pravidla k některým ustanovením nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 ze dne 9. října 2013, kterým se stanoví celní kodex Unie, pokud příslušné elektronické systémy dosud nejsou v provozu.

5. Pokud členské státy shromažďují údaje uvedené v bodě 4 přílohy 12-01, zajistí, aby byly použity formáty a kódy stanovené v příloze 12-01.

Oddíl 2

Rozhodnutí související s používáním celních předpisů

Pododdíl 1

Rozhodnutí přijímaná celními orgány

Článek 8

Obecný postup týkající se práva na slyšení

(čl. 22 odst. 6 kodexu)

1. Sdělení zmíněné v čl. 22 odst. 6 prvním pododstavci kodexu:

a) zahrnuje odkaz na dokumenty a informace, na jejichž základě celní orgány hodlají rozhodnout;

b) uvádí lhůtu, během které dotčená osoba může vyjádřit svůj názor, počínající dnem, kdy tato osoba obdržela sdělení nebo se má za to, že je obdržela;

c) obsahuje zmínku o právu dotčené osoby na přístup k dokumentům a informacím zmíněným v písmeni a) v souladu s použitelnými předpisy.

2. Pokud dotčená osoba sdělí před uplynutím lhůty zmíněné v odst. 1 písm. b) svůj názor, mohou celní orgány přistoupit k rozhodování, nevyjádří-li dotčená osoba současně záměr dále vyjádřit během stanovené lhůty svůj názor.

Článek 9

Zvláštní postup týkající se práva na slyšení

(čl. 22 odst. 6 kodexu)

1. Celní orgány mohou sdělení zmíněné v čl. 22 odst. 6 prvním pododstavci kodexu učinit v rámci ověřování nebo kontroly, pokud hodlají přijmout rozhodnutí na základě:

a) výsledků ověření po předložení zboží;

b) výsledků ověření celního prohlášení podle článku 191 kodexu;

c) výsledků kontroly po propuštění zboží podle článku 48 kodexu, je-li zboží stále pod celním dohledem;

d) výsledků ověření důkazu o celním statusu zboží Unie nebo případně výsledků ověření žádosti o registraci takového důkazu nebo žádosti o potvrzení takového dokladu;

e) vydání dokladu o původu zboží celními orgány;

f) výsledků kontroly zboží, pro které nebylo podáno žádné souhrnné prohlášení, celní prohlášení pro dočasné uskladnění, prohlášení o zpětném vývozu ani jiné celní prohlášení.

2. Je-li učiněno sdělení v souladu s odstavcem 1, může dotčená osoba:

a) okamžitě vyjádřit svůj názor za použití stejných prostředků, jaké byly použity ke sdělení v souladu s článkem 9 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/2446; nebo

b) požádat o sdělení v souladu s článkem 8, s výjimkou případů uvedených v odst. 1 písm. f).

Celní orgány dotčenou osobu o těchto dvou možnostech informují.

3. Pokud celní orgány přijmou rozhodnutí, které má pro dotčenou osobu nepříznivý dopad, zaznamenají, zda příslušná osoba vyjádřila svůj názor v souladu s odst. 2 písm. a).

Pododdíl 2

Rozhodnutí přijatá na žádost

Článek 10

Elektronické systémy týkající se rozhodnutí

(čl. 16 odst. 1 kodexu)

1. K výměně a uchovávání informací týkajících se žádostí a rozhodnutí, jež mohou mít důsledky ve více členských státech, a následných událostí, které mohou mít vliv na původní žádost či rozhodnutí, se použije elektronický systém zřízený pro tyto účely podle čl. 16 odst. 1 kodexu.

Příslušný celní orgán bezodkladně zpřístupní informace prostřednictvím tohoto systému, a to nejpozději do sedmi dnů od okamžiku, kdy se o nich dozvěděl.

2. Pro výměnu informací týkajících se žádostí a rozhodnutí, jež mohou mít důsledky ve více členských státech, se použije obchodní rozhraní harmonizované na úrovni EU, které po vzájemné dohodě navrhne Komise a členské státy.

3. Odstavce 1 a 2 tohoto článku jsou použitelné od data uvedení do provozu systému pro rozhodování celních orgánů dle CKU, jak je uvedeno v příloze prováděcího rozhodnutí 2014/255/EU.

Článek 11

Celní orgán určený, aby přijímal žádosti

(čl. 22 odst. 1 třetí pododstavec kodexu)

Členské státy Komisi zašlou seznam celních orgánů zmíněných v čl. 22 odst. 1 třetím pododstavci kodexu, které byly určeny, aby přijímaly žádosti. Členské státy Komisi rovněž sdělí veškeré následné změny tohoto seznamu.

Článek 12

Přijetí žádosti

(čl. 22 odst. 2 kodexu)

1. Pokud celní orgán přijme žádost podle čl. 11 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/2446, je dnem přijetí žádosti den, kdy daný celní orgán obdržel veškeré nezbytné informace v souladu s čl. 22 druhým pododstavcem kodexu.

2. Pokud celní orgán zjistí, že žádost neobsahuje veškeré nezbytné informace, požádá žadatele, aby příslušné informace poskytl v přiměřené lhůtě nepřesahující 30 dnů.

Pokud žadatel neposkytne informace požadované celními orgány ve lhůtě, kterou pro ten účel stanovily, žádost se nepřijme a žadatel je o tom vyrozuměn.

3. Není-li žadateli sděleno, zda byla žádost přijata, či nikoli, má se za to, že žádost byla přijata. Dnem přijetí je den podání žádosti nebo, v případech, kdy žadatel poskytl další informace na základě žádosti celního orgánu podle odstavce 2, den, kdy byly poskytnuty poslední informace.

Článek 13

Uchovávání informací týkajících se rozhodnutí

(čl. 23 odst. 5 kodexu)

Celní orgán příslušný k přijetí rozhodnutí uchovává veškeré údaje a podklady, z nichž při rozhodování vycházel, po dobu nejméně tří let po skončení platnosti rozhodnutí.

Článek 14

Konzultace mezi celními orgány

(článek 22 kodexu)

1. Pokud se celní orgán příslušný k přijetí rozhodnutí potřebuje poradit s celním orgánem jiného dotčeného členského státu ohledně splnění nezbytných podmínek a kritérií pro přijetí rozhodnutí ve prospěch určité osoby, uskuteční se tato konzultace ve lhůtě stanovené pro dané rozhodnutí. Celní orgán příslušný k přijetí rozhodnutí stanoví pro tuto konzultaci lhůtu, která začíná plynout ode dne, kdy tento celní orgán sdělil celnímu orgánu, s nímž věc konzultuje, které podmínky a kritéria je třeba přezkoumat.

Pokud po přezkoumání uvedeném v prvním pododstavci dotázaný celní orgán shledá, že žadatel nesplňuje jednu či více podmínek a kritérií pro přijetí rozhodnutí v jeho prospěch, předá řádně zdokumentované a zdůvodněné výsledky celnímu orgánu příslušnému k přijetí rozhodnutí.

2. Lhůtu stanovenou pro konzultaci v souladu s odstavcem 1 může celní orgán příslušný k přijetí rozhodnutí prodloužit v některém z těchto případů:

a) pokud kvůli povaze přezkoumání, která mají být provedena, požádá dotázaný orgán o více času;

b) pokud žadatel provede úpravy s cílem zajistit splnění podmínek a kritérií zmíněných v odstavci 1 a informuje o těchto úpravách celní orgán příslušný k přijetí rozhodnutí, který následně vyrozumí dotázaný celní orgán.

3. Pokud dotázaný celní orgán neodpoví ve lhůtě stanovené pro konzultaci v souladu s odstavci 1 a 2, podmínky a kritéria, kterých se konzultace týkala, se považují za splněné.

4. Konzultační postup stanovený v odstavcích 1 a 2 se může použít rovněž pro účely znovuposouzení a sledování rozhodnutí.

Článek 15

Zrušení rozhodnutí přijatých ve prospěch určité osoby

(článek 28 kodexu)

Celní orgán příslušný k přijetí rozhodnutí v případech uvedených v čl. 16 odst. 1 písm. b) a c) nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/2446 zruší rozhodnutí, jehož platnost byla pozastavena v souladu s čl. 16 odst. 1 uvedeného nařízení, jestliže držitel rozhodnutí nepřijme ve stanovené lhůtě opatření nezbytná pro splnění podmínek stanovených pro uvedené rozhodnutí nebo nesplní povinnosti uložené podle uvedeného rozhodnutí.

Pododdíl 3

Rozhodnutí týkající se závazných informací

Článek 16

Žádost o rozhodnutí týkající se závazných informací

(čl. 22 odst. 1 kodexu)

1. Pokud je žádost o rozhodnutí týkající se závazných informací podána podle čl. 19 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/2446 v jiném členském státě než v členském státě, v němž je žadatel usazen, oznámí to celní orgán, u něhož byla žádost podána, celnímu orgánu členského státu, v němž je žadatel usazen, do sedmi dnů od přijetí žádosti.

Pokud má celní orgán, který toto oznámení obdrží, k dispozici informace, jež považuje za relevantní pro vyřízení žádosti, předá je celnímu orgánu, u něhož byla žádost podána, co nejdříve, a nejpozději do 30 dnů ode dne oznámení.

2. Žádost o rozhodnutí týkající se závazných informací o sazebním zařazení zboží (dále jen rozhodnutí o „ZISZ“) se smí týkat pouze zboží, které má podobné vlastnosti a rozdíly mezi ním jsou irelevantní pro účely jeho sazebního zařazení.

3. Žádost o rozhodnutí týkající se závazných informací o původu zboží (dále jen „rozhodnutí o ZIPZ“) se smí týkat pouze jednoho druhu zboží a jednoho souboru okolností, které jsou rozhodující pro určení původu.

4. Pro účely zajištění splnění požadavku stanoveného v čl. 33 odst. 1 druhém pododstavci písm. a) kodexu v souvislosti s žádostí o rozhodnutí o ZISZ celní orgán zmíněný v čl. 19 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/2446 nahlíží do elektronického systému zmíněného v článku 21 tohoto nařízení a o těchto konzultacích vede záznamy.

Článek 17

Soulad se stávajícími rozhodnutími o ZISZ

(čl. 22 odst. 3 kodexu)

Celní orgán příslušný k přijetí rozhodnutí nahlíží pro účely zajištění souladu rozhodnutí o ZISZ, které se chystá vydat, s již vydanými rozhodnutími o ZISZ do elektronického systému zmíněného v článku 21 a o těchto konzultacích vede záznamy.

Článek 18

Oznamování rozhodnutí o ZIPZ

(čl. 6 odst. 3 kodexu)

1. Pokud celní orgán příslušný k přijetí rozhodnutí oznámí žadateli rozhodnutí o ZIPZ za použití jiných prostředků, než je elektronické zpracování dat, učiní tak za použití formuláře uvedeného v příloze 12-02.

2. Pokud celní orgán příslušný k přijetí rozhodnutí oznámí žadateli rozhodnutí o ZIPZ za použití elektronického zpracování dat, musí být možné toto rozhodnutí vytisknout ve formátu uvedeném v příloze 12-02.

Článek 19

Výměna údajů týkajících se rozhodnutí o ZIPZ

(čl. 23 odst. 5 kodexu)

1. Celní orgány předávají Komisi příslušné údaje týkající se rozhodnutí o ZIPZ čtvrtletně.

2. Komise údaje, které obdrží v souladu s odstavcem 1, zpřístupní celním orgánům všech členských států.

Článek 20

Sledování rozhodnutí o ZISZ

(čl. 23 odst. 5 kodexu)

Když jsou držitelem nebo jménem držitele rozhodnutí o ZISZ plněny v souvislosti se zbožím, na něž se vztahuje příslušné rozhodnutí o ZISZ, celní formality, uvede se tato skutečnost v celním prohlášení prostřednictvím referenčního čísla daného rozhodnutí o ZISZ.

Článek 21

Elektronický systém týkající se ZISZ

(čl. 16 odst. 1 a čl. 23 odst. 5 kodexu)

1. K výměně a uchovávání informací týkajících se žádostí a rozhodnutí, jež se týkají ZISZ, nebo jakýchkoli následných událostí, které mohou mít vliv na původní žádost či rozhodnutí, se použije elektronický systém zřízený pro tyto účely podle čl. 16 odst. 1 kodexu.

Příslušný celní orgán bezodkladně zpřístupní informace prostřednictvím tohoto systému, a to nejpozději do sedmi dnů od okamžiku, kdy se o nich dozvěděl.

2. Kromě informací zmíněných v odstavci 1:

a) součástí dohledu podle článku 55 tohoto nařízení jsou i údaje relevantní pro sledování používání rozhodnutí o ZISZ;

b) celní orgán, který obdržel žádost a přijal příslušné rozhodnutí o ZISZ, oznámí prostřednictvím systému uvedeného v odstavci 1, zda je poskytnuto období prodlouženého používání daného rozhodnutí o ZISZ, přičemž uvede datum skončení tohoto období prodlouženého používání a množství zboží, na která se toto období vztahuje.

3. Komise pravidelně sděluje výsledky sledování zmíněného v odst. 2 písm. a) členským státům s cílem pomoci celním orgánům při sledování dodržování povinností vyplývajících ze ZISZ.

4. Pro výměnu informací týkajících se žádostí a rozhodnutí, jež se týkají ZISZ, se použije obchodní rozhraní harmonizované na úrovni EU, které po vzájemné dohodě navrhne Komise a členské státy.

5. Při vyřizování žádosti o rozhodnutí o ZISZ celní orgány uvedou stav žádosti v systému uvedeném v odstavci 1.

6. Odchylně od odstavce 1 tohoto článku použijí členské státy až do data modernizace systému uvedeného ve zmíněném odstavci v souladu s přílohou prováděcího rozhodnutí 2014/255/EU centrální databázi Komise zřízenou čl. 8 odst. 3 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (8).

7. Až do data uvedení do provozu první fáze modernizace systému uvedeného v odstavci 1 tohoto článku a systému uvedeného v článku 56 tohoto nařízení sledují celní orgány používání rozhodnutí o ZISZ při provádění celních kontrol nebo kontrol po propuštění zboží v souladu s články 46 a 48 kodexu. Odchylně od odstavce 3 tohoto článku není Komise až do tohoto data uvedení do provozu výsledky sledování zmíněného v odst. 2 písm. a) tohoto článku členským státům povinna sdělovat.

Článek 22

Prodloužené používání rozhodnutí týkajících se závazných informací

(čl. 34 odst. 9 kodexu)

1. Jestliže se celní orgány rozhodnou poskytnout období prodlouženého používání v souladu s čl. 34 odst. 9 třetím pododstavcem kodexu, musí stanovit datum, kdy období prodlouženého používání rozhodnutí pozbude platnosti.

2. Jestliže se celní orgány rozhodnou poskytnout období prodlouženého používání rozhodnutí o ZISZ v souladu s čl. 34 odst. 9 třetím pododstavcem kodexu, musí kromě data zmíněného v odstavci 1 stanovit, jaká množství zboží lze v období prodlouženého používání rozhodnutí odbavit.

Používání rozhodnutí, u nějž bylo poskytnuto období prodlouženého používání, skončí, jakmile je těchto množství dosaženo.

Na základě dohledu podle článku 55 Komise informuje členské státy, jakmile je těchto množství dosaženo.

Článek 23

Kroky pro zajištění správného a jednotného sazebního zařazení nebo určení původu

(čl. 34 odst. 10 kodexu)

1. Komise neprodleně vyrozumí celní orgány o pozastavení přijímání rozhodnutí o ZISZ a ZIPZ v souladu s čl. 34 odst. 10 písm. a) kodexu, jestliže:

a) Komise zjistila nesprávná nebo nejednotná rozhodnutí;

b) celní orgány předloží Komisi případy, kdy nedokázaly ve lhůtě nejvýše 90 dnů nalézt shodu, pokud jde o správné a jednotné zařazení nebo určení původu.

Ode dne, kdy Komise vyrozumí celní orgány o takovém pozastavení, nebude v souvislosti se zbožím, na které se vztahuje písm. a) nebo b), vydáno žádné rozhodnutí týkající se závazných informací, dokud nebude zajištěno správné a jednotné zařazení nebo určení původu.

2. Správné a jednotné zařazení nebo určení původu se konzultuje na úrovni Unie co nejdříve, a nejpozději do 120 dnů ode dne vyrozumění Komise podle odstavce 1.

3. Jakmile je pozastavení zrušeno, Komise okamžitě vyrozumí celní orgány.

4. Pro účely použití odstavců 1 až 3 se rozhodnutí o ZIPZ považují za nejednotná, pokud se jimi uděluje rozdílný původ zboží, které:

a) spadá do stejného čísla sazebníku a jehož původ byl určen podle stejných pravidel původu a

b) bylo získáno za stejných podmínek s použitím stejného výrobního postupu a rovnocenných materiálů, zejména pokud jde o jejich původnost či nepůvodnost.

Oddíl 3

Oprávněný hospodářský subjekt

Článek 24

Soulad s předpisy

(čl. 39 písm. a) kodexu)

1. Je-li žadatel fyzická osoba, považuje se kritérium stanovené v čl. 39 písm. a) kodexu za splněné, pokud se za poslední tři roky žadatel a případně zaměstnanec odpovědný za celní záležitosti žadatele nedopustili závažného či opakovaného porušení celních nebo daňových předpisů a nemají žádný záznam, pokud jde o závažné trestné činy související s jejich hospodářskou činností.

Pokud žadatel není fyzická osoba, považuje se kritérium stanovené v čl. 39 písm. a) kodexu za splněné, pokud se za poslední tři roky žádná z níže vyjmenovaných osob nedopustila závažného či opakovaného porušení celních a daňových předpisů, ani nemá žádný záznam, pokud jde o závažné trestné činy související s její hospodářskou činností:

a) žadatel;

b) osoba, která je pověřena vedením žadatele nebo která vykonává kontrolu nad řízením společnosti;

c) zaměstnanec odpovědný za celní záležitosti žadatele.

2. Nicméně kritérium uvedené v čl. 39 písm. a) kodexu může být považováno za splněné, pokud celní orgán příslušný k přijetí rozhodnutí nepovažuje určité porušení za závažné ve vztahu k množství nebo objemu souvisejících operací a pokud nemá pochybnosti o dobré víře žadatele.

3. Pokud je osoba uvedená v odst. 1 písm. b) usazena nebo má bydliště ve třetí zemi, posoudí celní orgán příslušný k přijetí rozhodnutí splnění kritéria uvedeného v čl. 39 písm. a) kodexu na základě záznamů a informací, které má k dispozici.

4. Pokud byl žadatel založen před méně než třemi lety, posoudí celní orgán příslušný k přijetí rozhodnutí splnění kritéria uvedeného v čl. 39 písm. a) kodexu na základě záznamů a informací, které má k dispozici.

Článek 25

Uspokojivý systém správy obchodních a dopravních záznamů

(čl. 39 písm. b) kodexu)

1. Kritérium stanovené v čl. 39 písm. b) kodexu se považuje za splněné, pokud jsou splněny tyto podmínky:

a) žadatel používá účetní systém, který je v souladu s obecně uznávanými účetními zásadami používanými v členském státě, kde je účetnictví vedeno, umožňuje provádění celních kontrol na základě auditu a uchovává historické záznamy údajů, které poskytují auditní stopu od okamžiku, kdy jsou tato data zaznamenána do souboru;

b) záznamy, které žadatel vede pro celní účely, jsou integrovány do účetního systému žadatele, nebo umožňují křížové kontroly informací s účetním systémem;

c) žadatel umožní celnímu orgánu fyzický přístup do svých účetních systémů a případně do svých obchodních a dopravních záznamů;

d) žadatel umožní celnímu orgánu elektronický přístup do svých účetních systémů a případně do svých obchodních a dopravních záznamů, pokud jsou tyto systémy nebo záznamy vedeny elektronicky;

e) žadatel používá logistický systém, který identifikuje zboží jako zboží Unie nebo zboží, které není zbožím Unie, a případně uvádí místo, kde se zboží nachází;

f) žadatel používá správní organizaci, která odpovídá druhu a velikosti podniku a je vhodná pro řízení toku zboží, a provádí vnitřní kontroly umožňující zamezit chybám a odhalovat a opravovat je a zamezit nezákonným nebo nestandardním transakcím a odhalovat je;

g) v potřebných případech má žadatel zavedeny uspokojivé postupy pro nakládání s licencemi a povoleními udělenými v souladu s obchodněpolitickými opatřeními nebo vztahujícími se k obchodu se zemědělskými produkty;

h) žadatel má zavedeny uspokojivé postupy pro archivaci svých záznamů a údajů a pro ochranu proti ztrátě údajů;

i) žadatel zajistí, aby příslušní zaměstnanci měli pokyny informovat celní orgány, vyvstanou-li potíže s dodržováním předpisů, a stanoví postupy, jak o těchto potížích celní orgány informovat;

j) žadatel uplatňuje odpovídající bezpečnostní opatření, která chrání počítačový systém žadatele proti neoprávněnému vniknutí a zabezpečují dokumentaci žadatele;

k) v náležitých případech má žadatel zavedeny uspokojivé postupy pro nakládání s dovozními a vývozními licencemi související se zákazy a omezeními, včetně opatření k odlišení zboží podléhajícího těmto zákazům či omezením od ostatního zboží a opatření k zajištění, že jsou uvedené zákazy a omezení dodržovány.

2. Pokud žadatel žádá pouze o povolení oprávněného hospodářského subjektu pro bezpečnost a zabezpečení podle čl. 38 odst. 2 písm. b) kodexu (AEOS), požadavek stanovený v odst. 1 písm. e) neplatí.

Článek 26

Finanční solventnost

(čl. 39 písm. c) kodexu)

1. Kritérium stanovené v čl. 39 písm. c) kodexu se považuje za splněné, pokud žadatel splňuje následující:

a) proti žadateli není vedeno konkurzní řízení;

b) v průběhu posledních tří let před podáním žádosti žadatel plnil své finanční závazky, pokud jde o platby cla a všech ostatních dávek, daní nebo poplatků, které se vybírají při dovozu nebo vývozu nebo v souvislosti s dovozem a vývozem zboží;

c) žadatel prokáže na základě záznamů a informací dostupných za poslední tři roky předcházející podání žádosti, že má dostatečnou finanční kapacitu plnit své povinnosti a závazky s ohledem na druh a objem obchodní činnosti, včetně toho, že nemá žádná záporná čistá aktiva, ledaže mohou být kryta.

2. Pokud byl žadatel založen před méně než třemi lety, posuzuje se jeho finanční solventnost podle čl. 39 písm. c) kodexu na základě záznamů a informací, které jsou k dispozici.

Článek 27

Praktické normy pro způsobilost nebo odbornou kvalifikaci

(čl. 39 odst. d) kodexu)

1. Kritérium stanovené v čl. 39 písm. d) kodexu se považuje za splněné, pokud je splněna jakákoliv z těchto podmínek:

a) žadatel nebo osoba odpovědná za celní záležitosti žadatele splňuje jednu z těchto praktických norem pro způsobilost: i) má nejméně tříletou prokázanou praktickou zkušenost v celních záležitostech; ii) splňuje normu kvality týkající se celních záležitostí přijatou evropským normalizačním orgánem;

b) žadatel nebo osoba odpovědná za celní záležitosti žadatele úspěšně absolvoval/a odbornou přípravu v oblasti celních předpisů, která odpovídá rozsahu jejich činnosti související s celními záležitostmi a je pro tuto činnost relevantní, poskytovanou jedním z těchto subjektů: i) celním orgánem členského státu; ii) vzdělávací institucí, kterou celní orgány nebo subjekt členského státu odpovědný za odbornou přípravu uznaly jako oprávněnou poskytovat tuto kvalifikaci; iii) profesním nebo obchodním sdružením, které celní orgány členského státu uznaly jako oprávněné poskytovat tuto kvalifikaci nebo které je akreditované v Unii jako oprávněné poskytovat tuto kvalifikaci.

2. Pokud je osoba odpovědná za celní záležitosti žadatele najatá, kritérium stanovené v čl. 39 písm. d) kodexu se považuje za splněné, pokud je touto najatou osobou oprávněný hospodářský subjekt pro celní zjednodušení podle čl. 38 odst. 2 písm. a) kodexu (AEOC).

Článek 28

Normy bezpečnosti a zabezpečení

(čl. 39 písm. e) kodexu)

1. Kritérium stanovené v čl. 39 písm. e) kodexu se považuje za splněné, pokud jsou splněny tyto podmínky:

a) budovy, které mají být využívány v souvislosti s činnostmi týkajícími se povolení AEOS, zajišťují ochranu proti neoprávněnému vniknutí a jsou postaveny z materiálů, které jsou odolné proti neoprávněnému vstupu;

b) jsou zavedena vhodná opatření k zabránění neoprávněnému přístupu do kanceláří, prostor pro odeslání, nákladových prostor, přepravních prostor a dalších příslušných míst;

c) byla přijata opatření pro manipulaci se zbožím zahrnující ochranu proti nedovolenému naložení nebo výměně zboží, nesprávné manipulaci se zbožím a proti nedovolené manipulaci s nákladovými jednotkami;

d) žadatel přijal opatření umožňující jasně identifikovat jeho obchodní partnery a prostřednictvím vhodných smluvních ujednání nebo jiných vhodných opatření odpovídajících obchodnímu konceptu žadatele zajistit, aby tito obchodní partneři zajistili bezpečnost své části mezinárodního dodavatelského řetězce;

e) žadatel provádí v rozsahu dovoleném vnitrostátním právem bezpečnostní prověrky potenciálních zaměstnanců pracujících na pozicích, které jsou citlivé z bezpečnostního hlediska, a prověřuje spolehlivost stávajících zaměstnanců na těchto pozicích pravidelně a pokud to vyžadují okolnosti;

f) žadatel má vhodné bezpečnostní postupy pro všechny najaté externí poskytovatele služeb;

g) žadatel zajišťuje, aby se jeho zaměstnanci, kteří plní úkoly související s bezpečnostními otázkami, pravidelně účastnili programů zvyšujících povědomí o těchto bezpečnostních otázkách;

h) žadatel jmenoval kontaktní osobu odpovědnou za otázky související se zabezpečením a bezpečností.

2. Je-li žadatel držitelem bezpečnostního osvědčení vydaného na základě mezinárodní úmluvy nebo na základě mezinárodní normy vydané mezinárodní normalizační organizací či evropské normy vydané evropským normalizačním orgánem, musí být tato osvědčení zohledněna při kontrole splnění kritérií stanovených v čl. 39 písm. e) kodexu.

Kritéria se považují za splněná, pokud je prokázáno, že kritéria pro vydání uvedeného osvědčení jsou shodná s kritérii stanovenými v čl. 39 písm. e) kodexu nebo rovnocenná těmto kritériím.

Kritéria se považují za splněná, pokud je žadatel držitelem bezpečnostního osvědčení vydaného třetí zemí, s níž Unie uzavřela dohodu, ve které se stanoví uznávání daného osvědčení.

3. Je-li žadatel schválený agent nebo známý odesílatel ve smyslu definic v článku 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008 (9) a splňuje-li požadavky stanovené v nařízení Komise (EU) č. 185/2010 (10), považují se kritéria stanovená v odstavci 1 za splněná v souvislosti s místy a operacemi, pro něž žadatel obdržel status schváleného agenta nebo známého odesílatele, pokud jsou kritéria pro udělení statusu schváleného agenta nebo známého odesílatele shodná s kritérii stanovenými v čl. 39 písm. e) kodexu nebo těmto kritériím rovnocenná.

Článek 29

Posuzování kritérií

(článek 22 kodexu)

1. Pro účely posuzování kritérií stanovených v čl. 39 písm. b) a e) kodexu zajistí celní orgán příslušný k přijetí rozhodnutí provedení kontrol na místě ve všech prostorách souvisejících s činnostmi žadatele týkajícími se celních záležitostí.

Má-li žadatel takových prostor velký počet a příslušná lhůta pro přijetí rozhodnutí neumožňuje prověření všech těchto prostor, může se celní orgán rozhodnout prověřit pouze reprezentativní podíl těchto prostor, pokud je přesvědčen, že žadatel uplatňuje stejné normy zabezpečení a bezpečnosti ve všech svých prostorách a že ve všech svých prostorách používá stejné obecné normy a postupy pro vedení záznamů.

2. Celní orgány příslušné k přijetí rozhodnutí mohou vzít v úvahu výsledky posouzení nebo auditů provedených v souladu s právními předpisy Unie v rozsahu, v němž jsou relevantní pro posouzení kritérií uvedených v článku 39 kodexu.

3. Pro účely posuzování, zda jsou kritéria stanovená v čl. 39 písm. b), c) a e) kodexu splněna, mohou celní orgány zohlednit znalecké závěry poskytnuté žadatelem, pokud znalec, který tyto závěry vypracoval, není s žadatelem ve spojení ve smyslu článku 127 tohoto nařízení.

4. Celní orgány při posuzování splnění kritérií stanovených v článku 39 kodexu náležitě přihlédnou ke zvláštní povaze hospodářských subjektů, zejména malých a středních podniků.

5. Celní orgán příslušný k přijetí rozhodnutí posuzování kritérií stanovených v článku 39 kodexu, jakož i jeho výsledky zdokumentuje.

Článek 30

Elektronický systém týkající se statusu AEO

(čl. 16 odst. 1 kodexu)

1. Pro výměnu a uchovávání informací týkajících se žádostí o povolení oprávněného hospodářského subjektu (AEO), jakož i již udělených povolení AEO a jakýchkoli dalších událostí nebo úkonů, které mohou mít následně vliv na původní rozhodnutí, včetně zneplatnění, pozastavení, zrušení či změny, nebo výsledků sledování nebo znovuposouzení, se používá elektronický systém zřízený pro tyto účely podle čl. 16 odst. 1 kodexu. Příslušný celní orgán bezodkladně zpřístupní informace prostřednictvím tohoto systému, a to nejpozději do sedmi dnů.

Pro výměnu informací týkajících se žádostí a rozhodnutí, které se týkají povolení AEO, se použije obchodní rozhraní harmonizované na úrovni EU, které po vzájemné dohodě navrhne Komise a členské státy.

2. V relevantních případech, zejména je-li status AEO základem pro schválení, udělení povolení nebo zjednodušení podle jiných právních předpisů Unie, může příslušný celní orgán poskytnout přístup do elektronického systému uvedeného v odstavci 1 příslušnému vnitrostátnímu orgánu odpovědnému za bezpečnost civilního letectví. Přístup se týká těchto informací:

a) povolení AEOS, včetně jména držitele povolení a případných změn povolení nebo zrušení nebo pozastavení statusu oprávněného hospodářského subjektu, a příslušných důvodů;

b) veškerých znovuposouzení povolení AEOS a jejich výsledků.

Vnitrostátní orgány odpovědné za bezpečnost civilního letectví, které s dotčenými informacemi nakládají, použijí tyto informace pouze pro účely příslušných programů pro schválené agenty nebo známé odesílatele a přijmou vhodná technická a organizační opatření, aby zajistily bezpečnost těchto informací.

3. Odchylně od odstavce 1 tohoto článku používají členské státy až do data modernizace systému AEO uvedeného v příloze prováděcího rozhodnutí 2014/255/EU systém zřízený článkem 14x nařízení Komise (EHS) č. 2454/93.

Článek 31

Konzultační postup a výměna informací mezi celními orgány

(článek 22 kodexu)

1. Celní orgán příslušný k přijetí rozhodnutí může provádět konzultace s celními orgány jiných členských států, které jsou příslušné pro místo, kde jsou nezbytné informace uchovávány nebo kde musí být provedeny kontroly pro účely posouzení jednoho či více kritérií stanovených v článku 39 kodexu.

2. Konzultace zmíněné v odstavci 1 jsou povinné:

a) pokud se žádost o status AEO předkládá v souladu s čl. 12 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/2446 celnímu orgánům v místě, kde je vedeno hlavní účetnictví žadatele pro celní účely, nebo kde je toto účetnictví přístupné;

b) pokud se žádost o status AEO předkládá v souladu s článkem 27 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/2446 celním orgánům členského státu, kde má žadatel stálou provozovnu a kde jsou uchovávány informace o jeho obecných logistických řídicích činnostech v Unii nebo kde jsou tyto informace přístupné;

c) pokud je část záznamů a dokumentace relevantních pro žádost o status AEO vedena v jiném členském státě, než je stát, kde se nachází celní orgán příslušný k přijetí rozhodnutí;

d) pokud žadatel o status AEO provozuje sklad nebo provádí jiné činnosti spojené s celními záležitostmi v jiném členském státě, než je stát, kde se nachází příslušný celní orgán.

3. Odchylně od lhůty stanovené v čl. 14 odst. 1 prvním pododstavci druhé větě tohoto nařízení celní orgány dokončí konzultační postup do 80 dnů ode dne, kdy celní orgán příslušný k přijetí rozhodnutí sdělí nezbytné podmínky a kritéria, které konzultovaný celní orgán musí posoudit.

4. Má-li celní orgán jiného členského státu informace relevantní pro udělení statusu AEO, sdělí tyto informace celnímu orgánu, který je příslušný k přijetí rozhodnutí, ve lhůtě do 30 dnů ode dne oznámení o žádosti prostřednictvím elektronického systému zmíněného v článku 30 tohoto nařízení.

Článek 32

Zamítnutí žádosti

(článek 22 kodexu)

Zamítnutí žádosti o AEO nemá vliv na stávající příznivá rozhodnutí přijatá ve vztahu k žadateli v souladu s celními předpisy, není-li udělení takových příznivých rozhodnutí založeno na splnění některého z kritérií pro AEO, u něhož se během posuzování žádosti o AEO prokázalo, že není splněno.

Článek 33

Kombinace obou typů povolení

(čl. 38 odst. 3 kodexu)

Může-li být žadateli uděleno jak povolení AEOC, tak povolení AEOS, vydá celní orgán příslušný k přijetí rozhodnutí jedno kombinované povolení.

Článek 34

Zrušení povolení

(článek 28 kodexu)

1. Zrušení povolení AEO nemá vliv na případná příznivá rozhodnutí, která byla přijata ve vztahu k téže osobě, pokud nebyl status AEO podmínkou pro příslušné příznivé rozhodnutí nebo pokud příslušné rozhodnutí nebylo založeno na některém z kritérií uvedených v článku 39 kodexu, které již není splněno.

2. Zrušení nebo změna příznivého rozhodnutí, které bylo přijato ve vztahu k držiteli povolení, nemá automaticky vliv na povolení AEO dané osoby.

3. Je-li tatáž osoba jak AEOC, tak AEOS a je-li z důvodu nesplnění podmínek stanovených v čl. 39 písm. d) kodexu použitelný článek 28 kodexu nebo článek 15 tohoto nařízení, povolení AEOC se zruší, a povolení AEOS zůstane platné.

Je-li tatáž osoba jak AEOS, tak AEOC a je-li z důvodu nesplnění podmínek stanovených v čl. 39 písm. e) kodexu použitelný článek 28 kodexu nebo článek 15 tohoto nařízení, povolení AEOS se zruší, a povolení AEOC zůstane platné.

Článek 35

Sledování

(čl. 23 odst. 5 kodexu)

1. Celní orgány členských států neprodleně uvědomí příslušný celní orgán o všech skutečnostech, které nastanou po udělení statusu AEO a které mohou ovlivnit jeho platnost nebo obsah.

2. Příslušný celní orgán zpřístupní veškeré příslušné informace, které má k dispozici, celním orgánům ostatních členských států, kde daný AEO vykonává činnosti související s celními záležitostmi.

3. Pokud celní orgán zruší příznivé rozhodnutí, které bylo přijato na základě statusu AEO, uvědomí celní orgán, který status udělil.

4. Je-li AEOS schválený agent nebo známý odesílatel podle vymezení v článku 3 nařízení (ES) č. 300/2008 a splňuje-li požadavky stanovené v nařízení (EU) č. 185/2010, zpřístupní příslušný celní orgán okamžitě příslušnému vnitrostátnímu orgánu odpovědnému za bezpečnost civilního letectví alespoň tyto informace související se statusem AEO, které má k dispozici:

a) povolení AEOS, včetně jména držitele povolení a případných změn povolení nebo zrušení nebo pozastavení statusu oprávněného hospodářského subjektu, a příslušných důvodů;

b) informace o tom, zda celní orgány navštívily konkrétní dotčené místo, datum poslední návštěvy a informace o tom, zda se návštěva uskutečnila v souvislosti s plánovaným povolovacím postupem, znovuposouzením nebo sledováním;

c) veškerá znovuposouzení povolení AEOS a jejich výsledky.

Vnitrostátní celní orgány ve shodě s příslušným vnitrostátním orgánem odpovědným za bezpečnost civilního letectví stanoví podrobné postupy pro výměnu veškerých informací, která neprobíhá prostřednictvím elektronického systému uvedeného v článku 30 tohoto nařízení.

Vnitrostátní orgány odpovědné za bezpečnost civilního letectví, které s dotčenými informacemi nakládají, použijí tyto informace pouze pro účely příslušných programů pro schválené agenty nebo známé odesílatele a přijmou vhodná technická a organizační opatření, aby zajistily bezpečnost těchto informací.

Oddíl 4

Kontrola zboží

Pododdíl 1

Celní kontroly a řízení rizik

Článek 36

Elektronický systém týkající se řízení rizik a celních kontrol

(čl. 16 odst. 1 kodexu)

1. Pro výměnu a uchovávání informací týkajících se sdělování informací, které se týkají rizik, mezi celními orgány členských států a Komisí se použije elektronický systém zřízený pro tyto účely podle čl. 16 odst. 1 kodexu (dále jen „celní systém řízení rizik“).

2. Systém zmíněný v odstavci 1 se používá též pro vzájemnou komunikaci mezi celními orgány a pro komunikaci mezi celními orgány a Komisí při uplatňování společných kritérií a norem pro rizika, společných prioritních oblastí kontroly, celního krizového řízení, při výměně informací týkajících se rizik a výsledků analýzy rizik podle čl. 46 odst. 5 kodexu, jakož i výsledků celních kontrol.

Pododdíl 2

Příruční a zapsaná zavazadla přepravovaná letecky

Článek 37

Tranzitní lety

(článek 49 kodexu)

1. Celní kontroly a formality týkající se příručních a zapsaných zavazadel osob, které letí z letiště, jež není letištěm Unie, letadlem, které po mezipřistání na letišti Unie pokračuje na jiné letiště Unie, se provádějí na posledním mezinárodním letišti Unie.

Na příruční a zapsaná zavazadla se vztahují předpisy platné pro zavazadla osob přijíždějících z třetích zemí, pokud osoba, která takové zavazadlo přepravuje, neprokáže, že zboží v něm obsažené je zbožím Unie.

2. Celní kontroly a formality týkající se příručních a zapsaných zavazadel osob, které letí z letiště Unie letadlem, které po mezipřistání na jiném letišti Unie pokračuje na letiště, jež není letištěm Unie, se provádějí na prvním mezinárodním letišti Unie.

Příruční zavazadla mohou být kontrolována na posledním mezinárodním letišti Unie, kde má letadlo mezipřistání, za účelem ověření, zda se jedná o zboží Unie.

Článek 38

Tranzitní lety v obchodních a turistických letadlech

(článek 49 kodexu)

Celní kontroly a formality týkající se zavazadel osob na palubě obchodního nebo turistického letadla se provádějí na těchto letištích:

a) u letů přilétajících z letiště, jež není letištěm Unie, jestliže letadlo po mezipřistání na letišti Unie pokračuje na jiné letiště Unie, na prvním mezinárodním letišti Unie;

b) u letů přilétajících z letiště Unie, jestliže letadlo po mezipřistání na letišti Unie pokračuje na letiště, jež není letištěm Unie, na posledním mezinárodním letišti Unie.

Článek 39

Příchozí transferové lety

(článek 49 kodexu)

1. Jsou-li zavazadla dopravená na letiště Unie na palubě letadla přilétajícího z letiště, jež není letištěm Unie, na uvedeném letišti Unie překládána do jiného letadla pokračujícího v letu uvnitř Unie, použijí se odstavce 2 a 3.

2. Celní kontroly a formality týkající se zapsaných zavazadel se provádějí na posledním mezinárodním letišti příletu příslušného letu uvnitř Unie. Nicméně celní kontroly a formality týkající se zapsaných zavazadel přepravovaných z letiště, jež není letištěm Unie, a překládaných na mezinárodním letišti Unie do letadla mířícího na jiné mezinárodní letiště Unie na území téhož členského státu, smí být provedeny na mezinárodním letišti Unie, kde dochází k překládce zapsaných zavazadel.

Celní kontroly a formality týkající se zapsaných zavazadel smí být ve výjimečných případech a nad rámec kontrol a formalit uvedených v prvním pododstavci provedeny na prvním mezinárodním letišti Unie, pokud se ukáže, že je to nezbytné, na základě kontroly příručních zavazadel.

3. Celní kontroly a formality týkající se příručních zavazadel se provádějí na prvním mezinárodním letišti Unie.

Doplňkové celní kontroly a formality týkající se příručních zavazadel lze provést na letišti příletu letu uvnitř Unie pouze ve výjimečných případech, pokud se ukáže, že je to nezbytné, na základě kontroly zapsaných zavazadel.

Článek 40

Odchozí transferové lety

(článek 49 kodexu)

1. Jsou-li zavazadla nakládána na letišti Unie do letadla pokračujícího v letu uvnitř Unie a následně překládána na jiném letišti Unie do jiného letadla, jehož místem určení je letiště, jež není letištěm Unie, použijí se odstavce 2 a 3.

2. Celní kontroly a formality týkající se zapsaných zavazadel se provádějí na prvním mezinárodním letišti odletu Unie. Nicméně celní kontroly a formality týkající se zapsaných zavazadel, která byla naložena do letadla na mezinárodním letišti Unie a přeložena na jiném mezinárodním letišti Unie na území téhož členského státu do letadla mířícího na letiště, jež není letištěm Unie, smí být provedeny na mezinárodním letišti Unie, kde dochází k překládce zapsaných zavazadel.

Celní kontroly a formality týkající se zapsaných zavazadel smí být ve výjimečných případech a nad rámec kontrol a formalit uvedených v prvním pododstavci provedeny na posledním mezinárodním letišti Unie, pokud se ukáže, že je to nezbytné, na základě kontroly příručních zavazadel.

3. Celní kontroly a formality týkající se příručních zavazadel se provádějí na posledním mezinárodním letišti Unie.

Doplňkové celní kontroly a formality týkající se příručních zavazadel lze provést na letišti odletu letu uvnitř Unie pouze ve výjimečných případech, pokud se ukáže, že je to nezbytné, na základě kontroly zapsaných zavazadel.

Článek 41

Překládka do turistického nebo obchodního letadla

(článek 49 kodexu)

1. Celní kontroly a formality týkající se zavazadel dopravených na letiště Unie na palubě pravidelného nebo charterového letu z letiště, jež není letištěm Unie, a překládaných na uvedeném letišti Unie do turistického nebo obchodního letadla pokračujícího v letu uvnitř Unie, se provádějí na letišti příletu příslušného pravidelného nebo charterového letu.

2. Celní kontroly a formality týkající se zavazadel naložených na letišti Unie do turistického nebo obchodního letadla pokračujícího v letu uvnitř Unie, jež mají být na jiném letišti Unie přeložena na pravidelný nebo charterový let, jehož místem určení je letiště, jež není letištěm Unie, se provádějí na letišti odletu příslušného pravidelného nebo charterového letu.

Článek 42

Překládky mezi letišti na území téhož členského státu

(článek 49 kodexu)

Celní orgány mohou provádět kontroly na mezinárodním letišti Unie, kde se uskutečňuje překládka zapsaných zavazadel:

a) v případě zavazadel dopravovaných z letiště, jež není letištěm Unie, a překládaných na mezinárodním letišti Unie do letadla mířícího na mezinárodní letiště Unie na území téhož státu;

b) v případě zavazadel, která byla naložena do letadla na mezinárodním letišti Unie a jež mají být na jiném mezinárodním letišti Unie na území téhož státu přeložena do letadla mířícího na letiště, jež není letištěm Unie.

Článek 43

Opatření, jež mají zabránit nezákonné překládce

(článek 49 kodexu)

Členské státy zajistí, aby:

a) při příletu na mezinárodní letiště Unie, kde mají být provedeny celní kontroly, byla jakákoliv překládka zboží obsaženého v příručních zavazadlech před provedením těchto kontrol sledována;

b) při odletu z mezinárodního letiště Unie, kde mají být provedeny celní kontroly, byla jakákoliv překládka zboží obsaženého v příručních zavazadlech po provedení těchto kontrol sledována;

c) při příletu na mezinárodní letiště Unie, kde mají být provedeny celní kontroly, byla přijata vhodná opatření k zabránění jakékoliv překládce zboží obsaženého v zapsaných zavazadlech před provedením kontrol těchto zavazadel;

d) při odletu z mezinárodního letiště Unie, kde mají být provedeny celní kontroly, byla přijata vhodná opatření k zabránění jakékoliv překládce zboží obsaženého v zapsaných zavazadlech po provedení kontrol těchto zavazadel.

Článek 44

Přívěsný štítek na zavazadlo

(článek 49 kodexu)

Zapsaná zavazadla podaná na letišti Unie se označí přívěsným štítkem. Vzor visačky a její technické provedení jsou uvedeny v příloze 12-03.

Článek 45

Seznam mezinárodních letišť Unie

(článek 49 kodexu)

Každý členský stát poskytne Komisi seznam svých mezinárodních letišť Unie a informuje Komisi o jakýchkoliv změnách tohoto seznamu.

Pododdíl 3

Zavazadla přepravovaná po moři

Článek 46

Rekreační plavidla

(článek 49 kodexu)

Celní kontroly a formality týkající se zavazadel osob na palubě rekreačního plavidla musí být provedeny ve všech přístavech v Unii, kde loď zastaví, bez ohledu na původ nebo místo určení plavidla. Rekreačními plavidly jsou rekreační plavidla dle vymezení ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 94/25/ES (11).

Článek 47

Transferové plavby

(článek 49 kodexu)

Celní kontroly a formality týkající se zavazadel osob využívajících námořní přepravu sestávající z navazujících úseků a poskytovanou týmž plavidlem, které vyplouvá, zastavuje nebo končí v přístavu, jenž není přístavem Unie, se provádějí ve všech přístavech Unie, kde jsou zavazadla nakládána nebo vykládána.

KAPITOLA 3

Přepočet měn

Článek 48

Ustanovení o celních směnných kurzech

(článek 53 kodexu)

1. Hodnota eura, je-li to potřeba podle čl. 53 odst. 1 písm. b) kodexu, se stanoví jednou měsíčně.

Používaný směnný kurz je kurz naposledy stanovený Evropskou centrální bankou před předposledním dnem měsíce a používá se po celý následující měsíc.

Liší-li se nicméně kurz platný na začátku měsíce o více než 5 % od kurzu stanoveného Evropskou centrální bankou před 15. dnem téhož měsíce, použije se tento druhý kurz od 15. dne do konce dotyčného měsíce.

2. Je-li převod měny nutný z některého z důvodů uvedených v čl. 53 odst. 2 kodexu, je hodnotou eura v národních měnách, která se použije, kurz stanovený Evropskou centrální bankou první pracovní den měsíce října; tento kurz se použije s účinkem od 1. ledna následujícího roku

3. Členské státy mohou ponechat hodnotu částky stanovené v eurech v národní měně beze změny, pokud se v okamžiku roční úpravy hodnota převodu uvedené částky vyjádřená v národní měně liší o méně než 5 %.

Členské státy mohou částku po převodu zaokrouhlit nahoru nebo dolů na nejbližší desetinné místo.

HLAVA II

FAKTORY, NA JEJICHŽ ZÁKLADĚ SE UPLATNÍ DOVOZNÍ NEBO VÝVOZNÍ CLO A JINÁ OPATŘENÍ PŘI OBCHODU SE ZBOŽÍM

KAPITOLA 1

Společný celní sazebník a sazební zařazení zboží

Oddíl 1

Správa celních kvót

Článek 49

Obecná pravidla pro jednotnou správu celních kvót

(čl. 56 odst. 4 kodexu)

1. Celní kvóty otevřené v souladu s právními předpisy Unie odkazujícími na metodu správy v tomto článku a v článcích 50 až 54 tohoto nařízení se spravují chronologicky podle data přijetí celních prohlášení k propuštění do volného oběhu.

2. Každá celní kvóta je v právních předpisech Unie označena pořadovým číslem, jež usnadňuje její správu.

3. Pro účely tohoto oddílu se celní prohlášení k propuštění do volného oběhu, která celní orgány přijaly dne 1., 2. nebo 3. ledna, považují za přijatá dne 3. ledna téhož roku. Pokud však některý z těchto dnů připadá na sobotu nebo neděli, považují se za přijatá dne 4. ledna uvedeného roku.

4. Pro účely tohoto oddílu se pracovními dny rozumí dny, které nejsou svátky pro instituce Unie v Bruselu.

Článek 50

Povinnosti celních orgánů členských států týkající se jednotné správy celních kvót

(čl. 56 odst. 4 kodexu)

1. Celní orgány posoudí, zda žádost o využití celní kvóty, kterou deklarant podal v celním prohlášení k propuštění do volného oběhu, je platná v souladu s právními předpisy Unie, kterými se celní kvóta otevírá.

2. Pokud je celní prohlášení k propuštění do volného oběhu obsahující platnou žádost deklaranta o využití celní kvóty přijata a celním orgánům byly poskytnuty všechny podklady požadované pro udělení celní kvóty, celní orgány neprodleně předají danou žádost Komisi, přičemž uvedou datum přijetí celního prohlášení a přesné množství, o které se žádá.

Článek 51

Přidělování množství v rámci celních kvót

(čl. 56 odst. 4 kodexu)

1. Komise provádí příděly každý pracovní den. Komise se však může rozhodnout, že v daný pracovní den množství nepřidělí, jestliže o tom byly příslušné orgány členských států vyrozuměny předem.

2. Množství v rámci celních kvót nelze přidělit dříve než druhý pracovní den po dni přijetí celního prohlášení, ve kterém deklarant požádal o využití celní kvóty.

Komise při přidělování zohlední všechny nezodpovězené žádosti o využití celních kvót na základě celních prohlášení přijatých do druhého pracovního dne včetně přede dnem přidělení, které celní orgány předaly do systému uvedeného v článku 54 tohoto nařízení.

3. Komise pro každou celní kvótu přidělí množství na základě žádostí o využití dané celní kvóty, které obdržela, chronologicky v pořadí podle data přijetí příslušných celních prohlášení a v rozsahu, jejž dovoluje zůstatek dané celní kvóty.

4. Pokud je v den přidělování součet množství všech žádostí o využití celní kvóty, které se vztahují k celním prohlášením přijatým téhož dne, větší než zůstatek celní kvóty, který je k dispozici, Komise přiděluje množství, pokud jde o tyto žádosti, poměrně k požadovaným množstvím.

5. Je-li otevřena nová celní kvóta, Komise nepřidělí žádná množství v rámci uvedené celní kvóty před jedenáctým pracovním dnem po dni zveřejnění aktu Unie, kterým byla celní kvóta otevřena.

Článek 52

Zrušení žádostí a vrácení nepoužitých přidělených množství v rámci celních kvót

(čl. 56 odst. 4 kodexu)

1. Celní orgány neprodleně vrátí do elektronického systému uvedeného v článku 54 tohoto nařízení veškerá množství, která byla chybně přidělena. Povinnost vrácení se však neuplatňuje, pokud je chybný příděl představující celní dluh nižší než 10 EUR zjištěn po prvním měsíci po konci období platnosti dotčené celní kvóty.

2. Pokud celní orgány zruší platnost celního prohlášení týkajícího se zboží, na které se vztahuje žádost o využití celní kvóty, dříve než Komise přidělí požadované množství, celní orgány zruší celou žádost o využití celní kvóty.

Pokud Komise již přidělila požadované množství na základě zneplatněného celního prohlášení, celní orgán přidělené množství neprodleně vrátí do elektronického systému uvedeného v článku 54 tohoto nařízení.

Článek 53

Kritický status celních kvót

(čl. 56 odst. 4 kodexu)

1. Pro účely článku 153 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/2446 se celní kvóta považuje za kritickou, jakmile je použito 90 % z celého objemu celní kvóty.

2. Odchylně od odstavce 1 se celní kvóta považuje za kritickou od data svého otevření v těchto případech:

a) celní kvóta je otevřena po dobu kratší než tři měsíce;

b) celní kvóty zahrnující tytéž produkty, původ a stejné kvótové období jako dotyčná celní kvóta („rovnocenné celní kvóty“) nebyly v předchozích dvou letech otevřeny;

c) rovnocenná celní kvóta otevřená v předchozích dvou letech byla vyčerpána nejpozději poslední den třetího měsíce svého kvótového období nebo měla vyšší počáteční objem než dotyčná celní kvóta.

3. Celní kvóta, jejímž jediným účelem je uplatnění ochranného opatření nebo opatření plynoucího z pozastavení koncesí, jak je stanoveno v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 654/2014 (12), se považuje za kritickou, jakmile je použito 90 % z celého objemu bez ohledu na to, zda byly v předchozích dvou letech otevřeny rovnocenné celní kvóty či nikoli.

Článek 54

Elektronický systém související se správou celních kvót

(čl. 16 odst. 1 a čl. 56 odst. 4 kodexu)

1. V rámci správy celních kvót se elektronický systém zřízený pro dané účely podle čl. 16 odst. 1 kodexu se použije pro:

a) výměnu informací mezi celními orgány a Komisí, které se vztahují k žádostem o využití celních kvót a jejich vracení a ke statusu celních kvót, a uchovávání uvedených informací;

b) správu žádostí o využití celních kvót a jejich vracení prováděnou Komisí;

c) výměnu informací mezi celními orgány a Komisí v souvislosti s přidělováním množství v rámci celních kvót a uchovávání uvedených informací;

d) zaznamenávání dalších událostí nebo úkonů, kterou mohou ovlivnit původní čerpání nebo vracení celních kvót nebo jejich přidělování.

2. Komise zpřístupní informace týkající se výsledků přidělování prostřednictvím uvedeného systému.

Oddíl 2

Dohled nad propuštěním zboží do volného oběhu nebo nad jeho vývozem

Článek 55

Obecná pravidla pro dohled nad propuštěním zboží do volného oběhu nebo nad jeho vývozem

(čl. 56 odst. 5 kodexu)

1. Pokud Komise stanoví požadavek, aby určité zboží podléhalo dohledu při propuštění do volného oběhu nebo při vývozu, sdělí celním orgánům kódy KN daného zboží a údaje nezbytné pro účely dohledu v dostatečném předstihu, než se stane požadavek na dohled použitelným.

Seznam údajů, které může Komise pro účely dohledu požadovat, je uveden v příloze 21-01.

2. Pokud zboží při propuštění do volného oběhu nebo při vývozu podléhá dohledu, celní orgány poskytnou Komisi alespoň jednou týdně údaje o celních prohlášeních pro příslušný režim.

Pokud je zboží propuštěno v souladu s čl. 194 odst. 1 kodexu, celní orgány poskytují údaje Komisi neprodleně.

3. Komise zpřístupní údaje uvedené v odstavci 1 poskytnuté celními orgány pouze v souhrnné podobě a pouze uživatelům schváleným v souladu s čl. 56 odst. 2 tohoto nařízení.

4. Pokud je zboží propuštěno do celního režimu na základě zjednodušeného celního prohlášení, jak je uvedeno v článku 166 kodexu, nebo zápisem do záznamů deklaranta, jak je uvedeno v článku 182 kodexu, a údaje požadované Komisí nebyly v době, kdy bylo zboží propuštěno v souladu s čl. 194 odst. 1 kodexu, k dispozici, celní orgány poskytnou Komisi uvedené informace neprodleně po obdržení doplňkového celního prohlášení podaného v souladu s článkem 167 kodexu.

5. Pokud se v souladu s čl. 167 odst. 3 kodexu upustí od požadavku na podání doplňkového celního prohlášení nebo je doplňkové celní prohlášení podáno nebo zpřístupněno v souladu s článkem 225 tohoto nařízení, zasílá držitel povolení celním orgánům alespoň jednou měsíčně údaje požadované Komisí nebo celní orgány uvedené údaje získají ze systému deklaranta.

Celní orgány údaje neprodleně vloží do elektronického systému uvedeného v článku 56 tohoto nařízení.

6. Odchylně od odstavce 1 tohoto článku je až do data uvedení do provozu první fáze modernizace systému uvedeného v čl. 56 odst. 1 a vnitrostátních systémů dovozu a vývozu uvedených v příloze prováděcího rozhodnutí 2014/255/EU seznam údajů, které může Komise pro účely dohledu požadovat, stanoven v příloze 21-02.

Článek 56

Elektronický systém související s dohledem nad propuštěním zboží do volného oběhu nebo nad jeho vývozem

(čl. 16 odst. 1 a čl. 56 odst. 5 kodexu)

1. V rámci dohledu nad propuštěním zboží do volného oběhu nebo nad jeho vývozem se elektronický systém zřízený podle čl. 16 odst. 1 kodexu použije pro předávání a uchovávání těchto informací:

a) údajů o dohledu nad propuštěním zboží do volného oběhu nebo nad jeho vývozem;

b) informací, které mohou aktualizovat údaje o dohledu vložené a uchovávané v elektronickém systému, které se týkají propuštění zboží do volného oběhu nebo jeho vývozu.

2. Komise může uživatelům povolit přístup do elektronického systému uvedeného v odstavci 1 na základě žádostí členských států.

3. Odchylně od odstavce 1 tohoto článku se až do data uvedení do provozu první fáze modernizace systému uvedeného v příloze prováděcího rozhodnutí 2014/255/EU pro předávání a uchovávání údajů uvedených v písmenech a) a b) daného odstavce používá systém Komise Surveillance 2.

KAPITOLA 2

Původ zboží

Oddíl 1

Prokazování nepreferenčního původu

Článek 57

Osvědčení o původu zboží pro produkty, na něž se vztahují zvláštní nepreferenční dovozní režimy

(čl. 61 odst. 1 a 2 kodexu)

1. Osvědčení o původu zboží týkající se produktů, které mají původ ve třetí zemi a pro které byly stanoveny zvláštní nepreferenční dovozní režimy, se v případě, že dané režimy odkazují na tento článek, vydává prostřednictvím tiskopisu stanoveného v příloze 22-14 v souladu s technickými specifikacemi, které jsou v ní uvedeny.

2. Osvědčení o původu zboží vydávají příslušné orgány třetí země, ze které produkty, na něž se vztahují zvláštní nepreferenční dovozní režimy, pocházejí, nebo spolehlivý subjekt, který je uvedenými orgány k tomuto účelu řádně pověřen (vydávající orgány), za předpokladu, že původ produktů byl určen v souladu s článkem 60 kodexu.

Vydávající orgány si ponechají kopii každého vydaného osvědčení o původu zboží.

3. Osvědčení o původu zboží se vydávají před tím, než jsou produkty, na které se vztahují, navrženy k vývozu ve třetí zemi původu.

4. Odchylně od odstavce 3 mohou být osvědčení o původu zboží výjimečně vydána po vývozu produktů, na něž se vztahují, jestliže nebyla vydána při vývozu v důsledku omylu, neúmyslného opomenutí nebo zvláštních okolností.

Vydávající orgány nemohou osvědčení o původu zboží podle odstavce 1 vydat dodatečně, dokud se neujistí, že údaje uvedené v žádosti vývozce souhlasí s údaji uvedenými v příslušné vývozní dokumentaci.

Článek 58

Poskytování informací o správní spolupráci související se zvláštními nepreferenčními dovozními režimy

(článek 61 kodexu)

1. Pokud zvláštní nepreferenční dovozní režimy vztahující se na některé produkty stanoví použití osvědčení o původu zboží uvedeného v článku 57 tohoto nařízení, je uplatnění takových režimů podmíněno zahájením postupu správní spolupráce, nestanoví-li úprava dotčeného režimu jinak.

Pro účely zahájení postupu správní spolupráce zašlou dotčené třetí země Komisi:

a) názvy a adresy vydávajících orgánů a vzory otisků razítek, která používají;

b) názvy a adresy vládních orgánů, kterým se mají žádosti o následné ověření osvědčení o původu zboží podle článku 59 tohoto nařízení zaslat.

Komise tyto informace předá příslušným orgánům členských států.

2. Pokud třetí země nezašle Komisi informace uvedené v odstavci 1, příslušné orgány v Unii použití zvláštního nepreferenčního dovozního režimu odmítnou.

Článek 59

Následné ověřování osvědčení o původu zboží pro produkty, na něž se vztahují zvláštní nepreferenční dovozní režimy

(článek 61 kodexu)

1. Ověřování osvědčení o původu zboží uvedených v článku 57 tohoto nařízení se provádí v souladu s tímto článkem po přijetí celního prohlášení (následné ověřování).

2. Pokud celní orgány mají odůvodněné pochybnosti o pravosti osvědčení o původu zboží nebo o přesnosti informací v něm obsažených a pokud provedou nahodilé následné ověření, požádají orgán uvedený v čl. 58 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení, aby ověřil, zda je dané osvědčení o původu zboží pravé nebo zda byl deklarovaný původ stanoven správně a v souladu s článkem 60 kodexu, nebo oboje.

Pro tyto účely vrátí celní orgány osvědčení o původu zboží nebo jeho kopii orgánu uvedenému v čl. 58 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení. Byla-li k prohlášení připojena faktura, přiloží se originál faktury nebo její kopie k vrácenému osvědčení o původu zboží.

Celní orgány v příslušném případě uvedou důvody následného ověření a poskytnou veškeré informace, které mají a které naznačují, že údaje uvedené v osvědčení o původu zboží jsou nesprávné nebo že osvědčení o původu zboží není pravé.

3. Orgán uvedený v čl. 58 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení sdělí výsledky ověřování celním orgánů co nejdříve.

Pokud do šesti měsíců od odeslání žádosti podle odstavce 2 neobdrží odpověď, celní orgány odmítnou použití zvláštního nepreferenčního dovozního režimu pro dotyčné produkty.

Oddíl 2

Preferenční původ

Článek 60

Pro účely tohoto oddílu se použijí definice uvedené v článku 37 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/2446.

Pododdíl 1

Postupy usnadňující vydávání nebo vystavování dokladů o původu zboží

Článek 61

Prohlášení dodavatele a jejich použití

(čl. 64 odst. 1 kodexu)

1. Pokud dodavatel poskytne vývozci nebo obchodníkovi informace nezbytné k určení statusu původu zboží pro účely ustanovení upravujících preferenční obchod mezi Unií a některými zeměmi nebo územími (status preferenčního původu), dodavatel tak učiní prostřednictvím prohlášení dodavatele.

Pro každou zásilku zboží se vyhotoví samostatné prohlášení dodavatele s výjimkou případů stanovených v článku 62 tohoto nařízení.

2. Dodavatel zahrne prohlášení na obchodní fakturu vztahující se na danou zásilku, na dodací list nebo jakýkoli jiný obchodní doklad, ve kterém se popisuje dotčené zboží dostatečně podrobně, aby je bylo možné ztotožnit.

3. Dodavatel může prohlášení poskytnout kdykoli, dokonce i po dodání zboží.

Článek 62

Dlouhodobé prohlášení dodavatele

(čl. 64 odst. 1 kodexu)

1. Pokud dodavatel pravidelně dodává vývozci nebo obchodníkovi zásilky zboží a očekává se, že status původu zboží ve všech uvedených zásilkách je stejný, dodavatel může poskytnout jediné prohlášení vztahující se na následné zásilky uvedeného zboží (dlouhodobé prohlášení dodavatele). Dlouhodobé prohlášení dodavatele lze vystavit s dobou platnosti až na dva roky ode dne, kdy bylo vystaveno.

2. Dlouhodobé prohlášení dodavatele lze vystavit se zpětným účinkem na zboží dodané před vystavením prohlášení. Takové dlouhodobé prohlášení dodavatele lze vystavit s dobou platnosti až na jeden rok přede dnem, kdy bylo vystaveno. Období platnosti končí dnem, kdy bylo dlouhodobé prohlášení dodavatele vystaveno.

3. Dodavatel okamžitě uvědomí dotčeného vývozce nebo obchodníka, pokud dlouhodobé prohlášení dodavatele není platné ve vztahu k některým nebo všem zásilkám zboží, které byly dodány a které mají být dodány.

Článek 63

Vystavování prohlášení dodavatele

(čl. 64 odst. 1 kodexu)

1. Pro produkty, které získaly status preferenčního původu, se prohlášení dodavatele vystavují, jak je stanoveno v příloze 22-15. Dlouhodobá prohlášení dodavatele pro uvedené produkty se však vystavují, jak je stanoveno v příloze 22-16.

2. Pro produkty, které byly opracovány nebo zpracovány v Unii, aniž by získaly status preferenčního původu, se prohlášení dodavatele vystavují, jak je stanoveno v příloze 22-17. Avšak v případě dlouhodobých prohlášení dodavatele se prohlášení dodavatele vystavují, jak je stanoveno v příloze 22-18.

3. Prohlášení dodavatele se opatří vlastnoručním podpisem dodavatele. Pokud však jsou prohlášení dodavatele i faktura vyhotoveny elektronicky, mohou být elektronicky ověřeny nebo může dodavatel dát vývozci nebo obchodníkovi písemný závazek, že přebírá plnou odpovědnost za jakékoli prohlášení dodavatele, které jej identifikuje, jako by je vlastnoručně podepsal.

Článek 64

Vydávání osvědčení údajů INF 4

(čl. 64 odst. 1 kodexu)

1. Celní orgány mohou požadovat, aby vývozce nebo obchodník získali od dodavatele osvědčení údajů INF 4, které osvědčuje správnost a pravost prohlášení dodavatele.

2. Na žádost dodavatele vydají celní orgány členského státu, ve kterém bylo vystaveno prohlášení dodavatele, osvědčení údajů INF 4 prostřednictvím tiskopisu stanoveného v příloze 22-02 v souladu s technickými specifikacemi, které jsou v ní uvedeny. Orgány mohou požadovat jakékoli důkazy a mohou provést kontrolu účetnictví dodavatele nebo jiné kontroly, které považují za vhodné.

3. Celní orgány vydají dodavateli osvědčení údajů INF 4 do 90 dnů od obdržení jeho žádosti, přičemž uvedou, zda je prohlášení dodavatele správné a pravé.

4. Celní orgán, kterému byla předložena žádost o vydání osvědčení údajů INF 4, uchovává tiskopis žádosti alespoň tři roky nebo po delší období, je-li třeba, aby se zajistil soulad s ustanoveními upravujícími preferenční obchod mezi Unií a některými zeměmi či územími.

Článek 65

Správní spolupráce mezi členskými státy

(čl. 64 odst. 1 kodexu)

Celní orgány si jsou navzájem nápomocny při kontrole správnosti informací uvedených v prohlášeních dodavatelů.

Článek 66

Kontrola prohlášení dodavatelů

(čl. 64 odst. 1 kodexu)

1. Pokud vývozce není schopen předložit osvědčení údajů INF 4 do 120 dnů od žádosti celních orgánů, celní orgány členského státu vývozu mohou požádat celní orgány členského státu, ve kterém bylo vystaveno prohlášení dodavatele, aby potvrdily původ dotčených produktů pro účely ustanovení upravujících preferenční obchod mezi Unií a některými zeměmi.

2. Pro účely odstavce 1 zašlou celní orgány členského státu vývozu celním orgánům členského státu, ve kterém bylo vystaveno prohlášení dodavatele, veškeré dostupné informace a doklady a uvedou důvody své žádosti.

3. Pro účely odstavce 1 mohou celní orgány členského státu, ve kterém bylo vystaveno prohlášení dodavatele, žádat od dodavatele důkazy nebo provést náležitá ověření daného prohlášení.

4. Celní orgány žádající o ověření jsou informovány o výsledcích co nejdříve prostřednictvím osvědčení údajů INF 4.

5. Pokud do 150 dnů ode dne žádosti o ověření neobdrží odpověď nebo pokud odpověď neobsahuje informace postačující k určení původu dotčených produktů, celní orgány země vývozu prohlásí doklad o původu zboží vyhotovený na základě prohlášení dodavatele za neplatný.

Článek 67

Povolení schváleného vývozce

(čl. 64 odst. 1 kodexu)

1. Pokud má Unie se třetí zemí ujednání o preferenčním režimu, které stanoví, že doklad o původu zboží má mít podobu prohlášení na faktuře nebo prohlášení o původu vystaveného schváleným vývozcem, mohou vývozci usazení na celním území Unie požádat o povolení jako schválený vývozce pro účely vystavování a nahrazování uvedených prohlášení.

2. Ustanovení čl. 11 odst. 1 písm. d) a články 16, 17 a 18 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/2446 týkající se podmínek pro přijetí žádostí a pozastavení platnosti rozhodnutí a články 10 a 15 tohoto nařízení týkající se použití elektronických prostředků pro výměnu a uchovávání informací a zrušení rozhodnutí přijatých ve prospěch určité osoby, jež se týkají žádostí a rozhodnutí, se nepoužijí na rozhodnutí související s povoleními schváleného vývozce.

3. Povolení schváleného vývozce lze udělit pouze osobám, které splňují podmínky uvedené v ustanoveních o původu buď dohod, které Unie uzavřela s určitými zeměmi nebo územími mimo celní území Unie, nebo opatření přijatých Unií jednostranně, pokud jde o takové země nebo území.

4. Celní orgány přidělí schválenému vývozci číslo celního povolení, které se uvádí v dokladech o preferenčním původu. Před číslem celního povolení se uvede dvoupísmenný kód země podle ISO 3166-1 členského státu vydávajícího povolení.

5. Komise poskytne dotčeným třetím zemím adresy celních orgánů odpovědných za kontrolu dokladů o preferenčním původu zboží vystavených schválenými vývozci.

6. Pokud platné ujednání o preferenčním režimu nestanoví, jakou mají mít prohlášení na faktuře nebo prohlášení o původu zboží podobu, uvedená prohlášení se vyhotoví v souladu s tiskopisem stanoveným v příloze 22-09.

7. Pokud platné ujednání o preferenčním režimu nestanoví hodnotový práh, do kterého může vývozce, jenž není schváleným vývozcem, vystavovat prohlášení na faktuře nebo prohlášení o původu, hodnotový práh činí 6 000 EUR pro každou zásilku.

Článek 68

Registrace vývozců mimo rámec systému GSP Unie

(čl. 64 odst. 1 kodexu)

1. Pokud má Unie se třetí zemí ujednání o preferenčním režimu, které stanoví, že doklad o původu zboží může být vyhotoven vývozcem v souladu s příslušnými právními předpisy Unie, může vývozce usazený na celním území Unie požádat o registraci pro uvedený účel. Pododdíly 2 až 9 tohoto oddílu se použijí obdobně.

2. Pro účely tohoto článku se čl. 11 odst. 1 písm. d) a články 16, 17 a 18 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/2446, které se týkají podmínek pro přijetí žádostí a pozastavení platnosti rozhodnutí, a články 10 a 15 tohoto nařízení nepoužijí. Žádosti a rozhodnutí týkající se tohoto článku se nevyměňují a neuchovávají v elektronickém informačním a komunikačním systému, jak je stanoveno v článku 10 tohoto nařízení.

3. Komise poskytne třetí zemi, se kterou má Unie ujednání o preferenčním režimu, adresy celních orgánů odpovědných za ověření dokladu o původu zboží vyhotoveného registrovaným vývozcem v Unii v souladu s tímto článkem.

4. Pokud platné ujednání o preferenčním režimu nestanoví hodnotový práh, do kterého může vývozce, jenž není registrovaným vývozcem, vyhotovovat doklad o původu zboží, činí hodnotový práh 6 000 EUR pro každou zásilku.

5. Do dat uvedení do provozu systému registrovaných vývozců (REX) uvedeného v příloze prováděcího rozhodnutí 2014/255/EU se použijí tato ustanovení:

a) vývozce usazený na celním území Unie může požádat o to, aby byl v souladu s článkem 67 tohoto nařízení schválen za účelem jednání jako registrovaný vývozce v souladu odstavcem 1;

b) vývozce, který již je držitelem povolení schváleného vývozce v Unii, může požádat o jeho rozšíření za účelem jednání jako registrovaný vývozce v souladu s odstavcem 1;

a jejich číslo povolení schváleného vývozce se použije jako číslo registrovaného vývozce.

Od dat uvedení do provozu systému registrovaných vývozců (REX) se v