CS Úřední věstník Evropské unie L 22/14

PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2017/141

ze dne 26. ledna 2017

o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některého příslušenství (fitinků) pro trouby a trubky, pro svařování na tupo, z nerezavějící oceli, též dokončeného, pocházejícího z Čínské lidové republiky a Tchaj-wanu

EVROPSKÁ KOMISE,

s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,

s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 4 uvedeného nařízení,

vzhledem k těmto důvodům:

1. POSTUP

1.1. Zahájení řízení

(1) Dne 29. října 2015 oznámila Komise v souladu s článkem 5 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (2) zveřejněním oznámení (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) v Úředním věstníku Evropské unie (3) zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu některého příslušenství (fitinků) pro trouby a trubky, pro svařování na tupo, z nerezavějící oceli, též dokončeného, pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) a Tchaj-wanu (dále jen „dotčené země“) do Evropské unie.

(2) Řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který dne 14. září 2015 podal výbor na obranu odvětví Evropské unie vyrábějícího příslušenství (fitinky) z nerezavějící oceli pro svařování na tupo (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících 37 % až 48 % celkové výroby v Unii. Přihlásil se jeden výrobce, který vyslovil námitky.

(3) Příslušné prahové hodnoty, jak jsou stanoveny v čl. 5 odst. 4 základního nařízení, tj. „šetření podle odstavce 1 se zahájí pouze v případě, že je po posouzení, do jaké míry podnět podporují nebo odmítají výrobci obdobného výrobku v Unii, zjištěno, že podnět byl podán výrobním odvětvím Unie nebo jeho jménem. Podnět je považován za podaný výrobním odvětvím Unie nebo jeho jménem, jestliže je podporován výrobci v Unii, jejichž souhrnná výroba tvoří více než 50 % celkové výroby obdobného výrobku té části výrobců Unie, kteří podnět výslovně podpořili nebo odmítli. Šetření se však nezahájí, jestliže výrobci v Unii, kteří podnět výslovně podpořili, představují méně než 25 % celkové výroby obdobného výrobku výrobním odvětvím Unie.“, byly v okamžiku zahájení řízení splněny. Jakmile bylo šetření zahájeno, není nutné, aby byly podmínky pro aktivní legitimaci splněny po celou dobu šetření. Soudní dvůr toto potvrdil v případě, že určitá společnost svou podporu podnětu stáhne (4); stejné odůvodnění platí analogicky i v případě, změní-li se definice výrobku.

(4) Ve fázi zahájení řízení jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že Komise vypočítala chybně reprezentativnost žadatele s ohledem na celkovou výrobu výrobního odvětví Unie. Tato strana tvrdila, že stávající žadatel nemůže představovat 43 %–49 % výroby v Unii, jelikož v předchozím případě, který se týkal podobné definice výrobku, představovalo osm společností 48 % výroby v Unii. Komise uvedla, že ačkoliv je definice výrobku v případě obou šetření skutečně podobná, přesná definice výrobku a příslušné období se v rámci tohoto šetření liší od definice výrobku a období, jehož se týkalo předchozí šetření. Provedená posouzení a výsledky tohoto posouzení jsou proto jiné (tj. při dotyčném šetření se přihlásili jiní výrobci v Unii než v šetření, které bylo zahájeno v roce 2012, a tito výrobci v Unii byli vymezeni na základě obdobného výrobku v rámci šetření v roce 2012). Poznámka ve spisu ze dne 28. října 2015 týkající se aktivní legitimace uvádí celkovou výrobu obdobného výrobku v Unii v období od 1. dubna 2014 do 31. března 2015 ve výši 8 600 t. V předchozím šetření, které bylo zahájeno v roce 2012, poznámka ve spisu ze dne 9. listopadu 2012 týkající se aktivní legitimace uváděla celkovou výrobu obdobného výrobku v Unii ve výši 21 600 t.

(5) Stejná zúčastněná strana tvrdila, že počet společností podporujících podnět je nízký, tři z celkem šestnácti výrobců v Unii, a požádala Komisi, aby prověřila, proč se ostatní výrobci v Unii neozvali. V odpovědi na tuto připomínku Komise uvedla, že počet výrobců podporujících podnět není při zahájení řízení důležitý, pouze jejich podíl na objemu výroby výrobního odvětví Unie, jak je stanoveno v čl. 5 odst. 4 základního nařízení.

(6) Zúčastněná strana mimoto zpochybnila zařazení jednoho výrobce v Unii do definice výrobního odvětví Unie, jelikož tento výrobce vyráběl příslušenství (fitinky) s podstatně vyšší přidanou hodnotou než ostatní výrobci v Unii. Šetření však potvrdilo, že tento výrobce v Unii vyrábí a prodává rovněž obdobný výrobek a jeho zařazení do vzorku bylo opodstatněné. V případě tohoto výrobce byly zahrnuty pouze objemy, na které se vztahuje šetření. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.

1.2. Strany dotčené řízením

(7) Komise o zahájení šetření oficiálně vyrozuměla žadatele, všechny výrobce v Unii, dovozce, obchodníky a uživatele, o nichž bylo známo, že se jich řízení týká, a jejich sdružení, jakož i vyvážející výrobce a orgány dotčených zemí.

(8) Komise kontaktovala rovněž výrobce v Brazílii, Indii, Malajsii, Koreji, Švýcarsku, Thajsku a Spojených státech (dále jen „USA“), jež byly uvedeny v oznámení o zahájení řízení jako možné srovnatelné země za účelem určení běžné hodnoty pro ČLR.

(9) Zúčastněné strany dostaly možnost písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení. Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají konkrétní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.

1.3. Výběr vzorku

(10) V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že možná bude nutné vybrat vzorek zúčastněných stran v souladu s článkem 17 základního nařízení.

a) Výběr vzorku výrobců v Unii

(11) V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že s ohledem na velký počet výrobců v Unii, jichž se šetření týká, omezí svou analýzu na přiměřený počet výrobců v Unii. V době zahájení řízení se přihlásili výrobci zmínění ve 2. bodě odůvodnění, tj. jeden výrobce v Unii a skupina dvou dceřiných společností usazených v Unii, které vyráběly obdobný výrobek.

(12) Po zveřejnění oznámení o zahájení řízení požádal o zařazení do vzorku další výrobce v Unii. Do vzorku byli proto zařazeni čtyři spolupracující výrobci v Unii. Na výrobce v Unii zařazené do vzorku připadalo přibližně 47 % celkové odhadované výroby v Unii a vzorek se považoval za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.

(13) Jeden z výrobců v Unii zařazených do vzorku, společnost Springer GmbH, však následně Komisi informoval, že se rozhodl nespolupracovat. Šetření se proto tohoto výrobce netýkalo. Komise však dospěla k závěru, že zbývající tři výrobci v Unii zařazení do vzorku, na něž připadá přibližně 43 % celkové odhadované výroby v Unii, jsou přesto reprezentativní pro výrobní odvětví Unie. Tento výrobce v Unii Komisi rovněž sdělil, že je nejen výrobcem v Unii, nýbrž má také s jedním čínským výrobcem dohodu o pasivním zušlechťovacím styku.

(14) Komise mimoto posoudila dopad vyloučení příslušenství (fitinků) s přírubou a s nízkou drsností povrchu (viz oddíl 2.2) na reprezentativnost vzorku. Komise zjistila, že výroba příslušenství (fitinků) s přírubou a s nízkou drsností povrchu nebyla s ohledem na výrobce v Unii zařazené do vzorku ani s ohledem na celkovou výrobu v Unii významná, a proto neměla žádný dopad na reprezentativnost již vybraného vzorku.

(15) Jedna zúčastněná strana uvedla, že ostatní výrobci v Unii, kteří podnět nepodpořili, svůj prodej v období 2010–2015 zvýšili a podle statistiky Eurostatu týkající se obchodu uvnitř Unie prodávají vyšší objemy za vyšší ceny.

(16) Komise analyzovala možnou újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie, včetně všech výrobců v Unii, dovozem z dotčených zemí na základě makroekonomických údajů (viz 193.–207. bod odůvodnění). Komise mimoto zaznamenala, že strana založila svou analýzu na kódech KN, které zahrnují nejen dotčený výrobek, nýbrž také výrobky, na něž se toto šetření nevztahuje. Objem podle statistiky obchodu uvnitř Unie se mimoto netýká pouze výroby v Unii, nýbrž i dalšího prodeje dovážených výrobků. S ohledem na prodejní ceny nebo objem prodeje výrobců v Unii proto nelze vyvodit žádný závěr. Každopádně nadále platí, že se mikroekonomické údaje vzorku považují za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie. Skutečnost, že tyto údaje nezahrnují výrobce, kteří podnět nepodali, je důsledkem toho, že se tito nepřihlásili a nepožádali o zařazení do vzorku.

b) Výběr vzorku dovozců

(17) Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, aby mohla vzorek vybrat, byli všichni dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení.

(18) Požadované informace poskytli a se zařazením do vzorku souhlasili tři dovozci, kteří nejsou ve spojení. Tito dovozci společně představovali 10 % odhadovaného objemu dovozu z ČLR a Tchaj-wanu během období šetření. Jelikož Komise mohla posoudit všechny dovozce, kteří se přihlásili, nebyl výběr vzorku nutný.

c) Výběr vzorku vyvážejících výrobců na Tchaj-wanu

(19) Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, aby mohla vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci na Tchajwanu v oznámení o zahájení řízení požádáni, aby se Komisi přihlásili a poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení. Informace o zahájení šetření a oznámení o zahájení řízení (které obsahovalo formulář pro výběr vzorku) byly zaslány deseti tchajwanským společnostem určeným v podnětu jako vyvážející výrobci dotčeného výrobku do Unie. Tchajpejský zastupitelský úřad v Evropské unii byl mimoto požádán, aby určil a/nebo kontaktoval případné další vyvážející výrobce.

(20) Informace požadované v oznámení o zahájení řízení poskytli a se zařazením do vzorku souhlasili čtyři vyvážející výrobci na Tchaj-wanu. S ohledem na počet spolupracujících tchajwanských vyvážejících výrobců se výběr vzorku nepovažoval za nutný.

(21) Během šetření dvě ze čtyř společností dále nespolupracovaly. Komise tyto společnosti informovala, že podle čl. 18 odst. 1 základního nařízení mohou prozatímní nebo konečná pozitivní nebo negativní zjištění vycházet z dostupných údajů.

d) Výběr vzorku vyvážejících výrobců v ČLR, žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství a žádosti o individuální zjišťování

(22) Aby Komise mohla rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, aby mohla vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci v ČLR požádáni, aby se Komisi přihlásili a poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení. Zastoupení Čínské lidové republiky při Evropské unii bylo mimoto požádáno, aby určilo a/nebo kontaktovalo případné další vyvážející výrobce.

(23) Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo devět vyvážejících výrobců v ČLR. V souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise vzorek čtyř společností nebo skupin společností, které představovaly přibližně 79 % vývozu spolupracujících vyvážejících výrobců do Unie a 35 % odhadovaného celkového množství vyvezeného z ČLR do Unie během období šetření. Kritériem použitým k výběru čtyř společností zařazených do vzorku byl objem vývozu dotčeného výrobku do Unie během období šetření. Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení byl výběr vzorku projednán se všemi známými dotčenými vyvážejícími výrobci a orgány v dotčené zemi a nebyly obdrženy žádné připomínky.

(24) Během šetření jedna ze čtyř společností zařazených do vzorku dále nespolupracovala. Komise tuto společnost informovala, že podle čl. 18 odst. 1 základního nařízení mohou prozatímní nebo konečná pozitivní nebo negativní zjištění vycházet z dostupných údajů.

(25) Žádný ze spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR nepožádal o zacházení jako v tržním hospodářství. Pět vyvážejících výrobců v ČLR, kteří nebyli zařazeni do vzorku, však požádalo o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení. Jak je uvedeno v 99. bodě odůvodnění, těmto žádostem nebylo vyhověno.

1.4. Odpovědi na dotazník

(26) Dotazníky byly zaslány čtyřem společnostem na Tchaj-wanu a čtyřem společnostem v ČLR zařazeným do vzorku, čtyřem výrobcům v Unii zařazeným do vzorku a třem dovozcům zařazeným do vzorku.

(27) Odpovědi na dotazníky byly obdrženy pouze od dvou společností na Tchaj-wanu, tří společností v ČLR, tří výrobců v Unii a tří dovozců.

(28) Po poskytnutí prozatímních informací byla odpověď na dotazník obdržena také od jednoho z výrobců v možné srovnatelné zemi, který byl usazen ve Švýcarsku.

1.5. Inspekce na místě

(29) Komise si opatřila a ověřila veškeré podklady, které považovala za nezbytné ke stanovení dumpingu, následné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě podle článku 16 základního nařízení se uskutečnily v prostorách těchto společností/sdružení: — výrobci v Unii: — OSTP Sweden AB, Švédsko, — OSTP Finland OY, Finsko, — Erne Fittings, Rakousko, — nezávislý dovozce: — Arcus Nederland BV, Nizozemsko, — vyvážející výrobci na Tchaj-wanu: — Ta Chen Stainless Pipes Co. Ltd., Taichung, — King Lai Hygienic Materials Co. Ltd. Tainan, — vyvážející výrobci v ČLR: — Suzhou Yuli Pipeline Industry Co. Ltd. a společnosti, které jsou s ní ve spojení, Suzhou, Jiangsu a Shanghai, — Zhejiang Jndia Pipeline Industry Co. Ltd., Wenzhou, — Zhejiang Good Fittings Co. Ltd., Wenzhou.

(30) Inspekce na místě se uskutečnila rovněž v prostorách švýcarské společnosti Rohrbogen AG (Basilej), která se považovala za výrobce v možné srovnatelné zemi. Tato inspekce se uskutečnila po poskytnutí prozatímních informací.

1.6. Poskytnutí prozatímních informací

(31) V prozatímní fázi šetření se Komise rozhodla prozatímní antidumpingová opatření neuložit. Hlavním důvodem tohoto rozhodnutí bylo pokračující hledání vhodné srovnatelné země, na jejímž základě by byla určena běžná hodnota pro čínské vyvážející výrobce. Vzhledem k tomu, že pro ČLR nebylo určeno dumpingové rozpětí, nebylo možno stanovit ani výši kumulovaného dumpingového dovozu z dotčených zemí. Ačkoliv pro analýzu jednotlivých ukazatelů újmy byly k dispozici údaje pro výrobní odvětví Unie, objem a ceny dumpingového dovozu jsou nezbytným prvkem při zjišťování újmy v souladu s článkem 3 základního nařízení. V prozatímní fázi šetření proto nebyla újma zjišťována, a nebyla tudíž stanovena ani příčinná souvislost mezi újmou a dumpingovým dovozem.

(32) Zúčastněné strany obdržely prozatímní informace dne 13. července 2016. Podání po poskytnutí prozatímních informací byla obdržena od jednoho tchajwanského vyvážejícího výrobce, jednoho čínského vyvážejícího výrobce, Čínské obchodní komory dovozců a vývozců kovů, minerálů a chemikálií (dále jen „CCCMC“) a žadatele. Všechna tato podání jsou projednána v následujících bodech odůvodnění.

1.7. Poskytnutí konečných informací

(33) Zúčastněné strany obdržely dokument obsahující konečné informace dne 27. října 2016. Komise vyzvala zúčastněné strany k tomu, aby do 16. listopadu 2016 předložily písemné připomínky a/nebo aby požádaly o slyšení u Komise a/nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.

(34) Připomínky po poskytnutí konečných informací podali tři čínští vyvážející výrobci, obchodní komora CCCMC, dva dovozci v Unii a žadatel, o slyšení u úředníka pro slyšení požádal jeden výrobce v Unii, který využíval rovněž režim pasivního zušlechťovacího styku, a obchodní komora CCCMC požádala o slyšení u útvarů Komise.

(35) Během slyšení u úředníka pro slyšení výrobce v Unii požádal, aby byly výrobky, které jsou zpětně dováženy po pasivním zušlechťovacím styku, osvobozeny od cla, jelikož nezpůsobují výrobnímu odvětví Unie újmu kvůli velmi malému překrývání s výrobou žadatelů a z toho důvodu, že uložení cel není v zájmu Unie, a to vzhledem k jeho postavení jakožto malého nebo středního podniku, skutečnosti, že na vybudování výrobního závodu obdržel strukturální fondy EU, a skutečnosti, že by uložení cel jeho podnikání zlikvidovalo. Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se v této souvislosti vyjádřily.

(36) Jeden čínský vyvážející výrobce mimoto požádal o opravu svého názvu, který byl napsán nesprávně, a jeden dovozce v Unii navrhl přesnější definici „příslušenství (fitinků) s nízkou drsností povrchu“, s čímž Komise souhlasila.

(37) Co se týká konečných informací, dva čínští vyvážející výrobci a obchodní komora CCCMC tvrdili, že lhůta, kterou Komise stanovila zúčastněným stranám pro podání připomínek, nebyla přiměřená a neumožňovala jim zabývat se plně a komplexně všemi údaji a důvody, které byly v dokumentu obsahujícím konečné informace předloženy poprvé. Tyto strany se domnívaly, že v tomto řízení došlo k závažnému porušení práva zúčastněných stran na obhajobu.

(38) Komise uvádí, že pro vedení antidumpingového řízení zahájeného podle článku 5 základního nařízení platí přísné lhůty. Dotyčné zúčastněné strany obdržely informace o rozhodnutí Komise ohledně neuložení prozatímních opatření a o návrhu Komise na uložení konečných opatření a měly přiměřenou lhůtu pro odpověď. Podle čl. 20 odst. 5 základního nařízení musí Komise pro podání připomínek po poskytnutí konečných informací stanovit lhůtu, která činí nejméně deset dnů. Komise tento požadavek splnila, jelikož stanovila lhůtu v délce 22 dnů. Žádná zúčastněná strana nepožádala v této souvislosti o prodloužení lhůty. Rovněž se zdůrazňuje, že v prozatímní fázi nebylo možno zveřejnit další údaje, a to nejen s ohledem na zjištění týkající se dumpingu ze strany ČLR, nýbrž také ohledně újmy. Vzhledem k tomu, že pro ČLR nebylo určeno dumpingové rozpětí, nebylo možno stanovit ani výši dumpingového dovozu z dotčených zemí. Ačkoliv pro analýzu jednotlivých ukazatelů újmy jsou k dispozici údaje pro výrobní odvětví Unie, objem a ceny dumpingového dovozu jsou nezbytným prvkem při zjišťování újmy v souladu s článkem 3 základního nařízení. V prozatímní fázi šetření proto nebyla újma zjišťována. Tvrzení bylo proto zamítnuto.

(39) Na základě připomínek a žádostí některých zúčastněných stran po poskytnutí konečných informací zveřejnila Komise další údaje a informace. Tyto dodatečné informace byly poskytnuty dne 25. listopadu 2016. Následně byla obdržena podání od dvou čínských vyvážejících výrobců, obchodní komory CCCMC, žadatele a tří dovozců v Unii.

(40) Během slyšení u úředníka pro slyšení žadatel požádal, aby žádosti jednoho výrobce v Unii o osvobození režimu pasivního zušlechťovacího styku od cla (jak bylo uvedeno v 35. bodě odůvodnění) nebylo vyhověno, jelikož dotyčný výrobce v Unii dováží rovněž dotčený výrobek vyráběný v Číně. Navíc v rozporu s tím, co bylo uváděno, soutěží jeho výrobky s výrobkem, který vyrábí výrobní odvětví Unie. Během téhož slyšení žadatel rovněž uvedl, že většina obchodníků v Unii skladuje výrobky, které jsou certifikovány podle norem EN/DIN i podle norem ASME/ANSI. V rozporu s tvrzením jednoho obchodníka jsou výrobky, na které se vztahují různé normy, zaměnitelné.

(41) Dva čínští vyvážející výrobci a obchodní komora CCCMC zopakovali svá tvrzení, zejména ohledně neposkytnutí dostatečných informací o zjištěních týkajících se újmy v prozatímní fázi, což podle jejich názoru nemůže být odůvodněno nedostatkem údajů.

(42) V reakci na výše uvedená tvrzení Komise podotýká, že závěry týkající se ukazatelů újmy lze zveřejnit až poté, co byl stanoven objem dumpingového dovozu. V tomto konkrétním případě nebyl v prozatímní fázi dumping ze strany ČLR zjišťován. Skutečnost, že byly shromážděny nezpracované údaje pro ukazatele újmy, neznamená, že lze vyvodit závěr ohledně ukazatelů újmy. Komise poskytla přiměřené informace ve smyslu článku 20 základního nařízení. Komise se domnívá, že právo těchto stran na obhajobu bylo dodrženo.

1.8. Období šetření a posuzované období

(43) Šetření dumpingu se vztahovalo na období od 1. října 2014 do 30. září 2015 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“).

(44) Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2012 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).

(45) Po poskytnutí konečných informací řada zúčastněných stran uvedla, že Komise měla posoudit období od roku 2010 do období šetření namísto od roku 2012 do období šetření. Podle standardního postupu používá Komise při analýze vývoje újmy čtyřleté období. Strany nepředložily žádné důkazy, které by podpořily závěr, že posuzované období nebylo vhodné.

(46) Po poskytnutí konečných informací dva čínští vyvážející výrobci a obchodní komora CCCMC zopakovali své tvrzení ohledně posuzovaného období v souvislosti s vývojem újmy. Jak bylo uvedeno výše, podle standardního postupu používá Komise při posuzování újmy čtyřleté období, a to na základě svého širokého prostoru pro uvážení v šetřeních v souvislosti s ochranou obchodu. Zúčastněné strany mimoto nepředložily přesvědčivé důkazy, které by vyžadovaly, aby se Komise od svého standardního postupu odchýlila. Řízení (5), na které zúčastněné strany poukázaly, bylo mimoto po stažení podnětu ukončeno. V daném případě proto nebyla újma zjišťována. Výrobek, jehož se toto šetření týká, se navíc liší od dotčeného výrobku v ukončeném šetření. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.

2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK

2.1. Dotčený výrobek

(47) Výrobkem, který je předmětem tohoto šetření, je příslušenství (fitinky) pro trouby a trubky, pro svařování na tupo, z austenitické nerezavějící oceli, odpovídající typům AISI 304, 304L, 316, 316L, 316Ti, 321 a 321H a jejich ekvivalentům v jiných normách, s největším vnějším průměrem nepřesahujícím 406,4 mm a o tloušťce stěny nejvýše 16 mm, s drsností povrchu nejméně 0,8 mikrometru, bez příruby, též dokončené, pocházející z ČLR a Tchaj-wanu. Výrobek je zařazen do kódů KN ex 7307 23 10 a ex 7307 23 90.

(48) Dotčený výrobek se vyrábí v zásadě řezáním a formováním trub a trubek. Dotčený výrobek se používá k spojování trubek a trub z nerezavějící oceli a má různé tvary, jako jsou kolena, přechodky, spojky tvaru T a uzávěry.

(49) Dotčený výrobek se používá v široké škále spotřebitelských odvětví a konečných aplikací. K příkladům patří: — petrochemický průmysl, — nápojový a potravinářský průmysl a farmaceutický průmysl, — stavba lodí, — výroba energie, elektrárny, — stavebnictví a průmyslové instalace.

(50) Po poskytnutí konečných informací jeden z dovozců v Unii uvedl, že by do definice výrobku neměly být zahrnuty uzávěry, jelikož nejsou vyráběny řezáním a formováním trubek.

(51) V reakci na toto tvrzení se podotýká, že se dotčený výrobek vyrábí „v zásadě“, nikoli „výhradně“ řezáním a formováním trub a trubek. Dále se uvádí, že z hlediska trhu představují uzávěry typy příslušenství (fitinků) a jsou jako takové uváděny v katalozích společností. Tvrzení bylo proto zamítnuto.

(52) Po poskytnutí konečných informací několik stran tvrdilo, že dovážené výrobky a výroba v Unii nejsou z technického hlediska zaměnitelné kvůli rozdílným technickým normám, tj. EN/DIN a ASME/ANSI, nebo že by výrobky vyráběné podle norem EN/DIN měly být z definice výrobku vyloučeny.

(53) Za prvé je důležité objasnit, že výrobní odvětví Unie i vyvážející výrobci, jichž se šetření týká, vyrábějí výrobky podle obou typů technických norem. To platí i pro společnosti zařazené do vzorku. Stroje používané k výrobě pro různé normy jsou stejné a stejný je i výrobní proces.

(54) Za druhé, šetření a slyšení s výrobcem v Unii, který využívá rovněž režim pasivního zušlechťovacího styku, prokázala, že fyzické, technické a chemické vlastnosti výrobků schválených podle norem EN/DIN a podle norem ASME/ANSI jsou srovnatelné. Ačkoliv normy mohou vyžadovat mírné rozdíly, pokud jde o tloušťku a odolnost, tyto rozdíly se u jednotlivých typů výrobku liší a u mnoha typů výrobku dochází k značnému či úplnému překrývání.

(55) Za třetí, oba typy výrobků spolu vzájemně soutěží. Ačkoliv je pravdou, že u určitých projektů vyžadují specifikace použití norem EN/DIN nebo ASME/ANSI, v okamžiku, kdy technici o výběru normy rozhodují, spolu obě specifikace soutěží. To dokládá skutečnost, že se používání norem EN/DIN a ASME/ANSI mezi jednotlivými členskými státy na základě historických modelů liší, neexistují však žádné překážky, které by bránily použití kterékoli normy u nových projektů kdekoli v Unii.

(56) Po volbě normy existuje dokonce přímá soutěž, pokud se normy zcela překrývají, jak je tomu u určitých typů výrobku.

(57) Komise rovněž podotýká, že navzdory zvláštním žádostem, které byly předloženy spolupracujícímu dovozci, neobdržela Komise žádné důkazy, které by prokazovaly, že obdobný výrobek a dotčený výrobek spolu nesoutěží.

(58) Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.

(59) Po poskytnutí dodatečných informací řada zúčastněných stran, včetně dovozce, který není ve spojení, výše uvedená zjištění plynoucí ze šetření potvrdila. Tyto zúčastněné strany zopakovaly, že normy ASME/ANSI a EN/DIN jsou do značné míry zaměnitelné. Jedna zúčastněná strana mimoto uvedla, že dodavatelé trub a trubek v Unii dodávají výrobky s dvojí certifikací a že dvojí certifikaci může získat i kterýkoli výrobce dotčeného výrobku. Tato zúčastněná strana dále uvedla, že ve skutečnosti má většina zásob obchodníků s ohledem na dotčený výrobek a obdobný výrobek dvojí certifikaci.

(60) Jelikož nebyly předloženy žádné další připomínky týkající se norem pro výrobky, bylo tvrzení týkající se toho, že by dotčený výrobek a obdobný výrobek měly být analyzovány zvlášť na základě norem ASME/ANSI a EN/DIN, zamítnuto.

2.2. Výrobky vyloučené z definice dotčeného výrobku

2.2.1. Příslušenství (fitinky) s nízkou drsností povrchu.

(61) Tři dovozci, kteří nejsou ve spojení, obchodní komora CCCMC a dva čínští vyvážející výrobci tvrdili, že definice výrobku nerozlišuje dostatečně mezi průmyslovým a tzv. „sanitárním“ příslušenstvím (fitinky), ačkoli mají rozdílné fyzické vlastnosti. Mimoto uvedli, že výrobní odvětví Unie „sanitární“ příslušenství (fitinky) nevyrábí, a že by se toto antidumpingové řízení mělo tudíž týkat pouze „průmyslového“ příslušenství (fitinků).

(62) Během společného slyšení předložili tři dovozci, kteří nejsou ve spojení, na podporu svého tvrzení důkazy a prokázali řadu důležitých rozdílů mezi „průmyslovým“ a „sanitárním“ příslušenstvím (fitinky), a to na základě fyzických vlastností, balení, konečného užití a cenové úrovně.

(63) Bylo nutné vymezit rozdíl s ohledem na fyzické vlastnosti a vhodné rozlišování bylo založeno na drsnosti povrchu příslušenství (fitinků). Místo používání pojmu „sanitární“ příslušenství (fitinky) je vhodné hovořit o příslušenství (fitincích) „s nízkou drsností povrchu“, tj. příslušenství (fitincích) s průměrnou drsností (Ra) konečné úpravy povrchu nižší než 0,8 mikrometru. Toto příslušenství (fitinky) se používá v potravinářském a nápojovém průmyslu, odvětví polovodičů, farmaceutickém odvětví a ve zdravotnictví.

(64) Existují významné rozdíly v hladkosti povrchu a v povrchové úpravě. Konec příslušenství (fitinků) s nízkou drsností povrchu je obvykle kolmý (na rozdíl od zkoseného) a tloušťka stěny a vnější průměr jsou obvykle nižší. Zjevná není ani existence samostatných norem, ani skutečnost, že surovinou pro příslušenství (fitinky) s nízkou drsností povrchu jsou vždy svitky válcované za studena nebo trubky tažené za studena (na rozdíl od válcovaných za tepla v případě příslušenství (fitinků) s vysokou drsností povrchu). Příslušenství (fitinky) s nízkou drsností povrchu je baleno individuálně v plastovém pytli, zatímco příslušenství (fitinky) s vysokou drsností povrchu je baleno společně v kartonu.

(65) Zaměnitelnost není možná: výrobní odvětví používající příslušenství (fitinky) s nízkou drsností povrchu nemůže používat příslušenství (fitinky) s vysokou drsností povrchu kvůli hygienickým požadavkům; příslušenství (fitinky) s nízkou drsností povrchu není na druhou stranu vhodné pro aplikace používající příslušenství (fitinky) s vysokou drsností povrchu kvůli nižším požadavkům na odolnost vůči tlaku a teplotě a vyšším cenám. Šetření prokázalo, že cena příslušenství (fitinků) s nízkou drsností povrchu za kg je v průměru dva- až třikrát vyšší. Důvodem je především intenzita práce spojená s leštěním a dodatečnou kontrolou jakosti.

(66) Jelikož v době konání slyšení již byly dotazníky rozeslány, nebyla možná základní změna údajů o kontrolním číslu výrobku (dále jen „PCN“). Rozlišení mezi oběma typy příslušenství (fitinků) však bylo možno provést přidáním fyzické vlastnosti „drsnost“ jako sloupce v tabulce jednotlivých obchodů a doplňkového kritéria v tabulce výrobních nákladů v odpovědi na dotazník. Výrobní odvětví Unie i dovozci v Unii nakonec souhlasili s tím, že se příslušenství (fitinky) s průměrnou drsností (Ra) konečné úpravy povrchu nižší než 0,8 mikrometru nebude považovat za dotčený výrobek. Útvary Komise proto v prozatímní fázi šetření usuzovaly, že by se šetření nemělo na toto příslušenství (fitinky) vztahovat.

(67) Po poskytnutí prozatímních informací jeden z čínských výrobců zařazených do vzorku uvedl, že by příslušenství (fitinky) s nízkou drsností povrchu nemělo být z definice výrobku vyloučeno. Dotyčná společnost zpochybnila rovněž tvrzení zúčastněných stran ohledně rozdílů ve fyzických vlastnostech, obalových materiálech, výši nákladů/cen a neexistující zaměnitelnosti mezi příslušenstvím (fitinky) s nízkou a vysokou drsností povrchu. Otázka rozdílů ve fyzických vlastnostech, obalových materiálech a cenové úrovni mezi příslušenstvím (fitinky) s nízkou a vysokou drsností povrchu však byla ověřena a potvrzena na místě na Tchaj-wanu. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.

2.2.2. Příslušenství (fitinky) s přírubou

(68) Čínsko-tchajwanský vyvážející výrobce tvrdil, že příslušenství (fitinky) s přírubou, tj. s konci tvarovanými jako příruby, nepředstavují podle definice uvedené v oznámení o zahájení řízení dotčený výrobek.

(69) Je třeba uvést, že tvar konce je rozhodující pro způsob, který se používá k připojení příslušenství (fitinků) na trouby. Při výrobě příslušenství (fitinků) pro svařování na tupo a příslušenství (fitinků) s přírubou se používají různé postupy. Příslušenství (fitinky) pro svařování na tupo se vyrábějí pomocí svařování, zatímco při výrobě příslušenství (fitinků) s přírubou se používá naopak upínání a šroubování. Vysvětlivky ke kódům KN pro definici výrobku mimoto upřesňují, že by konce příslušenství (fitinků) pro svařování na tupo měly být zarovnány do pravého úhlu nebo zkoseny, aby je bylo možno přivařit k trubkám.

(70) Bylo rovněž zjištěno, že výroba příslušenství (fitinků) s přírubou vyžaduje dodatečné náklady kvůli většímu množství surovin a meziproduktů a pracnějšímu výrobnímu procesu. Z hlediska výrobního procesu lze příslušenství (fitinky) pro svařování na tupo považovat za polotovary pro výrobu příslušenství (fitinků) s přírubou.

(71) Výrobní odvětví Unie souhlasilo s názorem, že příslušenství (fitinky) s přírubou představuje odlišný výrobek, a s jeho vyloučením z definice výrobku.

(72) Útvary Komise proto již v prozatímní fázi šetření měly za to, že by se šetření nemělo na příslušenství (fitinky) s přírubou vztahovat. Od zúčastněných stran nebyly obdrženy žádné připomínky, které by toto zjištění zpochybňovaly, toto rozhodnutí je proto potvrzeno.

2.3. Obdobný výrobek

(73) Šetření ukázalo, že stejné základní fyzické vlastnosti i stejná základní použití mají tyto výrobky: a) dotčený výrobek; b) výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu na Tchaj-wanu (který byl použit rovněž jako srovnatelná země pro ČLR – viz 105. bod odůvodnění); c) dotčený výrobek vyráběný a prodávaný v Unii výrobním odvětvím Unie.

(74) Komise proto rozhodla, že tyto výrobky jsou obdobnými výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.

3. DUMPING

3.1. Tchaj-wan

3.1.1. Úvod

(75) Jak je uvedeno v 27. bodě odůvodnění, při šetření spolupracovaly pouze dvě tchajwanské společnosti, které poskytly úplné odpovědi na antidumpingové dotazníky. Prodej těchto společností představoval 36 % dovozu dotčeného výrobku do Unie z Tchaj-wanu v období šetření.

(76) Jedna ze spolupracujících společností vyráběla především příslušenství (fitinky), na něž se nevztahovala revidovaná definice výrobku v případě tohoto šetření, jak bylo objasněno v 61. až 71. bodě odůvodnění (příslušenství (fitinky) s průměrnou drsností (Ra) konečné úpravy povrchu nižší než 0,8 mikrometru a/nebo příslušenství (fitinky) s přírubou). Tento výrobce neuskutečňoval v období šetření prodej obdobného výrobku na domácím trhu.

(77) Druhá spolupracující společnost má naopak rozsáhlou výrobu většiny běžných typů příslušenství (fitinků), na něž se šetření vztahuje. Společnost vyrábí pouze na základě svařovaných trubek, pouze z tříd oceli 304 a 316 a pouze kolena a spojky tvaru T (a spojky tvaru T pouze se stejným průměrem hlavní trubky a odbočky, které nejsou svařované, nýbrž zhotovené z jednoho kusu trubky, jejíž střed je „stažen dolů“ do tvaru písmena T). Dotyčný výrobce neuskutečňoval v období šetření prodej obdobného výrobku na domácím trhu.

3.1.2. Běžná hodnota

(78) V případě obou tchajwanských vyvážejících výrobců byla kvůli neexistenci prodeje obdobného výrobku na domácím trhu běžná hodnota zjištěna v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení početně, a to připočtením vynaložených prodejních, správních a režijních nákladů a přiměřeného zisku k průměrným výrobním nákladům příslušného výrobku.

(79) V případě první spolupracující společnosti byla částka pro prodejní, správní a režijní náklady a pro zisk stanovena v souladu s čl. 2 odst. 6 písm. b) základního nařízení, tj. na základě skutečných částek, které daný výrobce zaznamenal při výrobě a prodeji zboží stejné obecné skupiny zboží při běžném obchodním styku na domácím trhu země původu, tj. při prodeji příslušenství (fitinků) s průměrnou drsností (Ra) konečné úpravy povrchu nižší než 0,8 mikrometru na domácím trhu.

(80) V případě druhé spolupracující společnosti bylo vzhledem k neexistenci prodeje obdobného výrobku nebo zboží stejné obecné skupiny zboží na domácím trhu použito ustanovení čl. 2 odst. 6 písm. c) základního nařízení. Za tímto účelem použila Komise při početním zjišťování běžné hodnoty stejné částky pro prodejní, správní a režijní náklady a pro zisk jako u první společnosti, jelikož se jednalo o jediné dostupné a ověřené údaje, které se týkaly prodeje stejné obecné skupiny zboží na tchajwanském trhu.

(81) Po poskytnutí prozatímních informací podal druhý tchajwanský vyvážející výrobce určité námitky proti použití údajů prvního tchajwanského výrobce při početním zjišťování jeho běžné hodnoty. Společnost za prvé tvrdila (na základě dostupné verze odpovědi na dotazník a odpovědí druhého výrobce na písemné upozornění na nedostatky), že prvního výrobce nelze vůbec pokládat za vyvážejícího výrobce dotčeného výrobku, jelikož údajně vyrábí a vyváží do Unie pouze typy výrobku, které byly z definice výrobku vyloučeny, tj. příslušenství (fitinky) s nízkou drsností povrchu a s přírubou. Společnost za druhé uvedla, že použití údajů o prodejních, správních a režijních nákladech jediné společnosti při početním zjišťování běžné hodnoty pro jinou společnost je v rozporu se zjištěními odvolacího orgánu WTO (6), a sice že při početním zjišťování běžných hodnot nelze použít údaje o prodejních, správních a režijních nákladech jediné společnosti.

(82) V reakci na výše uvedená tvrzení Komise během inspekce na místě v prostorách dotyčné společnosti zjistila, že část výroby dotyčné společnosti a jejího prodeje do Unie během období šetření (a to příslušenství (fitinků) pro rozvod vakua s dodatečnou povrchovou úpravou vedoucí k drsnosti povrchu vyšší než 0,8 mikrometru) spadá do definice výrobku v rámci tohoto šetření. Společnost se proto považovala za vyvážejícího výrobce dotčeného výrobku a pro tuto společnost bylo vypočítáno dumpingové rozpětí. Je třeba zdůraznit, že dotyčná společnost tento typ výrobku na domácím trhu na Tchaj-wanu během období šetření neprodávala, což ovlivňuje metodiku početního zjišťování běžné hodnoty pro oba tchajwanské vyvážející výrobce, jak je objasněno v 79. a 80. bodě odůvodnění. Za druhé je třeba rovněž uvést, že se rozhodnutí odvolacího orgánu WTO, které zúčastněná strana citovala, vztahuje na situaci popsanou v čl. 2 odst. 6 písm. a) základního nařízení; tj. použití váženého průměru částek pro prodejní, správní a režijní náklady jiných výrobců při výrobě a prodeji obdobného výrobku na domácím trhu země původu. V tomto případě však početní zjišťování běžné hodnoty vycházelo z čl. 2 odst. 6 písm. c) základního nařízení; tj. prodejní, správní a režijní náklady byly určeny na základě „jakékoli jiné rozumné metody, pokud zisk takto zjištěný není vyšší než zisk, kterého běžně dosahují jiní vývozci nebo výrobci při prodeji výrobků stejné obecné kategorie na domácím trhu země původu“. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem potvrzuje Komise své rozhodnutí, pokud jde o zdroj údajů použitých při početním zjišťování běžné hodnoty. Je třeba uvést, že Komise přezkoumala také jiný zdroj údajů pro stanovení prodejních, správních a režijních nákladů za účelem početního zjištění běžné hodnoty, tj. údaje, které poskytl spolupracující srovnatelný výrobce ve Švýcarsku. Dotyčný údaj nebyl poskytnut pro období šetření, bylo však potvrzeno, že pro účetní období 2014 a 2015 byl v rozmezí od 8 % do 12 %, což je srovnatelné s upraveným údajem o prodejních správních a režijních nákladech, jenž byl nakonec použit při výpočtu, jak je uvedeno v 86. bodě odůvodnění.

(83) Tchajwanský vyvážející výrobce ve svém podání dále tvrdil, že nebyly přiměřeně zveřejněny rozhodující údaje použité k určení běžné hodnoty. Z důvodu důvěrnosti obchodních údajů nebylo skutečně možné zveřejnit konkrétní údaje o prodejních, správních a režijních nákladech, zisku a úpravách nákladů, které byly použity ve výpočtech. Společnost, která zná své vlastní výrobní náklady, by mohla snadno odhadnout celkovou průměrnou provedenou úpravu. Společnost však požadovala zveřejnění konkrétních údajů týkajících se určitých prvků výpočtu, a to výše prodejních, správních a režijních nákladů a zisku, výše úpravy běžné hodnoty s ohledem na náklady a ceny a úpravy běžné hodnoty s ohledem na DPH.

(84) V reakci na tuto žádost je třeba zdůraznit, že přesné údaje o prodejních, správních a režijních nákladech, zisku a úpravě nákladů, které byly použity při početním zjišťování běžné hodnoty, nelze zveřejnit, jelikož údaje pocházejí od jediné společnosti, kterou je tchajwanský konkurent společnosti požadující tyto informace, a že společnost požádala o důvěrné zacházení, jelikož údaje obsahují obchodní tajemství. Tato žádost je zjevně odůvodněná. Nejdůležitější údaje, tj. prodejní, správní a režijní náklady a zisk, které byly použity při konečném výpočtu, jsou však v 86. bodě odůvodnění zveřejněny jako rozpětí. Je nutné také zmínit, že výše úpravy nákladů byla velmi nízká a neměla významný dopad na výši běžné hodnoty a dumpingového rozpětí. Úpravy o ceny nebyly použity, jelikož domácí ceny nebyly při výpočtu běžné hodnoty použity. V případě Tchaj-wanu nebyla provedena úprava běžné hodnoty o DPH.

(85) Tato společnost rovněž uvedla, že výše prodejních, správních a režijních nákladů a zisku jejího konkurenta není pro ni reprezentativní. Společnost tvrdila, že druhý výrobce na Tchaj-wanu má výrobu v malém měřítku a prodává vysoce specializované výrobky, zatímco ona působí v oblasti hromadné výroby a prodeje běžných výrobků.

(86) Během inspekcí na místě bylo skutečně potvrzeno, že výrobky vyráběné a prodávané oběma společnostmi se liší, a že se tudíž liší i struktura jejich prodejních, správních a režijních nákladů. Komise se proto rozhodla snížit úroveň prodejních, správních a režijních nákladů, která byla použita při početním zjišťování běžné hodnoty pro tohoto druhého spolupracujícího vyvážejícího výrobce, o podíl nákladů práce souvisejících s náklady na kontrolu jakosti a výzkum a vývoj. To vedlo k snížení úpravy o prodejní, správní a režijní náklady na úroveň ve výši 7 %–13 % vyjádřenou jako procentní podíl obratu, což následně snížilo i výši individuálního dumpingového rozpětí. Komise se současně domnívala, že ziskové rozpětí použité při početním zjišťování běžné hodnoty (1 %–5 % obratu) je přiměřené. Celková konečná úprava výrobních nákladů při výpočtu běžné hodnoty pro dotyčného vyvážejícího výrobce činila 15,36 %.

3.1.3. Vývozní cena

(87) Oba spolupracující vyvážející výrobci uskutečňovali prodej na vývoz do Unie přímo nezávislým odběratelům usazeným v Unii.

(88) Vývozní ceny byly v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení stanoveny na základě cen, které byly nebo mají být skutečně zaplaceny za dotčený výrobek prodaný za účelem vývozu ze země vývozu.

3.1.4. Srovnání a dumpingová rozpětí

(89) Běžná hodnota a vývozní cena spolupracujících vyvážejících výrobců byly srovnány na základě ceny ze závodu.

(90) Za účelem zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen.

(91) Na tomto základě byly provedeny úpravy s ohledem na náklady na dopravu, námořní přepravu a pojištění, manipulaci, nakládku a vedlejší náklady, náklady na balení, úvěry, slevy a provize, u nichž bylo prokázáno, že ovlivňují srovnatelnost cen. Celkové úpravy byly v rozmezí 1 %–10 %, a to na základě skutečných hodnot oznámených tchajwanskými vyvážejícími výrobci, které byly ověřeny na místě. Těmito údaji jsou údaje nahlášené pro příslušné nákladové položky tchajwanskými společnostmi a byly jim poskytnuty za účelem ověření ve zvláštním informačním dokumentu.

(92) Podotýká se, že při výpočtu zamítla Komise úpravu o měnové přepočty, kterou požadovala jedna ze zúčastněných stran. Dotyčná strana Komisi požádala, aby místo směnného kurzu platného ke dni vystavení faktury použila směnný kurz platný ke dni úhrady. Základní nařízení stanoví, že ke stanovení směnného kurzu se obvykle používá datum vystavení faktury, v mimořádných případech však lze použít dřívější datum (např. datum uzavření smlouvy). Základní nařízení však neposkytuje právní základ pro použití data po dni vystavení faktury. Důvodem je skutečnost, že ke dni vystavení faktury je cena pevně stanovena a společnost již nemá žádný vliv, pokud jde o rozhodnutí o případném dumpingu. I kdyby bylo možné použít pozdější datum (což není), jak již bylo objasněno v poskytnutí prozatímních údajů, žadatel každopádně neprokázal splnění dodatečné podmínky, tj. trvalé kolísání směnného kurzu.

(93) Jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení, vážená průměrná běžná hodnota všech typů obdobného výrobku pro každou spolupracující společnost byla porovnána s váženou průměrnou vývozní cenou všech odpovídajících typů dotčeného výrobku.

(94) Na základě toho činí vážená průměrná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením: Společnost Zjištěné dumpingové rozpětí (%) King Lai Hygienic Materials Co., Ltd. 0,0 Ta Chen Stainless Pipes Co., Ltd. 5,1

(95) U nespolupracujících výrobců se musela Komise podle čl. 18 odst. 6 základního nařízení spoléhat na dostupné údaje. Nespolupráce dotčeným vyvážejícím výrobcům umožňuje nesdílet údaje týkající se konkrétního podniku, na jejichž základě lze posoudit jejich skutečné chování při vývozu, a ukládá Komisi povinnost použít v tomto ohledu nejlepší dostupné údaje. Komise ve své rozhodovací praxi rozlišuje za tímto účelem mezi šetřeními, v jejichž rámci je úroveň spolupráce vysoká (tj. více než 80 % nahlášeného vývozu do Unie), a případy, kdy je úroveň spolupráce nízká (ve výši 80 % a méně). V daném případě byla úroveň spolupráce podstatně nižší než 80 %. V takovém případě se Komise domnívá, že nejvyšší úroveň dumpingu u spolupracujících výrobců nepředstavuje vhodný přibližný odhad úrovně dumpingu u nespolupracujících výrobců, a to z tohoto důvodu: je třeba mít za to, že jedním z důvodů, proč se tolik výrobců rozhodlo nespolupracovat, je skutečnost, že si jsou vědomi toho, že by jejich úroveň dumpingu byla mnohem vyšší než v případě spolupracujících výrobců. Toto vysvětlení podporuje skutečnost, že v daném případě bylo během šetření upuštěno od spolupráce. Komise proto usuzuje, že úroveň dumpingu u nespolupracujících výrobců nejlépe odráží úroveň nejvyššího dumpingového rozpětí, které bylo zjištěno u reprezentativního typu výrobku, pokud jde o objem, tj. představujícího více než 10 % vývozu do Unie, pro spolupracujícího vyvážejícího výrobce, u něhož byl zjištěn dumping.

(96) Po úpravě prodejních, správních a režijních nákladů použitých při výpočtu dumpingového rozpětí pro tchajwanského spolupracujícího vyvážejícího výrobce, jak bylo popsáno v 86. bodě odůvodnění, činilo celostátní dumpingové rozpětí vyjádřené jako procento z ceny CIF na hranice Unie před proclením 12,1 %.

(97) Po poskytnutí konečných informací žadatel v této souvislosti tvrdil, že by zbytkové clo pro Tchaj-wan mělo vycházet z podnětu a mělo by činit 34,8 %. Žadatel tvrdil, že většina tchajwanských výrobců dotčeného výrobku v řízení úmyslně nespolupracovala, aby Komise nemohla při výpočtu běžné hodnoty použít jejich domácí prodej. Podle stěžovatele by se proto měl jako nejlepší dostupný údaj použít výpočet běžné hodnoty uvedený v podnětu, který byl založen na cenách na tchajwanském domácím trhu.

(98) V reakci na výše uvedené tvrzení se uvádí, že Komise ve svém výpočtu zbytkového cla pro Tchaj-wan použila nejlepší dostupné údaje založené na údajích, které byly shromážděny a ověřeny v rámci šetření. Toto tvrzení je proto zamítnuto.

3.2. Čínská lidová republika

3.2.1. Srovnatelná země

(99) Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení je nutno u vyvážejících výrobců, kterým nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, stanovit běžnou hodnotu na základě cen nebo početně zjištěné hodnoty na trhu třetí země (dále jen „srovnatelná země“). Žádný spolupracující vyvážející výrobce nepožádal o zacházení jako v tržním hospodářství.

(100) Žadatel navrhoval jako možnou srovnatelnou zemi USA. Podle dostupných informací se výroba obdobného výrobku uskutečňuje v řadě jiných zemí po celém světě, jako je Brazílie, Indie, Japonsko, Malajsie, Korea, Švýcarsko a Thajsko. Všechny tyto země se považovaly za možné srovnatelné země.

(101) Kontaktováni byli všichni známí výrobci (52) obdobného výrobku ve výše uvedených zemích, žádný z nich však nespolupracoval. Se spoluprací souhlasila pouze jedna malajsijská společnost, která však neposkytla dostatečné údaje. Společnost nebyla schopna poskytnout pro jednotlivé PCN údaje o nákladech a domácích cenách. Její nedostatečné údaje proto nebylo možno použít k určení běžné hodnoty. Mimoto se podotýká, že dotyčná malajsijská společnost odmítla ověření poskytnutých údajů na místě.

(102) Později se jako možný srovnatelný výrobce přihlásil jeden švýcarský výrobce, který souhlasil se spoluprací. Společnost poskytla požadovanou odpověď na dotazník, která byla ověřena na místě. Kvůli poměrně omezené škále typů výrobku, které tato společnost vyráběla, v porovnání se širokou škálou typů výrobku vyvážených čínskými vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku do Unie se však Komise rozhodla, že by údaje poskytnuté švýcarskou společností nebyly vhodné k určení běžné hodnoty pro čínské vyvážející výrobce. V této souvislosti se podotýká, že typům výrobku, které vyráběl švýcarský výrobce, přímo odpovídalo pouze 4,6 % typů výrobku vyvážených do Unie čínskými výrobci, což představovalo 4,2 % čínského objemu vývozu. V případě Tchaj-wanu, který byl nakonec použit jako srovnatelná země, činila úroveň přímé srovnatelnosti s typy výrobku vyváženými do Unie čínskými výrobci 7,7 % s ohledem na počet typů výrobku a 11,1 % s ohledem na objem vývozu.

(103) Za této situace se Komise rozhodla použít jako srovnatelnou zemi druhou zemi, které se šetření týkalo, tj. Tchaj-wan, a to navzdory argumentům, jež původně předložili žadatelé, kteří tvrdili, že tchajwanské společnosti vyrábějí především typy příslušenství (fitinků) založené na svařovaných trubkách jako surovině (na rozdíl od čínských výrobců, kteří používají především bezešvé trubky). Tentýž argument předložili také čínští vyvážející výrobci. Obchodní komora CCCMC ve svém podání po poskytnutí prozatímních informací měla naopak za to, že by údaje o tchajwanských výrobních nákladech byly jako základ pro početní zjištění běžné hodnoty vhodnější než údaje výrobců v Unii, které v poskytnutí prozatímních údajů Komise rovněž zvažovala jako alternativu.

(104) Tchaj-wan se považoval za vhodnou srovnatelnou zemi z toho důvodu, že v rozporu s tím, co uváděli žadatelé, a bez ohledu na používání rozdílných surovin, umožňovaly poskytnuté údaje náležitou metodiku přidělení nákladů ve vztahu k různým vlastnostem jednotlivých kódů výrobku. Úroveň hospodářské soutěže na tchajwanském trhu je mimoto vysoká, jelikož na něm působí nejméně deset známých domácích výrobců dotčeného výrobku, a projevuje se rovněž v silném zastoupení dovozu z různých zemí původu za situace, kdy je výše cla nízká (7,5 % až 10 %).

(105) Z výše uvedených důvodů se Komise rozhodla použít jako srovnatelnou zemi pro ČLR Tchaj-wan.

(106) Po poskytnutí konečných informací dva čínští vyvážející výrobci a obchodní komora CCCMC uvedli, že volba Tchaj-wanu jako srovnatelné země nebyla vhodná, jelikož použité výrobní náklady pocházejí pouze od jedné tchajwanské společnosti, která neuskutečnila žádný domácí prodej. Dotyčné strany rovněž uvedly, že odpovídající úroveň srovnatelných výrobků je příliš nízká. Tvrzení ohledně nízké odpovídající úrovně srovnatelných výrobků předložil i jeden dovozce v Unii. Posledně uvedená společnost rovněž uvedla, že Čínu nelze srovnávat s Tchaj-wanem, jelikož tyto dvě země mají rozdílné úrovně indexu lidského rozvoje a HDP na obyvatele.

(107) S ohledem na tato tvrzení se za prvé připomíná, že rozhodnutí WTO (7) znamená, že by běžná hodnota měla být stanovena pro všechny typy výrobku, které čínští vyvážející výrobci vyvážejí. Komise se domnívá, že údaje zjištěné na úrovni jednoho vyvážejícího výrobce ve srovnatelné zemi postačují jako základ pro ostatní typy výrobku, jelikož zjištěné typy umožňují provést početní zjištění pro chybějící typy výrobku. Existence pouze jednoho takovéhoto vyvážejícího výrobce nepředstavuje v žádném případě výjimečnou nebo novou praxi. Základní nařízení dále předpokládá, že neexistuje-li domácí prodej, může být běžná hodnota zjištěna početně na základě výrobních nákladů. Za druhé se připomíná, že úrovně indexu lidského rozvoje a HDP nepředstavují faktory, které se při zjišťování vhodnosti určité srovnatelné země berou v úvahu. Při určování vhodné srovnatelné země postupuje Komise tak, jak je objasněno v 104. bodě odůvodnění. Výše uvedená tvrzení byla proto zamítnuta.

(108) Dva čínští vyvážející výrobci a obchodní komora CCCMC nadnesli rovněž otázky týkající se údajně vážné procesní vady v důsledku skutečnosti, že Komise vypočítala dumpingová rozpětí pro čínské výrobce na základě ustanovení základního nařízení, která se týkající zemí bez tržního hospodářství. Tyto strany tvrdily, že zákonná pravomoc použít ke stanovení běžné hodnoty u čínských vyvážejících výrobců metodiku pro země bez tržního hospodářství zanikne dne 11. prosince 2016. Podle dotyčných stran musí proto Komise u případných konečných antidumpingových opatření přijatých po tomto dni, jak tomu bude v tomto řízení, podle práva WTO použít při výpočtu dumpingu běžnou metodiku.

(109) Komise v této souvislosti podotýká, že nemá rozhodovací pravomoc ohledně použití či nepoužití stávajících pravidel stanovených v základním nařízení. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.

3.2.2. Běžná hodnota

(110) Jak je objasněno v 103. bodě odůvodnění, běžná hodnota u vyvážejících výrobců v ČLR byla v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení určena na základě početně zjištěné hodnoty ve srovnatelné zemi, tj. v tomto případě na Tchaj-wanu.

(111) Kvůli neexistenci prodeje obdobného výrobku na domácím trhu na Tchaj-wanu byla běžná hodnota zjištěna v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení početně, a to připočtením vynaložených prodejních, správních a režijních nákladů a zisku dosaženého na tchajwanském trhu během období šetření k výrobním nákladům příslušného typu výrobku.

(112) Jako základ pro určení výrobních nákladů použila Komise údaje jednoho ze spolupracujících tchajwanských výrobců (Ta Chen). Je nutno uvést, že druhý tchajwanský spolupracující výrobce (King Lai) měl v období šetření velmi omezený objem výroby dotčeného výrobku a tato výroba se týkala vysoce specializovaných typů výrobku. V případě této malé části výroby, která se přesto považuje za dotčený výrobek, vyrábí společnost King Lai výrobky, jež by bylo možno považovat za příslušenství (fitinky) s nízkou drsností povrchu, avšak s dodatečnou povrchovou úpravou, která drsnost povrchu zvyšuje na více než 0,8 mikrometru, a tudíž podle definice v 47. bodě odůvodnění se jedná o dotčený výrobek. Toto příslušenství (fitinky) má velmi vysoké výrobní náklady a jejich zohlednění by výpočty narušilo. Tyto typy výrobku mimoto čínští výrobci zařazení do vzorku do EU nevyvážejí (ačkoli se na ně mohou vztahovat příslušné PCN, jelikož drsnost povrchu není jedním z parametrů při stanovení PCN). Údaje o výrobních nákladech této společnosti proto Komise nepovažovala za vhodné pro početní zjištění běžné hodnoty pro čínské výrobce.

(113) Co se týká početního zjištění běžné hodnoty, jeden dovozce v Unii uvedl, že výrobní náklady tchajwanské společnosti King Lai nelze použít jako základ pro výpočet běžné hodnoty pro čínské společnosti, jelikož společnost King Lai vyrábí jiný výrobek, který nelze považovat za příslušenství (fitinky) pro průmyslové použití, a že to rovněž znamená jinou výrobní metodu a jiné rozpětí zisku.

(114) V reakci na toto tvrzení se opakuje, že Komise nepoužila údaje o výrobních nákladech společnosti King Lai za účelem srovnání s ostatními společnostmi. Při početním zjišťování běžné hodnoty pro ostatní společnosti použila Komise v souladu s čl. 2 odst. 6 písm. c) základního nařízení pouze prodejní, správní a režijní náklady a zisk společnosti King Lai u stejné obecné kategorie zboží prodávaného na domácím trhu. Rovněž se připomíná, že prodejní, správní a režijní náklady použité v těchto výpočtech byly upraveny, aby se zohlednily rozdíly mezi výrobky, které vyrábí společnost King Lai a ostatní společnosti. Co se týká použitého zisku, zdůrazňuje se, že ten není v jiném rozmezí než u ostatních společností (1 %–5 %).

(115) Stejný dovozce v Unii rovněž tvrdil, že druhý tchajwanský výrobce, Ta Chen, jehož výrobní náklady byly použity jako základ při výpočtu běžné hodnoty pro čínské vyvážející výrobce, je velká a integrovaná společnost, která je jako taková schopna „optimalizovat náklady“. Dotyčnou společnost tudíž nelze srovnávat s malými čínskými výrobními závody.

(116) Komise v této souvislosti připomíná, že výrobní náklady čínských výrobců nebyly v tomto řízení součástí analýzy, jelikož žádný z čínských výrobců nepožádal o zacházení jako v tržním hospodářství. Je však třeba uvést, že údajně „optimalizované náklady“ tchajwanského výrobce mohly vést pouze k nižší početně zjištěné běžné hodnotě, a tudíž k nižším dumpingovým rozpětím u čínských vyvážejících výrobců.

(117) Vzhledem ke skutečnosti, že na Tchaj-wanu bylo možno určit pouze omezený počet typů výrobku, které čínští vyvážející výrobci zařazení do vzorku vyvážejí do Unie, zjistila Komise běžnou hodnotu u zbývajících typů výrobku početně na základě výrobních nákladů nejpodobnějších typů výrobku vyráběných na Tchaj-wanu za účelem úplného a spravedlivého srovnání na základě výrobních nákladů upravených o: a) rozdíly v použitých surovinách – na základě ověřených údajů o nákladech výrobního odvětví Unie, podle nichž je výroba příslušenství (fitinků) vyráběného z bezešvých trubek 2,12 až 2,97krát dražší než jejich výroba ze svařovaných trubek; b) rozdíly ve třídě oceli – podle ověřených údajů výrobního odvětví Unie, podle nichž je úprava nákladů podle třídy oceli provedena na úroveň nákladů nejlevnější třídy oceli použité při výrobě příslušenství (fitinků) na základě svařovaných trubek jako suroviny; tato úprava je v závislosti na použité třídě oceli v rozmezí od 1,49 do 3,60násobku; c) rozdíly ve tvaru – na základě zjištěných cenových rozdílů při prodeji ze strany čínských vývozců, podle nichž se koleno považuje za nejzákladnější tvar a ostatní tvary (spojky tvaru T, přechodky, uzávěry a zvláštní formy), jsou 1,08 až 1,74krát dražší.

(118) Obchodní komora CCCMC navrhla ve svém podání po poskytnutí prozatímních informací alternativní základ pro úpravu podle písmen a) a b) a předložila v tomto ohledu údaje z čínských trhů. Tyto údaje však nebyly za prvé ověřeny a za druhé pocházely ze země bez tržního hospodářství. Jejich použití by proto popřelo metodiku srovnatelné země při výpočtu běžné hodnoty. Toto tvrzení obchodní komory CCCMC bylo tudíž zamítnuto.

(119) Po poskytnutí konečných informací obchodní komora CCCMC a rovněž dva čínští vyvážející výrobci uvedli, že úprava tchajwanských údajů o nákladech s použitím údajů o nákladech výrobního odvětví Unie nebyla přiměřená. Dotyčné strany poukazovaly na běžnou praxi Unie v minulých případech, kdy se takto nepostupovalo.

(120) Jak bylo uvedeno výše, předchozí postup EU byl revidován na základě rozhodnutí WTO, které je uvedeno v 107. bodě odůvodnění. Za účelem početního zjištění běžných hodnot pro chybějící typy výrobku použila Komise tchajwanské údaje o nákladech a zjištěné náklady upravila a ověřila, a to s použitím přiměřených úprav, které byly zjištěny na úrovni výrobních nákladů výrobního odvětví Unie. Obchodní komora CCCMC neodůvodnila nepřiměřenost tohoto postupu, ani nenavrhla alternativní postup.

(121) Po poskytnutí konečných informací zopakovali obchodní komora CCCMC a dva čínští vyvážející výrobci své námitky vůči použití údajů výrobního odvětví Unie k úpravě výrobních nákladů použitých při početním zjišťování běžné hodnoty pro chybějící typy výrobku. Dotyčné strany zdůraznily, že Komise nepředložila důkazy, které by prokazovaly, že rozdíly v nákladech na suroviny jsou na trhu EU ve stejné výši jako na tchajwanském trhu. Strany rovněž zopakovaly své tvrzení, že Komise mohla za účelem výše uvedené úpravy použít rozdíly v čínských vývozních cenách příslušenství (fitinků) z bezešvých a svařovaných trubek, jelikož prodejní ceny „do jisté míry odrážejí trend v rozdílech ve výrobních nákladech“.

(122) V reakci na výše uvedená tvrzení se za prvé zdůrazňuje, že Komise nemohla s ohledem na údaje z tchajwanského trhu porovnat výši úprav pro typy trubek používané jako suroviny nebo třídy oceli, jelikož tchajwanský výrobce, jehož výrobní náklady byly použity jako základ pro početní zjištění běžné hodnoty, určité druhy surovin nepoužívá. To bylo hlavním důvodem toho, proč Komise vůbec zvažovala vyhledání chybějících údajů o nákladech mimo trh ve srovnatelné zemi. Za druhé, co se týká použití čínských cen, opakuje se, že žádný z čínských vyvážejících výrobců v tomto řízení nepožádal o zacházení jako v tržním hospodářství. Čínské výrobní náklady proto nebyly k dispozici, ani nebyly posouzeny. Komise tudíž nemůže vyvodit závěr ohledně toho, „do jaké míry“ odrážejí rozdíly v prodejních cenách rozdíly ve výrobních nákladech jednotlivých typů příslušenství (fitinků) (8). I kdyby bylo možno takovéto závěry vyvodit, vztahovaly by se na výrobní náklady v zemi bez tržního hospodářství. Výše uvedená tvrzení se proto zamítají.

(123) Tyto zúčastněné strany dále zpochybnily úpravu, podle níž je výroba příslušenství (fitinků) vyráběného z bezešvých trubek 2,12 až 2,97krát dražší než jejich výroba ze svařovaných trubek. Strany odkázaly na nepodložené tvrzení obchodní komory CCCMC po poskytnutí prozatímních informací ohledně cenových úrovní, podle něhož má být rozdíl mezi svařovanými a bezešvými trubkami menší než 30 % ceny svařovaných trubek.

(124) V této souvislosti se uvádí, že se úprava, kterou provedla Komise, zakládá na zjištěných rozdílech v nákladech mezi příslušenstvím (fitinky) vyráběným z bezešvých trubek a příslušenstvím (fitinky) vyráběným ze svařovaných trubek, a nikoli na cenovém rozdílu mezi svařovanými a bezešvými trubkami jako takovými. Je třeba rovněž uvést, že žádný z čínských vyvážejících výrobců nepožádal o zacházení jako v tržním hospodářství. Čínští vyvážející výrobci proto nepředložili údaje o výrobních nákladech a neučinili tak ani poté, co bylo zpochybněno stanovení nákladů a rozdíly zjištěné Komisí. Běžné ceníky se mimoto ještě více odchylují od stanovení nákladů a cen, jelikož neposkytují důkazy o skutečně uplatňovaných cenách ani o výši nákladů.

(125) Na podporu svých podání poskytly zúčastněné strany analýzu rozdílů podle výše cen výrobců Zhejiang Good a Zhejiang Jndia, přičemž na tomto základě dospěly k závěru, že by použitelná úprava ceny byla v rozmezí od 0,43 do 1,70 resp. od 0,64 do 1,80.

(126) Kromě toho, že se tato rozmezí vztahují na ceny, a nikoli na náklady, skutečnost, že příslušenství (fitinky) vyráběné ze svařovaných trubek je někdy prodáváno za vyšší ceny než příslušenství (fitinky) vyráběné z bezešvých trubek, nedokazuje, že by náklady měly být vyšší. Udávané cenové úrovně spíše dokládají naprostou neexistenci ekonomické souvislosti mezi náklady a cenami stanovenými pro zákazníky, nebo alternativně znamenají, že určitou úlohu hrají i jiné faktory, například velikost objednávky. Z důvodu zachování důvěrnosti údajů nemůže Komise podkladové údaje zveřejnit, může však poskytnout další faktické údaje, podle nichž je úprava mezi příslušenstvím (fitinky) vyráběným ze svařovaných trubek a příslušenstvím (fitinky) vyráběným z bezešvých trubek pro účely srovnání podle popisu PCN následující: z W1 na S1 2,97 z W2 na S2 2,21 z W3 na S3 2,14 z W4 na S4 2,12. Další přepočty nebyly k početnímu zjištění běžné hodnoty typů výrobku vyvážených čínskými vyvážejícími výrobci zapotřebí.

(127) Komise provedla další úpravy přepočtem nákladů na nejlevnější třídu oceli W1 na jiné třídy a/nebo jinou kvalitu na základě bezešvých trubek, přičemž opět použila údaje o výrobních nákladech výrobního odvětví Unie. Z důvodu zachování důvěrnosti údajů nemůže Komise opět podkladové údaje zveřejnit, může však poskytnout další faktické údaje: z W1 na S2 3,14 z W1 na S3 3,60 z W1 na S4 3,16 z W1 na W3 1,69 z W1 na W4 1,49. Další přepočty nebyly k početnímu zjištění běžné hodnoty typů výrobku vyvážených čínskými vyvážejícími výrobci zapotřebí.

(128) Komise chce rovněž zdůraznit skutečnost, že ve svých připomínkách k těmto opravným koeficientům neodkázaly zúčastněné strany na cenové úrovně obou čínských vyvážejících výrobců jako u ostatních úprav, s největší pravděpodobností kvůli tomu, že tyto údaje metodiku Komise nezpochybňují.

(129) Co se týká rozdílů ve tvaru, úpravy byly provedeny na základě údajů o prodejních cenách čtyř vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, které jsou úplnější než údaje dvou výrobců, kteří zastupují čínské zúčastněné strany. S použitím výše ceny kolen jako základu jsou stanoveny tyto poměry: spojky tvaru T 1,08 přechodky 1,22 uzávěry 1,29 zvláštní formy 1,74.

(130) V následném kroku při početním zjišťování běžné hodnoty upravila Komise výrobní náklady vypočítané podle 112. až 117. bodu odůvodnění připočtením prodejních, správních a režijních nákladů a zisku. Kvůli neexistenci prodeje obdobného výrobku na domácím trhu ze strany obou spolupracujících tchajwanských výrobců a neexistenci prodeje stejné obecné kategorie zboží ze strany jednoho z nich (Ta Chen) bylo nutno použít ustanovení čl. 2 odst. 6 písm. c) základního nařízení. Za tímto účelem použila Komise při početním zjišťování běžné hodnoty částky pro prodejní, správní a režijní náklady a pro zisk získané od druhé tchajwanské spolupracující společnosti (King Lai), jelikož se jednalo o jediné dostupné a ověřené údaje, které se týkaly prodeje stejné obecné skupiny zboží na tchajwanském trhu.

(131) Je třeba zmínit, že prodejní, správní a režijní náklady použité při výpočtu běžné hodnoty pro čínské vyvážející výrobce byly upraveny (sníženy), jelikož bylo ověřeno, že tři čínští výrobci zařazení do vzorku rovněž vyrábějí a prodávají většinu běžných výrobků, jak je objasněno v 86. bodě odůvodnění. Konečná výše úprav běžné hodnoty o prodejní, správní a režijní náklady a o zisk je proto stejná, jak bylo uvedeno ve zmíněném bodě odůvodnění.

(132) Co se týká úprav o prodejní, správní a režijní náklady, dva čínští vyvážející výrobci a obchodní komora CCCMC souhlasili ve svém podání po poskytnutí konečných informací s tím, že při stanovení prodejních, správních a režijních nákladů použitých k početnímu zjištění běžné hodnoty je zapotřebí snížení. Důvodem je skutečnost, že tchajwanský vývozce, jehož údaje byly použity, nevyrábí standardní výrobek. Tyto strany se současně dotázaly, zda Komise náležitě posoudila úroveň tohoto snížení.

(133) V této souvislosti se podotýká, že úpravy byly provedeny na základě porovnání obecné struktury prodejních, správních a režijních nákladů tchajwanské společnosti King Lai a druhé tchajwanské společnosti Ta Chen. Tento přístup byl přijat z toho důvodu, že společnost King Lai byla jedinou společností, která měla domácí prodej na Tchaj-wanu (společnost Ta Chen neměla domácí prodej dotčeného výrobku ani jiného výrobku ve stejné obecné kategorii zboží). Tyto úpravy jsou odůvodněné, jelikož první společnost je výrobcem vysoce sofistikovaného, specializovaného výrobku, zatímco druhá společnost vyrábí standardní výrobky (takže některé části jejich prodejních, správních a režijních nákladů se jasně liší). Na základě tohoto porovnání odečetla Komise od prodejních, správních a režijních nákladů společnosti King Lai náklady na výzkum a vývoj a část nákladů práce, které souvisely s oddělením kontroly jakosti. U ostatních kategorií prodejních, správních a režijních nákladů neexistovaly mezi oběma společnostmi žádné jiné významné rozdíly. Je třeba zdůraznit, že při této úpravě odečetla Komise celé výše zmíněné kategorie prodejních, správních a režijních nákladů. Komise tudíž při této úpravě použila konzervativní přístup a přiznala spíše vyšší než nižší úpravu.

(134) Zúčastněné strany dále tvrdily, že Komise neporovnala strukturu prodejních, správních a režijních nákladů mezi dotyčnou tchajwanskou společností a čínskými vyvážejícími výrobci.

(135) V této souvislosti se připomíná, že jelikož je Tchaj-wan srovnatelnou zemí, je nutno použít tchajwanské prodejní, správní a režijní náklady související s domácím prodejem na Tchaj-wanu. Jejich úprava na základě porovnání s prodejními, správními a režijními náklady čínských výrobců by znamenala použít jako referenční hodnotu náklady ze země bez tržního hospodářství. Zdůrazňuje se však, že v důsledku úpravy, kterou Komise provedla, byly prodejní, správní a režijní náklady použité k výpočtu běžné hodnoty sníženy na úroveň, která není v porovnání s prodejními, správními a režijními náklady čínských společností zařazených do vzorku nepřiměřená. Ve skutečnosti oznámily dvě ze tří čínských společností zařazených do vzorku vyšší úrovně prodejních, správních a režijních nákladů, než jsou náklady použité při početním zjišťování běžné hodnoty.

3.2.3. Vývozní cena

(136) Spolupracující vyvážející výrobci uskutečňovali vývoz do Unie buď přímo nezávislým odběratelům, nebo prostřednictvím obchodních společností, které nejsou ve spojení, se sídlem mimo Unii.

(137) Vývozní ceny byly v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení stanoveny na základě cen, které byly nebo mají být skutečně zaplaceny za dotčený výrobek prodaný za účelem vývozu ze země vývozu.

3.2.4. Srovnání a dumpingová rozpětí

(138) Běžná hodnota a vývozní cena spolupracujících vyvážejících výrobců byly srovnány na základě ceny ze závodu.

(139) Za účelem zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen.

(140) Na tomto základě byly provedeny úpravy s ohledem na náklady na dopravu, námořní přepravu a pojištění, manipulaci, nakládku a vedlejší náklady, náklady na balení, úvěry, slevy a provize, pokud bylo prokázáno, že ovlivňují srovnatelnost cen. Celkové úpravy byly v rozmezí 5 %–16 %, a to na základě skutečných hodnot nahlášených čínskými vyvážejícími výrobci, které byly ověřeny na místě. Těmito údaji jsou údaje nahlášené pro příslušné nákladové položky čínskými společnostmi, které jim byly poskytnuty za účelem ověření ve zvláštním informačním dokumentu.

(141) Čína v případě vývozu uplatňuje politiku jen částečného vrácení DPH, přičemž v tomto případě se DPH ve výši 8 % nevrací. Aby bylo zajištěno, že běžná hodnota bude vyjádřena na stejné úrovni zdanění jako vývozní cena, byla běžná hodnota upravena směrem nahoru o tu část DPH zaplacenou při vývozu bezešvých trubek s vyšším průměrem, která se čínským vyvážejícím výrobcům nevracela (9).

(142) K výše uvedené úpravě se ve svých podáních po poskytnutí konečných informací vyjádřili dva čínští vyvážející výrobci a obchodní komora CCCMC. Dotyčné strany nepopsaly zásadu, že by měla být provedena oprava o DPH, která se při vývozu nevrací. Jelikož je však běžná hodnota podstatně vyšší než vývozní cena, zúčastněné strany tvrdily, že by se u vývozní ceny měla použít úprava ve výši 8 %, a jako důvod uváděly neexistenci zacházení jako v tržním hospodářství a vyšší dumpingová rozpětí.

(143) V této souvislosti se podotýká, že Komise upravila běžnou hodnotu v souladu s rozsudkem Tribunálu ve věci T-423/09. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.

(144) Jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení, vážená průměrná běžná hodnota všech typů obdobného výrobku pro každou spolupracující společnost byla porovnána s váženou průměrnou vývozní cenou všech odpovídajících typů dotčeného výrobku.

(145) Na základě toho činí vážená průměrná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením: Společnost Zjištěné dumpingové rozpětí (%) Zhejiang Good Fittings Co., Ltd 55,3 Zhejiang Jndia Pipeline Industry Co., Ltd. 48,9 Suzhou Yuli Pipeline Industry Co., Ltd. (*1) 30,7 Jiangsu Judd Pipeline Industry Co., Ltd. (*1) 30,7 Vyvážený průměr 41,9

(146) Vážené průměrné dumpingové rozpětí se použije na spolupracující čínské vyvážející výrobce nezařazené do vzorku.

(147) V souvislosti s výše uvedenými skutečnostmi jeden dovozce v Unii ve svém podání po poskytnutí konečných informací tvrdil, že rozdíl mezi dumpingovými rozpětími, která byla vypočítána pro tchajwanskou společnost King Lai (0 %) a společnost v Číně, která je s ní ve spojení (41,9 %), je nepřiměřený, jelikož obě společnosti vyrábějí stejné druhy příslušenství (fitinků), které jsou z definice výrobku vyloučeny.

(148) V reakci na výše uvedené tvrzení se za prvé zdůrazňuje, že dumpingové rozpětí tchajwanské společnosti King Lai nečinilo 0 % z toho důvodu, že vyrábí příslušenství (fitinky), které je z definice výrobku vyloučeno, jak se tento dovozce v Unii (jak se zdá) domnívá. Výrobky vyloučené z definice výrobku nebyly při výpočtu dumpingového rozpětí pro společnost King Lai zohledněny. Společnost však vyráběla a vyvážela do Unie rovněž malý objem výrobků, které spadají do definice výrobků v rámci tohoto šetření. Pro tuto společnost bylo tudíž nutno vypočítat dumpingové rozpětí, které bylo (jak bylo zjištěno) negativní. Společnost King Lai v Číně nebyla na druhou stranu součástí vzorku, a pro tuto společnost proto nebylo vypočítáno individuální dumpingové rozpětí. Pro dotyčnou společnost bylo tudíž stanoveno vážené průměrné dumpingové rozpětí čínských společností zařazených do vzorku. Na výrobek, který nespadá do definice výrobku v rámci tohoto šetření, se však antidumpingové clo nevztahuje. Pokud je tedy pravda, že společnost King Lai v Číně vyváží do EU výrobek, na nějž se definice výrobku v rámci tohoto šetření nevztahuje, nebude se na ni při dovozu antidumpingové clo vztahovat.

(149) Kvůli nízké úrovni spolupráce ze strany čínských vyvážejících výrobců a na základě důvodu uvedeného v 95. bodě odůvodnění bylo celostátní dumpingové rozpětí pro ČLR stanoveno na úrovni nejvyššího dumpingového rozpětí zjištěného u reprezentativního typu výrobku, pokud jde o objem, pro spolupracujícího vyvážejícího výrobce, u něhož byl zjištěn dumping.

(150) Na základě toho činí celostátní dumpingové rozpětí vyjádřené jako procento ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením 64,9 %.

3.2.5. Žádosti o individuální zjišťování

(151) Pět čínských vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, požádalo v tomto řízení o individuální zjišťování. Vzhledem k vysokému počtu žádostí dospěla Komise k závěru, že s ohledem na včasné ukončení řízení by schválení těchto žádostí představovalo nepřiměřenou zátěž. V této souvislosti se uvádí, že schválení žádostí dotyčných společností by více než zdvojnásobilo počet společností, u nichž by se vyžadoval výpočet individuálního dumpingového rozpětí, jelikož původní vzorek sestával ze čtyř vyvážejících výrobců. Dále se podotýká, že někteří žadatelé o individuální zjišťování byli součástí skupin. Podle předběžných odpovědí dotyčných společností (formuláře pro výběr vzorku) by individuální zjišťování vyžadovalo analýzu a ověření odpovědí nejméně sedmi společností na dotazník.

4. ÚJMA

4.1. Definice výrobního odvětví Unie a výroba v Unii

(152) Na základě dostupných informací obsažených v podnětu a získaných během následného šetření vyrábělo v Unii obdobný výrobek během období šetření nejméně šestnáct výrobců. Výrobci v Unii, kteří představují celkovou výrobu v Unii, tvoří výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení a dále se na ně odkazuje jako na „výrobní odvětví Unie“.

(153) Celková výroba v Unii během období šetření byla odhadnuta na přibližně 8 270 t. Komise stanovila tento údaj na základě ověřených odpovědí na dotazník, které poskytli výrobci v Unii zařazení do vzorku, a odhadovaných údajů, které předložil žadatel. Jak je uvedeno v 11. až 13. bodě odůvodnění, za účelem zjištění možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byl proveden výběr vzorku. Výrobci v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku, představovali přibližně 43 % celkové odhadované výroby obdobného výrobku v Unii.

(154) Jedna zúčastněná strana požádala o vysvětlení, proč se mezi poskytnutím prozatímních a konečných informací celková výroba v Unii snížila o 80 t. V prozatímních informacích byla celková výroba v Unii odhadnuta na přibližně 8 350 t. Ve výše uvedeném bodě odůvodnění je uvedeno, že celková výroba v Unii byla stanovena ve výši přibližně 8 270 t. Důvodem tohoto rozdílu je skutečnost, že v prozatímní fázi útvary Komise chybně odhadly objem výroby jednoho výrobce v Unii, který nebyl zařazen do vzorku. Tento výrobce v Unii výrobu během období šetření ukončil. Jeho výroba byla proto přepočítána s přihlédnutím k ukončení činnosti. Komise potvrdila, že celková výroba v Unii během období šetření byla odhadnuta přibližně na 8 270 t.

(155) Jelikož vzorek tvořil pouze jeden výrobce a jedna skupina společností, bylo nutno všechny údaje týkající se mikroekonomických ukazatelů indexovat za účelem ochrany důvěrných údajů podle článku 19 základního nařízení.

4.2. Spotřeba v Unii

(156) Komise stanovila spotřebu v Unii na základě celkového odhadovaného objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu v Unii a celkového objemu dovozu dotčeného výrobku do Unie.

(157) Objem prodeje obdobného výrobku ze strany výrobního odvětví Unie byl odhadnut na základě skutečných ověřených údajů, které uvedli výrobci zařazení do vzorku v odpovědích na dotazník, a v případě nespolupracujících výrobců na základě údajů, které poskytl žadatel.

(158) Jak je objasněno v 47. bodě odůvodnění, dotčený výrobek je zařazen do dvou kódů KN: ex 7307 23 10 a ex 7307 23 90. Tyto dva kódy KN však zahrnují nejen dotčený výrobek, nýbrž také výrobky, na něž se toto šetření nevztahuje. Od celkového objemu dovozu zaregistrovaného u výše zmíněného kódu KN bylo proto nutno odečíst objem dovozu, na nějž se toto šetření nevztahuje.

(159) Žadatel odhadl objem dovozu dotčeného výrobku ze všech zemí původu na základě svých znalostí trhu. Co se týká dotčených zemí, usuzovalo se, že výrobky, které jsou předmětem šetření, představovaly velkou většinu objemu nahlášeného u dvou výše zmíněných kódů KN, a to 90 % v případě ČLR a 100 % v případě Tchaj-wanu.

(160) Za účelem ověření tohoto odhadu použila Komise informace, které obdržela během předchozího šetření, jež se týkalo příslušenství (fitinků) z nerezavějící oceli a které bylo zahájeno dne 10. listopadu 2012. Toto šetření se vztahovalo na veškeré výrobky zařazené do těchto dvou kódů KN, včetně výrobku, jehož se týká toto šetření. Podle provedené analýzy se zdá, že se toto šetření nevztahuje na nejméně 22,3 % výrobků vyvážených čínskými vyvážejícími výrobci na základě těchto kódů KN. U Tchaj-wanu byl potvrzen procentní podíl, který uvedl žadatel, tj. 100 %.

(161) V případě ČLR se Komise rozhodla upravit objem dovozu podle nejkonzervativnějšího odhadu, tj. o 22,3 %.

(162) Spotřeba byla dále upravena o objem příslušenství (fitinků) s přírubou/nízkou drsností povrchu (viz oddíly 2.2.1 a 2.2.2) z důvodu jeho vyloučení z definice výrobku v rámci šetření. Dovezený objem byl na základě odpovědí pro výběr vzorku odhadnut na přibližně 150 t v případě ČLR a 20 t v případě Tchaj-wanu. Toto množství bylo proto od odhadovaného objemu dovozu z ČLR a Tchaj-wanu odečteno. U výrobního odvětví Unie bylo při šetření zjištěno, že vyráběný a prodávaný objem těchto vyloučených typů výrobku není významný.

(163) Na tomto základě byla spotřeba v Unii zjištěna takto: Tabulka 1 Spotřeba v Unii (v t) 2012 2013 2014 OŠ Celková spotřeba v Unii 13 766 14 350 14 671 14 145 Index (2012 = 100) 100 104 107 103 Zdroj: Eurostat, odpovědi za účelem výběru vzorku, ověřené odpovědi na dotazník a informace od žadatele.

(164) Spotřeba v Unii mezi rokem 2012 a obdobím šetření vzrostla o 3 %.

4.3. Dovoz z dotčených zemí

4.3.1. Souhrnné posouzení účinků dovozu z dotčených zemí

(165) Komise zjišťovala, zda by dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčených zemí neměl být posouzen souhrnně v souladu s čl. 3 odst. 4 základního nařízení.

(166) Dumpingová rozpětí stanovená s ohledem na dovoz z ČLR a z Tchaj-wanu jsou shrnuta výše v 145. a 94. bodě odůvodnění.

(167) S výjimkou společnosti King Lai jsou všechna tato rozpětí nad prahovou hodnotou považovanou za zanedbatelnou podle čl. 9 odst. 3 základního nařízení. Jak je uvedeno v 94. bodě odůvodnění, objem nedumpingového dovozu byl zanedbatelný. Nedumpingový dovoz byl z celkového objemu tchajwanského dovozu dotčeného výrobku každopádně vyloučen.

(168) Objem dovozu z každé dotčené země nebyl zanedbatelný ve smyslu čl. 5 odst. 7 základního nařízení. Podíl ČLR na trhu dosahoval v období šetření 22,9 % a podíl Tchaj-wanu 7,8 %, jak je uvedeno v 181. bodě odůvodnění.

(169) Podmínky hospodářské soutěže mezi dumpingovým dovozem z dotčených zemí a obdobným výrobkem byly také podobné. Dovážené výrobky soutěžily mezi sebou navzájem i s dotčeným výrobkem vyráběným v Unii. Výrobky jsou zaměnitelné, byly uváděny na trh v Unii prostřednictvím srovnatelných prodejních kanálů a byly prodávány podobným kategoriím konečných odběratelů.

(170) Všechna kritéria stanovená v čl. 3 odst. 4 základního nařízení byla tudíž splněna a dovoz z dotčených zemí byl pro účely stanovení újmy posouzen souhrnně.

(171) Po poskytnutí konečných informací řada stran uvedla, že Komise neposoudila dostatečně podmínky hospodářské soutěže mezi čínským a tchajwanským příslušenstvím (fitinky) při dovozu do Unie a mezi dováženým příslušenstvím (fitinky) a výrobou v Unii.

(172) Tyto strany na základě svých znalostí trhu tvrdily, že mezi příslušenstvím (fitinky) vyráběným a vyváženým do Unie z Číny a z Tchaj-wanu existují významné rozdíly. Tyto strany se domnívaly, že vyvážené výrobky vzájemně nesoutěží, a to kvůli fyzickým vlastnostem výrobku, rozsahu, v jakém mohou výrobky sloužit stejnému či podobnému konečnému užití, a míře, v jaké spotřebitelé výrobky vnímají a považují za alternativní prostředky k plnění konkrétních funkcí za účelem uspokojení určité potřeby.

(173) Tyto strany tvrdily, že rozsáhlé úpravy, které Komise provedla, aby dosáhla určité podobnosti srovnatelnosti cen mezi čínskými a tchajwanskými výrobky ukazují, že mezi vlastnostmi existují významné rozdíly, pokud jde o suroviny (bezešvé trubky a svařované trubky), třídy oceli a výrobní proces. To má dopad na cenu, což vylučuje jejich zaměnitelnost na trhu. Cenový trend mimoto ukazuje rozdíly v ceně mezi oběma zeměmi původu.

(174) Komise za prvé zastává názor, že otázka soutěže mezi jednotlivými typy výrobků není pro posouzení újmy rozhodující. Pokud všechny typy výrobku tvoří z důvodů objasněných v 43. až 50. bodě odůvodnění jeden výrobek, není nutné rozdělit posouzení újmy na základě skutečnosti, že jednotlivé typy výrobku údajně představují z hlediska práva hospodářské soutěže samostatné výrobkové trhy.

(175) Za druhé, i kdyby byla relevantní otázka skutečné soutěže mezi jednotlivými typy výrobku, Komise podotýká, že tvrzení ohledně neexistence soutěže není ve spisu doloženo žádnými důkazy. Komise ve skutečnosti zjistila, že dotčený výrobek vyvážený čínským vyvážejícím výrobcem a výrobek vyvážený tchajwanskými vyvážejícími výrobci spolu na trhu Unie skutečně soutěží. Tyto výrobky jsou do značné míry zaměnitelné. Tento závěr dokládá průměrná cena dotčeného výrobku. Pokud má dotčený výrobek vyráběný z bezešvých trubek podobnou cenu jako dotčený výrobek vyráběný ze svařovaných trubek, existuje jednoznačně překrývání (10). Co se týká hospodářské soutěže s výrobním odvětvím Unie, šetření potvrdilo, že výrobci v Unii zařazení do vzorku vyráběli nebo mohli vyrábět z obou surovin a všechny typy výrobku. Tato tvrzení byla proto zamítnuta a byla potvrzena souhrnná analýza účinků dovozu.

(176) Po poskytnutí dodatečných informací tyto zúčastněné strany zopakovaly své tvrzení, že by se dovoz z dotčených zemí neměl posuzovat souhrnně. Komise v této souvislosti podotýká, že i kdyby byla hospodářská soutěž mezi dovozem z dotčených zemí analyzována na základě PCN, byly by výsledky stejné, tj. že jednoznačně existuje cenová soutěž. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.

(177) Tyto strany dále uvedly, že výrobu jednoho výrobce v Unii představuje především příslušenství (fitinky) ze zvláštních tříd bezešvé oceli, zatímco 70 % čínské výroby představují převážně výrobky z austenitické, běžné třídy oceli 304 nebo 316, což znamená, že tyto výrobky vzájemně nesoutěží.

(178) Co se týká těchto tvrzení, Komise podotýká, že šetření v rámci analýzy souhrnných účinků potvrdilo konkurenční vztah mezi dotčeným výrobkem a obdobným výrobkem, jak je uvedeno v 174. bodě odůvodnění. Pokud jde o třídu oceli, jeden z výrobců v Unii zařazených do vzorku ve skutečnosti vyrábí obdobný výrobek z běžných tříd bezešvé oceli, jenž představuje přibližně 90 % jeho výroby. Z toho vyplývá, že čínské výrobky přímo soutěží s výrobky tohoto výrobce v Unii. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.

(179) Jelikož nebyly podány žádné další připomínky týkající se čl. 3 odst. 4 základního nařízení, je potvrzeno souhrnné posouzení dovozu z dotčených zemí.

4.3.2. Objem dovozu z dotčených zemí a jeho podíl na trhu

(180) Komise stanovila objem dovozu na základě databáze Eurostatu, znalostí žadatele o trhu a jiných informací, které měla k dispozici (viz 156. až 164. bod odůvodnění). Podíl dovozu na trhu byl stanoven na základě srovnání objemu dovozu se spotřebou v Unii uvedenou výše v tabulce 1. Tabulka 2 Objem dovozu (v t) a podíl na trhu 2012 2013 2014 OŠ Objem dumpingového dovozu z dotčených zemí 3 395 3 877 4 508 4 340 Index (2012 = 100) 100 114 133 128 Podíl dotčených zemí na trhu (s vyloučením nedumpingového dovozu) (%) 24,7 27,0 30,7 30,7 Index (2012 = 100) 100 110 124 124 Objem dovozu z ČLR 2 686 2 759 3 248 3 238 Index (2012 = 100) 100 103 121 121 Podíl ČLR na trhu (%) 19,5 19,2 22,1 22,9 Index (2012 = 100) 100 99 113 117 Objem dumpingového dovozu z Tchaj-wanu 709 1 118 1 260 1 102 Index (2012 = 100) 100 158 178 155 Podíl tchajwanského dovozu na trhu (s vyloučením nedumpingového dovozu) (%) 5,2 7,8 8,6 7,8 Index (2012 = 100) 100 151 167 151 Zdroj: Eurostat, ověřené odpovědi na dotazník a informace od žadatele.

(181) Dovoz z dotčených zemí do Unie se vyvíjel takto:

(182) Z výše uvedené tabulky je patrné, že v absolutních číslech se dovoz z dotčených zemí během posuzovaného období významně zvýšil (o 28 %). Příslušný podíl dumpingového dovozu do Unie na trhu během posuzovaného období vzrostl o 6 procentních bodů.

4.3.3. Ceny dovozu z dotčených zemí a cenové podbízení

(183) Pokud jde o vývoj cen dovozu, Komise se vzhledem k neexistenci jiného zdroje musela při stanovení průměrných cen dovozu spolehnout na údaje Eurostatu. Průměrná cena dovozu z dotčených zemí do Unie se vyvíjela takto: Tabulka 3 Dovozní ceny (v EUR/t) 2012 2013 2014 OŠ ČLR 8 285 8 078 6 916 6 936 Index (2012 = 100) 100 98 83 84 Tchaj-wan 7 543 5 189 4 653 5 840 Index (2012 = 100) 100 69 62 77 Zdroj: Eurostat.

(184) Průměrné ceny čínského dumpingového dovozu klesly z 8 285 EUR/t v roce 2012 na 6 936 EUR/t během období šetření. Během posuzovaného období (2012 – posuzované období) činil pokles průměrné jednotkové ceny čínského dumpingového dovozu přibližně 16 %. Průměrné ceny tchajwanského dumpingového dovozu v témže období klesly ze 7 543 EUR/t v roce 2012 na 5 840 EUR/t během období šetření. Během posuzovaného období činil pokles průměrné jednotkové ceny tchajwanského dumpingového dovozu přibližně 23 %.

(185) Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana uvedla, že Komise měla posoudit dopad poklesu ceny niklu během období šetření na cenu dotčeného výrobku, jelikož vývoj ceny niklu je důležitým faktorem ceny nerezavějící oceli. Ačkoliv je pravdou, že nikl je při výrobě trubek jednou z hlavních nákladových položek (surovina dotčeného výrobku), s dotčeným výrobkem nemá přímý vztah. Komise mimoto zjistila, že cena dotčeného výrobku nemá vztah k ceně niklu. (11) Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.

(186) Cenové podbízení během období šetření posoudila Komise na základě srovnání: a) váženého průměru prodejních cen tří výrobců v Unii za jednotlivé typy výrobku účtovaných nezávislým odběratelům na trhu Unie, které byly upraveny na úroveň ceny ze závodu, a b) odpovídajících vážených průměrných cen dovozu na úrovni CIF s dodáním na hranice Unie podle typu výrobku od spolupracujících výrobců z dotčených zemí prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie s příslušnou úpravou o náklady po dovozu ve výši 2 % a dovozní cla ve výši 3,7 %.

(187) Toto cenové srovnání bylo provedeno podle typu u obchodních operací na stejné obchodní úrovni, v případě potřeby s náležitou úpravou podle skutečných nákladů, a po odečtení rabatů a slev oznámených výrobci v Unii zařazenými do vzorku. Výsledek srovnání byl vyjádřen jako procentní podíl obratu výrobců v Unii během období šetření.

(188) Na výše uvedeném základě bylo zjištěno, že ceny dumpingového dovozu z ČLR a Tchaj-wanu byly nižší než ceny výrobního odvětví Unie o 59,4 % resp. 76,1 %.

4.4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie

4.4.1. Obecné poznámky

(189) V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnovalo posouzení dopadu dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských ukazatelů, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie během posuzovaného období.

(190) Pro účely stanovení újmy rozlišovala Komise mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Komise posoudila makroekonomické ukazatele na základě údajů a informací obsažených v podnětu a případně statistikách Eurostatu, takže údaje se týkají všech výrobců v Unii. Mikroekonomické ukazatele posuzovala Komise na základě údajů obsažených v odpovědích na dotazník, které byly řádně ověřeny, od výrobců v Unii zařazených do vzorku.

(191) Makroekonomickými ukazateli jsou: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, rozsah dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu.

(192) Mikroekonomickými ukazateli jsou: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, náklady práce, stav zásob, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál.

4.4.2. Makroekonomické ukazatele

4.4.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity

(193) Celková výroba, výrobní kapacita a využití kapacity v Unii se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto: Tabulka 4 Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity 2012 2013 2014 OŠ Objem výroby 8 967 8 780 8 304 8 272 Index (2012 = 100) 100 98 93 92 Výrobní kapacita 22 779 21 194 21 163 19 721 Index (2012 = 100) 100 93 93 87 Využití capacity (%) 39 41 39 42 Index (2012 = 100) 100 105 100 106 Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník a informace od žadatele.

(194) Objem výroby byl v letech 2012 a 2013 poměrně stálý. Mezi rokem 2013 a obdobím šetření klesl objem výroby výrobního odvětví Unie o 6 %. V posuzovaném období došlo k celkovému poklesu objemu výroby o 8 %.

(195) Zároveň se výrazně snížila výrobní kapacita o 13 %. To lze přičíst především ukončení činnosti jednoho výrobce v Unii a snížení výroby ze strany jiného výrobce v Unii, což mělo za následek pokles výrobní kapacity přibližně o 3 600 t.

(196) Oznámené údaje o kapacitě se týkají technické kapacity, což znamená, že byly vzaty v úvahu úpravy, jež jsou výrobním odvětvím považovány za standardní a týkají se doby potřebné pro nastavení, údržby, překážek a dalších obvyklých přerušení práce. Jedná se však o teoretickou výrobní kapacitu výrobního odvětví Unie.

(197) U tohoto konkrétního výrobního odvětví je posouzení využití kapacity obtížné, jelikož se může lišit podle typu zařízení a vyrobeného objemu. Jeden z výrobců v Unii zařazených do vzorku se domníval, že v minulosti bylo dosaženo maximálního využití kapacity ve výši 60 %. Výše uvedená teoretická výrobní kapacita je proto v porovnání se skutečnou výrobní kapacitou jednoznačně nadhodnocena.

(198) Z toho vyplývá, že využití kapacity bylo během posuzovaného období nízké ve výši přibližně 42 %. Kvůli restrukturalizaci jednoho z výrobců v Unii zařazených do vzorku a ukončení činnosti jednoho z výrobců v Unii vzrostlo v posuzovaném období využití kapacity o 3 procentní body. Nízké využití kapacity zhoršuje absorpci fixních nákladů, což je jedna z příčin nízké ziskovosti výrobního odvětví Unie během posuzovaného období.

4.4.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu

(199) Objem prodeje výrobního odvětví Unie odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, a jeho podíl na trhu se vyvíjely takto: Tabulka 5 Objem prodeje a podíl na trhu 2012 2013 2014 OŠ Objem prodeje na trhu Unie (v t) 7 856 7 717 7 401 7 302 Index (2012 = 100) 100 95 91 89 Podíl na trhu (%) 57,1 53,8 50,4 51,6 Index (2012 = 100) 100 94 88 90 Zdroj: Eurostat, podnět a ověřené odpovědi na dotazník a informace od žadatele.

(200) V posuzovaném období klesl objem prodeje výrobního odvětví Unie celkem o 11 %, zatímco spotřeba v Unii vzrostla o 3 %. Objem prodeje čínských a tchajwanských dumpingových výrobků vzrostl o 945 t (21 % resp. 55 %), zatímco spotřeba v Unii se zvýšila o 379 t. V situaci rostoucí spotřeby na trhu Unie se pokles prodeje a podílu výrobního odvětví Unie na trhu časově shoduje s nárůstem dovozu z dotčených zemí. Kvůli trvalému cenovému tlaku, který vyvíjel dumpingový dovoz, bylo výrobní odvětví Unie nuceno výrobu snížit, aby zabránilo prodeji za ztrátové ceny.

4.4.2.3. Zaměstnanost a produktivita

(201) Zaměstnanost a produktivita se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto: Tabulka 6 Zaměstnanost a produktivita 2012 2013 2014 OŠ Počet zaměstnanců 581 526 532 484 Index (2012 = 100) 100 91 92 83 Produktivita (v t na zaměstnance) 15,4 16,7 15,6 17,0 Index (2012 = 100) 100 108 101 110 Zdroj: podnět a ověřené odpovědi na dotazník a informace od žadatele.

(202) V souladu s poklesem výroby a prodeje bylo zaznamenáno také významné snížení míry zaměstnanosti ve výrobním odvětví Unie. Za účelem omezení pracovní síly docházelo k propouštění zaměstnanců, což představovalo snížení jejich počtu o 17 %. V důsledku toho je 10 % zvýšení produktivity pracovníků ve výrobním odvětví Unie, měřené jako výstup na zaměstnance za rok, mnohem vyšší než nárůst využití kapacity o 3 procentní body (viz 193. bod odůvodnění). Z toho vyplývá, že se výrobní odvětví Unie pokoušelo přizpůsobit se měnícím se tržním podmínkám (vyššímu objemu dumpingového dovozu), aby bylo i nadále konkurenceschopné.

4.4.2.4. Zásoby

(203) Stav zásob u výrobců v Unii se v posuzovaném období vyvíjel takto: Tabulka 7 Zásoby 2012 2013 2014 OŠ Konečný stav zásob (v t) 2 191 1 850 2 002 1 697 Index (2012 = 100) 100 84 91 77 Konečný stav zásob vyjádřený jako procento výroby % 24,4 21,1 24,1 20,6 Index (2012 = 100) 100 86 99 84 Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník a informace od žadatele.

(204) Během posuzovaného období se úroveň konečného stavu zásob snížila o 23 %. Výrobní odvětví Unie vyrábí většinu typů obdobného výrobku na základě zvláštních objednávek uživatelů. Výrobní odvětví však musí rovněž udržovat zásoby různého sortimentu výrobků, aby mohlo soutěžit s rychlou dodací lhůtou ostatních výrobců. Potvrzuje to i analýza vývoje konečného stavu zásob vyjádřeného jako procento výroby. Tento ukazatel byl poměrně stálý na úrovni přibližně 20 %–24 % objemu výroby.

(205) Byl vyvozen závěr, že snížení stavu zásob bylo způsobeno především přísnějšími požadavky na pracovní kapitál uloženými vedením výrobního odvětví Unie.

4.4.2.5. Rozsah dumpingového rozpětí

(206) S výjimkou jednoho menšího tchajwanského vývozce byla všechna dumpingová rozpětí podstatně vyšší než nepatrná. Vzhledem k objemu a cenám dovozu z dotčených zemí nebyl dopad skutečných vysokých dumpingových rozpětí na výrobní odvětví Unie zanedbatelný.

4.4.2.6. Růst

(207) Spotřeba v Unii vzrostla během posuzovaného období o 3 %, zatímco objem prodeje výrobního odvětví Unie se snížil o 11 %. Bez ohledu na vyšší spotřebu přišlo výrobní odvětví Unie o podíl na trhu. Podíl dovozu z dotčených zemí na druhou stranu během posuzovaného období vzrostl.

4.4.3. Mikroekonomické ukazatele

4.4.3.1. Ceny a faktory ovlivňující ceny

(208) Vážené průměrné jednotkové prodejní ceny výrobců v Unii účtované odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v posuzovaném období vyvíjely takto: Tabulka 8 Prodejní ceny v Unii 2012 2013 2014 OŠ Prodejní cena Index (2012 = 100) 100 95 96 95 Jednotkové výrobní náklady Index (2012 = 100) 100 101 103 98 Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.

(209) Výše uvedená tabulka ukazuje vývoj jednotkové prodejní ceny v Unii ve srovnání s odpovídajícími náklady na výrobu. Průměrná jednotková prodejní cena se v zásadě vyvíjela v souladu s výrobními náklady. Od roku 2014 do období šetření se výrobní náklady snížily o 2 %, což bylo ovlivněno poklesem ceny hlavní suroviny, jednotková prodejní cena se však snížila o 5 %.

(210) Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana uvedla, že Komise nevzala v úvahu celkovou situaci na trhu. Došlo zejména k poklesu cen ropy, což snížilo výrobní náklady. Tato strana však k doložení svého tvrzení nepředložila žádné důkazy. Zejména není jasné, jak přesně souvisí pokles ceny ropy na celosvětové úrovni s výrobními náklady tohoto konkrétního obdobného výrobku. Analýza újmy, kterou Komise provedla, se mimoto vztahovala na období mezi rokem 2012 a obdobím šetření, během něhož byly vzaty v úvahu veškeré suroviny, včetně energie. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.

4.4.3.2. Náklady práce

(211) Průměrné náklady práce se v posuzovaném období u výrobců v Unii vyvíjely takto: Tabulka 9 Průměrné náklady práce na zaměstnance 2012 2013 2014 OŠ Náklady práce na zaměstnance Index (2012 = 100) 100 111 110 110 Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.

(212) Během posuzovaného období se průměrná mzda na zaměstnance zvýšila o 10 %, což je o něco málo více, než činí celkové zvýšení cen v Unii v důsledku inflace. To je však nutné posoudit v kontextu výrazného snížení zaměstnanosti, jak je vysvětleno v 201. a 202. bodě odůvodnění.

4.4.3.3. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získat kapitál

(213) Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic se u výrobců v Unii v posuzovaném období vyvíjely takto: Tabulka 10 Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic 2012 2013 2014 OŠ Ziskovost prodeje odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení (% obratu z prodeje) Index (2012 = 100) 100 33 23 66 Peněžní tok – index (2012 = 100) 100 61 33 57 Investice Index (2012 = 100) 100 178 128 122 Návratnost investic Index (2012 = 100) 100 28 19 48 Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.

(214) Komise stanovila ziskovost výrobců v Unii tak, že čistou ztrátu před zdaněním z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, vyjádřila jako procentní podíl obratu z tohoto prodeje.

(215) Ziskovost se vyvíjela negativně z [8 %–10 %] v roce 2012 na [2 %–4 %] v roce 2013 a 2014, načež se v období šetření zlepšila a dosáhla [4 %–6 %]. V posuzovaném období přišly společnosti zařazené do vzorku o objem prodeje a podíl na trhu a rozhodly se soustředit na segmenty s vysokou úrovní cen, v nichž se dumpingový dovoz vyskytoval méně. Tato strategie jim umožnila ziskovost v období šetření zvýšit.

(216) Zatímco v roce 2013 a 2014 nebyly společnosti zařazené do vzorku schopny přenést zvýšení výrobních nákladů na zákazníky, během období šetření měla ziskovost společností zařazených do vzorku prospěch z poklesu výrobních nákladů kvůli vyššímu využití kapacity a nižšímu konkurenčnímu tlaku v segmentech trhu s vysokou úrovní cen.

(217) Čistý peněžní tok je schopnost výrobců v Unii samofinancovat svoji činnost. Čistý peněžní tok měl klesající tendenci (– 43 %), a to zejména z důvodu snížení zásob.

(218) Návratnost investic se mezi roky 2012 a 2014 snížila, v souladu s tendencí ziskovosti však v období šetření vzrostla. Výrobní odvětví Unie zvýšilo mezi rokem 2012 a obdobím šetření objem svých investic o 22 %. Tento 22 % nárůst je však nutno posoudit na základě absolutních čísel. Objem investic u vzorku výrobního odvětví Unie činil v roce 2012 méně než jeden milion EUR a během období šetření dosáhl jednoho milionu EUR, a to především u výdajů souvisejících s běžnou údržbou a bezpečnostním zařízením.

(219) Několik zúčastněných stran tvrdilo, že pokles ziskovosti mezi rokem 2012 a 2013 je nutno vykládat v kontextu značného zvýšení investic výrobního odvětví Unie. Tyto strany uvedly, že investice mezi roky 2012 a 2013 vzrostly o 78 %. Po druhém poskytnutí informací tyto strany své tvrzení zopakovaly a uvedly, že by se nárůst o 78 % měl považovat za „obrovské“ investiční výdaje.

(220) Komise v této souvislosti uvedla, že výrobci v Unii neinvestovali s cílem zlepšit výrobní metodu, nýbrž investovali do povinného bezpečnostního zařízení a údržby, jak bylo uvedeno výše. Ačkoliv se investice skutečně zvýšily, návratnost investic se současně významně snížila. Investice je rovněž nutno porovnat s celkovým prodejem obdobného výrobku, přičemž dotyčné investice představovaly pouze 2–4 % celkového prodeje obdobného výrobku. Investice jsou mimoto pouze jedním ukazatelem újmy a neměly by se analyzovat odděleně.

5. ZÁVĚR OHLEDNĚ ÚJMY

(221) Vyvozuje se závěr, že většina ukazatelů újmy během posuzovaného období vykazovala negativní tendenci. Zejména ukazatele újmy týkající se výroby a podílu výrobců v Unii na trhu dokládají vážné potíže výrobního odvětví Unii i přetrvávající cenové podbízení. Jediného pozitivního ukazatele, a to mírného zvýšení ziskovosti během období šetření, bylo dosaženo na úkor objemu prodeje a podílu na trhu přesunutím do segmentu s vysokou úrovní cen. To však nemusí mít dlouhé trvání, pokud do segmentů s vysokou úrovní cen vstoupí i dumpingový dovoz. Posouzení všech makroekonomických a mikroekonomických ukazatelů proto ukazuje celkovou negativní tendenci. Lze tudíž vyvodit závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.

6. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI

(222) V souladu s čl. 3 odst. 6 základního nařízení Komise zkoumala, zda dumpingový dovoz z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. V souladu s čl. 3 odst. 7 základního nařízení