Úřední věstník L 039 , 09/02/2002 S. 0044 - 0070



Pracovní řád satelitního střediska Evropské unie [1] ÚVODNÍ POZNÁMKY Článek 1 HLAVA I — OBECNÁ USTANOVENÍ Pravomoc Prohlášení Chování Finanční odpovědnost Bezpečnost HLAVA II — POSTAVENÍ ZAMĚSTNANCŮ KAPITOLA I — OBECNÁ USTANOVENÍ Výsady a imunity Pomoc a náhrada škody Vlastnická práva Externí činnosti Kandidatura na veřejnou nebo politickou funkci KAPITOLA II — PŘIJÍMÁNÍ ZAMĚSTNANCŮ A PRACOVNÍ SMLOUVY Článek 4 — Přijímání zaměstnanců Článek 5 — Věková hranice Článek 6 — Lékařské prohlídky Počáteční pracovní smlouvy Zkušební doba Skončení pracovního poměru Odškodnění za ztrátu zaměstnání Zkrácená výpovědní doba KAPITOLA III — PLAT A PŘÍSPĚVKY Článek 8 — Obecná ustanovení Článek 9 — Základní plat Článek 10 — Příspěvek za práci v zahraničí Příspěvek na domácnost Příspěvek na dítě nebo na jiné vyživované osoby Příspěvek na vzdělání Příspěvek na zdravotně postižené dítě a jiné vyživované osoby Příspěvek na nájemné Příspěvek na dopravu Článek 12 — Příplatek za zastupování Článek 13 — Příspěvek na zařízení Vnitřní daň Příspěvek do důchodového systému Příspěvek na připojištění Článek 15 — Zálohy na plat a jejich splácení KAPITOLA IV — CESTOVNÍ VÝDAJE Článek 16 — Cestovní výdaje při nástupu do zaměstnání a odchodu Článek 17 — Stěhovací výdaje Článek 18 — Pracovní cesty KAPITOLA V — VNITŘNÍ ORGANIZACE Článek 19 — Pracovní doba Článek 20 — Svátky Článek 21 — Dovolená Článek 22 — Dovolená ve vlasti Článek 22a — Mimořádné volno KAPITOLA VI — HODNOCENÍ A POVÝŠENÍ Článek 23 — Obecná ustanovení Článek 24 — Postup Článek 25 — Následná opatření KAPITOLA VII — DISCIPLINÁRNÍ ŘÍZENÍ Článek 26 — Definice Článek 27 — Náhrada škody Článek 28 — Oznámení stížností Článek 29 — Disciplinární komise KAPITOLA VIII — ODVOLÁNÍ A ODVOLACÍ KOMISE Článek 30 — Odvolání KAPITOLA IX — DŮCHODOVÝ SYSTÉM Článek 31 — Odstupné Článek 32 — Starobní důchod Článek 33 — Invalidní důchod Článek 34 — Pozůstalostní důchod Článek 35 — Sirotčí důchod nebo důchod pro vyživovanou osobu Článek 36 — Předběžné důchody HLAVA III — USTANOVENÍ POUŽITELNÁ NA DOČASNÉ ZAMĚSTNANCE Článek 37 — Statutární ustanovení Článek 38 — Pracovní smlouvy Článek 39 — Odměna Článek 40 — Zvláštní ustanovení HLAVA IV — USTANOVENÍ POUŽITELNÁ NA ZNALCE A VYSLANÉ ZNALCE Článek 41 — Statutární a finanční ustanovení Článek 42 — Zastoupení zaměstnanců PŘÍLOHA I PŘÍLOHA II PŘÍLOHA III PŘÍLOHA IV PŘÍLOHA V PŘÍLOHA VI PŘÍLOHA VII PŘÍLOHA VIII PŘÍLOHA IX PŘÍLOHA X ÚVODNÍ POZNÁMKY Pracovní řád Satelitního střediska Evropské unie byl vypracován společně s pracovním řádem Ústavu pro bezpečnostní studia, což vysvětluje značnou podobnost obou dokumentů. Je však třeba zdůraznit, že vzhledem k zvláštnostem střediska zde jsou určité rozdíly. Středisko je operativním orgánem, což vysvětluje například to, proč zaměstnanci musejí ve výjimečných případech přebírat větší odpovědnost, než je přidělena jejich pracovnímu místu, nebo proč musejí pracovat mimo "obvyklou" pracovní dobu. Umístění střediska na vojenské letecké základně v hostitelské zemi je druhým faktorem, který odůvodňuje určité rozdíly, zejména co se týče bezpečnosti a dopravy. PREAMBULE Satelitní středisko je agenturou Evropské unie, která je připojená ke koordinovaným organizacím. Článek 1 Tento pracovní řád vymezuje postavení, práva, povinnosti a odpovědnosti zaměstnanců Satelitního střediska Evropské unie, dále jen "středisko". Zaměstnanci střediska jsou fyzické osoby, které mají pracovní smlouvy jako zaměstnanci nebo dočasní zaměstnanci. Placení znalci a stážisté podléhají zvláštním ustanovením uvedeným v hlavě IV. Ředitel střediska je oprávněn provádět se souhlasem správní rady změny tohoto pracovního řádu, které se ukážou při jeho použití nezbytné. Tento pracovní řád se uplatňuje na všechny zaměstnance, ledaže správní rada rozhodla s ohledem na zaměstnance nezařazené do platové třídy jinak. HLAVA I OBECNÁ USTANOVENÍ Článek 2 Ustanovení použitelná na všechny zaměstnance 1. Pravomoc 2. Prohlášení Při nástupu do zaměstnání v Satelitním středisku Evropské unie musí každý zaměstnanec podepsat toto prohlášení: "Zavazuji se slavnostně, že budu vykonávat všechny úkoly svěřené mi jako zaměstnanci Satelitního střediska Evropské unie poctivě, uvážlivě a svědomitě a že se při výkonu těchto úkolů budu řídit pouze zájmy střediska. Dále se zavazuji, že nebudu vyžadovat ani přijímat od jakékoli vlády nebo od jiného orgánu s výjimkou střediska pokyny týkající se výkonu mých povinností" . 3. Chování 4. Finanční odpovědnost 5. Bezpečnost a) Všichni zaměstnanci, včetně vyslaných znalců a vyslaných znalců z třetích zemí, mohou být požádáni, aby podstoupili bezpečnostní prověrku, která jim při výkonu jejich povinností umožní přístup k tajným dokumentům. Žádost o tuto prověrku směřuje příslušným orgánům zmocněnec střediska pro bezpečnost. Až do úřední prověrky může ředitel udělit prozatímní prověrku. b) Zaměstnanci informují neprodleně zmocněnce pro bezpečnost střediska v případě domnělé ztráty nebo ohrožení tajného dokumentu. HLAVA II POSTAVENÍ ZAMĚSTNANCŮ KAPITOLA I OBECNÁ USTANOVENÍ Článek 3 Obecná ustanovení použitelná na zaměstnance Zaměstnanci střediska jsou fyzickými osobami, které mají pracovní smlouvy stanovené v kapitole II a které zastávají rozpočtová místa uvedená v plánu pracovních míst připojenému každoročně k rozpočtu střediska. 1. Výsady a imunity 2. Pomoc a náhrada škody Středisko poskytne pomoc zaměstnancům, kteří jsou z důvodu svého současného postavení nebo současných funkcí ve středisku vystaveni výhrůžkám, urážkám, pomluvám nebo útokům, a to bez vlastního zavinění. Náhradu za utrpěnou hmotnou škodu lze poskytnout za předpokladu, že: - zaměstnanci nezpůsobili dotyčnou škodu úmyslně nebo z nedbalosti, - neobdrželi náhradu škody, - zaměstnanci převedou na středisko jakékoli nároky vůči třetím osobám, zejména pojišťovnám. 3. Vlastnická práva 4. Externí činnosti Vůči externím organizacím a osobám musí zaměstnanci obdržet předchozí souhlas ředitele, chtějí-li: - učinit veřejné prohlášení o činnosti střediska, zejména pro veřejná informační místa, - přednášet nebo se zapojit do výuky přímo související s jejich prací ve středisku, - přijmout honoráře nebo odměnu za výše uvedené činnosti, - přijmout řády nebo vyznamenání nebo hmotné výhody související s těmito řády nebo vyznamenáními. 5. Kandidatura na veřejnou nebo politickou funkci a) Zaměstnanci, kteří z osobních důvodů chtějí zastávat veřejnou nebo politickou funkci, oznámí tento úmysl řediteli. b) Zaměstnanec, který kandiduje na veřejnou nebo politickou funkci, dostane neplacené volno počínaje dnem, ke kterému prohlásí, že zahájil svou volební kampaň. c) Je-li zvolen, požádá zaměstnanec o skončení pracovního poměru. Takovéto skončení pracovního poměru nezakládá nárok na příspěvek za ztrátu zaměstnání. d) Nepřijme-li zaměstnanec veřejnou nebo politickou funkci, má nárok na návrat na stejné pracovní místo za stejných podmínek, včetně platu a odpracovaných let, kterých požíval v době odchodu na neplacené volno. e) Doba strávená na neplaceném volnu se nezapočítává do odpracovaných let ani do nároku na důchod. Během neplaceného volna může zaměstnance nahradit dočasný zaměstnanec. KAPITOLA II PŘIJÍMÁNÍ ZAMĚSTNANCŮ A PRACOVNÍ SMLOUVY Článek 4 Přijímání zaměstnanců 1. O nabídkách zaměstnání rozhoduje ředitel, s výjimkou místa ředitele. Středisko je odpovědné za zveřejňování volných míst. 2. Uchazeči, kterým je méně než 18 let nebo více než 60 let, nemohou být obvykle přijímáni. 3. Uchazeči, kteří jsou spřízněni pokrevně nebo sňatkem se zaměstnancem střediska, nemohou být obvykle přijímáni. Výjimky může povolit ředitel za předpokladu, že žádná z dotyčných osob není podřízená druhé osobě. 4. Přijímání zaměstnanců se omezuje na státní příslušníky členských států Evropské unie. 5. Zaměstnanci nastupují do prvního stupně platové třídy odpovídající jejich pracovnímu místu. Ředitel však může v odůvodněných případech udělit vyšší stupeň. 6. Ředitel určí, která místa mají být obsazena na základě zkoušky nebo výběrového řízení, a stanoví, jaké zkoušky musejí uchazeči o tato místa vykonat. Zkušební nebo výběrové komise zvolí ředitel ze zaměstnanců střediska, může však přibrat externího zkoušejícího. 7. Cestovní výdaje a výdaje na ubytování uchazečů, které středisko pozvalo na pohovor nebo zkoušku, se hradí za stejných podmínek, které se uplatňují na zaměstnance při pracovní cestě [2]. Článek 5 Věková hranice Věková hranice pro zaměstnání je stanovena na konec měsíce, ve kterém zaměstnanec dosáhne 65 let. Ředitel může povolit výjimky z tohoto pravidla na nejvýše 12 dalších měsíců. Článek 6 Lékařské prohlídky 1. Přijetí do zaměstnání podléhá potvrzení od lékaře schváleného střediskem, které potvrzuje, že uchazeč je fyzicky způsobilý pro výkon zaměstnání v středisku a že netrpí žádným postižením nebo nemocí, které by představovaly riziko pro ostatní zaměstnance. 2. Zaměstnanci se musejí každý rok podrobit lékařské prohlídce. 3. Lékař schválený střediskem oznámí řediteli případnou nezpůsobilost zaměstnance k tomu, aby nadále zastával svou funkci. 4. Vyplývá-li z výsledků roční nebo jiné lékařské prohlídky, že zaměstnanec již není nadále schopen vykonávat své povinnosti, skončí jeho pracovní poměr do tří měsíců a ve lhůtě tří měsíců je svolána lékařská komise, aby stanovila jeho nárok na invalidní důchod. Článek 7 Pracovní smlouvy a doba trvání pracovních poměrů 1. Počáteční pracovní smlouvy 2. Zkušební doba 3. Skončení pracovního poměru V případech stanovených v příloze I může středisko nebo zaměstnanec pracovní poměr skončit nebo neprodloužit: a) ze strany střediska i) s šestiměsíční výpovědní dobou: - v důsledku zrušení rozpočtového místa, které zaměstnanec zastává, - kvůli změně povahy nebo úkolů připadajících na pracovní místo, - v důsledku nedostatečného odborného výkonu zaměstnance, který byl řádně zaznamenán ve dvou po sobě jdoucích ročních zprávách, nebo - v důsledku fyzické nezpůsobilosti zaměstnance, která nastala během trvání pracovního poměru; ii) s nejvýše jednoměsíční výpovědí po disciplinárním řízení, během kterého bylo zjištěno pochybení nebo odpovědnost zaměstnance podle kapitoly VII; b) ze strany zaměstnance s tříměsíční výpovědní dobou z jakýchkoli osobních důvodů, které však zaměstnanec nemusí uvádět. 4. Odškodnění za ztrátu zaměstnání Skončení pracovního poměru nebo jeho neprodloužení ze strany střediska z jiných než disciplinárních důvodů má za následek: 1. u zaměstnanců s více než 10 lety služby vypořádání nároků na důchod, jehož vyplácení bylo odloženo, spolu s výplatou příspěvku za ztrátu zaměstnání za podmínek stanovených v příloze I; 2. u zaměstnanců s méně než 10 lety služby výplatu odstupného, s výplatou příspěvku za ztrátu zaměstnání u zaměstnanců, jejichž pracovní poměr byl skončen předčasně, za podmínek stanovených v příloze I; 3. u zaměstnanců, jejichž pracovní poměr byl skončen z důvodu fyzické nezpůsobilosti a u nichž lékařská komise zjistila trvalou invaliditu, výplatu invalidního důchodu podle podmínek stanovených v pravidlech důchodového systému. 5. Zkrácená výpovědní doba KAPITOLA III PLAT A PŘÍSPĚVKY Článek 8 Obecná ustanovení Odměna vyplácená zaměstnancům střediska zahrnuje základní plat, příspěvek za práci v zahraniční a rodinné a sociální příspěvky. Tyto příjmy se snižují o příspěvky a srážky v souvislosti s vnitřní daní, důchodovým systémem a sociálním zabezpečením. Na běžné účty zaměstnanců se splatná částka připíše během posledního pracovního týdne v měsíci. Změny osobních poměrů zaměstnanců, které mohou mít finanční důsledky, se vezmou v úvahu v odměně za měsíc, ve kterém byly tyto změny oznámeny správnímu odboru střediska; změny u již vyplacené odměny nelze provést. Zaměstnanec nahradí středisku všechny přeplatky. Článek 9 Základní plat Čistý základní plat se rovná částce uvedené pro platovou třídu a stupeň zaměstnance v platové tabulce, kterou pro každý rok schvaluje správní rada. Hrubý základní plat odpovídá součtu čistého základního platu a vnitřní daně, kterou má zaměstnanec zaplatit. Článek 10 Příspěvek za práci v zahraničí Tento příspěvek se vyplácí zaměstnancům v platové třídě A, L a B, kteří v době svého prvního přijetí nebyli státními příslušníky státu, na jehož území se nachází místo jejich trvalého zaměstnání, a kteří neměli tři roky nepřetržitě bydliště na území uvedeného státu. Tento příspěvek se přestane vyplácet, je-li zaměstnanec přeložen do země, jejímž je státním příslušníkem. Částka tohoto příspěvku se vypočte v souladu s přílohou II. Přijme-li středisko zaměstnance neprodleně poté, co byl zaměstnán v zemi, kde vykonává své povinnosti, jinou mezinárodní organizací nebo správním orgánem, vezme se při výpočtu nároku na tento příspěvek a jeho výše počet let, kdy byl zaměstnán u svého předchozího zaměstnavatele. Článek 11 Rodinné a sociální příspěvky Tyto příspěvky se připočítávají měsíčně k základnímu platu. 1. Příspěvek na domácnost Tento příspěvek: a) se vyplácí ženatému zaměstnanci nebo provdané zaměstnankyni, ovdovělému, rozvedenému nebo právně rozloučenému nebo svobodnému zaměstnanci s jednou nebo více vyživovanými osobami ve smyslu přílohy III tohoto pracovního řádu; b) se rovná 6 % čistého základního platu; c) se snižuje v případě ženatého zaměstnance nebo provdané zaměstnankyně, kteří nepečují o žádnou vyživovanou osobu a jejichž manžel nebo manželka jsou výdělečně činní: příspěvek se rovná rozdílu mezi čistým základním platem platové třídy B 3 stupně 1 zvýšeným o příspěvek, na který by měl zaměstnanec teoretický nárok, a výší příjmu manžela (manželky). Je-li tato druhá částka stejná nebo vyšší než částka první, nevyplácí se žádný příspěvek; d) se nevyplácí zaměstnanci, jehož manžel (manželka) je členem mezinárodní organizace a má vyšší základní plat než zaměstnanec. 2. Příspěvek na dítě a jiné vyživované osoby Tento příspěvek: a) se vyplácí zaměstnanci, který hlavně a trvale vyživuje právně uznané dítě nebo jiného rodinného příslušníka na základě právně nebo soudně stanovené povinnosti nebo dítě, jež ztratilo oba rodiče a za něž převzal odpovědnost; b) představuje pro každou vyživovanou osobu pevnou částku stanovenou v platové tabulce, kterou každý rok schvaluje správní rada; c) se vyplácí v případě, že oba manželé pracují pro mezinárodní organizace, tomu z nich, který pobírá rovněž příspěvek na domácnost nebo jiný rovnocenný příspěvek. 3. Příspěvek na vzdělání 4. Příspěvek na zdravotně postižené dítě a jiné vyživované osoby a) Příspěvek na zdravotně postižené děti nebo jiné vyživované osoby se vyplácí zaměstnancům, kteří jsou hlavně a trvale odpovědni za péči o tyto osoby. Dítě nebo vyživovaná osoba musí splňovat kritéria a podmínky stanovené v příloze III. b) Podrobnosti o poskytování a výplatě příspěvku jsou uvedeny v příloze IV. 5. Příspěvek na nájemné a) Tento příspěvek se vyplácí měsíčně zaměstnancům v platových třídách B, C, A1, A2, L1 a L2, kteří bydlí v nájmu nebo podnájmu a platí nájemné — kromě poplatků za služby, které v zemi trvalého bydliště hradí nájemce –, které přesahuje určitou část jejich příjmů. b) Způsob výpočtu příspěvku je stanoven v příloze V. c) Zaměstnanci, kteří pobírají příspěvek na nájemné, oznámí vedoucímu správního a personálního odboru neprodleně jakoukoli změnu, která může mít vliv na výplatu tohoto příspěvku. d) Příspěvek se nevyplácí zaměstnancům, - kteří pobírají podobný příspěvek od orgánů státu, jehož jsou státními příslušníky; - jejichž manžel (manželka) pobírá podobný příspěvek od jiné mezinárodní organizace. 6. Příspěvek na dopravu Článek 12 Příplatek za zastupování a) Příplatek za zastupování může ředitel udělit zaměstnancům, kteří v zájmu služby přebírají na určitou dobu část nebo veškeré úkoly zaměstnance ve vyšší platové třídě. Příplatek se vyplácí na základě odměny za dva dodatečné stupně v platové třídě dotyčného zaměstnance a pouze tehdy, potvrdil-li ředitel zaměstnance jako zástupce a pracoval-li zaměstnanec na místě s vyšší platovou třídou nepřetržitě celý měsíc. Příplatek se vyplácí ode dne skutečného zahájení činnosti. b) Ředitel může případ od případu poskytnout příplatek za dodatečnou odpovědnost související s určitým pracovním místem, přijme-li zaměstnanec odpovědnost za vedení skupiny zaměstnanců ve stejné platové třídě, jakou má on sám. Ředitel stanoví maximální výši tohoto příplatku na počátku každého kalendářního roku. Článek 13 Příspěvek na zařízení 1. Příspěvek na zařízení se vyplácí zaměstnancům, jejichž místo bydliště bylo v době, kdy přijali zaměstnání ve středisku, vzdáleno více než 100 km od jejich pracoviště. 2. Výše příspěvku se rovná základnímu platu za 30 dnů. 3. Příspěvek na zařízení se vyplácí zaměstnanci při nástupu do střediska. 4. Zaměstnanec musí vrátit polovinu příspěvku na zařízení, opustí-li na vlastní žádost zaměstnání před uplynutím dvou let. 5. Ředitel může s ohledem na ustanovení o vrácení příspěvku povolit výjimku, pokud by jejich přísné uplatňování mohlo dotyčnému zaměstnanci způsobit zvláštní těžkosti. Článek 14 Srážky 1. Vnitřní daň 2. Příspěvek do důchodového systému 3. Příspěvek na připojištění Článek 15 Zálohy na plat a jejich splácení 1. Nerozhodne-li ředitel jinak, vedoucí správního a personálního odboru střediska může v závislosti na dostupných prostředcích v hotovosti povolit bezúročné zálohy pro zaměstnance na základě jeho odůvodněné žádosti. 2. Částka této zálohy nesmí překročit tříměsíční čistý základní plat. 3. Tyto zálohy se splácejí měsíčně srážkou z příjmů zaměstnance; zálohy musejí být splaceny do deseti měsíců od konce měsíce, ve kterém byla záloha poskytnuta. KAPITOLA IV CESTOVNÍ VÝDAJE Článek 16 Cestovní výdaje při přijetí do zaměstnání a odchodu 1. Zaměstnanci mají nárok na náhradu cestovních výdajů na cestu z místa jejich předchozího zaměstnání, do místa, kde se nachází sídlo střediska, a to pro ně samotné a jejich rodinné příslušníky, kteří s nimi žijí ve společné domácnosti. 2. Stejný nárok se uplatňuje, opouští-li zaměstnanec službu ve středisku a vrací se do země, kde byl zaměstnán dříve. 3. Náhrada se provádí v souladu s přílohou VI oddílem I. Článek 17 Stěhovací výdaje 1. Zaměstnanci mají nárok na náhradu stěhovacích výdajů z místa jejich předchozího zaměstnání do místa, kde se nachází sídlo střediska. Stejný nárok se uplatňuje, opouští-li zaměstnanec službu ve středisku a vrací se do země, kde byl zaměstnán dříve. 2. Náhrada výdajů zahrnuje stěhování osobního movitého majetku zaměstnance, kromě motorových vozidel, člunů a jiných dopravních prostředků, až do limitu hmotnosti a objemu stanoveného v příloze VI. Náhradu provede přímo středisko po předložení faktury stěhovací společnosti. Článek 18 Pracovní cesty Zaměstnanci střediska mají nárok na náhradu výdajů vzniklých v souvislosti s pracovní cestou, kterou nařídil ředitel [5]. Náhrada se týká vlastních cestovních výdajů a výdajů na ubytování a dalších souvisejících výdajů v místě, kam jsou zaměstnanci vysláni. Podmínky, sazby a další podrobnosti o náhradě jsou stanoveny v příloze VII. KAPITOLA V VNITŘNÍ ORGANIZACE Článek 19 Pracovní doba a) Běžná pracovní doba zaměstnanců činí 40 hodin týdně, tuto pracovní dobu je třeba odpracovat v souladu celkovým rozvrhem, který stanoví ředitel. b) Ředitel může schválit pružnou pracovní dobu podle osobní situace zaměstnanců nebo podle zvláštních požadavků kladených na jejich práci. c) Práce přesčas. Pracují-li zaměstnanci nad pracovní dobu uvedenou v písmenu a), mají za hodiny odpracované přesčas nárok na volno nebo na příplatek za práci přesčas. Za práci přesčas se však považuje jen taková práce přesčas, kterou předem schválil vedoucí odboru/útvaru. Práci přesčas je třeba omezit na minimum. Za práci přesčas má dotyčný zaměstnanec nárok na i) odpovídající náhradní volno nebo, ii) nelze-li udělit náhradní volno vzhledem k požadavkům služby, na příplatek za práci přesčas ve výši 133 % základního platu. d) Noční práce Hodiny odpracované mezi 20.30 hod. a 7.00 hod. se hradí podle sazeb za noční práci; jsou-li však tyto hodiny odpracovány bez přestávky navazující na denní práci, nepovažují se za noční práci, netrvají-li ve výše uvedeném časovém úseku alespoň 1 ½ hodiny. Noční práce nepřesahující počet hodin uvedený v písmenu a) zakládá nárok na příplatek ve výši 50 % základního platu. Práce přesčas odpracovaná v noci se hradí ve výši 150 % za práci přesčas odpracovanou ve dne. e) Vyžadují-li to podle uvážení ředitele mimořádné okolnosti, mohou být někteří zaměstnanci požádáni, aby pracovali o víkendu. V těchto případech mají se souhlasem vedoucího správního a personálního odboru za odpracované hodiny nárok na odpovídající náhradní volno. f) Práce přesčas nebo noční práce úředníků v platových třídách A4, L4 a vyšších nezakládá nárok na náhradní volno nebo příplatek. Článek 20 Svátky Seznam svátků vypracuje ředitel na základě úředního seznamu svátků zveřejněného v Boletín Oficial del Estado (BOE). Tyto svátky se neodčítají z dovolené za kalendářní rok zaměstnanců. Připadá-li některý tento den na sobotu nebo neděli, může ředitel místo tohoto dne určit za den pracovního klidu jiný den. Článek 21 Dovolená 1. Dovolená za kalendářní rok a) Nárok na dovolenou Zaměstnanci mají nárok na placenou dovolenou za kalendářní rok v délce 2,5 pracovního dne za každý celý odpracovaný měsíc. Tento nárok se uplatňuje každý kalendářní rok. Zaměstnanci, kteří byli přijati mezi 1. dubnem a 30. červencem, mají nárok čerpat dovolenou předem, a to v délce 15 dnů z jejich nároku na dovolenou za kalendářní rok, potřebují-li dovolenou po 30. červenci. Zbývá-li zaměstnanci k 31. prosinci nevyčerpaná dovolená, kterou si nemohl vybrat z důvodu naléhavé potřeby v práci, může ředitel nebo jeho zástupce schválit převedení celé nebo části nevyčerpané dovolené do následujícího roku. Nárok na dovolenou však zaniká, nevyčerpá-li zaměstnanec dovolenou do 31. března. b) Administrativní postup Zaměstnanec, který si chce vybrat dovolenou v rámci nároku stanoveného v písmenu a), musí předem obdržet písemný souhlas ředitele. Záznam o dovolené vede správní odbor střediska. Postup, který je třeba dodržet, stanoví ředitel ve vnitřním opatření. c) Nevyčerpaná dovolená při odchodu ze zaměstnání Nevyčerpaná dovolená při odchodu zaměstnance z střediska propadá. Potvrdí-li však ředitel písemně, že zaměstnanec nemohl čerpat dovolenou z důvodu naléhavé potřeby v práci, má zaměstnanec nárok na vyrovnávací platbu ve výši jedné třicetiny z jeho měsíčního čistého základního platu za každý den nevyčerpané dovolené. 2. Neplacené volno 3. Volno z důvodů nemoci, mateřská dovolená a jiné mimořádné volno Článek 22 Dovolená ve vlasti a) Zaměstnanec, který má nárok na příspěvek za práci v zahraničí, má nárok na dovolenou ve vlasti, s výjimkou těch zaměstnanců, kteří při jmenování měli státní příslušnost pouze země zaměstnání. 1. Dovolená ve vlasti činí osm pracovních dní každé dva roky a navíc dobu potřebnou na cestu, která se vypočte na základě nejrychlejšího způsobu dopravy. 2. Dovolenou ve vlasti si zaměstnanec může vzít šest měsíců před koncem období, na něž se vztahuje. Není-li vyčerpána do šesti měsíců po skončení období, na něž se vztahuje, propadá, pokud jde o uvedené dvouleté období. Den, ke kterému zaměstnanec skutečně čerpá dovolenou ve vlasti za určité dvouleté období, nemá vliv na stanovení dne čerpání další dovolené ve vlasti. 3. Jsou-li zaměstnanci střediska manželé a mají-li oba nárok na dovolenou ve vlasti, poskytuje se dovolená za těchto podmínek: i) mají-li oba domov ve stejné zemi, má každý z nich nárok na dovolenou v této zemi každé dva roky; ii) má-li každý domov v jiné zemi, má každý z nich nárok na dovolenou ve své příslušné zemi každé dva roky; iii) vyživované děti manželů a případně osoby doprovázející děti mají nárok pouze na jednu dovolenou ve vlasti za každé dva roky; mají-li rodiče svou vlast v různých zemích, lze si vzít dovolenou v kterékoli z těchto zemí. b) Zaměstnanec, který čerpá dovolenou ve vlasti, má v souladu s postupy podle článku 18 nárok na náhradu cestovních výdajů na zpáteční cestu pro sebe, děti a — pobírá-li příspěvek na domácnost — pro manžela (manželku), ne však na denní příspěvek po dobu trvání cesty. c) Zaměstnanec, který nečerpá dovolenou ve vlasti, nemá nárok na náhradu. d) Dovolená ve vlasti se poskytuje na základě těchto podmínek: i) dotyčná osoba se musí písemně zavázat, že stráví tuto dovolenou v zemi, kde má své úřední bydliště; ii) dotyčná osoba se musí písemně zavázat, že neskončí svůj pracovní poměr ve středisku do šesti měsíců následujících po konci období, na které se vztahuje nárok na dovolenou ve vlasti (bez ohledu na den, ke kterému si zaměstnanec dovolenou skutečně vezme); iii) vedoucí odboru/útvaru musí potvrdit, že bude pravděpodobně potřebovat služby zaměstnance během období uvedeného v bodě ii). Nedodrží-li dotyčný zaměstnanec bod i), je povinen vrátit Satelitnímu středisku všechny platby, které obdržel v souvislosti s dovolenou ve vlasti, kromě toho mu může být nevyčerpaná dovolená zkrácena o počet dnů poskytnuté dovolené ve vlasti. Ředitel může povolit odchylku od ustanovení bodu ii) a bodu iii), má-li za to, že by jejich přísné uplatnění bylo pro dotyčného zaměstnance nespravedlivé nebo mu způsobilo zvláštní těžkosti. Článek 22a Mimořádné volno a) Zaměstnanci povolaní k výkonu vojenské služby za účelem účasti na vojenském cvičení mají nárok na mimořádné placené volno v délce maximálně dvou týdnů ročně nebo čtyř týdnů každé dva roky. Trvá-li vojenská služba déle, odečte se z nároku zaměstnance na dovolenou za kalendářní rok. b) Obdrží-li zaměstnanec finanční náhradu od vnitrostátního orgánu, který ho povolal, odečte se částka této náhrady od jeho platu. KAPITOLA VI HODNOCENÍ A POVÝŠENÍ Článek 23 Obecná ustanovení 1. Práce všech zaměstnanců s výjimkou ředitele se hodnotí jednou ročně, nejpozději k 15. prosinci. Hodnocení posoudí kvalitu práce zaměstnance a jsou příležitostí vyslovit zaměstnanci pochvalu, nebo naopak upozornit ho na nedostatky v práci za účelem zlepšení jeho práce. 2. Hodnocení se týká těchto kritérií: a) pečlivost a přesnost; b) kvalita a rychlost vykonané práce; c) iniciativa; d) slušnost a mezilidské vztahy. Celkové hodnocení se shrne ve formuláři hodnocení, který je uložen v osobní složce zaměstnance. Článek 24 Postup 1. Ředitel jmenuje zaměstnance odpovědné za navrhování hodnocení zaměstnanců, kteří jim jsou částečně nebo zcela podřízení. 2. Jakmile jsou vypracovány všechny návrhy, svolá ředitel radu pro povýšení, které předsedá a která zahrnuje všechny zaměstnance, kteří vypracovali jeden nebo více návrhů. Vedoucí správního a personálního odboru se účastní všech zasedání rady pro povýšení a má právo hlasovat o svých vlastních podřízených a zastává poradní funkci, co se týče ostatních zaměstnanců. 3. Na základě názoru vedoucího správního odboru provede ředitel konečné hodnocení každého zaměstnance a nechá vyhotovit zápis, který podepíší všichni členové rady pro povýšení. 4. Ředitel nebo popřípadě jeho zástupce provede osobní pohovor s každým zaměstnancem, obvykle během zasedání rady pro povýšení. Zaměstnanec je informován o svém ročním hodnocení a podepíše formulář hodnocení, čímž potvrzuje, že s ním byl seznámen. 5. Roční hodnocení je správním opatřením pro vnitřní použití, proti kterému se nelze odvolat k žádnému vnějšímu subjektu. Článek 25 Následná opatření 1. Mimořádně dobrá zpráva může být důvodem mimořádného povýšení do vyššího stupně nebo dokonce platové třídy za předpokladu, že rozpočtová místa takovéto povýšení umožňují, nebo pro poskytnutí zvláštní odměny. Maximální výši této odměny stanoví ředitel na počátku každého kalendářního roku. 2. Dvě po sobě jdoucí negativní zprávy mohou být důvodem pro ponechání zaměstnance v dosavadním stupni po další rok. 3. Dvě nebo více negativních zpráv mohou být důvodem pro neprodloužení pracovního poměru. KAPITOLA VII DISCIPLINÁRNÍ ŘÍZENÍ Článek 26 Definice 1. Nesplní-li zaměstnanec nebo bývalý zaměstnanec své povinnosti podle pracovního řádu, ať už úmyslně, nebo z nedbalosti na jeho straně, může mu být uloženo prosté, finanční nebo statutární disciplinární opatření, aniž je dotčeno odškodnění, které lze požadovat na základě čl. 2 odst. 4 a článku 27 tohoto pracovního řádu. a) Prostá disciplinární opatření zahrnují: - ústní upozornění, - písemné napomenutí. b) Finanční opatření zahrnují: - neposkytnutí každoročního zvýšení platu. c) Statutární opatření zahrnují: - dočasné odvolání z funkce s odnětím části nebo celého příjmu, - propuštění ze zaměstnání skončením pracovního poměru s odnětím nebo snížením příspěvku za ztrátu zaměstnání a případným snížením nebo dočasným zastavením dávek v rámci důchodového systému. O disciplinárních opatřeních rozhoduje ředitel, o prostém disciplinárním opatření může rozhodnout vedoucí správního a personálního odboru, který jedná jménem ředitele, nebylo-li svoláno zasedání disciplinární komise [6]. 2. Je-li vůči zaměstnanci vzneseno závažné obvinění a zastává-li ředitel názor, že obvinění je zjevně odůvodněné a že by setrvání zaměstnance na jeho místě až do skončení vyšetřování středisko poškodilo, může být dotyčný zaměstnanec na základě rozhodnutí ředitele ihned odvolán ze své funkce až do doby ukončení vyšetřování, a to případně se zadržením platu. Článek 27 Náhrada škody Na zaměstnanci může být požadováno, aby zcela nebo zčásti nahradil jakoukoli škodu, kterou středisku způsobí v důsledku jeho hrubé nedbalosti nebo úmyslného jednání. Opustil-li zaměstnanec středisko, lze tuto náhradu získat zadržením procentní sazby dávek náležejících mu v rámci důchodového systému, a to až do výše 70 % důchodu. Článek 28 Oznámení stížností Je-li podán návrh, aby bylo vůči zaměstnanci přijato disciplinární opatření podle článku 26, musí být dotyčný zaměstnanec informován písemně do dvou celých dnů po podání žádosti o disciplinární opatření u ředitele nebo vedoucího správního a personálního odboru. K tomuto oznámení se přiloží dokumenty týkající se důvodu stížnosti společně se všemi zprávami vyhotovenými o zaměstnanci. Článek 29 Disciplinární komise Dotyčný zaměstnanec může do pěti pracovních dnů od oznámení podle článku 28 podat písemnou žádost, aby byl tento případ přezkoumán disciplinární komisí, kterou svolá ředitel do pěti dnů. Disciplinární komise zasedá během následujícího týdne po dni vydání svolání. Složení a postupy disciplinární komise jsou uvedeny v příloze IX. Stanovisko disciplinární komise není pro ředitele závazné. KAPITOLA VIII ODVOLÁNÍ A ODVOLACÍ KOMISE Článek 30 Odvolání Zaměstnanec nebo bývalý zaměstnanec nebo jejich právní nástupci mohou proti rozhodnutí ředitele podat odvolání. Toto odvolání nebo postupy z něho vyplývající nevedou k pozastavení výkonu napadeného rozhodnutí. 1. Interní administrativní odvolání 2. Zprostředkování 3. Odvolání ve sporných věcech 4. Rozhodnutí odvolací komise a) Komise může napadené rozhodnutí zrušit nebo potvrdit. b) Komise může kromě toho nařídit středisku, aby nahradilo hmotnou škodu, která zaměstnanci vznikla počínaje dnem, kdy zrušené rozhodnutí nabylo účinku. c) Komise může dále nařídit, aby středisko proplatilo do výše stanovené komisí odůvodněné výdaje, které vznikly navrhovateli, a rovněž výdaje v souvislosti s dopravou a pobytem předvolaných svědků. Tyto výdaje se vypočítají na základě článku 18 a přílohy VII tohoto pracovního řádu. KAPITOLA IX DŮCHODOVÝ SYSTÉM Všechny příslušné předpisy a podmínky jsou obsaženy v pravidlech důchodového systému střediska v souladu s důchodovým systémem koordinovaných organizací. Pravidla důchodového systému jsou nedílnou součástí pracovního řádu střediska. Články 31 až 36 jsou pouze shrnutím hlavních ustanovení pravidel důchodového systému. Článek 31 Odstupné 1. Zaměstnanec, který odpracoval u střediska méně než 10 let [7], má nárok na odstupné (podle ustanovení v pravidlech důchodového systému). 2. Příspěvek se skládá ze dvou složek: - částky rovnající se 1,5násobku jeho posledního čistého měsíčního základního platu násobenému počtem opracovaných let (nebo části roku), - celkové částky odpočtené z jeho měsíčního platu na příspěvky do důchodového systému společně se složeným úrokem ve výši 4 % ročně. Článek 32 Starobní důchod 1. Zaměstnanec, který odpracoval ve středisku 10 a více let [8], má nárok na starobní důchod. Od uvedeného okamžiku může zaměstnanec kdykoliv uplatnit svůj nárok na důchod vyplácený ihned nebo na důchod, jehož vyplácení je odloženo. 2. Výše důchodu je úměrná počtu odpracovaných let. Vyplácí se zaměstnanci měsíčně ve formě doživotního důchodu. 3. S výjimkou mimořádného rozhodnutí ředitele pobírá zaměstnanec důchod automaticky, jakmile dosáhne 65 let, odpracoval-li nejméně 10 let. Článek 33 Invalidní důchod 1. V souladu s čl. 6 odst. 4 tohoto pracovního řádu má zaměstnanec, který byl uznán trvale invalidním, takže nemůže vykonávat povinnosti související s jeho zaměstnáním, nárok na invalidní důchod. 2. Výše invalidního důchodu se rovná starobnímu důchodu, na který by měl zaměstnanec nárok od věkové hranice stanovené v pracovním řádu, kdyby pokračoval v zaměstnání až do tohoto věku, aniž je vyžadováno minimum 10 odpracovaných let podle čl. 32 odst. 1. Invalidní důchod se vyplácí zaměstnanci měsíčně ve formě doživotního důchodu, počínaje prvním dnem měsíce následujícího po dni, ke kterému byla invalidita úředně uznána. Článek 34 Pozůstalostní důchod 1. Pozůstalý manžel (manželka) zaměstnance, který zemřel během aktivní služby nebo který má nárok na invalidní důchod, starobní důchod vyplácený ihned nebo starobní důchod, jehož vyplácení je odloženo, má nárok na pozůstalostní důchod. 2. Tento důchod se vyplácí měsíčně pozůstalému vdovci nebo vdově ve formě doživotního důchodu počínaje prvním dnem měsíce po dni úmrtí zaměstnance [9]. 3. Nárok na pozůstalostní důchod zaniká na konci měsíce, ve kterém pozůstalá osoba zemřela nebo ve kterém přestala splňovat podmínky pro výplatu tohoto důchodu. Článek 35 Sirotčí důchod nebo důchod pro vyživovanou osobu 1. Zemře-li zaměstnanec v aktivní službě nebo zaměstnanec, který má nárok na invalidní důchod nebo na starobní důchod vyplácený ihned nebo starobní důchod, jehož vyplácení je odloženo, mají jeho děti nebo jiné vyživované osoby nárok na důchod za podmínek stanovených v pravidlech důchodového systému. 2. "Dětmi nebo jinými vyživovanými osobami" se rozumějí osoby, které splňují podmínky uvedené v příloze III pracovního řádu. Nárok na důchod mají i děti narozené nejpozději 300 dnů od úmrtí zaměstnance. 3. Nárok na důchod zaniká ke konci měsíce, ve kterém dítě nebo jiná vyživovaná osoba přestala splňovat podmínky pro výplatu sirotčího důchodu nebo důchodu pro vyživovanou osobu. Článek 36 Předběžné důchody 1. Je-li zaměstnanec nebo bývalý zaměstnanec, který má nárok na starobní nebo invalidní důchod, pohřešován více než jeden rok, a to za okolností, za kterých lze předpokládat, že je mrtev, může jeho manžel (manželka) nebo osoby uznané za vyživované osoby předběžně obdržet pozůstalostní důchod nebo případně sirotčí důchod. 2. Ustanovení odstavce 1 se uplatňují na osoby uznané za osoby vyživované manželem (manželkou) pobírajícím pozůstalostní důchod a pohřešovaným více než jeden rok. 3. Předběžné důchody podle odstavce 1 a 2 se promění na konečné, pokud je zaměstnanec nebo manžel (manželka) prohlášen za mrtvého nebo pravomocným rozsudkem prohlášen za nezvěstného. HLAVA III USTANOVENÍ POUŽITELNÁ NA DOČASNÉ ZAMĚSTNANCE Článek 37 Statutární ustanoveníDočasnými zaměstnanci jsou pomocní zaměstnanci, kteří jsou v zásadě přijímáni na krátkou dobu. Nemají postavení mezinárodních zaměstnanců a podléhají zcela právním a správním předpisům hostitelského státu a státu, jehož jsou státními příslušníky. 1. Dočasnými zaměstnanci jsou zaměstnanci, kteří nezastávají rozpočtová místa uvedená v tabulce plánu pracovních míst střediska. 2. Tito zaměstnanci podléhají ustanovením hlavy I a těmto ustanovením hlavy II: - kapitola I: čl. 3 odst. 2 (pomoc a odškodnění), 4 (externí činnosti) a 5 (kandidatura na veřejnou nebo politickou funkci), - kapitola II: články 5 (věková hranice) a 6 (lékařské prohlídky), - kapitola III: článek 15 (zálohy na plat), - kapitola IV: články 17 (stěhovací výdaje) a 18 (pracovní cesty), - kapitola V: články 19 (pracovní doba) a 20 (svátky), - kapitola VII: článek 27 (náhrada škody), - kapitola VIII: (odvolání) — s výhradou čl. 40 odst. 3. Článek 38 Pracovní smlouvy Dočasní zaměstnanci jsou přijímáni na dobu 1 až 6 měsíců. Pracovní smlouvy lze prodloužit za stejných podmínek. Středisko a dočasní zaměstnanci mohou skončit pracovní poměr s desetidenní výpovědní dobou. Článek 39 Odměna 1. Odměny dočasných zaměstnanců jsou stanoveny smluvně a skládají se z měsíčního čistého platu bez dalších příspěvků, bez ohledu na rodinné nebo sociální poměry dotyčné osoby. 2. Jelikož dočasní zaměstnanci nejsou účastníky důchodového systému, neprovádějí se žádné srážky na důchodové zabezpečení. 3. Na počátku roku se zvýší odměny dočasných zaměstnanců o stejnou procentní sazbu, kterou poskytuje zaměstnancům správní rada. Článek 40 Zvláštní ustanovení 1. Cestovní výdaje při přijetí do zaměstnání a odchodu 2. Dovolená 3. Spory HLAVA IV USTANOVENÍ POUŽITELNÁ NA ZNALCE A VYSLANÉ ZNALCE Článek 41 Statutární a finanční ustanovení 1. Znalci a vyslaní znalci mají postavení návštěvníků střediska. Podléhají ustanovením hlavy I pracovního řádu, se kterými se seznámí při svém jmenování do funkce. 2. Jejich celková odměna se stanoví na počátku jejich činnosti ve středisku; tato odměna se vyplácí po částech podle rozhodnutí ředitele v souladu s výsledky práce, na kterou byli přijati. 3. Jmenovaní znalci mají nárok na náhradu cestovních výdajů při nástupu do střediska a při odchodu, a to pouze pro svou osobu. Výjimečně mohou být tyto výdaje podle rozhodnutí ředitele nahrazeny i stážistovi. 4. Vyslaní znalci z třetích států mají postavení návštěvníků střediska. Podléhají ustanovením hlavy I pracovního řádu, se kterými se seznámí při svém jmenování do funkce, aniž jsou dotčena ustanovení přílohy společné akce Rady o zřízení Satelitního střediska Evropské unie. Článek 42 Zastoupení zaměstnanců a) Valná hromada všech zaměstnanců, která se koná každoročně, si volí v souladu s postupem schváleným ředitelem výbor zaměstnanců, který jedná jako výkonný orgán zaměstnanců. b) Výbor zaměstnanců: 1. hájí profesní zájmy všech zaměstnanců satelitního střediska; 2. předkládá návrhy na zlepšení blaha zaměstnanců; 3. podává návrhy týkající se sociálních, kulturních a sportovních činností zaměstnanců; 4. zastupuje všechny zaměstnance vůči sdružením zaměstnanců jiných mezinárodních organizací. [1] Přijatý Radou písemným postupem dne 21. prosince 2001 podle čl. 9 odst. 3 společné akce Rady č. 555/SZBP ze dne 20. července 2001 (Úř. věst. L 200, 25.7.2001, s. 5). [2] Viz příloha VII. [3] Podmínky upravující nárok na příspěvek za ztrátu zaměstnání a výpočet tohoto příspěvku viz příloha I. [4] Tj. kromě mateřské školy nebo podobného zařízení. [5] Tato náhrada se vztahuje na skutečné výdaje a neměla by být považována za dodatečnou odměnu. [6] V tomto případě rozhoduje o disciplinárním opatření sám ředitel. [7] Roky odpracované dříve u jiné koordinované organizace se vezmou v úvahu při výpočtu tohoto nároku za předpokladu, že zaměstnanec neobdržel tento příspěvek ve svém předchozím zaměstnání. [8] Roky odpracované dříve u jiné koordinované organizace se vezmou v úvahu při výpočtu tohoto nároku za předpokladu, že zaměstnanec nastoupil do střediska nejpozději 6 měsíců po ukončení zaměstnání u jiné organizace. [9] Nebo počínaje dnem, ke kterému byla pozastavena výplata platu zemřelého zaměstnance. -------------------------------------------------- PŘÍLOHA I PŘÍSPĚVEK ZA ZTRÁTU ZAMĚSTNÁNÍ Odkazy: a) článek 7 pracovního řádu; b) příloha V 78. zprávy Koordinačního výboru vládních rozpočtových znalců, srpen 1972. 1. Předpoklady pro poskytování příspěvku Odškodnění za ztrátu zaměstnání [1] lze poskytnout zaměstnanci, jehož pracovní poměr byl skončen z těchto důvodů: a) zrušení rozpočtového místa; b) změny v charakteru nebo úrovni pracovního místa, takže zaměstnanec již nemá požadovanou kvalifikaci; c) odstoupení členského státu, jehož je zaměstnanec státním příslušníkem, ze správní rady; d) přesun sídla střediska na vzdálenost větší než 100 km od místa, kde byl pracovník zaměstnán, odmítne-li zaměstnanec přeložení, pokud tato možnost nebyla uvedena v pracovní smlouvě; c) odnětí bezpečnostní prověrky [2] zaměstnance z jiných důvodů než disciplinárních. Příspěvek není poskytován, pokud: f) zaměstnanec získal ve středisku jiné místo ve stejné platové třídě; g) zaměstnanec byl jmenován na nové místo u jiné mezinárodní organizace ve stejném místě; h) pracovník jako státní zaměstnanec členského státu získal do 30 dnů po skončení pracovního poměru ze strany střediska placené místo ve státní správě svého státu; i) pracovní poměr zaměstnance skončil v důsledku disciplinárního řízení. 2. Výplata příspěvku zaměstnancům, kteří pracovali ve středisku méně než 10 let [3] Tito zaměstnanci mají za předpokladu, že jejich současný pracovní poměr ještě neskončil, nárok na příspěvek ve výši 50 % jejich čisté měsíční odměny násobené počtem měsíců [4], které zbývají do skončení jejich pracovního poměru až do výše maximálně pěti měsíčních odměn. Čistou odměnou se rozumí základní plat včetně všech dalších měsíčně vyplácených příspěvků. 3. Výplata příspěvku zaměstnancům, kteří pracovali u ústavu více než 10 let3 [5] Tito zaměstnanci mají nárok na příspěvek ve výši 100 % čisté měsíční odměny za každý rok služby ve středisku až do výše maximálně 24 měsíců. Výše příspěvku nepředstavuje počet měsíců [6], který přesahuje dobu, kterou by zaměstnanec musel pracovat před dosažením věkové hranice stanovené v článku 5 pracovního řádu. [1] Rozlišovat od odstupného, které představuje pouze vyřízení důchodových nároků. [2] Pouze v případě, je-li tato prověrka na dotyčném místě vyžadována. [3] Nebo 10 let nepřetržité služby ve středisku a jiné mezinárodní organizaci. [4] Nebo zlomky měsíce vyjádřené v třicetinách. [5] Nebo 10 let nepřetržité služby ve středisku a jiné mezinárodní organizaci. [6] Nebo zlomky měsíce vyjádřené v třicetinách. -------------------------------------------------- PŘÍLOHA II PŘÍSPĚVEK ZA PRÁCI V ZAHRANIČÍ 1. Zaměstnanec, který má podle článku 10 pracovního řádu nárok na tento příspěvek, obdrží měsíční příspěvek za práci v zahraničí. Částka příspěvku se rovná: a) u zaměstnance, který má nárok na příspěvek na domácnost: - 18 % referenčního platu během prvních deseti let služby, - 17 % referenčního platu během jedenáctého roku služby, - 16 % referenčního platu během dvanáctého roku služby, - 15 % referenčního platu od čtrnáctého roku služby; b) u zaměstnance, který nemá nárok na příspěvek na domácnost: - 14 % referenčního platu během prvních deseti let služby, - 13 % referenčního platu během jedenáctého roku služby, - 12 % referenčního platu během dvanáctého roku služby, - 11 % referenčního platu od čtrnáctého roku služby. 2. Referenčním platem je čistý měsíční plat v prvním stupni platové třídy zaměstnance. 3. Příspěvek za práci v zahraničí nesmí být nižší než základní plat odpovídající prvnímu stupni platové třídy B3. -------------------------------------------------- PŘÍLOHA III DĚTI A JINÉ VYŽIVOVANÉ OSOBY 1. Vyživované děti a) Manželské, právně uznané nemanželské nebo adoptované dítě je považováno za vyživovanou osobu zaměstnance, pokud tento zajišťuje trvale jeho výživu a vzdělání, a pokud toto dítě žije trvale s rodinou v místě, kde je pracovník zaměstnán nebo v místě, kde žije jeho druhý rodič. b) Dotyčný zaměstnanec musí předložit správnímu odboru kopie dokladů, které potvrzují, že dítě je závislé na jeho hmotné podpoře. c) Dítě se nepovažuje za vyživovanou osobu zaměstnance: - dosáhlo-li 26. roku věku, - pobírá-li před dosažením tohoto věku samo plat, příjem nebo honoráře, - pobírá-li zaměstnanec nebo manžel (manželka), který pečuje o dítě, příspěvek stejného druhu na základě vnitrostátních právních nebo správních předpisů nebo předpisů hostitelské země. d) Správní odbor je oprávněn požadovat ty úřední nebo notářské doklady, které považuje za potřebné k zjištění nároku na odpovídající příspěvek. 2. Ostatní vyživované osoby a) Kromě dítěte uvedeného v bodě 1 lze za vyživovanou osobu zaměstnance považovat osobu za těchto podmínek: - jedná se o rodiče nebo blízkého pokrevního příbuzného nebo příbuzného spřízněného sňatkem, - žije trvale se zaměstnancem nebo jeho manželem (manželkou) nebo je pravidelně přijímána do zařízení poskytujícího zvláštní lékařskou péči, - dotyčná osoba nemá dostatečné vlastní prostředky na svou výživu. b) Dotyčný zaměstnanec musí předložit správnímu odboru opisy listin, které potvrzují, že uvedená osoba je skutečně závislá na jeho hmotné podpoře. c) Správní odbor je oprávněn požadovat ty úřední nebo notářské doklady, které považuje za potřebné k zjištění nároku na odpovídající příspěvek. -------------------------------------------------- PŘÍLOHA IV ZDRAVOTNĚ POSTIŽENÉ VYŽIVOVANÉ OSOBY 1. Vyživovaná osoba je považována za zdravotně postiženou, pokud je lékařsky potvrzeno, že trpí vážným a trvalým postižením, které vyžaduje buď zvláštní péči, nebo dohled, které nejsou poskytovány zdarma, nebo zvláštní vzdělávání či přípravu. 2. O vyplácení tohoto příspěvku rozhoduje ředitel po konzultaci s komisí, kterou za tímto účelem zřídil a která zahrnuje alespoň jednoho lékaře. Rozhodnutí ředitele stanoví dobu, po kterou se má tento příspěvek vyplácet, s výhradou přezkumu. 3. Kritériem pro nárok podle těchto ustanovení je vážné a trvalé zhoršení fyzické nebo duševní činnosti. Vyživované osoby lze považovat za zdravotně postižené, pokud trpí: - vážným nebo chronickým poškozením centrálního nebo autonomního nervového systému, ať je způsobeno onemocněním mozku, myopatií nebo ochrnutím, - vážným poškozením pohybového ústrojí, - vážným poškozením jednoho nebo více smyslových orgánů, - chronickou duševní poruchou způsobující invaliditu. Výše uvedený seznam není vyčerpávající. Je uveden pouze jako příklad a nelze ho považovat za základ pro posouzení stupně invalidity nebo nezpůsobilosti. 4. Částka příspěvku se rovná částce příspěvku na vyživované dítě a připočítává se k této částce. 5. V případě, že dotyčný zaměstnanec nebo jeho domácnost má nárok na stejný příspěvek na základě vnitrostátního nebo mezinárodního systému, vyplácí středisko částku příspěvku, o kterou přesahuje sazba stanovená tímto pracovním řádu sazbu poskytovanou podle vnitrostátního nebo mezinárodního systému. -------------------------------------------------- PŘÍLOHA V PŘÍSPĚVEK NA NÁJEMNÉ 1. Výše příspěvku se rovná podílu z rozdílu mezi skutečným placeným nájemným, s výjimkou poplatků uvedených v čl. 11 odst. 5 písm. a), a paušální částkou představující: a) 15 % čistého základního platu pro zaměstnance platových tříd C a B až B4 včetně; b) 20 % čistého základního platu pro zaměstnance v platové třídě B5 a B6; c) 22 % čistého základního platu pro zaměstnance v platové třídě A1 a L1. 2. Výše uvedeným podílem je: a) 50 % u svobodných zaměstnanců a ženatých zaměstnanců (provdaných zaměstnankyň), kteří nevyživují žádné osoby; b) 55 % u zaměstnanců s jednou vyživovanou osobou; c) 60 % u zaměstnanců se dvěma nebo více vyživovanými osobami. 3. Příspěvek nesmí přesahovat: a) 10 % čistého základního platu dotyčného zaměstnance v platové třídě C až B4 včetně; b) 15 % čistého základního platu v platové třídě B5 a B6 a A1 a L1. Za čistý měsíční plat se považuje skutečný základní plat uvedený v roční platové tabulce schválené správní radou bez příspěvků nebo srážek. -------------------------------------------------- PŘÍLOHA VI CESTOVNÍ A STĚHOVACÍ VÝDAJE ODDÍL I — Cestovní výdaje zaměstnance a jeho rodinných příslušníků mezi místem bydliště a pracovištěm 1. Zaměstnanec s místem bydliště vzdáleným více než 100 km od svého pracoviště má nárok, za podmínek stanovených článkem 22 tohoto pracovního řádu, na náhradu skutečných cestovních výdajů: a) při nástupu do funkce za cestu z místa bydliště na pracoviště; b) při přeložení z pracoviště, kde nastoupil do zaměstnání, na jiné pracoviště vzdálené více než 100 km; c) při odchodu z funkce: - buď za cestu z pracoviště do místa bydliště v době náboru, - nebo za cestu z pracoviště do jiného místa bydliště než je uvedeno výše, za předpokladu, že výdaje, které mají být nahrazeny, nejsou vyšší. 2. Náhrada cestovních výdajů uvedených v odstavci 1 se zcela nebo částečně zamítá v těchto případech: a) nebyl-li nárok uplatněn v době, kdy zaměstnanec nastoupil do funkce; b) pokud celé nebo část těchto výdajů zaplatila vláda nebo jiný subjekt; c) pokud zaměstnanec, který odchází z funkce, neuskuteční cestu do tří měsíců počínaje dnem, ke kterému přestal plnit své povinnosti, nebo pokud správní odbor neobdržel žádost do 30 dnů po přestěhování; d) pokud zaměstnanec, který odchází z funkce, odstoupil před uplynutím 12 měsíců práce v středisku. 3. Zaměstnanci, kteří splňují podmínky uvedené v odstavci 1 a 2 a kteří pobírají příspěvek na domácnost, mají také nárok na: a) náhradu cestovních výdajů skutečně vynaložených manželem (manželkou) a vyživovanými dětmi, pokud se k zaměstnanci přistěhovali do místa jeho pracoviště; b) náhradu cestovních výdajů skutečně vynaložených manželem (manželkou) a vyživovanými dětmi, pokud se přestěhovali z jednoho pracoviště na jiné pracoviště vzdálené více než 100 km, není-li určena doba trvání přeložení a přesahuje-li tato doba dva měsíce; c) náhradu cestovních výdajů skutečně vynaložených manželem (manželkou) a vyživovanými dětmi, pokud zaměstnanec odchází z funkce, avšak náhrada může být zamítnuta v případě, že zaměstnanec odstoupí před uplynutím dvanácti měsíců práce ve středisku. 4. Pro manžela (manželku) a vyživované děti [1] platí stejná platová třída jako pro dotyčného zaměstnance. ODDÍL II — Stěhovací výdaje 1. Zaměstnanci, jejichž bydliště je od pracoviště vzdáleno více než 100 km, mají nárok na náhradu výdajů skutečně vynaložených na stěhování jejich osobního movitého majetku v těchto případech: a) při nástupu do funkce; b) při přeložení z jednoho pracoviště na jiné pracoviště vzdálené více než 100 km na neurčitou dobu přesahující dva měsíce; c) při odchodu z funkce, avšak náhrada může být zamítnuta, jestliže zaměstnanec odstoupí před uplynutím dvanácti měsíců práce ve středisku. 2. Náhrada výdajů vynaložených na stěhování osobního movitého majetku včetně balení se proplácí s tímto omezením: a) u zaměstnanců, kteří mají nárok na příspěvek na domácnost: 6000 kg | nebo 40 m3 | A navíc 750 kg nebo 5 m 3 na dítě, které bydlí se zaměstnancem. b) u zaměstnanců, kteří nemají nárok na příspěvek na domácnost: 4000 kg | nebo 27 m3 | Zaměstnanci musejí předložit vedoucímu správního a personálního odboru k předchozímu schválení nejméně dva odhady stěhovacích výdajů od různých společností společně se soupisem svého osobního movitého majetku [2], aby mohli požadovat náhradu výdajů podle tohoto oddílu. Náhrada se provádí pouze v rámci nároku a na základě nižšího odhadu. 3. Zaměstnanci mohou požadovat náhradu výdajů podle tohoto oddílu, pokud dotyčné výdaje nehradí vláda nebo jiný orgán. [1] Nebo vyživované osoby ve smyslu ustanovení přílohy IV. [2] Tyto dva odhady se musejí vztahovat na stejnou hmotnost (případně objem) přepravovanou na stejnou vzdálenost. -------------------------------------------------- PŘÍLOHA VII VÝDAJE NA PRACOVNÍ CESTU Zaměstnanci, které středisko vyslalo na pracovní cestu, mají podle článku 18 pracovního řádu nárok na náhradu veškerých cestovních výdajů a na denní příspěvek, které odpovídají nákladům na pobyt mimo jejich pracoviště. ODDÍL I – Dopravní prostředky Zaměstnanci musejí při svých pracovních cestách použít nejhospodárnější dostupný dopravní prostředek, s výhradou odchylek uvedených v tomto oddíle [1]. Za běžné dopravní prostředky se považují letadlo a vlak. Ředitel však může povolit, aby zaměstnanec vyslaný na pracovní cestu použil soukromé nebo služební vozidlo, zejména pokud lékař potvrdí, že nemůže ze zdravotních důvodů cestovat letadlem a cesta vlakem buď není možná, nebo je příliš dlouhá či nákladná. Pokud si zaměstnanec vyslaný na pracovní cestu nezvolí na základě řádného povolení nejhospodárnější dopravní prostředek, uplatňují se tato pravidla: - má nárok pouze na náhradu cestovních výdajů nejhospodárnějším dopravním prostředkem, - má nárok na příspěvek pouze po dobu, které by bylo zapotřebí při cestě nejhospodárnějším dostupným dopravním prostředkem, - pracovní doba, o kterou se v důsledku této cesty prodlouží doba, které by bylo zapotřebí při cestě nejhospodárnějším dostupným dopravním prostředkem, se odpočítává z jeho dovolené za kalendářní rok. 1. Cesta letadlem S výjimkou povolení ředitele cestují zaměstnanci ekonomickou třídou nebo jinou odpovídající třídou. 2. Cesta vlakem a) Zaměstnanci v platové třídě A4 a L4 mají nárok cestovat první třídou; b) všichni ostatní zaměstnanci cestují druhou třídou; c) při cestách vlakem v nočních hodinách v délce nejméně šesti hodin mají zaměstnanci nárok na náhradu nákladů na příplatek za lehátkový vůz, ne však lůžkový vůz; použijí-li lůžkový vůz, mají zaměstnanci nárok na náhradu nákladů na příplatek za lehátkový vůz 1. nebo 2. třídy v závislosti na jejich platové třídě; d) ředitel může povolit zaměstnanci v nižší platové třídě, aby cestoval se zaměstnancem ve vyšší platové třídě, usnadňuje-li to vykonání pracovní cesty; v těchto případech se provádí náhrada za vyšší sazbu. 3. Cesta autem — použití soukromého vozidla a) Zaměstnanci mohou v zájmu střediska obdržet povolení k jízdě soukromým vozidlem. V těchto případech mají nárok na příspěvek za kilometr, který se vypočte na základě nejkratší obvyklé trasy. Příspěvek se vypočte na základě sazby v zemi, ve které má středisko své sídlo, bez ohledu na to, v které zemi nebo zemích se cesta uskutečňuje. Platné sazby se oznámí v administrativním sdělení [2]. b) Dostal-li dotyčný zaměstnanec povolení, aby přepravil jiné zaměstnance střediska, je mu vyplacen dodatečný příspěvek za kilometr ve výši 10 % sazby za kilometr za každého cestujícího [3]; vzniknou-li při použití určité trasy zvláštní náklady (například dálniční poplatky, přeprava vozidla lodí nebo trajektem), jsou tyto náklady nahrazeny po předložení odpovídajících dokladů, s výjimkou cesty letadlem. c) Zaměstnanci, kteří používají vlastní vůz, musí předem prokázat, že mají uzavřené pojištění škod vzniklých třetím osobám a zejména cestujícím. d) V případě nehody středisko nehradí škodu na majetku. ODDÍL II — Denní příspěvek pro zaměstnance na pracovní cestě 1. Zaměstnanci na pracovní cestě mají nárok na denní příspěvek, jehož sazbu stanoví každý rok správní rada. Ředitel však může povolit: a) zvláštní sazby pro země, ve kterých jsou životní náklady vyšší nebo nižší než obvyklé; b) vyplacení vyššího denního příspěvku, než na který by měl zaměstnanec obvykle nárok, usnadňuje-li to vykonání pracovní cesty; c) výplatu příspěvku, muselo-li být během pracovní cesty poskytnuto volno z důvodů nemoci, ledaže se pracovní cesta konala v místě, ve kterém zaměstnanec žije. 2. Denní příspěvek se vypočítá takto: a) zaměstnanec má nárok na celý denní příspěvek za každých celých 24 hodin pracovní cesty [4]; b) za dobu kratší než 4 hodiny se denní příspěvek nevyplácí; c) trvá-li služební cesta déle než 4 hodiny, ale méně než 8 hodin, má zaměstnanec nárok na jednu čtvrtinu denního příspěvku. Stejně tak má nárok na jednu čtvrtinu denního příspěvku v případě doby delší než 4 hodiny, ale kratší než 8 hodin, která přesahuje každých dokončených 24 hodin; d) trvá-li pracovní cesta 8 hodin nebo déle, ale bez ubytování v hotelu, má zaměstnanec nárok na polovinu denního příspěvku. Stejně tak má nárok na jednu polovinu denního příspěvku v případě doby 8 hodin nebo delší, ale kratší než 24 hodin, která přesahuje každých dokončených 24 hodin; e) je-li během pracovní cesty nezbytné ubytování v hotelu, může být dotyčnému zaměstnanci vyplacen celý denní příspěvek; i) při výpočtu denního příspěvku se započítává do doby skutečného trvání pracovní cesty paušální doba, která vezme v úvahu dobu nezbytnou pro dopravu na nádraží nebo na letiště. Tato doba činí: - 2 hodiny při cestě vlakem, - 3 hodiny při cestě letadlem. 3. Snížený denní příspěvek Denní příspěvek se snižuje, a) je-li v cestě zahrnuto stravování a ubytování přes noc: o 15 % za každé hlavní jídlo a o 50 % za ubytování za noc; b) o tři desetiny, cestuje-li zaměstnanec v noci trajektem, lehátkovým nebo lůžkovým vozem nebo letadlem za dobu trvání cesty; c) o tři desetiny, cestuje-li zaměstnanec do místa svého úředního bydliště, pokud zde jeho rodina stále bydlí; d) o tři čtvrtiny, zajišťuje-li ubytování externí subjekt. 4. Příplatky k dennímu příspěvku Má se za to, že denní příspěvek pokrývá veškeré výdaje, které mohou zaměstnanci vzniknout na pracovní cestě, s výjimkou uvedených výdajů, které mohou být nahrazeny dodatečně: a) poplatky za víza a podobné poplatky v přímé souvislosti s pracovní cestou; b) náklady na přepravu nadměrných zavazadel s výslovným svolením ředitele; c) poštovní, telegrafní a meziměstské telefonní poplatky vynaložené ze služebních důvodů; d) náklady na reprezentaci, které vznikly zaměstnanci v souladu s podmínkami stanovenými ředitelem; e) platby za taxi za předpokladu, že ředitel vydal předem svůj souhlas, a oproti předložení dokladu. Překročí-li za jistých okolností výdaje na ubytování 60 % denního příspěvku, může středisko zcela nebo částečně nahradit rozdíl oproti předložení dokladu a na základě dostatečného zdůvodnění, že tyto dodatečné výdaje byly nevyhnutné. Tato náhrada nesmí přesáhnout 30 % denního příspěvku. [1] Tato ustanovení lze rozšířit na dočasné zaměstnance na základě rozhodnutí ředitele. [2] Celková vyplacená částka nesmí překročit částku, kterou by jinak muselo středisko zaplatit. [3] V těchto případech nemají "cestující" nárok na náhradu cestovních výdajů. [4] Tato doba se počítá ode dne a hodiny odjezdu ze střediska nebo domova zaměstnance až do dne a hodiny příjezdu do střediska nebo domů. Je-li zaměstnanec před nástupem pracovní cesty na dovolené, považuje se za den a hodinu den a hodina začátku pracovní cesty a je-li zaměstnanec na dovolené ihned po skončení pracovní cesty, je dnem a hodinou, která se používá k výpočtu, den a hodina, kdy pracovní cesta skončila. -------------------------------------------------- PŘÍLOHA VIII VOLNO Z DŮVODU NEMOCI, MATEŘSKÁ DOVOLENÁ A JINÉ MIMOŘÁDNÉ VOLNO 1. Nepřítomnost ze zdravotních důvodů a volno z důvodu nemoci a) Zaměstnanci nepřítomní z důvodů nemoci nebo úrazu déle než tři po sobě jdoucí dny musí do tří dnů po skončení práce předložit lékařské potvrzení. b) Přesáhne-li nepřítomnost z důvodu nemoci nebo úrazu, která netrvá déle než tři dny a pro kterou nebylo předloženo lékařské potvrzení, devět pracovních dnů v jednom kalendářním roce, může to mít za následek odpovídající snížení dovolené za kalendářní rok u dotyčného zaměstnance nebo odpovídající snížení jeho příjmů, vyčerpal-li již zcela svou dovolenou. c) Zaměstnanci nepřítomní z důvodu nemoci nebo úrazu mají při předložení lékařského potvrzení nárok na volno z důvodů nemoci s platem v plné výši a s přípěvky po dobu nejvýše třinácti po sobě jdoucích týdnů. d) Nepřetržitou nepřítomnost z důvodu nemoci nebo úrazu přesahující třináct po sobě jdoucích kalendářních týdnů může ředitel považovat za důvod pro skončení pracovního poměru. e) Časté opakování krátkodobé nepřítomnosti z důvodu nemoci může ředitel považovat za důvod pro skončení pracovního poměru. f) Ředitel střediska může kdykoli požadovat, aby dotyčný zaměstnanec podstoupil lékařskou prohlídku. 2. Nakažlivé nemoci, očkování a úrazy a) Zaměstnanec, který se nakazil nakažlivou nemocí, musí zůstat mimo pracoviště a neprodleně nahlásit tyto okolnosti vedoucímu správního a personálního odboru. Je-li nakažlivá nemoc hlášena v rodině zaměstnance nebo mezi jeho blízkými přáteli, musí zaměstnanec neprodleně informovat vedoucího správního a personálního odboru a podřídit se hygienickým preventivním opatřením, která případně vedoucí nařídí. Všichni zaměstnanci, kteří byli v kontaktu s osobou, která se nakazila nakažlivou nemocí, a musí z tohoto důvodu zůstat mimo službu, mají nárok na všechny své příjmy; tato nepřítomnost se neodčítá z jejich nároku na volno z důvodu nemoci nebo na dovolenou za kalendářní rok. b) Zaměstnanec se musí případně podrobit potřebnému očkování. c) Zaměstnanec musí neprodleně nahlásit vedoucímu správního a personálního odboru všechny úrazy, ke kterým došlo v práci nebo mimo středisko, i když se mohou na první pohled jevit jako bezvýznamné, společně se jmény a adresami svědků. 3. Mimořádné volno, volno v případě svatby a mateřská dovolená a) Ředitel střediska může z mimořádných nebo naléhavých soukromých důvodů udělit plně nebo částečně placené mimořádné volno, které nepřesahuje osm pracovních dnů ročně, nebo neplacené volno. b) Plně placené mimořádné volno v délce šesti pracovních dnů se poskytuje zaměstnanci v případě jeho svatby. c) Plně placená mateřská dovolená, která se nezapočítává do volna z důvodů nemoci nebo do dovolené za kalendářní rok, se zaměstnanci poskytuje při předložení příslušného lékařského potvrzení. Mateřská dovolená trvá šestnáct týdnů, počínaje šest týdnů před očekávaným datem porodu. Nastane-li porod po očekávaném termínu, prodlužuje se dovolená do doby deseti týdnů od porodu. -------------------------------------------------- PŘÍLOHA IX SLOŽENÍ A POSTUPY DISCIPLINÁRNÍCH KOMISÍ 1. Složení disciplinární komise Disciplinární komise se skládá ze: a) zaměstnance platové třídy A nebo L jmenovaného ředitelem jako předseda, který však není vedoucím správního a personálního odboru nebo osobou, které je dotyčný zaměstnanec odpovědný; b) zaměstnance jmenovaného ředitelem; c) zaměstnance ve stejné platové třídě jako dotyčný zaměstnanec a jím jmenovaného; c) vedoucího správního a personálního odboru jako právního poradce bez práva hlasovat. 2. Postup a) Disciplinární komise se seznámí se všemi dokumenty potřebnými pro posouzení případu. Přeje-li si to zúčastněná strana, komise ji vyslechne. Zúčastněná strana si může přizvat na pomoc zaměstnance střediska nebo se jím nechat zastupovat. Disciplinární komise vyslechne rovněž jiné osoby, považuje-li to za účelné. b) Jednání disciplinární komise jsou neveřejná. Její členové nesmějí vyzradit informace, které se dozvěděli během řízení nebo podrobnosti o řízení. c) Disciplinární komise předloží své odůvodněné stanovisko řediteli. Toto stanovisko obsahuje doporučení, zda je vhodná nějaká sankce a případně druh sankce. -------------------------------------------------- PŘÍLOHA X ODVOLACÍ KOMISE A. Pravomoc Odvolací komise má pravomoc urovnávat spory vzniklé v souvislosti s porušením tohoto pracovního řádu nebo pracovních smluv podle článku 7. Za tímto účelem rozhoduje o odvoláních proti rozhodnutím ředitele podaných současnými nebo bývalými zaměstnanci nebo dědici a nabyvateli jejich majetku. B. Složení a postavení a) Odvolací komise se skládá z předsedy a dvou členů. Tito se mohou nechat zastupovat zástupci. Předseda nebo jeden z členů či jeden z jejich zástupců musí mít právnické vzdělání. b) Předsedu, jeho zástupce, členy a jejich zástupce jmenuje správní rada střediska na období dvou let, a to z osob, které nejsou zaměstnanci střediska. Nemůže-li některý z nich vykonávat svou funkci, uskuteční se nové jmenování na dobu zbývající do konce tohoto období. c) Zasedání odvolací komise jsou usnášeníschopná, je-li přítomen předseda nebo jeho zástupce a dva členové nebo jejich zástupci. d) Při výkonu své funkce jsou členové komise zcela nezávislí. e) Správní rada střediska stanoví příjmy předsedy, členů a jejich zástupců. f) Odvolací komise stanoví svůj vlastní řád s výhradou ustanovení této přílohy. C. Sekretariát a) Ředitel jmenuje tajemníka komise, který je zaměstnancem střediska. b) Při výkonu své funkce jedná tajemník komise jako zapisovatel a podléhá výhradně pravomoci komise. D. Odvolání a) Odvolání předložená komisi jsou přípustná pouze tehdy, nebylo-li odvolateli předtím vyhověno prostřednictvím interního administrativního odvolání k řediteli. b) Odvolatel může ve lhůtě dvaceti dnů od oznámení napadeného rozhodnutí nebo ode dne odmítnutí nálezů prostředníka podat písemnou žádost, aby odvolací komise zrušila nebo změnila toto rozhodnutí. Tato žádost je adresována vedoucímu správního a personálního odboru střediska, který potvrdí její přijetí a zahájí postup ke svolání komise. c) Odvolání musí být podáno na sekretariátu odvolací komise do dvou měsíců ode dne oznámení napadeného rozhodnutí. Avšak ve výjimečných případech, zejména v otázkách důchodu, může odvolací komise uznat odvolání podaná do jednoho roku ode dne oznámení napadeného rozhodnutí. d) Odvolání musejí být písemná; musejí v nich být uvedeny všechny důvody odvolání přednesené odvolatelem a současně musejí být předloženy podpůrné dokumenty. e) Odvolání nemají odkladný účinek. E. Předběžný postup a) Odvolání musejí být neprodleně předána řediteli, který k nim uvede písemné připomínky. Opis těchto připomínek musí být do jednoho měsíce ode dne podání odvolání předán tajemníkovi komise a odvolateli, který může do dvaceti dnů podat písemnou repliku, jejíž opis předá tajemník komise neprodleně řediteli. b) Odvolání společně s písemnými vyjádřeními a důkazy, připomínkami ředitele a případnou replikou odvolatele předá tajemník komise jejím členům do tří měsíců od podání odvolání a nejméně patnáct dnů před dnem zasedáním, na kterém má být odvolání přezkoumáno. F. Svolání komise Odvolací komisi svolává její předseda. Komise přezkoumává v zásadě odvolání, která jí byla předložena, do čtyř měsíců ode dne jejich podání. G. Zasedání komise a) Zasedání odvolací komise jsou neveřejná (nerozhodne-li komise jinak). Jednání komise jsou tajná. b) Ředitel nebo jeho zástupce se společně s odvolatelem účastní řízení a mohou činit ústní prohlášení na podporu důvodů uvedených ve svých písemných vyjádřeních. c) Komise může požadovat předložení dokladů, které považuje za účelné pro zvážení odvolání. Tyto předložené doklady musejí být rovněž sděleny řediteli a odvolateli. d) Komise vyslechne strany a ty svědky, jejichž výpovědi považuje za užitečné. Zaměstnanec předvolaný jako svědek se musí dostavit před komisi a nesmí odmítnout poskytnutí požadovaných informací. e) Osoby, které se účastní zasedání komise, nesmějí v žádném případě vyzradit skutečnosti, o kterých se dověděly na zasedání, nebo stanoviska vyjádřená během řízení. H. Rozhodnutí komise a) Ve výjimečných případech může komise přijmout předběžné opatření, kterým se staví výkon napadeného opatření až do konečného rozhodnutí v souladu s níže uvedenými body. b) Rozhodnutí se přijímají většinou hlasů. Musejí být písemná a odůvodněná. Proti těmto rozhodnutím se nelze odvolat a pro obě strany jsou vykonatelná ode dne jejich oznámení. c) Komisi však lze požádat o opravu rozhodnutí, které obsahuje věcné vady. Žádost o opravu musí být předána do šesti měsíců ode dne, kdy byla vada zjištěna. --------------------------------------------------