5)

Vkládají se nové články, které znějí: „Článek 8a Používání samoobslužných systémů za účelem předběžného zanesení údajů do systému EES 1. Osobám, jejichž překročení hranic podléhá registraci v systému EES v souladu s článkem 6a, může být za účelem předběžného zanesení údajů uvedených v odst. 4 písm. a) tohoto článku do systému EES povoleno použití samoobslužných systémů, pokud jsou splněny všechny následující podmínky: a) cestovní doklad obsahuje elektronický nosič dat (čip) a pravost a neporušenost údajů uložených v čipu je ověřena pomocí úplné řady platných certifikátů; b) cestovní doklad obsahuje zobrazení obličeje zaznamenané v elektronickém nosiči dat (čipu), které je v samoobslužném systému technicky dostupné, aby bylo možné ověřit totožnost držitele cestovního dokladu porovnáním zobrazení obličeje zaznamenaného v elektronickém nosiči dat (čipu) se zobrazením obličeje pořízeným na místě; je-li to z technického i právního hlediska možné, lze toto ověření provést porovnáním otisků prstů pořízených na místě s otisky prstů zaznamenanými v elektronickém nosiči dat (čipu) cestovního dokladu. 2. Samoobslužný systém v souladu s odstavcem 1 tohoto článku ověří u dané osoby existenci předchozí registrace v systému EES a v souladu s čl. 23 odst. 2 nařízení (EU) 2017/2226 ověří totožnost státního příslušníka třetí země. 3. V souladu s čl. 23 odst. 4 nařízení (EU) 2017/2226 provádí samoobslužný systém zjištění totožnosti v souladu s článkem 27 uvedeného nařízení. Kromě toho se v souladu s čl. 23 odst. 4 nařízení (EU) 2017/2226 při zjišťování totožnosti v systému EES: a) v případě státních příslušníků třetích zemí, kteří podléhají vízové povinnosti za účelem překročení vnějších hranic, pokud vyhledávání v systému VIS na základě údajů uvedených v čl. 18 odst. 1 nařízení (ES) č. 767/2008 ukáže, že daná osoba je v systému VIS zaznamenána, provede v souladu s čl. 18 odst. 6 nařízení (ES) č. 767/2008 ověření otisků prstů v údajích systému VIS. Pokud ověření podle odstavce 2 tohoto článku nevedlo k výsledku, nahlédne se do údajů v systému VIS za účelem zjištění totožnosti v souladu s článkem 20 nařízení (ES) č. 767/2008; b) v případě státních příslušníků třetích zemí, kteří nepodléhají vízové povinnosti za účelem překročení vnějších hranic a kteří nejsou nalezeni v systému EES po zjišťování totožnosti provedeném v souladu s článkem 27 nařízení (EU) 2017/2226, v souladu s článkem 19a nařízení (ES) č. 767/2008 nahlédne do údajů v systému VIS. 4. Pokud údaje týkající se dané osoby uvedené v odstavci 1 tohoto článku nejsou zaznamenány v systému EES podle odstavců 2 a 3: a) státní příslušníci třetích zemí, kteří za účelem překročení vnějších hranic podléhají vízové povinnosti, musí do systému EES prostřednictvím samoobslužného systému předběžně zanést údaje uvedené v čl. 16 odst. 1, čl. 16 odst. 2 písm. c) až f) nařízení (EU) 2017/2226 a případně údaje uvedené v čl. 16 odst. 6 uvedeného nařízení a státní příslušníci třetích zemí, kteří za účelem překročení vnějších hranic nepodléhají vízové povinnosti, musí do systému EES prostřednictvím samoobslužného systému předběžně zanést údaje uvedené v čl. 17 odst. 1 písm. a), b) a c) a čl. 16 odst. 2 písm. c) uvedeného nařízení, popřípadě údaje uvedené v čl. 17 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení; b) následně musí být daná osoba předána příslušníku pohraniční stráže, který: i) provede předběžné zanesení dotčených údajů v případě, že nebylo možné získat všechny požadované údaje prostřednictvím samoobslužného systému; ii) ověří: — zda cestovní doklad použitý v samoobslužném systému odpovídá dokladu, který daná osoba příslušníku pohraniční stráže předkládá, — zda zobrazení obličeje dotčené osoby pořízené na místě odpovídá zobrazení obličeje, které bylo získáno prostřednictvím samoobslužného systému, a — v případě osob, které nejsou držiteli víza požadovaného podle nařízení (ES) č. 539/2001, zda otisky prstů dotčené osoby pořízené na místě odpovídají otiskům prstů, které byly získány prostřednictvím samoobslužného systému; iii) po rozhodnutí o povolení nebo odepření vstupu potvrdí údaje uvedené v písmeni a) tohoto odstavce a vloží do systému EES údaje požadované podle čl. 16 odst. 2 písm. a) a b) a čl. 18 odst. 6 písm. a), b), c) a d) nařízení (EU) 2017/2226. 5. Pokud činnosti podle odstavců 2 a 3 ukazují, že údaje o dané osobě uvedené v odstavci 1 jsou zaznamenány v systému EES, samoobslužný systém zhodnotí, zda je třeba některé údaje uvedené v odst. 4 písm. a) aktualizovat. 6. Pokud zhodnocení uvedené v odstavci 5 ukáže, že pro danou osobu uvedenou v odstavci 1 je v systému EES registrován individuální soubor, ale že její údaje je třeba aktualizovat, daná osoba: a) aktualizuje údaje v systému EES jejich předběžným zanesením prostřednictvím samoobslužného systému; b) musí být předána příslušníku pohraniční stráže, který ověří správnost aktualizace podle písmena a) tohoto odstavce a po přijetí rozhodnutí o povolení nebo odepření vstupu, aktualizuje individuální soubor v souladu s čl. 14 odst. 2 nařízení (EU) 2017/2226. 7. Samoobslužné systémy se provozují pod dohledem příslušníka pohraniční stráže, který je odpovědný za odhalování jakéhokoliv nevhodného, podvodného nebo nestandardního používání samoobslužného systému. Článek 8b Používání samoobslužných systémů a elektronických bran za účelem překročení hranic osobami, jejichž překročení hranic podléhá registraci v systému EES 1. Osobám, jejichž překročení hranic podléhá registraci v systému EES v souladu s článkem 6a, může být za účelem provedení hraničních kontrol povoleno použití samoobslužného systému, pokud jsou splněny všechny následující podmínky: a) cestovní doklad obsahuje elektronický nosič dat (čip) a pravost a neporušenost údajů uložených v čipu je ověřena pomocí úplné řady platných certifikátů; b) cestovní doklad obsahuje zobrazení obličeje zaznamenané v elektronickém nosiči dat (čipu), které je v samoobslužném systému technicky dostupné, aby bylo možné ověřit totožnost držitele cestovního dokladu porovnáním tohoto zobrazení obličeje se zobrazením obličeje pořízeným na místě; a c) dotčená osoba již je zaznamenána nebo předběžně zaznamenána v systému EES. 2. Jsou-li podmínky stanovené v odstavci 1 tohoto článku splněny, lze hraniční kontroly při vstupu stanovené v čl. 8 odst. 2 a v čl. 8 odst. 3 písm. a) a b) a hraniční kontroly při výstupu stanovené v čl. 8 odst. 2 a v čl. 8 odst. 3 písm. g) a h) provést prostřednictvím samoobslužného systému. Pokud jsou hraniční kontroly při výstupu prováděny prostřednictvím systému automatizované hraniční kontroly, zahrnuje kontroly stanovené v čl. 8 odst. 3 písm. h). Pokud je dané osobě povolena účast ve vnitrostátním programu pro usnadnění postupů zavedeném členským státem podle článku 8d, mohou hraniční kontroly prováděné prostřednictvím samoobslužného systému při vstupu upustit od přezkoumání aspektů uvedených v čl. 8 odst. 3 písm. a) bodech iv) a v) při překračování vnějších hranic tohoto členského státu nebo vnějších hranic členského státu, který uzavřel dohodu s členským státem, jenž povolil účast v souladu s čl. 8d odst. 9. 3. Výsledky hraničních kontrol provedených prostřednictvím samoobslužného systému musí být při vstupu a výstupu k dispozici příslušníku pohraniční stráže. Tento příslušník pohraniční stráže výsledky hraničních kontrol monitoruje a při zohlednění těchto výsledků povolí vstup nebo výstup, nebo danou osobu předá jinému příslušníku pohraniční stráže, který provede další kontroly. 4. Daná osoba musí být předána jinému příslušníku pohraniční stráže podle odstavce 3 v kterémkoliv z těchto případů: a) pokud není splněna jedna nebo více podmínek uvedených v odstavci 1; b) pokud kontroly při vstupu nebo výstupu stanovené v odstavci 2 odhalí, že nebyla splněna jedna nebo více podmínek pro vstup nebo výstup; c) pokud výsledky kontrol při vstupu nebo výstupu stanovených v odstavci 2 zpochybňují totožnost osoby nebo pokud odhalují, že dotčená osoba je považována za hrozbu pro vnitřní bezpečnost, veřejný pořádek nebo mezinárodní vztahy členského státu nebo za hrozbu pro veřejné zdraví; d) v případě pochybností; e) pokud nejsou k dispozici elektronické brány. 5. Kromě případů uvedených v odstavci 4 může příslušník pohraniční stáže, který dohlíží na překračování hranic, rozhodnout o předání osob používajících samoobslužný systém příslušníku pohraniční stráže také na základě jiných důvodů. 6. Osobám, jejichž překročení hranic podléhá registraci v systému EES v souladu s čl. 6a odst. 1 a které za účelem provedení hraničních kontrol použily samoobslužný systém, může být povoleno použití elektronické brány. Pokud se použije elektronická brána, odpovídající registrace záznamu o vstupu/výstupu a propojení tohoto záznamu s odpovídajícím individuálním souborem podle článku 14 nařízení (EU) 2017/2226 se provede v okamžiku překročení hranic prostřednictvím elektronické brány. Pokud jsou elektronická brána a samoobslužný systém fyzicky odděleny, provede se ověření totožnosti uživatele u elektronické brány, aby se zajistilo, že osoba používající elektronickou bránu odpovídá osobě, která použila samoobslužný systém. Ověření se provádí na základě alespoň jednoho biometrického identifikátoru. 7. Pokud podmínky uvedené v odst. 1 písm. a), nebo b) nebo v obou písmenech tohoto článku nejsou splněny, část hraničních kontrol při vstupu podle čl. 8 odst. 3 písm. a) a b) a část hraničních kontrol při výstupu podle čl. 8 odst. 3 písm. g) a h) lze provádět prostřednictvím samoobslužného systému. Příslušník pohraniční stráže může provést pouze ta ověření podle čl. 8 odst. 3 písm. a) a b) a čl. 8 odst. 3 písm. g) a h), jež nemohla být provedena prostřednictvím samoobslužného systému. Dále musí příslušník pohraniční stráže ověřit, zda cestovní doklad použitý v samoobslužném systému odpovídá dokladu, který daná osoba příslušníku pohraniční stráže předkládá. 8. Samoobslužné systémy a elektronické brány se musí používat pod dohledem příslušníka pohraniční stráže, který je odpovědný za odhalování jakéhokoliv nevhodného, podvodného nebo nestandartního používání samoobslužného systému nebo elektronické brány. 9. Tímto článkem není dotčena možnost, aby členské státy umožnily při překračování hranic občanům Unie, občanům států Evropského sdružení volného obchodu, které jsou členy Evropského hospodářského prostoru, občanům Švýcarska a státním příslušníkům třetích zemí, jejichž překročení hranic nepodléhá registraci v systému EES, používat samoobslužné systémy nebo elektronické brány. Článek 8c Normy pro systémy automatizované hraniční kontroly Systémy automatizované hraniční kontroly musí být pokud možno navrženy tak, aby je mohli využívat všichni, s výjimkou dětí mladších 12 let. Musí být rovněž navrženy tak, aby byla plně respektována lidská důstojnost, zejména s ohledem na zranitelné osoby. Jestliže se členské státy rozhodnou používat systémy automatizované hraniční kontroly, zajistí přítomnost dostatečného počtu zaměstnanců, kteří dotčeným osobám poskytnou při používání těchto systémů pomoc. Článek 8d Vnitrostátní programy pro usnadnění postupů 1. Každý členský stát může zavést dobrovolný program (dále jen „vnitrostátní program pro usnadnění postupů“), aby umožnil státním příslušníkům třetích zemí, nebo státním příslušníkům určité třetí země, kteří nepožívají právo na volný pohyb podle práva Unie, využít při překročení vnějších hranic členského státu usnadnění postupů podle odstavce 2. 2. Odchylně od ustanovení čl. 8 odst. 3 písm. a), pokud jde o státní příslušníky třetích zemí uvedené v odstavci 1 tohoto článku, kterým je povolena účast ve vnitrostátním programu pro usnadnění postupů, důkladné kontroly při vstupu nemusí v případě, že takový státní příslušník třetí země překračuje vnější hranice členského státu, zahrnovat posuzování aspektů uvedených v čl. 8 odst. 3 písm. a) bodech iv) a v). 3. Členský stát provádí předběžné posouzení státních příslušníků třetích zemí, kteří žádají o účast ve vnitrostátním programu pro usnadnění postupů, aby ověřil zejména to, zda jsou splněny podmínky uvedené v odstavci 4. Předběžná posouzení těchto státních příslušníků třetích zemí provádějí příslušníci pohraniční stráže, vízové orgány vymezené v čl. 4 bodě 3 nařízení (ES) č. 767/2008 nebo imigrační orgány vymezené v čl. 3 odst. 1 bodě 4 nařízení (EU) 2017/2226. 4. Orgány uvedené v odstavci 3 povolí účast osoby ve vnitrostátním programu pro usnadnění postupů pouze tehdy, pokud jsou splněny všechny následující podmínky: a) žadatel splňuje podmínky vstupu stanovené v čl. 6 odst. 1; b) cestovní doklad žadatele a případně jeho vízum, dlouhodobé vízum nebo povolení k pobytu jsou platné a nejsou padělané, napodobené nebo pozměněné; c) žadatel prokáže potřebu často nebo pravidelně cestovat nebo zdůvodní svůj záměr často nebo pravidelně cestovat; d) žadatel prokáže svou bezúhonnost a spolehlivost, zvláště pokud se jedná o použití případných předchozích víz nebo víz s omezenou územní platností v souladu s právními předpisy, svou ekonomickou situaci v zemi původu a skutečný úmysl opustit území členských států před koncem oprávněného pobytu. V souladu s článkem 25 nařízení (EU) 2017/2226 musí mít orgány uvedené v odstavci 3 tohoto článku přístup k systému EES, aby mohly ověřit, zda žadatel v minulosti nepřekročil maximální délku oprávněného pobytu na území členských států; e) žadatel zdůvodní účel a podmínky zamýšlených pobytů; f) žadatel má dostatečné prostředky pro obživu jak na dobu předpokládaného pobytu, tak na návrat do své země původu nebo bydliště, nebo je schopen si tyto prostředky legálním způsobem opatřit; g) je nahlédnuto do SIS. 5. První účast ve vnitrostátním programu pro usnadnění postupů se povoluje na dobu nejvýše jednoho roku. Účast může být prodloužena nejvýše o dalších pět let nebo do skončení doby platnosti cestovního dokladu či uděleného víza pro více vstupů, dlouhodobého víza a povolení k pobytu podle toho, která doba je kratší. Pokud je účast prodloužena, členský stát každý rok opětovně posoudí situaci každého státního příslušníka třetí země, kterému je povolena účast ve vnitrostátním programu pro usnadnění postupů, aby se na základě aktualizovaných informací zajistilo, že tento státní příslušník třetí země nadále splňuje podmínky stanovené v odstavci 4. Toto nové posouzení může proběhnout v okamžiku, kdy jsou prováděny hraniční kontroly. 6. Důkladné kontroly při vstupu podle čl. 8 odst. 3 písm. a) a b) a důkladné kontroly při výstupu podle čl. 8 odst. 3 písm. g) zahrnují rovněž ověření toho, že účast daného státního příslušníka třetí země ve vnitrostátním programu pro usnadnění postupů je platná. Příslušníci pohraniční stráže mohou provést ověření státního příslušníka třetí země, který využívá vnitrostátního programu pro usnadnění postupů, při vstupu podle čl. 8 odst. 3 písm. a) a b) a při výstupu podle čl. 8 odst. 3 písm. g) bez elektronického porovnání biometrických údajů, avšak na základě porovnání zobrazení obličeje zaznamenaného v elektronickém nosiči dat (čipu) a v individuálním souboru státního příslušníka třetí země v systému EES s obličejem tohoto státního příslušníka třetí země. Úplné ověření se provádí namátkově a na základě analýzy rizik. 7. Orgány uvedené v odstavci 3 okamžitě zruší účast ve vnitrostátním programu pro usnadnění postupů povolenou státnímu příslušníkovi třetí země, pokud se ukáže, že podmínky pro povolení účasti v uvedeném programu nebyly splněny, nebo přestaly být splňovány. 8. Při ověřování podle odstavce 3, zda žadatel splňuje podmínky stanovené v odstavci 4, se zejména posoudí, zda žadatel představuje riziko nedovoleného přistěhovalectví nebo riziko pro bezpečnost jakéhokoliv z členských států a zda zamýšlí opustit území členských států během oprávněného pobytu. Prostředky pro obživu na dobu předpokládaných pobytů se posuzují podle délky a účelu předpokládaného pobytu nebo pobytů a na základě porovnání s průměrnými cenami za stravu a ubytování v dotčených členských státech stanovenými pro levné ubytování, a to na základě referenčních částek stanovených členskými státy v souladu s čl. 39 odst. 1 písm. c). Za důkaz dostatečných prostředků pro obživu lze považovat též doklad o převzetí finančních nákladů nebo o ubytování v soukromí. Posouzení žádosti se zakládá zejména na pravosti a spolehlivosti předložených dokladů a na pravdivosti a spolehlivosti prohlášení učiněných žadatelem. Pokud má členský stát odpovědný za posuzování žádosti pochybnosti o žadateli, jeho prohlášeních nebo předložených podpůrných dokladech, může před vydáním rozhodnutí o žádosti konzultovat jiné členské státy. 9. Dva nebo více členských států, které zřídily vlastní vnitrostátní program pro usnadnění postupů podle tohoto článku, mohou mezi sebou uzavřít dohodu s cílem zajistit, aby osoby využívající jejich vnitrostátní programy pro usnadnění postupů mohly využívat usnadnění postupů uznaná jiným vnitrostátním programem pro usnadnění postupů. Kopie dohody se předá Komisi ve lhůtě jednoho měsíce ode dne uzavření dohody. 10. Členské státy při zřizování vnitrostátního programu pro usnadnění postupů zajistí, aby jejich systém, v němž se tento program provozuje, splňoval standardy zabezpečení údajů stanovené v článku 43 nařízení (EU) 2017/2226. Členské státy provedou náležité posouzení rizik týkajících se zabezpečení informací a jednoznačně vymezí odpovědnost za zabezpečení všech kroků celého procesu. 11. Do konce třetího roku uplatňování tohoto článku předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě hodnocení jeho provádění. Na základě uvedeného hodnocení může Evropský parlament nebo Rada vyzvat Komisi, aby navrhla vytvoření unijního programu pro často cestující státní příslušníky třetích zemí, kteří prošli předběžným posouzením.“