CS Úřední věstník Evropské unie L 206/1

JEDNACÍ ŘÁD SOUDU PRO VEŘEJNOU SLUŽBU EVROPSKÉ UNIE

Obsah

ÚVODNÍ USTANOVENÍ 6

Článek 1 Definice 6

HLAVA I ORGANIZACE SOUDU 7

KAPITOLA 1 Předseda a členové Soudu 7

Článek 2 Období výkonu funkce soudců 7

Článek 3 Složení přísahy 7

Článek 4 Slavnostní závazek 7

Článek 5 Zbavení funkce soudce 7

Článek 6 Pořadí 8

Článek 7 Volba předsedy Soudu 8

Článek 8 Pravomoci předsedy Soudu 8

Článek 9 Nahrazení předsedy Soudu 9

KAPITOLA 2 Soudní kolegia 9

Článek 10 Soudní kolegia 9

Článek 11 Zřizování senátů 9

Článek 12 Předsedové senátů 9

Článek 13 Běžné soudní kolegium – Přidělování věcí senátům 9

Článek 14 Předání věci k projednání a rozhodnutí plénu nebo senátu složenému z pěti soudců 10

Článek 15 Předání věci k projednání a rozhodnutí samosoudci 10

KAPITOLA 3 Soudní kancelář a obslužné útvary 10

Oddíl 1 – Soudní kancelář 10

Článek 16 Jmenování vedoucího soudní kanceláře 10

Článek 17 Ukončení funkce vedoucího soudní kanceláře 11

Článek 18 Náměstek vedoucího soudní kanceláře 11

Článek 19 Nepřítomnost nebo překážka na straně vedoucího soudní kanceláře 11

Článek 20 Pravomoci vedoucího soudní kanceláře 11

Článek 21 Vedení rejstříku 12

Článek 22 Nahlížení do soudního spisu a rejstříku 12

Oddíl 2 – Obslužné útvary 12

Článek 23 Úředníci a ostatní zaměstnanci 12

KAPITOLA 4 Činnost Soudu 12

Článek 24 Den, hodina a místo zasedání Soudu 12

Článek 25 Rozvrh práce Soudu 13

Článek 26 Podmínky usnášeníschopnosti 13

Článek 27 Nepřítomnost či překážka na straně soudce 13

Článek 28 Nepřítomnost nebo překážka na straně soudce senátu složeného z pěti soudců před jednáním 13

Článek 29 Postup při vedení porad 13

Článek 30 Počet soudců účastnících se porad 14

HLAVA II PROCESNÍ USTANOVENÍ 14

KAPITOLA 1 Obecná ustanovení 14

Oddíl 1 – Zmocněnci, poradci a advokáti 14

Článek 31 Postavení zmocněnce, poradce nebo advokáta 14

Článek 32 Výsady, imunity a výhody 14

Článek 33 Zbavení imunity 15

Článek 34 Vyloučení z řízení 15

Článek 35 Vysokoškolští učitelé 15

Oddíl 2 – Doručování 15

Článek 36 Doručování 15

Oddíl 3 – Lhůty 16

Článek 37 Počítání lhůt 16

Článek 38 Prodloužení procesních lhůt z důvodu vzdálenosti 16

Článek 39 Stanovení a prodloužení lhůt 16

Oddíl 4 – Způsoby projednání věcí 17

Článek 40 Způsoby projednání věcí 17

Článek 41 Pořadí projednání věcí 17

Článek 42 Podmínky pro přerušení a řízení 17

Článek 43 Délka trvání a účinky přerušení řízení 17

Článek 44 Spojení, vyloučení k samostatnému řízení a vyčlenění 18

Oddíl 5 – Podání, dokumenty a podklady 18

Článek 45 Předkládání podání 18

Článek 46 Délka podání 19

Článek 47 Důvěrnost dokumentů a podkladů 19

Článek 48 Anonymita 19

KAPITOLA 2 Řádné řízení 19

Oddíl 1 – Písemná část řízení 19

Článek 49 Obecné pravidlo 19

Článek 50 Žaloba 20

Článek 51 Doručování žaloby a oznámení v Úředním věstníku 20

Článek 52 Počáteční přidělení věci soudnímu kolegiu 20

Článek 53 Žalobní odpověď 21

Článek 54 Předávání dokumentů 21

Článek 55 Druhá výměna spisů účastníků řízení 21

Oddíl 2 – Důvody a důkazy předkládané v průběhu řízení 22

Článek 56 Nové důvody 22

Článek 57 Nové důkazy a důkazní návrhy 22

Oddíl 3 – Předběžná zpráva 22

Článek 58 Předběžná zpráva 22

Oddíl 4 – Ústní část řízení 22

Článek 59 Konání jednání 22

Článek 60 Datum jednání 22

Článek 61 Společné jednání k přednesu řečí 23

Článek 62 Nepřítomnost účastníků řízení na jednání 23

Článek 63 Průběh jednání 23

Článek 64 Ukončení a znovuotevření ústní části řízení 23

Článek 65 Protokol z jednání 23

Článek 66 Záznam jednání 23

KAPITOLA 3 Organizační procesní opatření a provádění důkazů 24

Oddíl 1 – Účel 24

Článek 67 Účel 24

Oddíl 2 – Organizační procesní opatření 24

Článek 68 Předmět 24

Článek 69 Řízení 24

Oddíl 3 – Provádění důkazů 25

Článek 70 Předmět 25

Článek 71 Řízení 25

Článek 72 Předvolávání svědků 25

Článek 73 Výslech svědků 26

Článek 74 Povinnosti svědků 26

Článek 75 Znalecký posudek 26

Článek 76 Křivá přísaha a porušení přísahy 27

Článek 77 Námitka proti svědkovi nebo znalci 27

Článek 78 Svědečné a znalečné 27

Článek 79 Dožádání 28

KAPITOLA 4 Námitky a překážky v průběhu řízení 28

Článek 80 Upuštění od projednání věci 28

Článek 81 Zjevné důvody pro odmítnutí nebo zamítnutí návrhu 28

Článek 82 Nepominutelné podmínky řízení 28

Článek 83 Návrh na vydání rozhodnutí bez projednání věci samé 29

Článek 84 Zpětvzetí návrhu 29

Článek 85 Nevydání rozhodnutí ve věci samé 29

KAPITOLA 5 Vedlejší účastenství 29

Článek 86 Návrh na vstup vedlejšího účastníka do řízení 29

Článek 87 Rozhodnutí o návrhu na vstup vedlejšího účastníka do řízení 30

Článek 88 Předkládání spisů vedlejšího účastníka a vyjádření k nim 30

Článek 89 Výzva ke vstupu do řízení 31

KAPITOLA 6 Smírné řešení sporů 31

Článek 90 Podmínky 31

Článek 91 Dohoda účastníků řízení 32

Článek 92 Smírné řešení a soudní řízení 32

KAPITOLA 7 Rozsudky a usnesení 32

Článek 93 Datum vyhlášení rozsudku 32

Článek 94 Obsah rozsudku 32

Článek 95 Vyhlášení a doručení rozsudku 33

Článek 96 Obsah usnesení 33

Článek 97 Podpis a doručení usnesení 33

Článek 98 Právní moc rozsudků a usnesení 34

Článek 99 Zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie 34

KAPITOLA 8 Náklady řízení a soudní výdaje 34

Článek 100 Rozhodnutí o nákladech řízení 34

Článek 101 Obecné pravidlo ukládání náhrady nákladů řízení 34

Článek 102 Ekvita a náklady způsobené bezdůvodně nebo zlovolně 34

Článek 103 Zvláštní pravidla ukládání náhrady nákladů řízení 34

Článek 104 Náklady vynaložené na nucený výkon rozhodnutí 35

Článek 105 Přiznatelná náhrada nákladů řízení 35

Článek 106 Spor o přiznání náhrady nákladů řízení 35

Článek 107 Platební podmínky 35

Článek 108 Soudní výdaje 36

Článek 109 Složení jistoty pro zneužívání práva na přístup k soudu 36

KAPITOLA 9 Bezplatná právní pomoc 36

Článek 110 Hmotněprávní podmínky 36

Článek 111 Procesněprávní podmínky 36

Článek 112 Řízení a rozhodnutí 37

Článek 113 Zálohy a hrazení nákladů řízení 37

Článek 114 Odejmutí bezplatné právní pomoci 38

KAPITOLA 10 Zvláštní druhy řízení 38

Oddíl 1 – Odklad provádění či nuceného výkonu a jiná předběžná opatření 38

Článek 115 Návrh na odklad provádění či nuceného výkonu nebo na jiná předběžná opatření 38

Článek 116 Řízení 38

Článek 117 Rozhodnutí o návrhu 39

Článek 118 Změna okolností 39

Článek 119 Nový návrh 39

Článek 120 Zastavení výkonu rozhodnutí 39

Oddíl 2 – Rozsudek pro zmeškání 39

Článek 121 Rozsudek pro zmeškání 39

KAPITOLA 11 Návrhy a žádosti týkající se rozsudků a usnesení a opravné prostředky 40

Oddíl 1 – Oprava 40

Článek 122 Oprava rozhodnutí 40

Oddíl 2 – Chybějící rozhodnutí 40

Článek 123 Chybějící rozhodnutí o nákladech řízení 40

Oddíl 3 – Odpor 40

Článek 124 Odpor 40

Oddíl 4 – Námitka třetí osoby 41

Článek 125 Námitka třetí osoby 41

Oddíl 5 – Výklad rozhodnutí Soudu 42

Článek 126 Výklad rozhodnutí Soudu 42

Oddíl 6 – Obnova řízení 42

Článek 127 Obnova řízení 42

Oddíl 7 – Věci vrácené Soudu po zrušení 43

Článek 128 Vrácení věci po zrušení 43

Článek 129 Přidělení vrácené věci 43

Článek 130 Projednání vrácené věci 44

Článek 131 Náklady řízení po vrácení věci 44

HLAVA III ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ 44

Článek 132 Prováděcí předpisy 44

Článek 133 Zrušovací ustanovení 44

Článek 134 Zveřejnění a vstup tohoto jednacího řádu v platnost 45

JEDNACÍ ŘÁD SOUDU PRO VEŘEJNOU SLUŽBU EVROPSKÉ UNIE

SOUD PRO VEŘEJNOU SLUŽBU EVROPSKÉ UNIE,

s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména její čl. 257 pátý pododstavec,

s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména její čl. 106a odst. 1,

s ohledem na Protokol o statutu Soudního dvora Evropské unie (1), a zejména jeho článek 62c a čl. 7 odst. 1 jeho přílohy I,

vzhledem k těmto důvodům:

(1) Je třeba zohlednit přepracované znění jednacího řádu Soudního dvora přijaté dne 25. září 2012 (2), avšak s přihlédnutím ke zvláštní povaze sporů předkládaných Soudu pro veřejnou službu.

(2) Při uplatňování jednacího řádu Soudu pro veřejnou službu přijatého dne 25. července 2007 (3) se mimoto ukázalo, že je nutné některá jeho ustanovení upravit.

(3) S ohledem na získané zkušenosti se zvláště ukazuje, že je nezbytné doplnit či zpřesnit některá pravidla použitelná mimo jiné v souvislosti s důvěrností a anonymitou.

(4) V zájmu zachování schopnosti soudu, který se potýká s rostoucím počtem sporů, řešit věci, které jsou mu předkládány, v přiměřené lhůtě je také nezbytné pokračovat v zahájeném úsilí o zkrácení délky řízení, která jsou u něj vedena, zejména omezením délky procesních písemností tam, kde je to nezbytné, až na výjimky odůvodněné zvláštností věcí, a posílením mechanismu náhrady nákladů vynaložených Soudem v případě žaloby mající zjevně zneužívající charakter.

(5) Pro lepší přehlednost pravidel používaných Soudem je konečně nutné upravit strukturu jednacího řádu, vyjasnit některá pravidla nebo jejich použitelnost, zejména v případě organizačních procesních opatření, provádění důkazů, odporu a námitky třetí osoby, a vypustit některá zastaralá nebo nepoužívaná pravidla,

po dohodě se Soudním dvorem,

se schválením Rady ze dne 14. dubna 2014,

PŘIJÍMÁ TENTO JEDNACÍ ŘÁD:

ÚVODNÍ USTANOVENÍ

Článek 1

Definice

1. V tomto jednacím řádu:

a) jsou ustanovení Smlouvy o Evropské unii označena číslem dotčeného článku uvedené Smlouvy a zkratkou „SEU“;

b) jsou ustanovení Smlouvy o fungování Evropské unie označena číslem dotčeného článku uvedené Smlouvy a zkratkou „SFEU“;

c) jsou ustanovení Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii označena číslem dotčeného článku uvedené Smlouvy a zkratkou „SESAE“;

d) je Protokol o statutu Soudního dvora Evropské unie označován jako „statut“;

e) je nařízení, kterým se stanoví služební řád úředníků Evropské unie, jakož i pracovní řád ostatních zaměstnanců Unie, označováno jako „služební řád“.

2. Pro účely tohoto jednacího řádu:

a) se „Soudem“ rozumí Soud pro veřejnou službu Evropské unie nebo ve věcech projednávaných senátem nebo samosoudcem tento senát nebo tento samosoudce;

b) se „předsedou Soudu“ rozumí výlučně předseda soudu, přičemž „předsedou“ se rozumí předseda soudního kolegia;

c) se „plenární schůzí“ rozumí kolegiální orgán, který je složen ze všech soudců Soudu a je příslušný k rozhodování o jakékoli správní záležitosti, jakož i o záležitostech souvisejících se soudní činností, které se týkají přidělování věcí jednotlivým soudním kolegiím nebo které jsou obecné povahy a rozhodnutí o nich tato kolegia nezavazují;

d) se „orgány“ rozumějí orgány Unie uvedené v čl. 13 odst. 1 SEU a instituce nebo jiné subjekty, které jsou založeny Smlouvami nebo aktem přijatým k jejich provedení a které mohou být účastníky řízení před Soudem.

HLAVA I

ORGANIZACE SOUDU

KAPITOLA 1

Předseda a členové Soudu

Článek 2

Období výkonu funkce soudců

1. Výkon funkce soudce začíná dnem stanoveným ve jmenovacím aktu.

2. Nestanoví-li jmenovací akt takový den, začíná toto období dnem jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

Článek 3

Složení přísahy

Před svým nástupem do funkce skládá soudce před Soudním dvorem tuto přísahu upravenou v článku 2 statutu:

„Přísahám, že budu svoji funkci vykonávat nestranně a podle svého nejlepšího svědomí; přísahám, že budu zachovávat tajnost porad.“

Článek 4

Slavnostní závazek

Neprodleně po složení přísahy podepíše soudce prohlášení, kterým slavnostně přijímá závazek upravený v čl. 4 třetím pododstavci statutu.

Článek 5

Zbavení funkce soudce

1. Má-li Soudní dvůr podle článku 6 statutu rozhodnout po konzultaci se Soudem, zda soudce Soudu již nesplňuje požadované podmínky nebo neplní povinnosti vyplývající z jeho funkce, vyzve předseda Soudu dotyčného soudce, aby se k tomu vyjádřil.

2. Soud se vysloví v nepřítomnosti vedoucího soudní kanceláře.

Hlasování je tajné; dotyčný soudce se porady neúčastní.

3. Stanovisko Soudu musí obsahovat odůvodnění.

Stanovisko konstatující, že soudce již nesplňuje požadované podmínky nebo neplní povinnosti vyplývající ze své funkce, musí získat alespoň většinu hlasů všech soudců Soudu. V takovém případě je Soudnímu dvoru oznámeno rozložení hlasů.

Článek 6

Pořadí

1. Pořadí soudců se stanoví následovně:

— předseda Soudu;

— předsedové senátů podle délky výkonu jejich funkce jakožto členů Soudu;

— ostatní soudci podle délky výkonu jejich funkce jakožto členů Soudu.

2. Při stejné délce výkonu funkce určuje pořadí věk.

3. Soudcům, kteří jsou opětovně jmenováni, se dosavadní délka výkonu funkce zachovává.

Článek 7

Volba předsedy Soudu

1. V souladu s čl. 4 odst. 1 přílohy I statutu volí soudci ze svého středu předsedu Soudu na dobu tří let. Předseda Soudu může být zvolen opětovně.

2. Uvolní-li se funkce předsedy Soudu před řádným uplynutím funkčního období, zvolí Soud nástupce pro zbývající část tohoto funkčního období.

3. Volba uvedená v tomto článku se provádí tajným hlasováním. Zvolen je soudce, který získá hlasy více než poloviny soudců Soudu. Nezíská-li žádný soudce tuto většinu, konají se další kola volby až do jejího dosažení.

4. Jméno předsedy Soudu se zveřejňuje v Úředním věstníku Evropské unie.

Článek 8

Pravomoci předsedy Soudu

1. Předseda Soudu předsedá jednáním a poradám:

— pléna;

— senátu složeného z pěti soudců;

— každého senátu složeného ze tří soudců, ke kterému je přidělen.

2. Předseda Soudu řídí soudní činnost a dbá na řádný chod obslužných útvarů Soudu. Předsedá plenární schůzi.

3. Předseda Soudu zastupuje Soud.

Článek 9

Nahrazení předsedy Soudu

V případě nepřítomnosti nebo překážky na straně předsedy Soudu nebo v případě, že funkce předsedy Soudu není obsazena, je výkon funkce předsedy zajištěn podle pořadí stanoveného v článku 6.

KAPITOLA 2

Soudní kolegia

Článek 10

Soudní kolegia

Na základě čl. 4 odst. 2 přílohy I statutu rozhoduje Soud v plénu, v senátu složeném z pěti soudců, v senátech složených ze tří soudců nebo jako samosoudce.

Článek 11

Zřizování senátů

1. Soud zřizuje senáty složené ze tří soudců. Může zřídit senát složený z pěti soudců.

2. Soud rozhoduje o přidělení soudců k senátům. Je-li počet soudců přidělených k některému senátu vyšší než počet soudců, který v něm zasedá, rozhodne Soud o způsobu určení soudců, kteří tvoří soudní kolegium.

3. Rozhodnutí přijatá podle tohoto článku se zveřejňují v Úředním věstníku Evropské unie.

Článek 12

Předsedové senátů

1. V souladu s čl. 4 odst. 3 přílohy I statutu volí soudci ze svého středu na dobu tří let předsedy senátů složených ze tří soudců. Mohou být zvoleni opětovně.

2. Použijí se ustanovení čl. 7 odst. 2 až 4 tohoto jednacího řádu.

3. Předsedové senátů řídí soudní činnost svých senátů a předsedají jejich jednáním, jakož i poradám.

4. V případě nepřítomnosti nebo překážky na straně předsedy senátu nebo v případě, že funkce předsedy senátu není obsazena, předsedá senátu některý z jeho členů určený podle pořadí stanoveného v článku 6 tohoto jednacího řádu.

5. Doplňuje-li výjimečně soudní kolegium předseda Soudu, předsedá mu.

Článek 13

Běžné soudní kolegium – Přidělování věcí senátům

1. S výhradou článků 14 a 15 zasedá Soud v senátech složených ze tří soudců.

2. Soud stanoví kritéria, kterými se řídí přidělování a nové přidělování věcí uvedeným senátům, zejména z důvodu vzájemné souvislosti věcí nebo k zajištění vyváženého a soudržného rozdělení pracovní zátěže mezi těmito senáty.

3. Rozhodnutí podle předchozího odstavce se zveřejňuje v Úředním věstníku Evropské unie.

Článek 14

Předání věci k projednání a rozhodnutí plénu nebo senátu složenému z pěti soudců

1. Je-li to odůvodněno obtížností vznesených právních otázek, významem věci či zvláštními okolnostmi, může být věc předána k projednání a rozhodnutí plénu nebo senátu složenému z pěti soudců.

2. O předání věci rozhodne Soud na plenární schůzi na návrh senátu, který věc projednává, nebo některého člena Soudu. Rozhodnutí lze přijmout v každém stadiu řízení.

Článek 15

Předání věci k projednání a rozhodnutí samosoudci

1. Věci přidělené senátu složenému ze tří soudců, mohou být projednány a rozhodnuty soudcem zpravodajem jako samosoudcem, pokud jsou k takovému projednání vhodné vzhledem k neexistenci obtížných právních nebo skutkových otázek, omezenému významu věci a neexistenci jiných zvláštních okolností.

Předání samosoudci je vyloučeno ve věcech, které se týkají otázek legality obecně závazného právního aktu, ledaže Soudní dvůr, Tribunál nebo Soud již o těchto otázkách rozhodl.

2. Rozhodnutí o předání věci přijímá po vyslechnutí účastníků řízení jednomyslně senát, který věc projednává. Rozhodnutí lze přijmout v každém stadiu řízení.

3. V případě nepřítomnosti nebo překážky na straně samosoudce, kterému byla věc předána, určí předseda jiného soudce, který ho nahradí.

4. Zjistí-li samosoudce, že podmínky pro předání věci stanovené v odstavci 1 již nejsou splněny, vrátí věc senátu.

5. Ve věcech projednávaných samosoudcem vykonává pravomoci předsedy tento soudce.

KAPITOLA 3

Soudní kancelář a obslužné útvary

Oddíl 1

Soudní kancelář

Článek 16

Jmenování vedoucího soudní kanceláře

1. Soud jmenuje vedoucího soudní kanceláře.

2. Není-li místo vedoucího soudní kanceláře obsazeno, zveřejní se o tom oznámení v Úředním věstníku Evropské unie. Zájemci budou vyzváni, aby své žádosti uchazeče předložili ve lhůtě nejméně tří týdnů spolu s přesnými údaji o dosaženém vysokoškolském vzdělání, jazykových znalostech, současném, jakož i o předchozích zaměstnáních, popřípadě o svých zkušenostech v oblasti soudní a mezinárodní a o své státní příslušnosti.

3. Dva týdny před stanoveným datem jmenování informuje předseda Soudu soudce o došlých žádostech uchazečů.

4. Hlasování probíhá podle postupu stanoveného v čl. 7 odst. 3.

5. Vedoucí soudní kanceláře je jmenován na dobu šesti let. Může být jmenován opětovně. Soud může rozhodnout, že vedoucí soudní kanceláře bude opětovně jmenován mimo postup upravený v odstavcích 2 a 3 tohoto článku. V tom případě se použije postup upravený v odstavci 4.

6. Před svým nástupem do funkce skládá vedoucí soudní kanceláře před Soudem přísahu stanovenou v článku 3 a podepíše prohlášení stanovené v článku 4.

7. Jméno vedoucího soudní kanceláře se zveřejňuje v Úředním věstníku Evropské unie.

Článek 17

Ukončení funkce vedoucího soudní kanceláře

1. Vedoucí soudní kanceláře může být zbaven funkce pouze tehdy, přestane-li splňovat požadované podmínky nebo plnit povinnosti vyplývající z jeho funkce. Soud rozhodne poté, co poskytl vedoucímu soudní kanceláře možnost vyjádřit se.

2. Uvolní-li se funkce vedoucího soudní kanceláře před řádným uplynutím jeho funkčního období, jmenuje Soud nového vedoucího soudní kanceláře na dobu šesti let.

Článek 18

Náměstek vedoucího soudní kanceláře

Soud může s použitím postupu pro jmenování vedoucího soudní kanceláře jmenovat jeho náměstka, který je nápomocen vedoucímu soudní kanceláře a zastupuje ho v případě nepřítomnosti nebo překážky na jeho straně.

Článek 19

Nepřítomnost nebo překážka na straně vedoucího soudní kanceláře

1. Jsou-li vedoucí soudní kanceláře a popřípadě jeho náměstek nepřítomni nebo je-li dána překážka na jejich straně nebo jsou-li jejich funkce neobsazeny, určí předseda Soudu úředníky nebo zaměstnance, aby dočasně vykonávali činnost vedoucího soudní kanceláře.

2. Zasedá-li Soud v nepřítomnosti vedoucího soudní kanceláře, pověří Soud soudce určeného podle opačného pořadí, než je pořadí stanovené v článku 6, aby je-li to třeba, sepsal protokol, který podepisují předseda a uvedený soudce.

Článek 20

Pravomoci vedoucího soudní kanceláře

1. Vedoucí soudní kanceláře je z úřední moci předsedy Soudu odpovědný za soudní kancelář; je zejména odpovědný za přijímání, předávání a úschovu všech písemností, jakož i za doručování stanovené tímto jednacím řádem.

2. Vedoucí soudní kanceláře je nápomocen členům Soudu při plnění jejich funkce. S výhradou ustanovení článku 5, čl. 17 odst. 1 a článku 29 se vedoucí soudní kanceláře účastní všech zasedání Soudu a sepisuje o nich protokol.

3. Vedoucí soudní kanceláře uchovává pečetě a je odpovědný za archiv. Dbá na zveřejňování publikací Soudu, a zejména sbírky rozhodnutí.

4. S pomocí obslužných útvarů orgánu a z úřední moci předsedy Soudu zajišťuje vedoucí soudní kanceláře správu Soudu a dbá na plnění odpovídajících příjmů a výdajů.

Článek 21

Vedení rejstříku

1. Soudní kancelář vede v rámci odpovědnosti vedoucího soudní kanceláře rejstřík, do kterého se zapisují všechna podání v pořadí, v jakém došla. Zápisy do rejstříku a poznámky vyznačené vedoucím soudní kanceláře na originálu nebo na kopiích, které mu byly k tomu účelu předloženy, se považují za veřejné listiny.

2. Podklady vyhotovené pro účely smírného řešení ve smyslu článku 90 zaregistruje soudní kancelář zvlášť.

Článek 22

Nahlížení do soudního spisu a rejstříku

1. Aniž jsou dotčeny čl. 44 odst. 3, článek 47 a čl. 87 odst. 3, může každý účastník řízení:

— nahlédnout v soudní kanceláři do soudního spisu ve věci a do výpisů z rejstříku týkajících se jeho věci;

— po zaplacení poplatku podle sazebníku soudní kanceláře, stanoveného Soudem na návrh vedoucího soudní kanceláře, obdržet další kopie podání, jejich příloh, usnesení a rozsudků, jakož i kopie ostatních podkladů ze soudního spisu a výpisů z rejstříku; tyto kopie se případně ověří.

2. Žádná třetí soukromá či veřejná osoba nesmí nahlížet do soudního spisu ve věci bez výslovného povolení předsedy Soudu po vyslechnutí účastníků řízení. Toto povolení lze vydat, ať již v plném rozsahu či zčásti, jen k písemné žádosti, k níž musí být přiloženo podrobné odůvodnění oprávněného zájmu na nahlédnutí do uvedeného soudního spisu. Do soudního spisu se nahlíží v soudní kanceláři.

Každé třetí osobě lze vydat po zaplacení poplatku podle sazebníku soudní kanceláře kopie rozsudků a usnesení. Tyto kopie se ověří, odůvodňuje-li to oprávněný zájem.

Každému, kdo na tom má doložený zájem, může předseda Soudu povolit, aby v soudní kanceláři nahlédl do rejstříku a po zaplacení poplatku podle sazebníku soudní kanceláře z něj obdržel kopie nebo výpisy.

Při vydávání kopií rozsudků nebo usnesení a při udělování povolení podle prvního nebo třetího pododstavce tohoto odstavce se v případě potřeby přihlédne k čl. 44 odst. 3, článkům 47 a 48 a čl. 87 odst. 3 a k rozhodnutím přijatým na jejich základě.

Oddíl 2

Obslužné útvary

Článek 23

Úředníci a ostatní zaměstnanci

Úředníci a ostatní zaměstnanci, kteří jsou přímo nápomocni předsedovi Soudu, soudcům a vedoucímu soudní kanceláře, jsou jmenováni v souladu se služebním řádem. Jsou odpovědní vedoucímu soudní kanceláře jednajícímu z úřední moci předsedy Soudu.

KAPITOLA 4

Činnost Soudu

Článek 24

Den, hodina a místo zasedání Soudu

1. Den a hodinu zasedání Soudu stanoví předseda.

2. Soud může konat jednotlivá zasedání jinde než v místě svého sídla.

Článek 25

Rozvrh práce Soudu

1. Soudní rok Soudu začíná 1. října kalendářního roku a končí 30. září následujícího roku.

2. Na Soud se vztahují dny soudních prázdnin a seznam úředních svátků sestavené Soudním dvorem a zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie.

3. Výkon funkce předsedy Soudu je v průběhu soudních prázdnin zajišťován v místě sídla Soudu buď předsedou Soudu, nebo některým předsedou senátu nebo jiným soudcem, kterého pověří zastupováním. Předseda Soudu může v naléhavém případě svolat soudce.

4. Soud může v odůvodněných případech poskytnout kterémukoli soudci dovolenou.

Článek 26

Podmínky usnášeníschopnosti

Soud je usnášeníschopný jen tehdy, je-li přítomen následující počet soudců:

— pět soudců pro plénum;

— tři soudci pro senát složený z pěti soudců a senáty složené ze tří soudců v souladu s čl. 17 druhým pododstavcem statutu.

Článek 27

Nepřítomnost či překážka na straně soudce

1. Není-li z důvodu nepřítomnosti nebo překážky na straně některého ze soudců dosažen počet soudců potřebný pro usnášeníschopnost, odročí předseda zasedání do doby ukončení této nepřítomnosti či překážky.

2. Vyžaduje-li to řádný výkon spravedlnosti, může předseda pro dosažení počtu soudců potřebného pro usnášeníschopnost senátu rovněž doplnit soudní kolegium jiným soudcem téhož senátu nebo navrhnout předsedovi Soudu, aby určil soudce jiného senátu. Náhradní soudce je určen postupně podle opačného pořadí, než je pořadí stanovené v článku 6.

3. Je-li soudní kolegium doplněno podle předchozího odstavce po jednání, je ústní část řízení znovu otevřena, ledaže Soud rozhodne se souhlasem účastníků řízení a v zájmu rozhodnutí věci v přiměřené lhůtě, že nebude konat nové jednání. Znovuotevření ústní části řízení je povinné, týká-li se nepřítomnost nebo překážka více než jednoho ze soudců, kteří byli přítomni na jednání k přednesu řečí.

Článek 28

Nepřítomnost nebo překážka na straně soudce senátu složeného z pěti soudců před jednáním

Je-li v senátu složeném z pěti soudců některý soudce nepřítomen nebo nastala-li překážka na jeho straně před jednáním, určí předseda Soudu jiného soudce postupně podle opačného pořadí, než je pořadí stanovené v článku 6. Není-li možné dosáhnout počtu pěti soudců, může se přesto jednání konat, je-li dosaženo počtu soudců potřebného pro usnášeníschopnost.

Článek 29

Postup při vedení porad

1. Porady Soudu jsou a zůstanou tajné.

2. Aniž je dotčen čl. 27 odst. 3, účastní se porady, jestliže se konalo jednání k přednesu řečí, pouze soudci, kteří byli přítomni na tomto jednání.

3. Každý soudce, který se účastní porady, vyjádří svůj názor a důvody na jeho podporu.

4. Závěry, na nichž se většina soudců po závěrečné rozpravě shodla, jsou pro rozhodnutí Soudu určující.

5. Poradám Soudu o správních záležitostech je přítomen vedoucí soudní kanceláře, nerozhodne-li Soud jinak.

Článek 30

Počet soudců účastnících se porad

Je-li z důvodu nepřítomnosti nebo překážky na straně některého ze soudců senátu složeného z pěti soudců nebo pléna počet soudců sudý, neúčastní se v souladu s čl. 17 prvním pododstavcem statutu a čl. 5 prvním pododstavcem přílohy I uvedeného statutu porady soudce, který je první v opačném pořadí, než je pořadí stanovené v článku 6 tohoto jednacího řádu, pokud ovšem není soudcem zpravodajem. V takovém případě se porady neúčastní soudce, který je v tomto opačném pořadí bezprostředně za soudcem zpravodajem.

HLAVA II

PROCESNÍ USTANOVENÍ

KAPITOLA 1

Obecná ustanovení

Oddíl 1

Zmocněnci, poradci a advokáti

Článek 31

Postavení zmocněnce, poradce nebo advokáta

1. Zmocněnci, poradci a advokáti jednající jménem členského státu nebo orgánu jsou povinni prokázat na základě čl. 19 prvního pododstavce statutu své postavení tím, že v soudní kanceláři uloží úřední doklad vystavený účastníkem řízení, kterého zastupují nebo jemuž jsou nápomocni, nebo jím udělenou procesní plnou moc.

2. Advokáti jsou povinni prokázat na základě čl. 19 prvního, třetího a čtvrtého pododstavce statutu své postavení tím, že v soudní kanceláři uloží potvrzení, že jsou oprávněni působit jako právní zástupci před soudem členského státu nebo jiného státu, který je stranou Dohody o Evropském hospodářském prostoru.

Článek 32

Výsady, imunity a výhody

1. Zmocněnci, poradci a advokáti, kteří vystupují před Soudem nebo před jiným soudním orgánem, na který se Soud obrátil s dožádáním, požívají imunity, pokud jde o jejich ústní a písemná vyjádření týkající se věci nebo účastníků řízení.

2. Zmocněnci, poradci a advokáti navíc požívají následujících výsad a výhod:

a) žádné písemnosti a dokumenty týkající se řízení nepodléhají prohlídce a nesmí být zabaveny. V případě pochybností mohou příslušníci celní správy nebo policie dotyčné písemnosti a dokumenty zapečetit; ty jsou poté neprodleně předány Soudu a za přítomnosti vedoucího soudní kanceláře a dotyčné osoby prověřeny;

b) zmocněnci, poradci a advokáti požívají svobody cestovat v míře nezbytné k plnění svých úkolů.

3. Výsady, imunity a výhody uvedené v odstavcích 1 a 2 se zmocněncům, poradcům a advokátům přiznají za předpokladu, že předem splnili formální náležitosti stanovené v článku 31. Podle potřeby jim vedoucí soudní kanceláře Soudu vydá průkaz. Platnost tohoto průkazu je omezena na určitou dobu; ta může být prodloužena, nebo zkrácena podle délky řízení.

Článek 33

Zbavení imunity

1. Výsady, imunity a výhody uvedené v článku 32 se přiznávají výhradně v zájmu řádného průběhu řízení.

2. Soud může dotčenou osobu imunity zbavit, usoudí-li, že se tím nenaruší řádný průběh řízení.

Soud rozhodne po vyslechnutí dotčeného zmocněnce, poradce či advokáta.

Článek 34

Vyloučení z řízení

1. Má-li Soud za to, že se chování zmocněnce, poradce nebo advokáta před Soudem neslučuje s důstojností Soudu nebo s požadavky řádného výkonu spravedlnosti, anebo že tento zmocněnec, poradce nebo advokát užívá práv spojených s jeho funkcí k jiným účelům, než pro které mu byla přiznána, vyrozumí o tom dotyčného. Předseda Soudu o tom může vyrozumět příslušné orgány, kterým dotyčný podléhá; kopie dopisu zaslaného těmto orgánům se předá dotyčnému.

2. Ze stejných důvodů může Soud kdykoli po vyslechnutí dotyčného usnesením s odůvodněním rozhodnout o vyloučení zmocněnce, poradce nebo advokáta z řízení. Toto usnesení je ihned vykonatelné.

3. Jsou-li zmocněnec, poradce nebo advokát z řízení vyloučeni, řízení se přerušuje na dobu stanovenou předsedou k tomu, aby si dotčený účastník řízení mohl zvolit jiného zmocněnce, poradce nebo advokáta.

4. Rozhodnutí přijaté na základě ustanovení tohoto článku může být zrušeno.

Článek 35

Vysokoškolští učitelé

Ustanovení tohoto oddílu se použijí i na vysokoškolské učitele, kteří mají právo vystupovat před Soudem v souladu s článkem 19 statutu.

Oddíl 2

Doručování

Článek 36

Doručování

1. Doručování stanovené tímto jednacím řádem zajišťuje vedoucí soudní kanceláře na doručovací adresu příjemce buď doporučeně s doručenkou, nebo osobním předáním proti potvrzení o převzetí. Kopie písemností určených k doručení jsou vyhotovovány a ověřovány vedoucím soudní kanceláře vyjma případů, kdy tyto kopie předložili sami účastníci řízení v souladu s čl. 45 odst. 2 druhým pododstavcem.

2. Pokud dal příjemce souhlas k doručování telefaxem, doručují se všechny procesní písemnosti včetně rozsudků a usnesení Soudu zasláním jejich kopie tímto způsobem.

3. Pokud není takové zaslání možné z technických důvodů nebo s ohledem na povahu nebo rozsáhlost písemnosti, je písemnost doručena, neuvedl-li příjemce adresu pro doručování, na jeho adresu v souladu s postupem stanoveným v odstavci 1. Příjemce je o tom vyrozuměn telefaxem. Doporučená poštovní zásilka se pak považuje za doručenou příjemci desátý den po jejím podání na poště v místě sídla Soudu, ledaže doručenka osvědčuje, že zásilka byla přijata jiného dne, nebo ledaže příjemce uvědomí vedoucího soudní kanceláře ve lhůtě tří týdnů od vyrozumění telefaxem, že mu doručovaná zásilka nedošla.

4. Soud může rozhodnutím stanovit podmínky, za nichž lze procesní písemnosti doručovat elektronicky. Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

Oddíl 3

Lhůty

Článek 37

Počítání lhůt

1. Procesní lhůty uvedené ve Smlouvách, ve statutu, ve služebním řádu i v tomto jednacím řádu se počítají takto:

a) je-li lhůta vyjádřená ve dnech, týdnech, měsících nebo letech počítána od okamžiku, kdy nastala určitá skutečnost nebo byl učiněn určitý úkon, nezapočítá se do běhu lhůty den, v němž ke skutečnosti nebo úkonu došlo;

b) lhůta vyjádřená v týdnech, měsících nebo letech končí uplynutím dne, který se v posledním týdnu, měsíci nebo roce svým označením nebo číslem shoduje se dnem, kdy nastala skutečnost nebo byl učiněn úkon, od nichž se lhůta počítá. Není-li v případě lhůty vyjádřené v měsících nebo letech v posledním měsíci den, který je pro uplynutí lhůty rozhodný, končí lhůta uplynutím posledního dne uvedeného měsíce;

c) je-li lhůta vyjádřena v měsících a ve dnech, počítají se nejprve celé měsíce a poté dny;

d) lhůty zahrnují soboty, neděle a úřední svátky uvedené v čl. 25 odst. 2;

e) lhůty nepřestávají běžet po dobu soudních prázdnin.

2. Připadne-li konec lhůty prodloužené v souladu s článkem 38 na sobotu, neděli nebo úřední svátek, končí lhůta uplynutím nejblíže následujícího pracovního dne.

Článek 38

Prodloužení procesních lhůt z důvodu vzdálenosti

Procesní lhůty se prodlužují o jednotnou lhůtu deseti dnů z důvodu vzdálenosti.

Článek 39

Stanovení a prodloužení lhůt

1. Lhůty pro předkládání podání, které nejsou stanoveny ve služebním řádu nebo v tomto jednacím řádu, stanoví předseda. Předseda je také může prodloužit.

Odchylně od prvního pododstavce jsou lhůty pro předkládání odpovědí na organizační procesní opatření, o nichž rozhodl soudce zpravodaj na základě čl. 69 odst. 2, stanovovány a případně prodlužovány soudcem zpravodajem.

2. Předseda nebo soudce zpravodaj v případě uvedeném v odst. 1 druhém pododstavci může udělit vedoucímu soudní kanceláře zmocnění ke stanovení nebo prodloužení některých lhůt, které jim přísluší na základě tohoto řádu stanovit nebo prodloužit.

3. Soud po vyslechnutí účastníků řízení rozhodne, zda má nedodržení lhůt, které nejsou stanoveny ve služebním řádu nebo v tomto jednacím řádu, za následek nepřípustnost podání nebo odpovědi.

První pododstavec se použije na nedodržení lhůty stanovené v čl. 88 odst. 3 prvním pododstavci pro předložení spisu vedlejšího účastníka.

Oddíl 4

Způsoby projednání věcí

Článek 40

Způsoby projednání věcí

1. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení statutu nebo tohoto jednacího řádu, zahrnuje řízení před Soudem písemnou a ústní část.

2. Odchylně od odstavce 1 může být věc projednána v některém z řízení uvedených v kapitole 4 této hlavy. Soud se též může kdykoli pokusit o usnadnění smírného řešení sporu.

Článek 41

Pořadí projednání věcí

1. Soud projednává věci, jež mu jsou předloženy, v pořadí, v jakém jsou způsobilé k projednání.

2. Předseda může s ohledem na zvláštní okolnosti po vyslechnutí účastníků řízení rozhodnout o přednostním projednání věci, zejména je-li možné projednat ji jako pilotní věc ze skupiny věcí, které za podobných skutkových okolností nastolují totožnou právní otázku či otázky.

Předseda v případě potřeby předloží tuto otázku předsedovi Soudu.

3. Předseda může s ohledem na zvláštní okolnosti po vyslechnutí účastníků řízení rozhodnout bez návrhu nebo na návrh účastníka řízení o pozdějším projednání věci, zejména za účelem usnadnění smírného řešení sporu.

Článek 42

Podmínky pro přerušení a řízení

1. Aniž jsou dotčeny čl. 125 odst. 5, čl. 126 odst. 4 a čl. 127 odst. 6, může být probíhající řízení přerušeno:

a) jsou-li Soudu i Tribunálu nebo Soudu i Soudnímu dvoru předloženy věci, které se týkají stejné otázky výkladu nebo otázky platnosti stejného právního aktu;

b) je-li k Tribunálu podán kasační opravný prostředek proti rozhodnutí Soudu ve věci samé o části předmětu sporu, proti rozhodnutí o námitce nebo překážce v průběhu řízení týkající se nedostatku pravomoci, nepříslušnosti nebo nepřípustnosti, anebo proti rozhodnutí, kterým se zamítá vedlejší účastenství;

c) jsou-li Soudu předloženy věci, které za podobných skutkových okolností nastolují totožnou právní otázku či otázky a některá či některé z nich mohou být projednány jako pilotní věci;

d) na základě návrhu účastníků řízení nebo některého z nich;

e) v ostatních zvláštních případech, vyžaduje-li to řádný výkon spravedlnosti.

2. Předseda rozhodne po vyslechnutí účastníků řízení. Tuto otázku může předložit Soudu. V případě námitky se o přerušení řízení rozhodne usnesením s odůvodněním.

3. Každé rozhodnutí o pokračování v řízení před koncem přerušení nebo rozhodnutí podle čl. 43 odst. 3 se přijímá stejným postupem.

Článek 43

Délka trvání a účinky přerušení řízení

1. Účinky přerušení řízení nastanou dnem označeným v rozhodnutí nebo usnesení o přerušení, a není-li takový den označen, dnem tohoto rozhodnutí nebo usnesení.

2. V době přerušení nemůže doběhnout žádná procesní lhůta s výjimkou lhůty stanovené v čl. 86 odst. 1 pro podání návrhu na vstup vedlejšího účastníka do řízení.

3. Není-li v rozhodnutí nebo usnesení o přerušení určen konec přerušení, je přerušení ukončeno dnem označeným v rozhodnutí nebo usnesení o pokračování v řízení, a není-li takový den označen, dnem rozhodnutí nebo usnesení o pokračování v řízení.

4. Ode dne pokračování v dříve přerušeném řízení se přerušené procesní lhůty nahradí novými lhůtami, které počínají běžet dnem pokračování v tomto řízení.

Článek 44

Spojení, vyloučení k samostatnému řízení a vyčlenění

1. Dvě či více věcí mohou být z důvodu své vzájemné souvislosti spojeny pro účely písemné nebo ústní části řízení nebo rozhodnutí, jímž se končí řízení.

O spojení věcí rozhodne kdykoli předseda po vyslechnutí účastníků řízení. V případě námitky se o spojení věcí rozhodne usnesením s odůvodněním. Předseda může tuto otázku předložit Soudu.

2. Za podmínek stanovených v odst. 1 druhém pododstavci může předseda vyloučit k samostatnému řízení věci, které byly předtím spojeny, nebo vyčlenit případ jednoho nebo více žalobců, kteří spolu s dalšími podali hromadnou žalobu.

3. Zástupci účastníků řízení ve spojených věcech mohou nahlížet v soudní kanceláři do procesních písemností doručených účastníkům řízení v ostatních dotčených věcech. Předseda však může na žádost účastníka řízení, aniž je dotčen čl. 47 odst. 1 a 2, vyloučit z práva nahlížet tajné nebo důvěrné podklady.

Oddíl 5

Podání, dokumenty a podklady

Článek 45

Předkládání podání

1. Každé podání musí být datováno. Pro počítání procesních lhůt jsou rozhodné pouze den a hodina uložení originálu v soudní kanceláři.

Ke každému podání musí být přiložen spis obsahující podklady a dokumenty, na něž se účastník řízení odvolává, včetně jejich seznamu.

Jsou-li z důvodu obsáhlosti některého podkladu nebo dokumentu přiloženy k podání pouze výňatky z nich, uloží se celý tento podklad nebo dokument anebo jejich úplná kopie v soudní kanceláři.

Orgány musí navíc předložit ve lhůtách stanovených Soudem překlad každého svého podání do ostatních jazyků uvedených v článku 1 nařízení Rady č. 1 ze dne 15. dubna 1958 o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství.

2. Originál každého podání vyhotovený v listinné podobě musí být vlastnoručně podepsán zmocněncem nebo advokátem účastníka řízení.

Tento originál a všechny přílohy v něm uvedené se předkládají společně s pěti kopiemi pro Soud a s kopií pro každého z účastníků řízení. Kopie osvědčuje účastník řízení, který je předkládá.

Odchylně od odst. 1 prvního pododstavce věty druhé jsou den a hodina, kdy je kopie podepsaného originálu podání, včetně seznamu podkladů a dokumentů uvedeného v odst. 1 druhém pododstavci, doručena do soudní kanceláře telefaxem, rozhodné pro účely zachování procesních lhůt, a to za podmínky, že podepsaný originál podání, spolu s přílohami a kopiemi uvedenými v odst. 1 druhém pododstavci, je doručen do soudní kanceláře do deseti dnů od obdržení kopie originálu. Článek 38 se na tuto desetidenní lhůtu nepoužije.

3. Soud stanoví rozhodnutím podmínky, za nichž je podání zaslané soudní kanceláři elektronicky považováno za originál tohoto podání. Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

Článek 46

Délka podání

Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení tohoto jednacího řádu, může Soud rozhodnutím přijatým v souladu s článkem 132 stanovit maximální délku podání, která jsou mu předkládána. Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

Článek 47

Důvěrnost dokumentů a podkladů

1. S výhradou čl. 44 odst. 3 a čl. 87 odst. 3 přihlédne Soud pouze k těm dokumentům a podkladům, s nimiž měli možnost se seznámit zmocněnci, poradci nebo advokáti účastníků řízení a k nimž se mohli vyjádřit.

2. Pokud má Soud ověřit ve vztahu k jednomu nebo více účastníkům řízení důvěrnost určitého dokumentu, který by mohl být důležitý pro rozhodnutí sporu, uvedený dokument není před ukončením tohoto ověřování předán účastníkům řízení.

3. Pokud byl Soudu předložen dokument, k němuž orgán odepřel přístup, v rámci řízení, které se týká legality tohoto odepření, není uvedený dokument předán ostatním účastníkům řízení.

Článek 48

Anonymita

1. Jakmile je podána žaloba, je žalobce vyrozuměn o tom, že se rozhodnutí Soudu zveřejňují na internetu. Soud na odůvodněný návrh nebo i bez návrhu odstraní v dokumentech zveřejňovaných Soudem jméno (název) žalobce a v případě potřeby další údaje, existují-li pro poskytnutí anonymity oprávněné důvody.

První pododstavec se použije na vedlejší účastníky, kteří jsou fyzickými osobami.

2. Soud může na odůvodněný návrh nebo i bez návrhu odstranit v dokumentech Soudu jméno (název) jiných osob nebo entit zmíněných v rámci řízení nebo určité údaje, které se jich týkají, existují-li oprávněné důvody k tomu, aby totožnost těchto osob či entit nebo obsah těchto údajů zůstaly důvěrnými.

KAPITOLA 2

Řádné řízení

Oddíl 1

Písemná část řízení

Článek 49

Obecné pravidlo

Písemná část řízení zahrnuje podání žaloby a žalobní odpovědi a za podmínek stanovených v článku 55 též podání repliky a dupliky.

Článek 50

Žaloba

1. Žaloba uvedená v článku 21 statutu musí obsahovat:

a) jméno (název) a bydliště (sídlo) žalobce;

b) údaj o postavení podepsaného a jeho adresu;

c) označení strany, proti níž žaloba směřuje;

d) předmět sporu a návrhové žádání žalobce;

e) jasný popis rozhodných skutečností v chronologickém pořadí a samostatný přesný a uspořádaný popis dovolávaných právních důvodů a argumentů;

f) popřípadě důkazní návrhy.

2. K žalobě se v případě potřeby připojí:

a) akt, jehož zrušení je navrhováno;

b) stížnost ve smyslu čl. 90 odst. 2 služebního řádu a rozhodnutí o této stížnosti s uvedením dne podání stížnosti a dne oznámení rozhodnutí.

3. Pro účely řízení musí žaloba obsahovat:

— doručovací adresu s uvedením osoby zmocněné k tomu, aby přijímala všechny doručované písemnosti;

— nebo souhlas žalobcova advokáta s přijímáním doručovaných písemností elektronicky v souladu s čl. 36 odst. 4 tohoto jednacího řádu nebo telefaxem;

— nebo všechny tři výše uvedené způsoby doručování.

4. Nesplňuje-li žaloba podmínky uvedené v odstavci 3, jsou do doby, než je uvedená vada odstraněna, všechny písemnosti doručované pro účely řízení dotyčnému účastníku řízení zasílány doporučenou poštovní zásilkou adresovanou zástupci uvedeného účastníka řízení. Odchylně od čl. 36 odst. 1 tohoto jednacího řádu se za řádné doručení považuje podání doporučené zásilky na poště v místě sídla Soudu.

5. Advokát žalobce musí k žalobě přiložit potvrzení uvedené v čl. 31 odst. 2 tohoto jednacího řádu.

6. Nesplňuje-li žaloba podmínky stanovené v čl. 45 odst. 1 druhém a třetím pododstavci, v čl. 45 odst. 2 druhém pododstavci nebo v článku 46 tohoto jednacího řádu anebo v odst. 1 písm. a), b) a c), odstavci 2 nebo odstavci 5 tohoto článku, určí vedoucí soudní kanceláře žalobci lhůtu k tomu, aby vady odstranil. Nedojde-li v určené lhůtě k odstranění vad, rozhodne Soud, zda nedodržení těchto formálních podmínek činí žalobu nepřípustnou.

Článek 51

Doručování žaloby a oznámení v Úředním věstníku

1. Žaloba se doručuje žalovanému. V případech uvedených v čl. 50 odst. 6 se doručení provede, jakmile jsou odstraněny vady nebo jakmile Soud uzná přípustnost žaloby.

2. Oznámení o každé žalobě se zveřejňuje v Úředním věstníku Evropské unie s uvedením data jejího podání, žalovaného, předmětu a popisu sporu a návrhového žádání žalobce.

Článek 52

Počáteční přidělení věci soudnímu kolegiu

Jakmile byla podána žaloba, přidělí předseda Soudu věc jednomu ze senátů složených ze tří soudců v souladu s kritérii uvedenými v čl. 13 odst. 2.

V každé věci přidělené senátu navrhne jeho předseda předsedovi Soudu určení soudce zpravodaje. O návrhu rozhodne předseda Soudu.

Článek 53

Žalobní odpověď

1. Ve lhůtě dvou měsíců od doručení žaloby podá žalovaný žalobní odpověď. Žalobní odpověď musí obsahovat:

a) jméno (název) a bydliště (sídlo) žalovaného;

b) údaj o postavení podepsaného a jeho adresu;

c) návrhové žádání žalovaného;

d) právní rámec věci, jasný popis rozhodných skutečností v chronologickém pořadí a samostatný přesný a uspořádaný popis dovolávaných právních důvodů a argumentů;

e) popřípadě důkazní návrhy.

2. Použije se čl. 50 odst. 3 a 4.

3. Zmocněnec zastupující žalovaného i poradce nebo advokát, kteří jsou mu nápomocni, musí předložit nejpozději současně s žalobní odpovědí doklady uvedené v článku 31.

K žalobní odpovědi se přiloží znění předpisů, které nejsou zveřejněny v Úředním věstníku Evropské unie a které tvoří právní rámec věci, s uvedením data jejich přijetí, jejich vstupu v platnost a případně jejich zrušení.

4. Nesplňuje-li žalobní odpověď podmínky stanovené v čl. 45 odst. 1 druhém až čtvrtém pododstavci, v čl. 45 odst. 2 druhém pododstavci, v článku 46 nebo v odstavci 3 tohoto článku, určí vedoucí soudní kanceláře žalovanému lhůtu k tomu, aby vady odstranil. Nedojde-li v určené lhůtě k odstranění vad, rozhodne Soud, zda nedodržení těchto formálních podmínek činí žalobní odpověď nepřípustnou.

5. Předseda může za výjimečných okolností na řádně odůvodněnou žádost žalovaného nebo i bez ní v zájmu řádného výkonu spravedlnosti prodloužit lhůtu stanovenou v odstavci 1.

Článek 54

Předávání dokumentů

Nejsou-li Evropský parlament, Rada nebo Evropská komise účastníky řízení, předá jim Soud kopie žaloby a žalobní odpovědi s výjimkou jejich příloh, aby měly možnost posoudit, zda je ve smyslu článku 277 SFEU namítána nepoužitelnost některého z jejich právních aktů.

Článek 55

Druhá výměna spisů účastníků řízení

1. Na základě čl. 7 odst. 3 přílohy I statutu může Soud bez návrhu nebo na odůvodněný návrh žalobce rozhodnout, že je pro doplnění soudního spisu nezbytná druhá výměna spisů účastníků řízení.

2. Soud může druhou výměnu spisů účastníků řízení omezit na právní či skutkové otázky, které upřesní.

3. Nesplňuje-li spis účastníka řízení podmínky stanovené v čl. 45 odst. 1 druhém až čtvrtém pododstavci, v čl. 45 odst. 2 druhém pododstavci nebo v článku 46 tohoto jednacího řádu anebo v odstavci 2 tohoto článku, určí vedoucí soudní kanceláře dotyčnému účastníku řízení lhůtu k tomu, aby vady odstranil. Nedojde-li v určené lhůtě k odstranění vad, rozhodne Soud, zda nedodržení těchto formálních podmínek činí spis účastníka řízení nepřípustným.

Oddíl 2

Důvody a důkazy předkládané v průběhu řízení

Článek 56

Nové důvody

1. Nové důvody nelze předkládat po první výměně spisů účastníků řízení, ledaže by se zakládaly na právních a skutkových okolnostech, které vyšly najevo v průběhu řízení.

2. Předloží-li účastník v průběhu řízení nový důvod, může předseda po uplynutí běžných procesních lhůt určit na základě zprávy soudce zpravodaje druhému účastníku řízení lhůtu k tomu, aby se k takovému důvodu vyjádřil.

3. Posouzení přípustnosti nových důvodů se provede až v rámci rozhodnutí, jímž se končí řízení.

Článek 57

Nové důkazy a důkazní návrhy

Účastníci řízení mohou až do ukončení jednání předložit nebo navrhnout na podporu své argumentace další důkazy za podmínky, že je prodlení s jejich předložením řádně odůvodněno. Ostatním účastníkům řízení se umožní vyjádřit se k těmto důkazům.

Oddíl 3

Předběžná zpráva

Článek 58

Předběžná zpráva

1. Jakmile byla ukončena písemná část řízení, stanoví předseda den, ke kterému soudce zpravodaj předloží Soudu předběžnou zprávu.

2. Předběžná zpráva zahrnuje návrhy, zda je třeba provést organizační procesní opatření nebo dokazování, návrh na případné upuštění od jednání, návrhy, zda existují možnosti smírného řešení sporu, jakož i zda je případně třeba věc předat plénu, senátu složenému z pěti soudců nebo soudci zpravodaji jako samosoudci.

3. Soud rozhodne o návrzích soudce zpravodaje.

Oddíl 4

Ústní část řízení

Článek 59

Konání jednání

1. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení tohoto jednacího řádu, která Soudu umožňují rozhodnout usnesením, a s výhradou odstavce 2 tohoto článku zahrnuje řízení před Soudem jednání.

2. Uskutečnila-li se druhá výměna spisů účastníků řízení a má-li Soud za to, že konání jednání není nezbytné, může se souhlasem účastníků řízení rozhodnout bez jednání.

Článek 60

Datum jednání

Předseda stanoví datum jednání.

Článek 61

Společné jednání k přednesu řečí

Je-li to s ohledem na podobnosti mezi několika věcmi možné, může Soud rozhodnout, že se v těchto věcech bude konat společné jednání k přednesu řečí.

Článek 62

Nepřítomnost účastníků řízení na jednání

1. Zástupci účastníků řízení, kteří byli řádně předvoláni na jednání, jsou povinni včas uvědomit Soud o své nepřítomnosti.

Neodůvodněná nepřítomnost řádně předvolaného zástupce účastníka řízení nebrání konání jednání.

2. Uvedli-li zástupci všech účastníků řízení, že se jednání nezúčastní, může Soud rozhodnout, že ústní část řízení je skončena.

Článek 63

Průběh jednání

1. Jednání zahajuje a řídí předseda, který odpovídá za pořádek při jednání.

2. Jestliže bylo ve věci jednáno s vyloučením veřejnosti podle článku 31 statutu, obsah jednání se nezveřejňuje.

3. Účastníci řízení mohou před Soudem vystupovat pouze prostřednictvím svého zmocněnce nebo advokáta.

4. Předseda a ostatní soudci mohou v průběhu jednání:

a) klást otázky zmocněncům, poradcům nebo advokátům účastníků řízení;

b) vyzvat samotné účastníky řízení, aby se vyjádřili k určitým aspektům sporu.

Článek 64

Ukončení a znovuotevření ústní části řízení

1. Na konci jednání prohlásí předseda ústní část řízení za skončenou.

2. Soud může nařídit znovuotevření ústní části řízení.

Článek 65

Protokol z jednání

Vedoucí soudní kanceláře pořizuje o každém jednání protokol. Tento protokol podepisují předseda a vedoucí soudní kanceláře. Protokol je veřejnou listinou a doručuje se účastníkům řízení.

Článek 66

Záznam jednání

Na základě řádně odůvodněné žádosti může předseda povolit účastníkovi řízení, aby si v prostorách Soudu poslechl zvukový záznam jednání v jazyce používaném řečníkem během tohoto jednání.

KAPITOLA 3

Organizační procesní opatření a provádění důkazů

Oddíl 1

Účel

Článek 67

Účel

Účelem organizačních procesních opatření a provádění důkazů je zajistit přípravu věcí pro rozhodování za nejlepších možných podmínek a řádný průběh písemné či ústní části řízení a usnadnit dokazování a řešení sporů.

Oddíl 2

Organizační procesní opatření

Článek 68

Předmět

Organizační procesní opatření mohou spočívat zejména:

a) v kladení otázek účastníkům řízení;

b) ve výzvě účastníkům řízení, aby se písemně nebo ústně vyjádřili k určitým aspektům sporu, a zejména upřesnili dosah svých návrhových žádání, důvodů a argumentů nebo vyjasnili sporné otázky;

c) ve vyžádání informací nebo údajů od účastníků řízení;

d) ve vyžádání dokumentů nebo jakýchkoli podkladů týkajících se dané věci od účastníků řízení;

e) ve výzvě účastníkům jednání, aby se při své řeči soustředili konkrétněji na jednu či více určených otázek;

f) v předvolání účastníků řízení ke schůzkám.

Článek 69

Řízení

1. Organizační procesní opatření mohou být přijata nebo změněna v každém stadiu řízení. O organizačních procesních opatřeních se rozhoduje případně i bez návrhu.

2. O organizačních procesních opatřeních rozhoduje soudce zpravodaj, ledaže tuto otázku předloží Soudu z důvodu dosahu zamýšlených opatření nebo jejich významu pro řešení sporu.

3. Každý účastník řízení může navrhnout přijetí nebo změnu organizačních procesních opatření.

4. Vedoucí soudní kanceláře zajistí oznámení organizačních procesních opatření účastníkům řízení.

5. Nesplňuje-li písemné vyjádření účastníka řízení podmínky stanovené v čl. 45 odst. 1 druhém až čtvrtém pododstavci, v čl. 45 odst. 2 druhém pododstavci nebo v článku 46, určí vedoucí soudní kanceláře dotyčnému účastníku řízení lhůtu k tomu, aby vady odstranil. Nedojde-li v určené lhůtě k odstranění vad, rozhodne Soud, zda nedodržení těchto formálních podmínek činí uvedené vyjádření nepřípustným.

Oddíl 3

Provádění důkazů

Článek 70

Předmět

Aniž jsou dotčena ustanovení článků 24 a 25 statutu, lze dokazování provést:

a) předvoláním samotných účastníků řízení;

b) vyžádáním informací nebo údajů od třetích osob;

c) vyžádáním dokumentů nebo jakýchkoli podkladů týkajících se dané věci od třetích osob;

d) výslechem svědků;

e) znaleckým posudkem;

f) ohledáním místa nebo předmětu;

g) vyžádáním dokumentů nebo jakýchkoli podkladů týkajících se dané věci od účastníka řízení, odmítá-li tento účastník řízení vyhovět organizačnímu procesnímu opatření, které bylo za tím účelem přijato.

Článek 71

Řízení

1. Dokazování nezbytné pro řešení sporu může být nařízeno nebo změněno v každém stadiu řízení. O provedení dokazování rozhoduje Soud, případně i bez návrhu.

2. Každý účastník řízení může navrhnout nařízení nebo změnu dokazování, přičemž přesně uvede, čeho se má dokazování týkat a z jakých důvodů má být provedeno. Dokazování může být v tomto případě nařízeno jen po vyslechnutí ostatních účastníků řízení.

3. Pokud to okolnosti řízení vyžadují, budou účastníci řízení vyzváni, aby se vyjádřili k dokazování, které Soud zamýšlí provést podle čl. 70 písm. a), b), c) a g).

4. Rozhodnutí:

— o provedení dokazování podle čl. 70 písm. a), b) a c) oznámí vedoucí soudní kanceláře účastníkům řízení;

— o provedení dokazování podle čl. 70 písm. d), e) a f) se přijímá usnesením, které uvede dokazované skutečnosti, a po vyslechnutí účastníků řízení;

— o provedení dokazování podle čl. 70 písm. g) se přijímá usnesením.

5. Pokud Soud rozhodne o provedení důkazu a pokud k němu nepřikročí sám, pověří jeho provedením soudce zpravodaje.

6. Účastníci řízení mohou být přítomni provádění důkazů.

7. Účastníci řízení mohou vždy předkládat protidůkazy nebo rozšiřovat původní důkazní návrhy.

Článek 72

Předvolávání svědků

Soud předvolá svědky, jejichž výslech je uznán za nezbytný. Usnesení na základě čl. 71 odst. 4 druhé odrážky obsahuje:

a) příjmení, jméno, postavení a bydliště svědků;

b) den a místo výslechu;

c) skutečnosti, k nimž mají být svědci vyslechnuti;

d) případně odkaz na opatření Soudu přijatá v souladu s článkem 78 v otázkách náhrady výdajů vzniklých svědkům a na sankce, které lze svědkům na základě článku 74 uložit, pokud se nedostaví.

Článek 73

Výslech svědků

1. Předseda nebo soudce zpravodaj pověřený Soudem provedením výslechu vyzve svědka po ověření jeho totožnosti, aby vypovídal pravdivě, a poučí jej o následcích stanovených vnitrostátními právními předpisy jeho domovského státu pro případ porušení této povinnosti.

2. Před svou výpovědí složí svědek následující přísahu, pokud od ní nebylo po vyslechnutí účastníků řízení upuštěno:

„Přísahám, že budu vypovídat pravdu, celou pravdu a nic než pravdu.“

3. Soud nebo soudce zpravodaj svědka vyslechne poté, co k tomu předvolal účastníky řízení. Po ukončení výpovědi může Soud nebo soudce zpravodaj na návrh účastníků řízení nebo bez návrhu klást svědkovi otázky.

Zmocněnci, poradci nebo advokáti účastníků řízení mohou svědkům klást otázky s přivolením předsedy nebo soudce zpravodaje.

4. Vedoucí soudní kanceláře pořizuje protokol, v němž jsou zachyceny výpovědi svědků.

Protokol podepíšou předseda nebo soudce zpravodaj a rovněž vedoucí soudní kanceláře. Dříve, než ho podepíšou, musí být svědkovi dána možnost, aby obsah protokolu ověřil a podepsal jej.

Protokol je veřejnou listinou. Doručuje se účastníkům řízení.

Článek 74

Povinnosti svědků

1. Řádně předvolaní svědci jsou povinni vyhovět předvolání a dostavit se na jednání.

2. Nedostaví-li se řádně předvolaný svědek bez řádného důvodu k Soudu, může mu Soud uložit peněžitou sankci až do výše 5 000 eur a nařídit nové předvolání svědka na jeho vlastní náklady.

3. Stejná sankce může být uložena svědkovi, který bez řádného důvodu odmítne vypovídat nebo složit přísahu.

4. Svědkovi, který předloží Soudu odůvodněnou omluvu, kterou neměl možnost předložit včas, může být uložená peněžitá sankce prominuta. Peněžitou sankci lze na žádost svědka snížit, pokud prokáže, že je neúměrná jeho příjmům.

Článek 75

Znalecký posudek

1. Usnesení, kterým Soud ustanoví znalce, vymezí jeho úkol a určí lhůtu k odevzdání posudku.

2. Znalec obdrží kopii usnesení i veškerých podkladů nezbytných k provedení svého úkolu. Znalec bude vyzván, aby vypovídal pravdivě a aby svůj úkol plnil podle svého nejlepšího svědomí a zcela nestranně, a poučen o následcích stanovených vnitrostátními právními předpisy jeho domovského státu pro případ porušení těchto povinností.

3. Znalec podléhá kontrole soudce zpravodaje, který může být přítomen znaleckému šetření a je průběžně informován o pokroku při plnění úkolu, který byl znalci uložen.

4. Soud může na žádost znalce nařídit výslech svědků, kteří budou vyslechnuti v souladu s ustanoveními článku 73.

5. Znalec se může vyjádřit pouze k bodům, které mu byly v zadání výslovně označeny.

6. Při odevzdání posudku složí znalec následující přísahu, pokud od ní Soud po vyslechnutí účastníků řízení neupustil:

„Přísahám, že jsem svůj úkol splnil podle svého nejlepšího svědomí a zcela nestranně.“

7. Soud může nařídit výslech znalce poté, co znalec odevzdal posudek a ten byl doručen účastníkům řízení, a poté, co k jeho výslechu předvolal účastníky řízení.

8. Předseda a ostatní soudci mohou znalci klást otázky. Zástupci účastníků řízení mohou klást znalci otázky s přivolením předsedy.

9. Vedoucí soudní kanceláře pořizuje protokol, v němž je zachycena výpověď znalce. Protokol podepíšou předseda nebo soudce zpravodaj pověřený výslechem a rovněž vedoucí soudní kanceláře. Dříve, než ho podepíšou, musí být znalci dána možnost, aby obsah protokolu ověřil a podepsal jej. Protokol je veřejnou listinou. Doručuje se účastníkům řízení.

Článek 76

Křivá přísaha a porušení přísahy

1. Pokud svědek nebo znalec pod přísahou vypovídal nepravdivě, může Soud v souladu s článkem 30 statutu rozhodnout, že to oznámí příslušnému orgánu uvedenému v doplňkovém řádu k jednacímu řádu Soudního dvora toho členského státu, jehož soudy jsou příslušné k trestnímu stíhání.

2. Vedoucí soudní kanceláře je odpovědný za předání rozhodnutí Soudu. Rozhodnutí uvádí skutečnosti a okolnosti, na nichž se uvedené oznámení zakládá.

Článek 77

Námitka proti svědkovi nebo znalci

1. Vznese-li některý účastník řízení vůči svědkovi nebo znalci námitku z důvodů jeho nezpůsobilosti, nevěrohodnosti či z kteréhokoli jiného důvodu nebo odmítnou-li svědek či znalec vypovídat nebo složit přísahu, rozhodne o tom Soud usnesením s odůvodněním.

2. Námitka vůči svědkovi nebo znalci musí být vznesena ve lhůtě dvou týdnů poté, co bylo doručeno usnesení o předvolání svědka nebo o ustanovení znalce, prohlášením, které uvádí důvody vznesení námitky a důkazní návrhy.

Článek 78

Svědečné a znalečné

1. Nařídí-li Soud výslech svědka nebo vypracování znaleckého posudku, může požadovat, aby účastníci řízení nebo některý z nich složili do pokladny Soudu peněžitou jistotu k pokrytí svědečného nebo znalečného. Soud stanoví její výši.

2. Svědci a znalci mají právo na náhradu výdajů za cestu a pobyt. Pokladna Soudu jim může na tyto výdaje poskytnout zálohu.

3. Svědci mají dále právo na náhradu ušlého výdělku a znalci na odměnu za svou práci. Pokladna Soudu vyplácí svědkům a znalcům tyto částky poté, co splnili své povinnosti.

Článek 79

Dožádání

1. Soud může na návrh účastníků řízení nebo bez návrhu dožádat o provedení výslechu svědků nebo znalců.

2. Dožádání se vydává ve formě usnesení, které obsahuje příjmení, jména, postavení a bydliště svědka nebo znalce, stanoví skutečnosti, k nimž budou svědci nebo znalci vyslechnuti, a uvádí účastníky řízení, jejich zmocněnce, poradce nebo advokáty, jejich bydliště a stručný popis předmětu řízení.

3. Vedoucí soudní kanceláře zašle usnesení příslušnému orgánu uvedenému v doplňkovém řádu k jednacímu řádu Soudního dvora toho členského státu, na jehož území má být svědek nebo znalec vyslechnut. K tomuto usnesení popřípadě přiloží překlad do úředního jazyka nebo úředních jazyků členského státu, kterému je určeno.

Orgán uvedený v prvním pododstavci předá usnesení soudnímu orgánu, který je příslušný podle právních předpisů jeho státu.

Příslušný soudní orgán vyřídí dožádání v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy. Po vyřízení dožádání předá příslušný soudní orgán orgánu uvedenému v prvním pododstavci usnesení o dožádání, písemnosti o jeho vyřízení a výkaz nákladů. Tyto dokumenty se zasílají vedoucímu soudní kanceláře.

4. Vedoucí soudní kanceláře zajistí překlad písemností do jednacího jazyka.

5. Jakmile Soud vydá usnesení o dožádání, může požadovat, aby účastníci řízení nebo některý z nich složili do pokladny Soudu peněžitou jistotu k pokrytí výdajů na uvedené dožádání. Soud stanoví její výši.

KAPITOLA 4

Námitky a překážky v průběhu řízení

Článek 80

Upuštění od projednání věci

1. Zjistí-li Soud, že pro návrh, který mu byl předložen, je příslušný Soudní dvůr nebo Tribunál, postoupí jej v souladu s čl. 8 odst. 2 přílohy I statutu Soudnímu dvoru nebo Tribunálu.

2. Soud rozhodne usnesením s odůvodněním.

Článek 81

Zjevné důvody pro odmítnutí nebo zamítnutí návrhu

V případě zjevného nedostatku pravomoci Soudu k projednání určitého návrhu nebo některých jeho návrhových žádání, nebo je-li určitý návrh zcela nebo zčásti zjevně nepřípustný nebo po právní stránce zjevně zcela neopodstatněný, může Soud kdykoli rozhodnout usnesením s odůvodněním, aniž by pokračoval v řízení.

Článek 82

Nepominutelné podmínky řízení

Soud může kdykoli bez návrhu po vyslechnutí účastníků řízení rozhodnout o tom, zda jsou splněny nepominutelné podmínky řízení. Pokládá-li Soud věc za dostatečně objasněnou, může, aniž by pokračoval v řízení, rozhodnout usnesením s odůvodněním.

Článek 83

Návrh na vydání rozhodnutí bez projednání věci samé

1. Požaduje-li některý účastník řízení, aby Soud vydal rozhodnutí o nepřípustnosti, nedostatku pravomoci, nepříslušnosti nebo překážce v průběhu řízení, aniž by se zabýval věcí samou, předloží svůj návrh samostatným podáním.

Návrh musí obsahovat skutkové a právní důvody, na nichž je založen, a návrhové žádání a musí k němu být přiloženy podklady uplatňované na podporu tohoto návrhu.

2. Jakmile je návrh podán, určí předseda druhému účastníku řízení lhůtu pro písemné předložení návrhového žádání a skutkových a právních argumentů.

Nerozhodne-li Soud jinak, projedná se návrh ústně.

3. Soud o návrhu rozhodne co možná nejdříve usnesením s odůvodněním, nebo si vyhradí, že návrh přezkoumá spolu s věcí samou, odůvodňují-li to zvláštní okolnosti.

Zamítne-li Soud návrh nebo vyhradí-li si rozhodnout o něm spolu s věcí samou, určí předseda nové lhůty pro pokračování v řízení.

Spadá-li věc do příslušnosti Soudního dvora nebo Tribunálu, Soud ji postoupí Soudnímu dvoru nebo Tribunálu v souladu s článkem 80.

Článek 84

Zpětvzetí návrhu

Oznámí-li navrhovatel Soudu písemně nebo na jednání zpětvzetí návrhu, nařídí předseda po vyslechnutí ostatních účastníků řízení vyškrtnutí věci z rejstříku a rozhodne o nákladech řízení v souladu s ustanoveními čl. 103 odst. 5.

Článek 85

Nevydání rozhodnutí ve věci samé

1. Dospěje-li Soud k závěru, že se žaloba stala bezpředmětnou a že již není důvodné rozhodnout ve věci samé, může kdykoli, na návrh nebo i bez návrhu, usnesením s odůvodněním řízení ukončit.

2. Neodpovídá-li již žalobce na výzvy Soudu, může Soud po vyslechnutí účastníků řízení určit, na návrh nebo i bez návrhu, že již není důvodné rozhodnout ve věci samé, a usnesením s odůvodněním řízení ukončit.

KAPITOLA 5

Vedlejší účastenství

Článek 86

Návrh na vstup vedlejšího účastníka do řízení

1. Návrh na vstup vedlejšího účastníka do řízení musí být podán ve lhůtě šesti týdnů ode dne zveřejnění oznámení uvedeného v čl. 51 odst. 2 tohoto jednacího řádu.

2. Návrh musí obsahovat:

a) označení věci;

b) označení hlavních účastníků řízení;

c) jméno (název) a bydliště (sídlo) vedlejšího účastníka;

d) údaj o postavení podepsaného a jeho adresu;

e) doručovací adresu vedlejšího účastníka nebo souhlas jeho zástupce s přijímáním doručovaných písemností elektronicky v souladu s čl. 36 odst. 4 tohoto jednacího řádu nebo telefaxem;

f) návrhové žádání vedlejšího účastníka, které směřuje k podpoře nebo k zamítnutí návrhového žádání žalobce;

g) popis okolností zakládajících právo vstoupit do řízení na základě čl. 40 druhého pododstavce statutu nebo zvláštního ustanovení.

3. Nesplňuje-li návrh podmínky uvedené v odst. 2 písm. e), jsou do doby, než je uvedená vada odstraněna, všechny písemnosti doručované pro účely řízení dotyčnému účastníku řízení zasílány doporučenou poštovní zásilkou adresovanou zástupci vedlejšího účastníka. Odchylně od čl. 36 odst. 1 tohoto jednacího řádu se za řádné doručení považuje podání doporučené zásilky na poště v místě sídla Soudu.

4. Vedlejší účastník musí být zastoupen v souladu s ustanoveními článku 19 statutu.

5. Zmocněnec, poradce nebo advokát vedlejšího účastníka musí k návrhu přiložit doklady uvedené v článku 31 tohoto jednacího řádu.

6. Nesplňuje-li návrh podmínky stanovené v čl. 45 odst. 1 druhém až čtvrtém pododstavci nebo v čl. 45 odst. 2 druhém pododstavci tohoto jednacího řádu anebo v odstavci 5 tohoto článku, určí vedoucí soudní kanceláře vedlejšímu účastníku lhůtu k tomu, aby vady odstranil. Nedojde-li v určené lhůtě k odstranění vad, rozhodne Soud, zda nedodržení těchto formálních podmínek činí návrh nepřípustným.

Článek 87

Rozhodnutí o návrhu na vstup vedlejšího účastníka do řízení

1. Návrh na vstup do řízení se doručuje hlavním účastníkům řízení, aby se k němu mohli písemně či ústně vyjádřit a aby mohli případně uvést podklady nebo dokumenty, které považují za tajné nebo důvěrné, a jejichž předání vedlejším účastníkům si proto nepřejí.

2. Pokud hlavní účastníci řízení nevznesou k návrhu na vstup vedlejšího účastníka do řízení námitku v určené lhůtě nebo v téže lhůtě neoznačí tajné či důvěrné podklady nebo dokumenty, jejichž předání vedlejšímu účastníkovi by jim mohlo způsobit újmu, je vstup vedlejšího účastníka do řízení povolen rozhodnutím předsedy.

3. V ostatních případech rozhoduje předseda o návrhu na vstup vedlejšího účastníka do řízení a případně o předání podkladů nebo dokumentů, o nichž je tvrzeno, že jsou tajné nebo důvěrné, usnesením s odůvodněním. Tyto otázky může také předložit Soudu, který rozhoduje stejným způsobem.

Článek 88

Předkládání spisů vedlejšího účastníka a vyjádření k nim

1. Je-li povolen vstup vedlejšího účastníka do řízení, musí vedlejší účastník přijmout stav řízení, jaký je tu v době jeho vstupu do něj.

2. Vedlejší účastník obdrží veškeré procesní písemnosti, které byly doručeny hlavním účastníkům řízení, vyjma podkladů a dokumentů, které byly uznány za tajné nebo důvěrné na základě čl. 87 odst. 3.

3. Vedlejší účastník může předložit spis vedlejšího účastníka ve lhůtě jednoho měsíce po předání procesních písemností uvedených v odstavci 2. Tuto lhůtu může předseda na řádně odůvodněnou žádost vedlejšího účastníka prodloužit.

Spis vedlejšího účastníka musí obsahovat:

a) návrhové žádání vedlejšího účastníka;

b) jasný popis rozhodných skutečností v chronologickém pořadí a samostatný přesný a uspořádaný popis právních důvodů a argumentů vedlejšího účastníka;

c) popřípadě důkazní návrhy.

4. Návrhové žádání vedlejšího účastníka je přípustné pouze tehdy, směřuje-li k úplné nebo částečné podpoře návrhového žádání některého z hlavních účastníků řízení.

5. Po doručení spisu vedlejšího účastníka určí předseda lhůtu, v níž se hlavní účastníci řízení mohou k tomuto spisu písemně vyjádřit, nebo je vyzve, aby se k němu vyjádřili během ústní části řízení.

6. Nesplňuje-li spis vedlejšího účastníka nebo písemné vyjádření účastníka řízení podmínky stanovené v čl. 45 odst. 1 druhém až čtvrtém pododstavci, v čl. 45 odst. 2 druhém pododstavci nebo v článku 46, určí vedoucí soudní kanceláře dotyčnému účastníku řízení lhůtu k tomu, aby vady odstranil. Nedojde-li v určené lhůtě k odstranění vad, rozhodne Soud, zda nedodržení těchto formálních podmínek činí uvedené písemnosti nepřípustnými.

Článek 89

Výzva ke vstupu do řízení

1. Předseda může v kterémkoli stadiu řízení po vyslechnutí účastníků řízení vyzvat kteroukoli osobu, kterýkoli orgán nebo kterýkoli členský stát, které mají na řešení sporu zájem, aby Soudu ve lhůtě, kterou jim předseda určí, sdělily, zda si přejí vstoupit do řízení. Oznámení uvedené v čl. 51 odst. 2 je uvedeno ve výzvě.

2. Osoba, orgán nebo členský stát, které si přejí vstoupit do řízení, podají za tím účelem Soudu návrh ve lhůtě určené na základě odstavce 1. Na tento návrh se použije čl. 86 odst. 2 písm. a) až f) a odst. 3 až 6.

3. Návrh na vstup vedlejšího účastníka do řízení se doručuje hlavním účastníkům řízení, aby mohli případně uvést podklady nebo dokumenty, které považují za tajné nebo důvěrné, a jejichž předání vedlejším účastníkům si proto nepřejí.

Pokud hlavní účastníci řízení v určené lhůtě neoznačí tajné či důvěrné podklady nebo dokumenty, jejichž předání vedlejšímu účastníkovi by jim mohlo způsobit újmu, je vstup vedlejšího účastníka do řízení povolen rozhodnutím předsedy.

V ostatních případech rozhoduje předseda o návrhu na vstup vedlejšího účastníka do řízení a případně o předání podkladů nebo dokumentů, o nichž je tvrzeno, že jsou tajné nebo důvěrné, usnesením s odůvodněním. Tyto otázky může také předložit Soudu, který rozhoduje stejným způsobem.

4. Použije se článek 88.

KAPITOLA 6

Smírné řešení sporů

Článek 90

Podmínky

1. V každém stadiu řízení může Soud zkoumat možnosti smírného řešení celého sporu mezi žalobcem a žalovaným či jeho části.

Soud pověří soudce zpravodaje ve spolupráci s vedoucím soudní kanceláře, aby usiloval o dosažení smírného řešení sporu.

2. Soudce zpravodaj může navrhnout jedno či více řešení vedoucích k ukončení sporu, přijmout vhodná opatření za účelem usnadnění jeho smírného řešení a provést opatření, o nichž za tím účelem rozhodl.

Může zejména:

— vyzvat účastníky řízení, aby poskytli informace nebo údaje;

— vyzvat účastníky řízení, aby předložili dokumenty;

— zvát ke schůzkám zástupce účastníků řízení, samotné účastníky řízení nebo jakéhokoli úředníka či zaměstnance orgánu oprávněného k vyjednání případné dohody;

— jednat u příležitosti schůzek uvedených ve třetí odrážce s každým účastníkem řízení zvlášť, dají-li k tomu účastníci řízení souhlas;

— navrhnout účastníkům řízení jmenování mediátora.

3. Odstavce 1 a 2 se použijí rovněž v rámci řízení o předběžných opatřeních.

Článek 91

Dohoda účastníků řízení

1. Dohodnou-li se žalobce a žalovaný před soudcem zpravodajem na řešení vedoucím k ukončení jejich sporu, může být znění této dohody zaznamenáno v zápise, který podepíše soudce zpravodaj i vedoucí soudní kanceláře. Tento zápis se doručuje účastníkům řízení a je veřejnou listinou.

Věc se vyškrtne z rejstříku usnesením předsedy s odůvodněním.

Předseda konstatuje na návrh žalobce a žalovaného znění této dohody v usnesení o vyškrtnutí.

2. Oznámí-li žalobce a žalovaný Soudu, že se dohodli mimo Soud na řešení svého sporu, a upřesní-li, že upouštějí od všech svých nároků, nařídí předseda vyškrtnutí věci.

3. Předseda rozhodne o náhradě nákladů řízení v souladu s dohodou, a není-li náhrada nákladů řízení v dohodě upravena, dle volného uvážení.

Článek 92

Smírné řešení a soudní řízení

Soud a účastníci řízení nemohou v rámci soudního řízení použít stanoviska vyjádřená pro účely smírného řešení ani pro tyto účely učiněné podněty či ústupky, předložené návrhy nebo vyhotovené dokumenty.

KAPITOLA 7

Rozsudky a usnesení

Článek 93

Datum vyhlášení rozsudku

Datum vyhlášení rozsudku se oznamuje účastníkům řízení.

Článek 94

Obsah rozsudku

Rozsudek obsahuje:

— údaj o tom, že byl vydán Soudem;

— označení soudního kolegia;

— datum vyhlášení;

— jména předsedy a soudců zúčastněných na poradě s uvedením soudce zpravodaje;

— jméno vedoucího soudní kanceláře;

— označení účastníků řízení;

— jména zmocněnců, poradců nebo advokátů účastníků řízení;

— návrhové žádání účastníků řízení;

— případně datum jednání;

— stručný popis skutkového stavu;

— odůvodnění;

— výrok včetně rozhodnutí o nákladech řízení.

Článek 95

Vyhlášení a doručení rozsudku

1. Rozsudek se vyhlašuje na veřejném zasedání.

2. Písemné vyhotovení rozsudku podepsané předsedou, soudci zúčastněnými na poradě a vedoucím soudní kanceláře se opatřuje pečetí a ukládá se v soudní kanceláři; vedoucí soudní kanceláře zajistí doručení jeho kopie všem účastníkům řízení.

Článek 96

Obsah usnesení

1. Každé usnesení obsahuje:

— údaj o tom, že bylo vydáno Soudem, předsedou Soudu nebo předsedou;

— datum vydání usnesení;

— právní základ usnesení;

— jméno předsedy, a případně soudců zúčastněných na jeho vydání s uvedením soudce zpravodaje;

— jméno vedoucího soudní kanceláře;

— označení účastníků řízení;

— jména zmocněnců, poradců nebo advokátů účastníků řízení;

— výrok, včetně případného rozhodnutí o nákladech řízení.

2. Pokud tento jednací řád stanoví, že usnesení musí být odůvodněno, obsahuje navíc:

— návrhové žádání účastníků řízení;

— stručný popis skutkového stavu;

— odůvodnění.

Článek 97

Podpis a doručení usnesení

Písemné vyhotovení usnesení podepsané předsedou se opatřuje pečetí a ukládá se v soudní kanceláři; vedoucí soudní kanceláře zajistí doručení jeho kopie všem účastníkům řízení.

Článek 98

Právní moc rozsudků a usnesení

1. S výhradou čl. 12 odst. 1 přílohy I statutu nabývá rozsudek právní moci dnem vyhlášení.

2. S výhradou čl. 12 odst. 1 přílohy I statutu nabývají usnesení právní moci dnem doručení.

Článek 99

Zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie

O rozhodnutích Soudu, jimiž se končí řízení, se v Úředním věstníku Evropské unie zveřejňuje sdělení.

KAPITOLA 8

Náklady řízení a soudní výdaje

Článek 100

Rozhodnutí o nákladech řízení

Soud rozhoduje o nákladech řízení v rozsudku nebo usnesení, jímž se končí řízení.

Článek 101

Obecné pravidlo ukládání náhrady nákladů řízení

S výhradou ostatních ustanovení této kapitoly ponese účastník řízení, který neměl úspěch ve věci, vlastní náklady řízení a uloží se mu náhrada nákladů řízení vynaložených druhým účastníkem řízení, pokud to druhý účastník řízení požadoval. Účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, se uloží též náhrada nákladů řízení, jež se případně přizná na základě čl. 105 písm. a) nebo b).

Článek 102

Ekvita a náklady způsobené bezdůvodně nebo zlovolně

1. V souladu s požadavky ekvity může Soud rozhodnout, že účastník řízení, který neměl úspěch ve věci, ponese vlastní náklady řízení, ale že se mu uloží pouze částečná náhrada nákladů řízení vynaložených druhým účastníkem řízení nebo se mu náhrada nákladů řízení neuloží.

2. Soud může uložit účastníku řízení, který měl ve věci úspěch, že ponese vlastní náklady řízení a částečně nebo úplně nahradí náklady řízení vynaložené druhým účastníkem řízení, odůvodňuje-li to chování prvního účastníka řízení, a to i před zahájením řízení, zejména pokud je uvedený účastník řízení způsobil druhému účastníku řízení bezdůvodně nebo zlovolně.

3. V případech uvedených v odstavcích 1 a 2 může Soud rovněž rozhodnout, že se náklady řízení, jejichž náhrada se případně přizná na základě čl. 105 písm. a) nebo b), rozdělí, nebo i uložit jejich náhradu v plném rozsahu účastníku řízení, který měl ve věci úspěch.

Článek 103

Zvláštní pravidla ukládání náhrady nákladů řízení

1. Je-li neúspěšných účastníků řízení více, rozhodne Soud o rozdělení nákladů.

2. Pokud měli účastníci řízení ve věci částečně úspěch i neúspěch, ponese každý z nich vlastní náklady řízení. Jeví-li se to však vzhledem k okolnostem v projednávané věci jako odůvodněné, může Soud rozhodnout, že účastník řízení ponese vlastní náklady řízení a uloží se mu náhrada části nákladů řízení vynaložených druhým účastníkem řízení.

3. Nebyla-li náhrada nákladů požadována, nese každý účastník řízení vlastní náklady řízení.

4. Členské státy a orgány, které vstoupily do řízení jako vedlejší účastníci, nesou vlastní náklady řízení. Ostatní vedlejší účastníci nesou vlastní náklady řízení, nerozhodne-li Soud jinak.

5. Vezme-li účastník řízení svůj návrh zpět, ponese vlastní náklady řízení a uloží se mu náhrada nákladů řízení vynaložených druhým účastníkem řízení, jakož i náhrada nákladů řízení, jež se případně přizná na základě čl. 105 písm. a) nebo b), jestliže to druhý účastník řízení ve svém vyjádření ke zpětvzetí požadoval. Nicméně na návrh účastníka řízení, který vzal svůj návrh zpět, se náhrada uvedených nákladů řízení uloží druhému účastníku řízení, odůvodňuje-li to chování tohoto druhého účastníka řízení.

6. Není-li vydáno rozhodnutí ve věci samé, rozhodne o nákladech řízení Soud dle volného uvážení.

7. Dojde-li mezi účastníky řízení k dohodě o náhradě nákladů řízení, rozhodne se o nákladech řízení v souladu s touto dohodou.

Článek 104

Náklady vynaložené na nucený výkon rozhodnutí

Náklady, které účastník řízení vynaložil na nucený výkon rozhodnutí, mu nahradí druhý účastník řízení podle sazebníku platného ve státě, kde se takový výkon uskutečnil.

Článek 105

Přiznatelná náhrada nákladů řízení

Aniž jsou dotčena ustanovení článků 108 a 109, lze přiznat náhradu těchto nákladů řízení:

a) částek určených svědkům a znalcům na základě článku 78;

b) nákladů spojených s dožádáním nařízeným Soudem na základě článku 79;

c) nutných výdajů vynaložených účastníky řízení v souvislosti s řízením, zejména výdajů na cestu a pobyt a odměn zmocněnců, poradců nebo advokátů.

Článek 106

Spor o přiznání náhrady nákladů řízení

1. V případě sporu o přiznání náhrady nákladů řízení rozhodne na návrh dotčeného účastníka řízení a po vyjádření druhého účastníka řízení Soud, a to usnesením s odůvodněním.

V souladu s čl. 11 odst. 2 přílohy I statutu nelze proti tomuto usnesení podat kasační opravný prostředek.

2. Účastníci řízení mohou pro účely výkonu rozhodnutí požádat o vyhotovení usnesení.

Článek 107

Platební podmínky

1. Pokladna Soudu a její dlužníci provádějí své platby v eurech.

2. Pokud byly nahraditelné výdaje vynaloženy v jiné měně než v eurech nebo pokud úkony, které mají být uhrazeny, byly provedeny v zemi, jejíž měnou není euro, přepočet měn se provádí podle referenčního směnného kursu Evropské centrální banky platného ke dni platby.

Článek 108

Soudní výdaje

Řízení před Soudem je bezplatné s výhradou těchto ustanovení:

a) bylo-li možné předejít výdajům Soudu způsobeným projednáním žaloby nebo jiného podání nebo chováním účastníka řízení v průběhu řízení, zejména z důvodu zjevně zneužívajícího charakteru této žaloby, tohoto podání nebo tohoto chování, může Soud účastníku řízení, který je způsobil, uložit jejich úplnou nebo částečnou náhradu, jejíž výše nesmí přesáhnout částku 8 000 eur;

b) výdaje spojené s pořizováním kopií a překladů na žádost účastníka řízení, které pokládá vedoucí soudní kanceláře za mimořádné, uhradí dotyčný účastník řízení podle sazebníku soudní kanceláře uvedeného v článku 22.

Článek 109

Složení jistoty pro zneužívání práva na přístup k soudu

1. Žalobci, který již dříve podal několik žalob nebo návrhů na základě článku 115, jejichž zjevně zneužívající charakter byl shledán v rozhodnutích, jimiž se končí řízení, může být předsedou Soudu výjimečně uloženo, jeví-li se jeho nová žaloba nebo nový návrh jako zjevně zneužívající, aby do pokladny Soudu složil jistotu v maximální výši 8 000 eur na pokrytí částky případné náhrady uložené podle článku 108.

Rozhodnutí, kterým se nařizuje složení jistoty, je řádně odůvodněné. Stanoví se v něm částka požadované jistoty.

2. Do složení jistoty se řízení přeruší.

Částka složené jistoty se spolu s úroky vrátí, není-li rozhodnutím, jímž se končí řízení, uložena žalobci náhrada podle článku 108, nebo se spolu s úroky vrátí v rozsahu, v němž částku uložené náhrady přesahuje.

3. V případě, že jistota nebyla složena ve lhůtě určené předsedou Soudu, řízení se v souladu s čl. 85 odst. 2 ukončí.

4. Rozhodl-li předseda Soudu podle odstavce 1, zdrží se účasti na rozhodování o žalobě nebo návrhu.

KAPITOLA 9

Bezplatná právní pomoc

Článek 110

Hmotněprávní podmínky

1. Každý, kdo není z důvodu své hospodářské situace zcela nebo zčásti schopen nést náklady řízení, má právo na poskytnutí bezplatné právní pomoci.

Hospodářská situace se hodnotí s ohledem na objektivní faktory, jako jsou příjmy, majetek a rodinná situace.

2. Bezplatná právní pomoc bude odmítnuta, pokud se žaloba, pro kterou je žádána, jeví zjevně nepřípustnou nebo zjevně neopodstatněnou nebo pokud Soud zjevně nemá pravomoc o ní rozhodnout.

Pokud Soud shledá, že k rozhodnutí sporu je příslušný Tribunál, postoupí mu žádost o bezplatnou právní pomoc.

Článek 111

Procesněprávní podmínky

1. O bezplatnou právní pomoc lze žádat před podáním žaloby, nebo dokud řízení o ní probíhá.

Žádost nemusí být podána advokátem.

2. Žádost o bezplatnou právní pomoc musí být podána v souladu se vzorem přijatým na základě článku 132 a dostupným na internetové stránce Soudu. Musí být podepsána žadatelem, nebo je-li zastoupen, advokátem.

3. K žádosti o bezplatnou právní pomoc se přikládají všechny informace a doklady umožňující zhodnotit hospodářskou situaci žadatele, například osvědčení příslušného vnitrostátního orgánu potvrzující tuto hospodářskou situaci.

Je-li žádost podána před podáním žaloby, musí žadatel stručně vyložit předmět zamýšlené žaloby, skutkové okolnosti případu a argumentaci na podporu žaloby. K žádosti musí být přiloženy doklady v tomto ohledu.

Je-li žadatel zastoupen advokátem, přiloží se k žádosti o bezplatnou právní pomoc potvrzení uvedené v čl. 31 odst. 2.

Článek 112

Řízení a rozhodnutí

1. Před rozhodnutím o žádosti o bezplatnou právní pomoc vyzve Soud druhého účastníka řízení k předložení písemného vyjádření, s výjimkou případu, kdy je s přihlédnutím k předloženým skutečnostem zřejmé, že musí být na základě čl. 110 odst. 1 prvního pododstavce nebo odst. 2 odmítnuta.

2. O žádosti o bezplatnou právní pomoc rozhodne usnesením předseda Soudu, nebo byla-li již věc přidělena senátu, jeho předseda. Žádost může být předána k rozhodnutí senátu. Žádost musí být předána k rozhodnutí senátu, uvažuje-li se o jejím odmítnutí na základě čl. 110 odst. 2 prvního pododstavce.

Usnesení o odmítnutí bezplatné právní pomoci obsahuje odůvodnění.

3. V usnesení o poskytnutí bezplatné právní pomoci se určí advokát, který bude dotyčnou osobu zastupovat.

Nezvolila-li si dotyčná osoba advokáta sama nebo není-li namístě přijmout její volbu, zašle vedoucí soudní kanceláře usnesení o poskytnutí bezplatné právní pomoci a kopii žádosti příslušnému orgánu dotčeného členského státu uvedenému v doplňkovém řádu k jednacímu řádu Soudního dvora. Advokát pověřený zastupováním bude určen s přihlédnutím k návrhům předloženým tímto orgánem.

4. V usnesení o poskytnutí bezplatné právní pomoci může být uvedena částka, která má být zaplacena advokátovi pověřenému zastupováním dotyčné osoby, nebo stanovena horní hranice, kterou nesmí výlohy a odměna advokáta v zásadě překročit. Může být stanoven příspěvek dotyčné osoby na úhradu nákladů řízení s přihlédnutím k její hospodářské situaci.

5. Podání žádosti o bezplatnou právní pomoc staví lhůtu stanovenou pro podání žaloby až do dne doručení usnesení, kterým je o této žádosti rozhodnuto, nebo v případech uvedených v odst. 3 druhém pododstavci usnesení o určení advokáta pověřeného zastupováním žadatele.

6. Proti usnesením vydaným na základě tohoto článku nelze podat opravný prostředek.

Článek 113

Zálohy a hrazení nákladů řízení

1. Je-li poskytnuta bezplatná právní pomoc, pokladna Soudu hradí výdaje související se zastupováním žadatele před Soudem, popřípadě v mezích stanovených usnesením podle čl. 112 odst. 2 a 4.

Předseda může rozhodnout, že se advokátovi určenému v souladu s čl. 112 odst. 3 na jeho žádost poskytne záloha.

2. Ponese-li příjemce bezplatné právní pomoci na základě rozhodnutí, jímž se končí řízení, vlastní náklady řízení, stanoví předseda výlohy a odměnu advokáta, které ponese pokladna Soudu, usnesením s odůvodněním, proti kterému nelze podat opravný prostředek. Tuto otázku může předložit Soudu.

3. Uloží-li Soud v rozhodnutí, jímž se končí řízení, náhradu nákladů řízení příjemce bezplatné právní pomoci jinému účastníku řízení, tento jiný účastník řízení je povinen uhradit pokladně Soudu zálohy vyplacené z titulu pomoci.

V případě námitek, nebo nevyhoví-li účastník řízení žádosti vedoucího soudní kanceláře o úhradu těchto záloh, rozhodne předseda usnesením s odůvodněním, proti kterému nelze podat opravný prostředek. Předseda může tuto otázku předložit Soudu.

4. Nemá-li příjemce bezplatné právní pomoci úspěch ve věci, může Soud v souladu s požadavky ekvity nařídit v rámci rozhodování o nákladech řízení v rozhodnutí, jímž se řízení končí, že některý nebo někteří z ostatních účastníků řízení ponesou vlastní náklady řízení nebo že tyto náklady ponese zcela nebo zčásti pokladna Soudu z titulu bezplatné právní pomoci.

Článek 114

Odejmutí bezplatné právní pomoci

1. Změní-li se v průběhu řízení podmínky, na jejichž základě byla bezplatná právní pomoc poskytnuta, může předseda bez návrhu nebo na návrh po vyslechnutí dotyčné osoby bezplatnou právní pomoc odejmout. Tuto otázku může předložit Soudu.

2. Usnesení o odejmutí bezplatné právní pomoci obsahuje odůvodnění a nelze proti němu podat opravný prostředek.

KAPITOLA 10

Zvláštní druhy řízení

Oddíl 1

Odklad provádění či nuceného výkonu a jiná předběžná opatření

Článek 115

Návrh na odklad provádění či nuceného výkonu nebo na jiná předběžná opatření

1. Návrh na odklad provádění aktu orgánu podle článku 278 SFEU a článku 157 SESAE je přípustný pouze tehdy, napadl-li navrhovatel dotyčný akt u Soudu žalobou.

Návrh na kterékoli z ostatních předběžných opatření podle článku 279 SFEU je přípustný pouze tehdy, je-li podán účastníkem řízení ve věci, kterou Soud projednává, a souvisí-li s touto věcí.

Návrhy uvedené v prvním a druhém pododstavci mohou být předkládány od okamžiku podání stížnosti upravené v čl. 90 odst. 2 služebního řádu za podmínek stanovených v čl. 91 odst. 4 služebního řádu.

2. Návrhy uvedené v odstavci 1 tohoto článku musí označit předmět sporu, okolnosti, které dokládají naléhavost, jakož i skutkové i právní důvody, které prima facie odůvodňují nařízení navrhovaných předběžných opatření.

Předkládají se samostatným podáním a v souladu s články 45 a 50 tohoto jednacího řádu.

Článek 116

Řízení

1. Návrh se doručuje druhému účastníku řízení, jemuž předseda Soudu určí krátkou lhůtu k písemnému nebo ústnímu vyjádření.

2. O návrzích předkládaných na základě čl. 115 odst. 1 rozhoduje předseda Soudu.

Předseda Soudu může vyhovět návrhu dříve, než se druhý účastník řízení vyjádří. Toto rozhodnutí může být později změněno nebo zrušeno, a to i bez návrhu.

Předseda Soudu případně rozhodne o organizačních procesních opatřeních a dokazování.

3. Dokumenty a vyjádření předložené mimo postup upravený v odstavcích 1 a 2 se do soudního spisu nezaloží, nerozhodne-li předseda Soudu s ohledem na zvláštní okolnosti jinak.

Článek 117

Rozhodnutí o návrhu

1. O návrhu se rozhoduje usnesením s odůvodněním. Usnesení se neprodleně doručí účastníkům řízení.

2. Výkon usnesení může být podmíněn tím, že navrhovatel složí jistotu, přičemž výše a podmínky složení jistoty se určí s přihlédnutím k okolnostem.

3. V usnesení může být určen den, jímž předběžné opatření pozbývá účinků. Není-li takový den určen, pozbývá předběžné opatření účinků vyhlášením rozsudku, jímž se končí řízení.

4. Usnesení má pouze předběžnou povahu a nikterak nepředjímá rozhodnutí Soudu v hlavním řízení.

Článek 118

Změna okolností

Usnesení může být na návrh účastníka řízení v důsledku změny okolností kdykoli změněno nebo zrušeno.

Článek 119

Nový návrh

Zamítnutí návrhu na předběžné opatření nebrání účastníku řízení, který jej podal, v podání dalšího návrhu založeného na nových skutečnostech.

Článek 120

Zastavení výkonu rozhodnutí

1. Ustanovení tohoto oddílu se použijí na návrhy na zastavení výkonu rozhodnutí některého ze soudů tvořících Soudní dvůr Evropské unie nebo aktu Rady, Evropské komise nebo Evropské centrální banky, které byly podány na základě článků 280 a 299 SFEU a článku 164 SESAE.

2. V usnesení, kterým se návrhu vyhovuje, je případně určen den, kdy předběžné opatření pozbývá účinků.

Oddíl 2

Rozsudek pro zmeškání

Článek 121

Rozsudek pro zmeškání

1. Jestliže žalovaný, proti němuž byla řádně vznesena žaloba, nepředloží žalobní odpověď ve stanovené formě a lhůtě, může žalobce navrhnout Soudu, aby vydal rozsudek pro zmeškání.

Návrh se doručuje žalovanému. Soud může rozhodnout o zahájení ústní části řízení o návrhu.

2. Dříve, než Soud vydá rozsudek pro zmeškání, přezkoumá, zda je žaloba přípustná, zda byly splněny veškeré formální náležitosti a zda se návrhové žádání žalobce jeví opodstatněným. Může přijmout organizační procesní opatření nebo nařídit dokazování.

3. Rozsudek pro zmeškání je vykonatelný.

Soud však může pozastavit jeho výkon do doby, než rozhodne o odporu podaném podle článku 41 statutu, nebo výkon rozhodnutí podmínit složením jistoty, přičemž výše a podmínky složení jistoty se určí s přihlédnutím k okolnostem; jistota se vrací, nebyl-li odpor podán anebo byl-li zamítnut.

KAPITOLA 11

Návrhy a žádosti týkající se rozsudků a usnesení a opravné prostředky

Oddíl 1

Oprava

Článek 122

Oprava rozhodnutí

1. Soud může bez návrhu nebo na návrh účastníka řízení, byl-li tento návrh podán ve lhůtě dvou týdnů od doručení rozhodnutí, jež má být opraveno, usnesením opravit chyby v psaní, v počtech i zjevné nesprávnosti.

2. Týká-li se oprava výroku nebo některého z důvodů, který představuje nezbytnou oporu výroku, mohou účastníci řízení, kteří o tom budou řádně vyrozuměni, předložit ve lhůtě určené Soudem písemná vyjádření.

3. Písemné vyhotovení opravného usnesení se připojuje k písemnému vyhotovení opraveného rozhodnutí. Na toto usnesení se odkáže na okraji písemného vyhotovení opraveného rozhodnutí.

Oddíl 2

Chybějící rozhodnutí

Článek 123

Chybějící rozhodnutí o nákladech řízení

1. Nerozhodl-li Soud o nákladech řízení, může kterýkoli účastník řízení do jednoho měsíce od doručení rozhodnutí navrhnout Soudu jeho doplnění.

2. Návrh se doručuje druhému účastníku řízení, jemuž předseda určí lhůtu k písemnému vyjádření.

3. Poté, co bylo toto vyjádření předloženo, rozhodne Soud současně o přípustnosti i opodstatněnosti návrhu.

Oddíl 3

Odpor

Článek 124

Odpor

1. V souladu s článkem 41 statutu lze proti rozsudku pro zmeškání podat odpor.

2. Odpor musí být podán do jednoho měsíce od doručení rozsudku. Musí splňovat formální náležitosti stanovené v článcích 45 a 50 tohoto jednacího řádu.

3. Odpor se přidělí soudnímu kolegiu, které vydalo napadené rozhodnutí.

4. Po doručení odporu určí předseda druhému účastníku řízení lhůtu k písemnému vyjádření.

5. V dalším průběhu řízení se použijí články 36 až 48, 56 až 85 a 90 až 114 tohoto jednacího řádu.

Nesplňuje-li odpor podmínky stanovené v čl. 45 odst. 1 druhém až čtvrtém pododstavci, v čl. 45 odst. 2 druhém pododstavci nebo v článku 46 tohoto jednacího řádu, určí vedoucí soudní kanceláře dotyčnému účastníku řízení lhůtu k tomu, aby vady odstranil. Nedojde-li v určené lhůtě k odstranění vad, rozhodne Soud, zda nedodržení těchto formálních podmínek činí odpor nepřípustným. Tatáž pravidla platí pro písemné vyjádření podle tohoto článku.

6. Soud rozhodne rozsudkem, proti kterému je další odpor nepřípustný. Písemné vyhotovení tohoto rozsudku se připojí k písemnému vyhotovení rozsudku pro zmeškání. Na rozsudek vydaný k odporu se odkáže na okraji písemného vyhotovení rozsudku pro zmeškání.

Oddíl 4

Námitka třetí osoby

Článek 125

Námitka třetí osoby

1. V souladu s článkem 42 statutu mohou třetí osoby vznést námitku proti rozhodnutí, jestliže toto rozhodnutí zasahuje do jejich práv a jestliže bylo vydáno bez jejich účasti.

Námitka musí být podána do dvou měsíců po zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie.

2. Na námitku třetí osoby se použijí ustanovení článků 45 a 50 tohoto jednacího řádu; námitka musí dále označit:

a) napadené rozhodnutí;

b) v čem napadené rozhodnutí zasahuje do práv třetí osoby, která námitku podala;

c) důvody, pro něž se třetí osoba, která námitku podala, nemohla zúčastnit řízení před Soudem.

3. Námitka třetí osoby se podává proti všem účastníkům řízení. Přidělí se soudnímu kolegiu, které vydalo napadené rozhodnutí.

Po doručení námitky třetí osoby určí předseda ostatním účastníkům řízení lhůtu k písemnému vyjádření.

V dalším průběhu řízení se použijí články 36 až 48, 56 až 85 a 90 až 114 tohoto jednacího řádu.

Nesplňuje-li námitka třetí osoby podmínky stanovené v čl. 45 odst. 1 druhém až čtvrtém pododstavci, v čl. 45 odst. 2 druhém pododstavci nebo v článku 46 tohoto jednacího řádu, určí vedoucí soudní kanceláře dotyčné osobě lhůtu k tomu, aby vady odstranila. Nedojde-li v určené lhůtě k odstranění vad, rozhodne Soud, zda nedodržení těchto formálních podmínek činí námitku třetí osoby nepřípustnou. Tatáž pravidla platí pro písemné vyjádření podle tohoto článku.

4. Napadené rozhodnutí se pozmění v rozsahu, v němž se vyhoví námitce třetí osoby.

Písemné vyhotovení rozsudku vydaného k námitce třetí osoby se připojí k písemnému vyhotovení napadeného rozhodnutí. Na rozsudek vydaný k námitce třetí osoby se odkáže na okraji písemného vyhotovení napadeného rozhodnutí.

5. Je-li rozhodnutí Soudu napadeno kasačním opravným prostředkem u Tribunálu a zároveň je proti němu podána námitka třetí osoby u Soudu, může Soud řízení přerušit po vyslechnutí účastníků řízení.

6. Na návrh třetí osoby, která námitku podala, lze výkon napadeného rozhodnutí odložit. Použijí se ustanovení této hlavy kapitoly 10 oddílu 1 tohoto jednacího řádu.

Oddíl 5

Výklad rozhodnutí Soudu

Článek 126

Výklad rozhodnutí Soudu

1. V souladu s článkem 43 statutu podá Soud v případě pochybností o smyslu a dosahu některého rozhodnutí jeho výklad na žádost kteréhokoli účastníka řízení nebo orgánu, jestliže prokáží, že mají na věci oprávněný zájem.

Žádost o výklad musí být podána ve lhůtě dvou let ode dne vyhlášení rozsudku nebo doručení usnesení.

2. Na žádost o výklad se použijí ustanovení článků 45 a 50 tohoto jednacího řádu; žádost musí dále označit:

a) dotčené rozhodnutí;

b) části textu, jejichž výklad je požadován.

Žádost o výklad se podává proti všem účastníkům řízení, v němž bylo vydáno rozhodnutí, jehož výklad je požadován. Přidělí se soudnímu kolegiu, které vydalo rozhodnutí, které je předmětem uvedené žádosti.

3. Soud rozhodne rozsudkem poté, co poskytl účastníkům řízení příležitost k vyjádření.

Písemné vyhotovení rozsudku provádějícího výklad se připojuje k písemnému vyhotovení vykládaného rozhodnutí. Na rozsudek provádějící výklad se odkáže na okraji písemného vyhotovení vykládaného rozhodnutí.

4. Je-li rozhodnutí Soudu napadeno kasačním opravným prostředkem u Tribunálu a zároveň je podána u Soudu žádost o jeho výklad, může Soud řízení přerušit po vyslechnutí účastníků řízení.

Oddíl 6

Obnova řízení

Článek 127

Obnova řízení

1. Návrh na obnovu řízení lze v souladu s článkem 44 statutu podat proti rozhodnutí Soudu jen z toho důvodu, že byly zjištěny nové rozhodné skutečnosti, které před vyhlášením nebo přijetím rozhodnutí nebyly známy Soudu ani účastníku řízení, který obnovu navrhuje.

Aniž je dotčena desetiletá lhůta stanovená v čl. 44 třetím pododstavci statutu, lze obnovu řízení navrhnout do tří měsíců ode dne, kdy se navrhovatel dozvěděl o skutečnosti, na níž je návrh na obnovu řízení založen.

2. Na návrh na obnovu řízení se použijí ustanovení článků 45 a 50 tohoto jednacího řádu; návrh musí dále označit:

a) napadené rozhodnutí;

b) body, v nichž je rozhodnutí napadáno;

c) skutečnosti, na nichž je návrh založen;

d) důkazní prostředky, jež mají prokázat existenci skutečností odůvodňujících obnovu řízení a dodržení lhůt uvedených v odstavci 1 tohoto článku.

Návrh na obnovu řízení se podává proti všem účastníkům řízení ve věci, v níž bylo vydáno napadené rozhodnutí.

Návrh na obnovu řízení se přidělí soudnímu kolegiu, které vydalo napadené rozhodnutí.

3. Aniž Soud předjímá rozhodnutí ve věci samé, rozhodne usnesením o přípustnosti návrhu s ohledem na písemná vyjádření účastníků řízení.

4. Prohlásí-li Soud návrh za přípustný, projedná se návrh ústně, nerozhodne-li Soud jinak.

Rozhodne-li Soud, že se předloží spisy účastníků řízení, použijí se v dalším průběhu řízení články 36 až 48, 56 až 85 a 90 až 114 tohoto jednacího řádu.

Nesplňuje-li návrh na obnovu řízení podmínky stanovené v čl. 45 odst. 1 druhém až čtvrtém pododstavci, v čl. 45 odst. 2 druhém pododstavci nebo v článku 46 tohoto jednacího řádu, určí vedoucí soudní kanceláře dotyčnému účastníku řízení lhůtu k tomu, aby vady odstranil. Nedojde-li v určené lhůtě k odstranění vad, rozhodne Soud, zda nedodržení těchto formálních podmínek činí návrh nepřípustným. Tatáž pravidla platí pro písemná vyjádření a spisy účastníků řízení podle tohoto článku.

5. Soud rozhodne rozsudkem.

Písemné vyhotovení nového rozsudku se připojí k písemnému vyhotovení původního rozhodnutí. Na nový rozsudek se odkáže na okraji písemného vyhotovení původního rozhodnutí.

6. Je-li rozhodnutí Soudu napadeno kasačním opravným prostředkem u Tribunálu a zároveň je proti němu podán návrh na obnovu řízení u Soudu, může Soud řízení přerušit po vyslechnutí účastníků řízení.

Oddíl 7

Věci vrácené Soudu po zrušení

Článek 128

Vrácení věci po zrušení

Zruší-li Tribunál rozsudek nebo usnesení Soudu a vrátí-li věc Soudu na základě článku 13 přílohy I statutu, je řízení před Soudem zahájeno rozsudkem o vrácení věci.

Článek 129

Přidělení vrácené věci

1. Předseda Soudu přidělí věc buď soudnímu kolegiu, které vydalo zrušené rozhodnutí, nebo jinému soudnímu kolegiu a určí soudcem zpravodajem jiného soudce, než který byl soudcem zpravodajem ve věci, v níž byl podán kasační opravný prostředek.

2. Bylo-li zrušené rozhodnutí vydáno samosoudcem, předseda Soudu přidělí věc senátu složenému ze tří soudců, jehož členem není uvedený soudce.

Článek 130

Projednání vrácené věci

1. Žalobce může do dvou měsíců od doručení rozsudku Tribunálu předložit spis k právním aspektům odůvodňujícím zrušení rozsudku a vrácení věci.

2. Žalobcův spis, nebo dopis Soudu, kterým je žalovaný vyrozuměn o tom, že takový spis nebyl ve stanovené lhůtě předložen, se doručuje žalovanému. Žalovaný může do měsíce od tohoto doručení předložit svůj spis. Lhůta, kterou má žalovaný k jeho předložení, nesmí být v žádném případě kratší než dva měsíce ode dne, kdy mu byl doručen rozsudek Tribunálu.

3. Spisy žalobce a žalovaného, nebo dopis Soudu oznamující, že žádný z účastníků řízení nebo některý z nich nepředložil spis, se současně doručují vedlejšímu účastníkovi. Vedlejší účastník může do měsíce od tohoto doručení předložit svůj spis.

4. Odchylně od ustanovení odstavců 1 až 3 platí, že nebyla-li písemná část řízení před Soudem v době vyhlášení rozsudku o vrácení věci ukončena, pokračuje řízení ve stadiu, ve kterém se nacházelo, prostřednictvím organizačních procesních opatření přijatých Soudem.

5. Odůvodňují-li to okolnosti, může Soud povolit doplňující spisy.

6. V dalším průběhu řízení se použijí články 36 až 48, 56 až 85 a 90 až 114.

7. Nesplňuje-li spis upravený v tomto článku podmínky stanovené v čl. 45 odst. 1 druhém až čtvrtém pododstavci, v čl. 45 odst. 2 druhém pododstavci nebo v článku 46, určí vedoucí soudní kanceláře dotyčnému účastníku řízení lhůtu k tomu, aby vady odstranil. Nedojde-li v určené lhůtě k odstranění vad, rozhodne Soud, zda nedodržení těchto formálních podmínek činí spis nepřípustným.

8. Odchylně od odstavce 6 může Soud se souhlasem účastníků řízení rozhodnout bez jednání.

Článek 131

Náklady řízení po vrácení věci

Soud rozhoduje o nákladech řízení souvisejících s řízeními zahájenými před ním a s řízením o kasačním opravném prostředku před Tribunálem.

HLAVA III

ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

Článek 132

Prováděcí předpisy

Soud může samostatným aktem přijmout praktická opatření k provedení tohoto jednacího řádu.

Článek 133

Zrušovací ustanovení

Tento jednací řád nahrazuje jednací řád Soudu ze dne 25. července 2007, ve znění posledních změn ze dne 18. května 2011 ( Úřední věstník Evropské unie, L 162, 22.6.2011, s. 19).

Článek 134

Zveřejnění a vstup tohoto jednacího řádu v platnost

Tento jednací řád, který je závazný v jednacích jazycích uvedených v jednacím řádu Tribunálu, bude zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie. Vstoupí v platnost prvn