CS Úřední věstník Evropské unie L 153/62

SMĚRNICE 2014/53/EU EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY

ze dne 16. dubna 2014

o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se dodávání rádiových zařízení na trh a zrušení směrnice 1999/5/ES

(Text s významem pro EHP)

EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,

s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,

s ohledem na návrh Evropské komise,

po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,

s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru (1),

v souladu s řádným legislativním postupem (2),

vzhledem k těmto důvodům:

(1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/5/ES (3) byla několikrát podstatně pozměněna. Jelikož mají být provedeny další změny, měla by být tato směrnice v zájmu přehlednosti nahrazena.

(2) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 (4) stanoví pravidla pro akreditaci subjektů posuzování shody, rámec pro dozor nad trhem s výrobky a pro kontroly výrobků ze třetích zemí a stanoví obecné zásady označení CE.

(3) Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 768/2008/ES (5) stanoví společné zásady a referenční ustanovení, jež se mají použít napříč odvětvovými právními předpisy s cílem poskytnout ucelený základ pro revizi nebo přepracování uvedených právních předpisů. Směrnice 1999/5/ES by proto měla být upravena tak, aby byla v souladu s uvedeným rozhodnutím.

(4) Základní požadavky stanovené ve směrnici 1999/5/ES, které se týkají pevných koncových zařízení, tj. zajištění ochrany zdraví a bezpečnosti, osob a domácích zvířat a ochrany majetku a odpovídající úrovně elektromagnetické kompatibility, jsou náležitě upraveny směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2014/35/EU (6) a směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2014/30/EU (7). Tato směrnice by se proto neměla vztahovat na koncová zařízení pevných sítí.

(5) Otázky týkající se hospodářské soutěže na trhu s koncovými zařízeními jsou náležitě upraveny směrnicí Komise 2008/63/ES (8), zejména prostřednictvím povinnosti vnitrostátních regulačních orgánů zajistit zveřejnění podrobných technických specifikací rozhraní pro přístup k sítím. Není proto nutné, aby tato směrnice obsahovala požadavky k usnadnění hospodářské soutěže na trhu s koncovými zařízeními, na která se vztahuje směrnice 2008/63/ES.

(6) Zařízení, které k plnění svého účelu záměrně vysílá nebo přijímá rádiové vlny pro účely rádiové komunikace nebo rádiového určování, systematicky využívá rádiové spektrum. Aby se zajistilo účinné využívání rádiového spektra a zabránilo škodlivým interferencím, měla by spadat veškerá taková zařízení do oblasti působnosti této směrnice.

(7) Cíle stanovené směrnicí 2014/35/EU, které se týkají požadavků na bezpečnost, postačují pro rádiová zařízení, a měly by proto sloužit jako reference a být uplatňovány na základě této směrnice. Aby se zbytečně neopakovala tatáž ustanovení, kromě ustanovení o takových požadavcích, neměla by se směrnice 2014/35/EU vztahovat na rádiová zařízení.

(8) Základní požadavky v oblasti elektromagnetické kompatibility stanovené směrnicí 2014/30/EU postačují pro rádiová zařízení, měly by proto sloužit jako reference a uplatňovat se na základě této směrnice. Aby se zbytečně neopakovala tatáž ustanovení, kromě ustanovení o základních požadavcích, neměla by se směrnice 2014/30/EU vztahovat na rádiová zařízení.

(9) Tato směrnice by se měla vztahovat na všechny formy dodávání, včetně prodeje na dálku.

(10) S cílem zajistit, aby rádiové zařízení využívalo rádiové spektrum účinně a podporovalo účelné využívání tohoto spektra, by mělo být konstruováno tak, aby, v případě vysílače, je-li správně instalován, udržován a používán k zamýšlenému účelu, vysílal rádiové vlny, které nevytvářejí škodlivé interference, zatímco nežádoucí rádiové vlny vysílané vysílačem (například v sousedních kanálech) s potenciálně negativním dopadem na cíle politiky rádiového spektra by měly být omezeny na takovou míru, aby v souladu se stavem techniky ke škodlivé interferenci nedocházelo. V případě přijímače by měl být konstruován tak, aby měl takový výkon, který mu umožňuje fungovat, jak je zamýšleno, a chrání jej proti riziku škodlivé interference, zejména ze sdílených nebo sousedních kanálů, a tím podporuje zlepšení při účelném využívání sdílených nebo sousedních kanálů.

(11) Ačkoli přijímače samy o sobě nezpůsobují škodlivé interference, jsou přijímací možnosti stále významnějším faktorem při zajištění účelného využívání rádiového spektra prostřednictvím větší odolnosti přijímačů vůči škodlivým interferencím a nežádoucím signálům podle příslušných základních požadavků harmonizačních právních předpisů Unie.

(12) V některých případech je nezbytné společné fungování s jinými rádiovými zařízeními prostřednictvím sítí a připojení k rozhraním vhodného typu po celé Unii. Interoperabilita rádiových zařízení a příslušenství, jako jsou například nabíječky, zjednodušuje používání rádiových zařízení a snižuje množství zbytečného odpadu a náklady. Je nezbytné obnovit úsilí o vyvinutí jednotné nabíječky pro jednotlivé kategorie nebo třídy rádiových zařízení, zejména jako přínos pro spotřebitele a další konečné uživatele; tato směrnice by proto měla obsahovat konkrétní požadavky v tomto směru. Kompatibilní s jednotnou nabíječkou by měly být především mobilní telefony dodávané na trh.

(13) Ochranu osobních údajů a soukromí uživatelů a účastníků rádiových zařízení a ochranu před podvody lze zvýšit pomocí určitých funkčních charakteristik rádiových zařízení. Rádiová zařízení by proto měla být v příslušných případech navržena tak, aby takové funkční charakteristiky vykazovala.

(14) Rádiová zařízení mohou pomáhat při přístupu k tísňovým službám. Rádiová zařízení by proto měla být v příslušných případech navržena tak, aby vykazovala funkční charakteristiky nutné pro přístup k uvedeným službám.

(15) Rádiová zařízení jsou důležitá pro dobré životní podmínky a zaměstnání zdravotně postižených osob, které tvoří významnou a rostoucí část obyvatelstva členských států. Rádiová zařízení by proto měla být v příslušných případech navržena tak, aby je zdravotně postižené osoby mohly používat zcela bez úprav nebo jen s co nejmenší úpravou.

(16) Na soulad některých kategorií rádiových zařízení se základními požadavky stanovenými touto směrnicí může mít vliv přidání softwaru nebo úprava stávajícího softwaru. Uživatel, rádiové zařízení nebo třetí strana by měli mít možnost nahrát do rádiového zařízení software pouze v případě, že to neohrozí následný soulad tohoto rádiového zařízení s použitelnými základními požadavky.

(17) Za účelem doplnění nebo změn některých prvků této směrnice, které nejsou podstatné, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen„Smlouva o fungování EU“). Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.

(18) S cílem účinně řešit potřeby související s interoperabilitou, ochranou soukromých údajů a soukromí uživatelů a účastníků, ochranou před podvody, přístupem k tísňovým službám, používáním zdravotně postiženými uživateli nebo zabráněním nevyhovujícím kombinacím rádiových zařízení a softwaru, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o specifikaci kategorií nebo tříd rádiových zařízení, které musí splňovat jeden nebo více dodatečných základních požadavků uvedených v této směrnici, které uvedené potřeby řeší.

(19) Ověřování souladu kombinace rádiových zařízení a softwaru by se nemělo zneužívat k tomu, aby to zabraňovalo použití rádiového zařízení se softwarem dodávaným nezávislými stranami. Dostupnost informací o souladu zamýšlených kombinací rádiových zařízení a softwaru s právními předpisy pro veřejné orgány, výrobce i uživatele by měla přispět k podpoře hospodářské soutěže. Za účelem dosažení těchto cílů by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o specifikaci kategorií nebo tříd rádiových zařízení, u nichž je třeba, aby výrobci poskytovali informace o souladu zamýšlených kombinací rádiových zařízení a softwaru se základními požadavky stanovenými v této směrnici.

(20) Požadavek, aby se do centrálního systému muselo zaregistrovat rádiové zařízení, které má být uvedeno na trh, může zvýšit účinnost a účelnost dozoru nad trhem, a přispět tak k zajištění vysoké míry dodržování této směrnice. Takový požadavek s sebou nese dodatečnou zátěž pro hospodářské subjekty, a proto by se měl týkat pouze těch kategorií rádiových zařízení, u nichž se nedosáhlo vysoké míry souladu s požadavky. Za účelem zajištění uplatňování takového požadavku by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o specifikaci kategorií rádiových zařízení, která musí výrobci zaregistrovat do centrálního systému, a částí technické dokumentace, které mají být poskytnuty na základě informací o souladu zařízení s právními předpisy, které mají poskytnout členské státy, a po vyhodnocení rizika neuplatňování základních požadavků.

(21) Rádiové zařízení, které splňuje příslušné základní požadavky, by se mělo uvolnit do volného oběhu. U takového zařízení by se mělo umožnit jeho uvedení do provozu a používání k zamýšlenému účelu, v náležitých případech v souladu s pravidly udělování oprávnění k využívání rádiového spektra a poskytování dotčené služby.

(22) Aby se nekladly zbytečné překážky obchodu s rádiovými zařízeními na vnitřním trhu, členské státy by podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES (9) měly oznamovat ostatním členským státům a Komisi své návrhy v oblasti technických předpisů, jako jsou rádiová rozhraní, ledaže tyto technické předpisy umožňují členským státům dodržení závazných aktů Unie, jako jsou rozhodnutí Komise o harmonizovaném využívání rádiového spektra přijatá podle rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 676/2002/ES (10), nebo pokud odpovídají rádiovému zařízení, které lze v Unii uvést do provozu a používat bez omezení.

(23) Poskytování informací o rovnocennosti regulovaných rádiových rozhraní a podmínek jejich používání snižuje překážky vstupu rádiových zařízení na vnitřní trh. Komise by proto měla posoudit a stanovit rovnocennost regulovaných rádiových rozhraní a tyto informace zpřístupnit ve formě tříd rádiových zařízení.

(24) V souladu s rozhodnutím Komise 2007/344/ES (11) mají členské státy používat Informační systém o kmitočtovém spektru ERO (EFIS) zřízený Evropským komunikačním úřadem (ECO) s cílem dosáhnout prostřednictvím internetu veřejné dostupnosti srovnatelných informací o využívání rádiového spektra v každém členském státu. Výrobci mohou v EFIS vyhledávat informace o kmitočtech ve všech členských státech ještě před uvedením rádiového zařízení na trh, a posoudit tak, zda a za jakých podmínek lze takové rádiové zařízení v daném členském státě používat. Z tohoto důvodu není třeba do této směrnice vkládat dodatečná ustanovení, například předběžné oznámení, umožňující informování výrobců o podmínkách používání rádiových zařízení využívajících kmitočtová pásma, která nejsou harmonizována.

(25) V zájmu podpory výzkumu a demonstrací by mělo být možné na veletrzích, výstavách a podobných akcích vystavovat rádiová zařízení, která nejsou ve shodě s touto směrnicí a nelze je uvádět na trh, jestliže vystavovatelé zajistí, aby byl návštěvnické veřejnosti poskytován dostatek informací.

(26) Odpovědnost za soulad rádiového zařízení s touto směrnicí by měly nést hospodářské subjekty podle své úlohy v dodavatelském řetězci, aby byla zajištěna vysoká úroveň ochrany zdraví a bezpečnosti osob a domácích zvířat a ochrany majetku, odpovídající úroveň elektromagnetické kompatibility, účelné a účinné využívání rádiového spektra a v případě potřeby vysoká úroveň ochrany dalších veřejných zájmů, jakož i spravedlivá hospodářská soutěž na trhu Unie.

(27) Všechny hospodářské subjekty zapojené do dodavatelského a distribučního řetězce by měly přijmout vhodná opatření, která zajistí, aby na trh dodávaly pouze rádiová zařízení, která jsou ve shodě s touto směrnicí. Je nezbytné stanovit jasné a přiměřené rozdělení povinností odpovídající úloze jednotlivých hospodářských subjektů v dodavatelském a distribučním řetězci.

(28) Pro usnadnění komunikace mezi hospodářskými subjekty, orgány dozoru nad trhem a spotřebiteli by měly členské státy podněcovat hospodářské subjekty k tomu, aby kromě poštovní adresy uváděly také adresu webových stránek.

(29) Vzhledem k tomu, že výrobce podrobně zná proces navrhování a výroby, má nejlepší možnost provést postup posuzování shody. Posuzování shody by tedy mělo zůstat výhradně povinností výrobce.

(30) Výrobce by měl poskytnout dostatečné informace o zamýšleném použití rádiového zařízení, a umožnit tak jeho používání v souladu se základními požadavky. Může být nutné, aby tyto informace obsahovaly popis příslušenství, jako jsou antény, součástí, jako je software, a specifikace postupu instalace daného rádiového zařízení.

(31) Ukázalo se, že požadavek stanovený ve směrnici 1999/5/ES na to, aby bylo k zařízení přiloženo EU prohlášení o shodě, zjednodušuje a zlepšuje informovanost i účinnost dozoru nad trhem. Možnost poskytnout zjednodušené EU prohlášení o shodě umožnila snížit zátěž spojenou s tímto požadavkem, aniž by se přitom snížila jeho účinnost, a měla by proto být stanovena v této směrnici. Dále by v zájmu zajištění snadného a efektivního přístupu k EU prohlášení o shodě, včetně zjednodušeného EU prohlášení o shodě, mělo být možné je připevnit k obalu daného rádiového zařízení.

(32) Je nezbytné zajistit, aby rádiová zařízení z třetích zemí vstupující na trh Unie byla v souladu s touto směrnicí, a zejména aby je jejich výrobci podrobili řádným postupům posuzování shody. Mělo by být proto stanoveno, že dovozci mají zajistit, aby rádiová zařízení, která uvádějí na trh, byla v souladu s požadavky této směrnice, a aby na trh neuváděli rádiová zařízení, která s těmito požadavky v souladu nejsou či která představují riziko. Mělo by být rovněž stanoveno, že dovozci mají zajistit, aby byly provedeny postupy posuzování shody a aby označení rádiových zařízení a dokumentace vypracovaná výrobci byly k dispozici ke kontrole prováděné příslušnými vnitrostátními orgány.

(33) Při uvádění rádiového zařízení na trh by měl každý dovozce uvést na rádiovém zařízení své jméno, zapsaný obchodní název nebo zapsanou ochrannou známku a poštovní adresu, na níž jej lze kontaktovat. Pokud to rozměry nebo povaha rádiového zařízení neumožňují, mělo by být možné stanovit výjimky. Ty zahrnují i případ, kdy by dovozce musel za účelem uvedení svého jména a adresy otevřít obal rádiového zařízení.

(34) Distributor dodává rádiové zařízení na trh poté, co je na trh uvedl výrobce nebo dovozce, a měl by jednat s náležitou péčí, aby jeho nakládání s daným rádiovým zařízením nepříznivě neovlivnilo soulad tohoto zařízení s právními předpisy.

(35) Každý hospodářský subjekt, který buď uvede rádiové zařízení na trh pod svým vlastním jménem nebo ochrannou známkou, nebo je upraví tak, že to může ovlivnit soulad s touto směrnicí, by měl být považován za výrobce a měl by převzít povinnosti výrobce.

(36) Vzhledem k tomu, že jsou distributoři a dovozci blízko trhu, měli by být zapojeni do úkolů dozoru nad trhem, které provádějí příslušné vnitrostátní orgány, a měli by být připraveni aktivně se zúčastnit a poskytovat těmto orgánům všechny nezbytné informace týkající se dotčeného rádiového zařízení.

(37) Zajištění zpětné vysledovatelnosti rádiového zařízení v celém dodavatelském řetězci napomáhá zjednodušení a zvýšení účinnosti dozoru nad trhem. Účinný systém zpětné vysledovatelnosti usnadňuje orgánům dozoru nad trhem jejich úkol vysledovat hospodářské subjekty, které dodaly na trh nevyhovující rádiové zařízení. Pokud hospodářské subjekty uchovávají informace v souladu s požadavky této směrnice pro účely identifikace jiných hospodářských subjektů, neměly by mít povinnost aktualizovat tyto informace o jiných hospodářských subjektech, které jim buď dodaly rádiové zařízení, nebo kterým dodaly takové zařízení.

(38) Tato směrnice by se měla omezit na stanovení základních požadavků. Aby se usnadnilo posuzování shody s uvedenými požadavky, je nezbytné stanovit předpoklad shody pro rádiové zařízení, které je ve shodě s harmonizovanými normami přijatými v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1025/2012 (12) za účelem stanovení podrobných technických specifikací těchto požadavků.

(39) Nařízení (EU) č. 1025/2012 stanoví postup pro námitky proti harmonizovaným normám, pokud tyto normy nesplňují v plné míře požadavky této směrnice.

(40) Aby mohly hospodářské subjekty prokázat a příslušné orgány zaručit, že rádiové zařízení dodávané na trh splňuje základní požadavky, je nezbytné stanovit postupy posuzování shody. Rozhodnutí č. 768/2008/ES stanoví moduly postupů posuzování shody od nejmírnějšího po nejpřísnější podle míry souvisejícího rizika a požadované úrovně bezpečnosti. Pro účely zajištění souladu mezi jednotlivými odvětvími, jakož i s cílem vyhnout se ad hoc variantám by postupy posuzování shody měly být vybrány z těchto modulů.

(41) Výrobci by měli vypracovat EU prohlášení o shodě, ve kterém poskytnou informace požadované podle této směrnice o shodě rádiového zařízení s touto směrnicí a s ostatními příslušnými harmonizačními právními předpisy Unie.

(42) V zájmu zajištění účinného přístupu k informacím pro účely dozoru nad trhem by měly být informace, které jsou nutné ke zjištění všech použitelných aktů Unie, dostupné v jediném EU prohlášení o shodě. Aby se snížila administrativní zátěž pro hospodářské subjekty, může mít toto jediné EU prohlášení o shodě podobu složky tvořené příslušnými jednotlivými prohlášeními o shodě.

(43) Označení CE, které vyjadřuje shodu rádiového zařízení, je viditelným výsledkem celého postupu zahrnujícího posuzování shody v širším smyslu. Obecné zásady, kterými se označení CE řídí, jsou stanoveny v nařízení (ES) č. 765/2008. V této směrnici by měla být stanovena pravidla týkající se umisťování označení CE.

(44) Požadavek umístit na výrobky označení CE je důležitý pro informování spotřebitelů a veřejných orgánů. Směrnice 1999/5/ES umožnila umisťovat na zařízení malé velikosti zmenšené označení CE, zůstane-li viditelné a čitelné, čímž pomohla zjednodušit uplatňování tohoto požadavku, aniž by se snížila jeho účinnost, a tato možnost by proto měla být i součástí této směrnice.

(45) Ukázalo se, že požadavek stanovený ve směrnici 1999/5/ES umístit označení CE na obal zařízení usnadňuje vykonávání dozoru nad trhem, a měl by proto být součástí této směrnice.

(46) Členské státy by měly přijmout vhodná opatření k zajištění toho, aby rádiová zařízení mohla být uváděna na trh pouze za podmínky, že – jsou-li řádně instalována, udržována a používána k zamýšlenému účelu – jsou v souladu se základními požadavky uvedenými v této směrnici, a v případě základních požadavků k zajištění ochrany zdraví a bezpečnosti osob a domácích zvířat a ochrany majetku také za podmínek používání, které lze rozumně předvídat. Neplnění uvedeného základního požadavku by se u rádiových zařízení mělo posuzovat pouze za podmínek používání, které lze rozumně předvídat, tedy používání, které může vyplývat z dovoleného a snadno předvídatelného lidského chování.

(47) Vzhledem k rychlému tempu technologického přechodu k prostředí bez tištěných dokumentů by se Komise v případě, že je rádiové zařízení vybaveno zabudovaným displejem, měla v rámci přezkumu fungování této směrnice zabývat tím, zda je proveditelné požadavky na umístění jména výrobce, jeho zapsaného obchodního názvu nebo zapsané ochranné známky a jediného místa nebo poštovní adresy, na nichž jej lze kontaktovat, označení CE a EU prohlášení o shodě na výrobek nahradit funkcí buď automaticky zobrazující tyto informace při zapnutí rádiového zařízení, nebo umožňující, aby si konečný uživatel příslušné informace zobrazil. Dále by Komise v rámci tohoto zkoumání proveditelnosti měla v případě, že rádiové zařízení vybavené zabudovaným displejem funguje na zabudovanou baterii, která není předem nabita, zvážit použití snímatelných průhledných označení, která by překrývala zabudovaný displej a zobrazovala tytéž informace.

(48) Některé postupy posuzování shody stanovené v této směrnici vyžadují zapojení subjektů posuzování shody, které členské státy oznámily Komisi.

(49) Zkušenosti ukázaly, že kritéria stanovená ve směrnici 1999/5/ES, jež musí subjekty posuzování shody splnit, aby mohly být oznámeny Komisi, nedostačují k zajištění toho, aby tyto subjekty vykonávaly svou činnost na stejně vysoké úrovni výkonnosti v celé Unii. Je však nezbytné, aby všechny oznámené subjekty vykonávaly své povinnosti na stejné úrovni a za podmínek rovné hospodářské soutěže. K tomu je třeba stanovit povinné požadavky na subjekty posuzování shody, které si přejí být oznámeny za účelem poskytování služeb posuzování shody.

(50) Pokud subjekt posuzování shody prokáže, že splňuje kritéria stanovená harmonizovanými normami, mělo by se předpokládat, že splňuje odpovídající požadavky stanovené v této směrnici.

(51) Za účelem zajištění jednotné úrovně kvality posuzování shody je také nutné stanovit požadavky, které musí splnit oznamující orgány a ostatní subjekty zapojené do posuzování, oznamování a kontroly oznámených subjektů.

(52) Systém stanovený v této směrnici by se měl doplnit akreditačním systémem stanoveným v nařízení (ES) č. 765/2008. Vzhledem k tomu, že akreditace je základním prostředkem ověřování způsobilosti subjektů posuzování shody, měla by být rovněž používána pro účely oznamování.

(53) Vnitrostátní veřejné orgány v Unii by měly považovat za přednostní způsob prokázání odborné způsobilosti subjektů posuzování shody transparentní akreditací, jak je stanoveno v nařízení (ES) č. 765/2008, zajišťující nezbytnou míru důvěry v certifikáty shody. Vnitrostátní orgány se však mohou domnívat, že mají vhodné prostředky, aby toto hodnocení prováděly samy. V takovém případě by měly za účelem zajištění odpovídající úrovně důvěryhodnosti hodnocení prováděných jinými vnitrostátními orgány poskytnout Komisi a ostatním členským státům potřebné doklady, které prokazují, že hodnocené subjekty posuzování shody splňují příslušné regulační požadavky.

(54) Subjekty posuzování shody často zadávají část svých činností souvisejících s posuzováním shody subdodavatelům nebo dceřiným společnostem. V zájmu zachování úrovně ochrany požadované pro rádiová zařízení, která mají být uvedena na trh Unie, je nezbytné, aby subdodavatelé a dceřiné společnosti provádějící posuzování shody splňovali při provádění úkolů posuzování shody stejné požadavky jako oznámené subjekty. Je proto důležité, aby se posuzování způsobilosti a výkonnosti subjektů, jež mají být oznámeny, a kontrola již oznámených subjektů týkaly rovněž činností, které provádějí subdodavatelé a dceřiné společnosti.

(55) Je nezbytné zvýšit účelnost a transparentnost postupu oznamování, a zejména ho přizpůsobit novým technologiím, a umožnit tak oznamování on-line.

(56) Vzhledem k tomu, že oznámené subjekty mohou své služby nabízet na celém území Unie, je vhodné dát ostatním členským státům a Komisi možnost vznést námitky týkající se oznámeného subjektu. Je proto důležité stanovit dobu, během níž bude možné vyjasnit veškeré pochyby nebo obavy týkající se způsobilosti subjektů posuzování shody, dříve než začnou fungovat jako oznámené subjekty.

(57) Z důvodu konkurenceschopnosti je zásadně důležité, aby oznámené subjekty používaly postupy posuzování shody, aniž by zbytečně zatěžovaly hospodářské subjekty. Ze stejného důvodu a v zájmu zajištění rovného zacházení s hospodářskými subjekty je třeba zajistit jednotné technické používání postupů posuzování shody. Toho lze nejlépe dosáhnout vhodnou koordinací a spoluprací mezi oznámenými subjekty.

(58) Za účelem zajištění právní jistoty je nezbytné vyjasnit, že se na rádiová zařízení spadající do oblasti působnosti této směrnice vztahují pravidla týkající se dozoru nad trhem Unie a kontroly výrobků vstupujících na trh Unie stanovená v nařízení (ES) č. 765/2008. Tato směrnice by neměla členským státům bránit, aby si samy zvolily příslušné orgány, které tyto úkoly budou provádět.

(59) Směrnice 1999/5/ES již stanoví ochranný postup, který se používá pouze v případě, kdy se členské státy neshodnou, pokud jde o opatření přijatá členským státem. V zájmu zvýšení transparentnosti a zkrácení doby zpracování je nezbytné zlepšit stávající ochranný postup s cílem dosáhnout jeho větší účinnosti a využít odborných znalostí členských států.

(60) Rozhodnutí Komise přijatá na základě rozhodnutí č. 676/2002/ES mohou zahrnovat podmínky pro dostupnost a účelné využívání rádiového spektra, které mohou mít za důsledek omezení celkového počtu rádiových zařízení uvedených do provozu dané např. stanoveným datem (tzv. datem zániku), maximální mírou rozšíření nebo maximálním počtem rádiových zařízení v každém členském státě nebo po celé Unii. Tyto podmínky umožňují otevřít trh pro nová rádiová zařízení, přičemž je omezeno riziko vzniku škodlivé interference v důsledku příliš velkého počtu rádiových zařízení uvedených do provozu, i když jsou tato zařízení jednotlivě v souladu se základními požadavky uvedenými v této směrnici. Porušením těchto podmínek může vzniknout riziko ve vztahu k základním požadavkům, zejména riziko škodlivé interference.

(61) Stávající systém by měl být doplněn postupem, na jehož základě jsou zúčastněné strany informovány o plánovaných opatřeních, pokud jde o rádiová zařízení představující riziko pro zdraví a bezpečnost osob nebo pro ochranu jiných veřejných zájmů, jež jsou předmětem této směrnice. Tento postup by měl rovněž orgánům dozoru nad trhem umožnit, aby ve spolupráci s příslušnými hospodářskými subjekty začaly jednat co nejdříve, pokud jde o uvedená zařízení.

(62) Pokud se členské státy a Komise shodují, že opatření přijaté členským státem je oprávněné, neměl by se vyžadovat žádný další zásah Komise, kromě případů, kdy lze nesoulad s právními předpisy přisuzovat nedostatkům v harmonizované normě.

(63) Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení této směrnice by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (13).

(64) Prováděcí akty, jež upřesní, jakou podobu mají mít poskytované informace v případech omezení uvedení do provozu nebo stávajících požadavků pro povolení používání, a požadují, aby oznamující členský stát přijal nezbytná nápravná opatření ve vztahu k oznámenému subjektu, který nesplňuje nebo již nesplňuje požadavky pro své oznámení, by měly být přijímány poradním postupem.

(65) Prováděcí akty, jež: určí, zda některé kategorie elektrických nebo elektronických výrobků odpovídají definici „rádiového zařízení“; stanoví konkrétní pravidla zpřístupňování informací o souladu; stanoví konkrétní pravidla registrace a konkrétní pravidla umisťování registračního čísla na rádiové zařízení; a stanoví ekvivalence oznámených rádiových rozhraní a přidělí třídy rádiových zařízení, by měly být přijímány přezkumným postupem. Přezkumný postup by se měl rovněž použít, pokud jde o rádiová zařízení, jež jsou v souladu s právními předpisy, ale přesto představují riziko pro zdraví nebo bezpečnost osob nebo pro ochranu jiných veřejných zájmů.

(66) Je-li to nezbytné v závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech týkajících se rádiových zařízení, jež jsou v souladu s právními předpisy, ale přesto představují riziko pro zdraví nebo bezpečnost osob, měla by Komise přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty.

(67) V souladu se zavedenými postupy může výbor zřízený touto směrnicí užitečným způsobem přispívat k projednávání záležitostí týkajících se uplatňování této směrnice, na něž v souladu s jeho jednacím řádem upozorní předseda výboru nebo zástupce členského státu.

(68) Pokud jsou projednávány záležitosti týkající se této směrnice, které nesouvisejí s jejím prováděním nebo dodržováním, to znamená v rámci odborné skupiny Komise, měly by být Evropskému parlamentu v souladu se zavedenými postupy poskytnuty úplné informace a podklady a případně by měl být Evropský parlament přizván k účasti na těchto zasedáních.

(69) Komise by měla prostřednictvím prováděcích aktů a vzhledem k jejich zvláštní povaze bez použití nařízení (EU) č. 182/2011 rozhodnout, zda jsou opatření přijatá členskými státy ohledně nevyhovujících rádiových zařízení důvodná, či nikoli.

(70) Členské státy by měly stanovit sankce za porušení vnitrostátních právních předpisů přijatých na základě této směrnice a zajistit jejich uplatňování. Stanovené sankce by měly být účinné, přiměřené a odrazující.

(71) Je nezbytné stanovit přechodná opatření, která umožní dodávat na trh a uvádět do provozu rádiová zařízení, která již byla na trh uvedena v souladu se směrnicí 1999/5/ES.

(72) Věc byla konzultována s evropským inspektorem ochrany údajů.

(73) Jelikož cíle této směrnice, totiž zajistit, aby rádiová zařízení dodávaná na trh splňovala požadavky na vysokou úroveň ochrany zdraví a bezpečnosti, odpovídající úroveň elektromagnetické kompatibility a účelné a účinné využívání rádiového spektra bez škodlivých interferencí, a zároveň zajistit správné fungování vnitřního trhu, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jej může být z důvodu jeho rozsahu a účinků lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.

(74) Směrnice 1999/5/ES by měla být zrušena.

(75) Členské státy se v souladu se Společným politickým prohlášením členských států a Komise ze dne 28. září 2011 o informativních dokumentech (14) zavázaly, že v odůvodněných případech doplní oznámení o opatřeních přijatých za účelem provedení směrnice do vnitrostátního práva o jeden či více dokumentů, které objasňují vztah mezi jednotlivými složkami směrnice a příslušnými částmi vnitrostátních nástrojů. Ve vztahu k této směrnici považuje normotvůrce předložení těchto dokumentů za odůvodněné,

PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:

KAPITOLA I

OBECNÁ USTANOVENÍ

Článek 1

Předmět a oblast působnosti

1. Tato směrnice stanoví předpisový rámec pro dodávání rádiových zařízení na trh a jejich uvádění do provozu v Unii.

2. Tato směrnice se nevztahuje na zařízení uvedená v příloze I.

3. Tato směrnice se nevztahuje na rádiová zařízení používaná výlučně k činnostem, které se týkají veřejné bezpečnosti, obrany, bezpečnosti státu (včetně hospodářské prosperity státu, pokud tyto činnosti souvisejí s bezpečnostními záležitostmi státu), a k činnostem státu v oblasti trestního práva.

4. Na rádiová zařízení v oblasti působnosti této směrnice se nevztahuje směrnice 2014/35/EU, s výjimkou případů stanovených v čl. 3 odst. 1 písm. a) této směrnice.

Článek 2

Definice

1. Pro účely této směrnice se rozumí:

1) „rádiovým zařízením“ elektrický či elektronický výrobek, který záměrně vysílá nebo přijímá rádiové vlny pro účely rádiové komunikace nebo rádiového určování, nebo elektrický či elektronický výrobek, který je třeba doplnit příslušenstvím, například anténou, aby mohl záměrně vysílat nebo přijímat rádiové vlny pro účely rádiové komunikace nebo rádiového určování;

2) „rádiovou komunikací“ komunikace pomocí rádiových vln;

3) „rádiovým určováním“ určování polohy, rychlosti pohybu nebo dalších vlastností určitého objektu nebo získávání informací o těchto parametrech pomocí vlastností šíření rádiových vln;

4) „rádiovými vlnami“ elektromagnetické vlny o kmitočtu nižším než 3 000 GHz šířené prostorem bez umělého vedení;

5) „rádiovým rozhraním“ specifikace regulovaného využívání rádiového spektra;

6) „třídou rádiových zařízení“ třída označující určité kategorie rádiových zařízení, které se podle této směrnice pokládají za podobné, a rádiová rozhraní, pro která je toto rádiové zařízení určeno;

7) „škodlivou interferencí“ škodlivé rušení ve smyslu čl. 2 písm. r) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES (15);

8) „elektromagnetickým rušením“ elektromagnetické rušení ve smyslu čl. 3 odst. 1 bodu 5 směrnice 2014/30/EU;

9) „dodáním na trh“ či „dodáváním na trh“ jakékoli dodání rádiového zařízení k distribuci, spotřebě nebo použití na trhu Unie v rámci obchodní činnosti, ať už za úplatu, nebo bezplatně;

10) „uvedením na trh“ první dodání rádiového zařízení na trh Unie;

11) „uvedením do provozu“ první použití rádiového zařízení konečným uživatelem v Unii;

12) „výrobcem“ fyzická nebo právnická osoba, která vyrábí rádiové zařízení nebo si je nechává navrhnout nebo vyrobit a toto zařízení uvádí na trh pod svým jménem nebo ochrannou známkou;

13) „zplnomocněným zástupcem“ fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která byla písemně pověřena výrobcem, aby jednala jeho jménem při plnění konkrétních úkolů;

14) „dovozcem“ fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která uvádí na trh Unie rádiové zařízení ze třetí země;

15) „distributorem“ fyzická nebo právnická osoba v dodavatelském řetězci, jiná než výrobce nebo dovozce, která dodává rádiové zařízení na trh;

16) „hospodářskými subjekty“ výrobce, zplnomocněný zástupce, dovozce a distributor;

17) „technickou specifikací“ dokument, který předepisuje technické požadavky, které má rádiové zařízení splňovat;

18) „harmonizovanou normou“ harmonizovaná norma ve smyslu čl. 2 bodu 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1025/2012;

19) „akreditací“ akreditace ve smyslu čl. 2 bodu 10 nařízení (ES) č. 765/2008;

20) „vnitrostátním akreditačním orgánem“ vnitrostátní akreditační orgán ve smyslu čl. 2 bodu 11 nařízení (ES) č. 765/2008;

21) „posuzováním shody“ postup k prokázání, zda byly splněny základní požadavky této směrnice týkající se rádiového zařízení;

22) „subjektem posuzování shody“ subjekt, který vykonává činnosti posuzování shody;

23) „stažením z oběhu“ opatření, jehož cílem je navrácení rádiového zařízení, které již bylo zpřístupněno konečnému uživateli;

24) „stažením z trhu“ opatření, jehož cílem je zabránit, aby bylo rádiové zařízení, které se nachází v dodavatelském řetězci, dodáváno na trh;

25) „harmonizačními právními předpisy Unie“ veškeré právní předpisy Unie harmonizující podmínky uvádění výrobků na trh;

26) „označením CE“ označení, kterým výrobce vyjadřuje, že rádiové zařízení je ve shodě s příslušnými požadavky stanovenými v harmonizačních právních předpisech Unie, které upravují jeho umisťování.

2. Komise může přijmout prováděcí akty, v nichž určí, zda některé kategorie elektrických nebo elektronických výrobků odpovídají definici uvedené v odst. 1 bodě 1 tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 45 odst. 3.

Článek 3

Základní požadavky

1. Rádiové zařízení musí být konstruováno tak, aby byla zajištěna:

a) ochrana zdraví a bezpečnosti osob a domácích zvířat a ochrana majetku, včetně splnění cílů stanovených ve směrnici 2014/35/EU, co se týče požadavků na bezpečnost, avšak bez použití mezní hodnoty napětí;

b) odpovídající úroveň elektromagnetické kompatibility podle směrnice 2014/30/EU.

2. Rádiové zařízení musí být konstruováno tak, aby jak účinně využívalo rádiového spektra, tak podporovalo jeho účelné využívání, a zabránilo se tak škodlivým interferencím.

3. Rádiové zařízení v určitých kategoriích nebo třídách musí být konstruováno tak, aby bylo v souladu s následujícími základními požadavky:

a) rádiové zařízení funguje společně s příslušenstvím, zejména s jednotnými nabíječkami;

b) rádiové zařízení funguje společně s jinými rádiovými zařízeními prostřednictvím sítí;

c) rádiové zařízení lze připojit k rozhraním vhodného typu po celé Unii;

d) rádiové zařízení nemá nepříznivý vliv na síť či její provoz, ani nezneužívá zdroje sítě, a nezpůsobuje tak nepřijatelné zhoršení služby;

e) rádiové zařízení je vybaveno bezpečnostním zařízením, které zajišťuje ochranu osobních údajů a soukromí uživatele a účastníka;

f) rádiové zařízení podporuje určité funkční charakteristiky, které zajišťují ochranu před podvodem;

g) rádiové zařízení podporuje určité funkční charakteristiky, které zajišťují přístup k tísňovým službám;

h) rádiové zařízení podporuje určité funkční charakteristiky, které usnadňují jejich používání zdravotně postiženým uživatelům;

i) rádiové zařízení podporuje určité funkční charakteristiky, které zajišťují, že software lze do rádiového zařízení nahrát pouze v případě, že byl prokázán soulad této kombinace softwaru a rádiového zařízení s právními předpisy.

Za účelem specifikace kategorií nebo tříd rádiových zařízení, na něž se vztahuje každý z požadavků stanovených v prvním pododstavci písm. a) až i) tohoto odstavce, se Komisi svěřuje pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 44.

Článek 4

Poskytování informací o souladu kombinací rádiových zařízení a softwaru s právními předpisy

1. Výrobci rádiových zařízení a softwaru, díky němuž lze rádiová zařízení používat k zamýšlenému účelu, poskytnou členským státům a Komisi informace o souladu zamýšlených kombinací rádiových zařízení a softwaru se základními požadavky stanovenými v článku 3. Tyto informace vycházejí z posouzení shody provedeného podle článku 17 a podávají se v podobě prohlášení o shodě, jež obsahuje údaje uvedené v příloze VI. Podle konkrétních kombinací rádiového zařízení a softwaru tyto informace přesně označují, jaké rádiové zařízení a software byly posouzeny, a jsou neustále aktualizovány.

2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 44 za účelem specifikace kategorií nebo tříd rádiových zařízení, na něž se vztahuje požadavek stanovený v odstavci 1 tohoto článku.

3. Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví konkrétní pravidla zpřístupňování informací o souladu s právními předpisy u kategorií a tříd specifikovaných v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle odstavce 2 tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 45 odst. 3.

Článek 5

Registrace typů rádiových zařízení některých kategorií

1. Ode dne 12. června 2018 mají výrobci povinnost zaregistrovat typy rádiových zařízení těch kategorií, které se vyznačují nízkou mírou souladu se základními požadavky stanovenými v článku 3 do centrálního systému uvedeného v odstavci 4 tohoto článku, a to ještě před uvedením rádiových zařízení těchto kategorií na trh. Při registraci těchto typů rádiových zařízení poskytnou výrobci některé části technické dokumentace uvedené v písmenech a), d), e), f), g), h) a i) přílohy V nebo v odůvodněných případech celou tuto dokumentaci. Každému zaregistrovanému typu rádiového zařízení Komise přidělí registrační číslo, které výrobci umístí na rádiové zařízení uváděné na trh.

2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 44 za účelem specifikace kategorií rádiových zařízení, na něž se vztahuje požadavek stanovený v odstavci 1 tohoto článku, a částí technické dokumentace, které mají být poskytnuty, přičemž zohlední informace o souladu rádiového zařízení s právními předpisy poskytnuté členskými státy podle čl. 47 odst. 1 a vyhodnocení rizika neuplatňování základních požadavků.

3. Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví konkrétní pravidla registrace a konkrétní pravidla pro umisťování registračního čísla na rádiová zařízení, u kategorií specifikovaných v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle odstavce 2 tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 45 odst. 3.

4. Komise zpřístupní ústřední systém a umožní výrobcům registrovat požadované informace. Tento systém zajistí odpovídající kontrolu přístupu k informacím důvěrné povahy.

5. Poté, co akt v přenesené pravomoci přijatý podle odstavce 2 tohoto článku nabude účinku, zprávy vypracované podle čl. 47 odst. 1 a 2 vyhodnotí jeho dopady.

Článek 6

Dodávání na trh

Členské státy přijmou vhodná opatření k zajištění toho, aby rádiové zařízení bylo na trh dodáváno pouze tehdy, je-li v souladu s touto směrnicí.

Článek 7

Uvádění do provozu a používání

Je-li rádiové zařízení v souladu s touto směrnicí, je správně nainstalováno, udržováno a používáno k zamýšlenému účelu, členské státy povolí jeho uvedení do provozu a používání. Aniž jsou dotčeny povinnosti členských států podle rozhodnutí č. 676/2002/ES a podmínky spojené s oprávněními k využívání kmitočtů v souladu s právem Unie, zejména podle čl. 9 odst. 3 a 4 směrnice 2002/21/ES, mohou členské státy zavést dodatečné požadavky pro uvádění do provozu nebo používání rádiových zařízení pouze z důvodů souvisejících s účelným a účinným využíváním rádiového spektra, se zabráněním škodlivým interferencím, se zabráněním elektromagnetickému rušení nebo z důvodu ochrany veřejného zdraví.

Článek 8

Oznamování specifikací rádiových rozhraní a přidělování tříd rádiových zařízení

1. Členské státy oznámí v souladu s postupem podle směrnice 98/34/ES ta rádiová rozhraní, která hodlají upravit svými předpisy, kromě:

a) rádiových rozhraní, která jsou plně a bez jakékoli odchylky v souladu s rozhodnutím Komise o harmonizovaném využívání rádiového spektra přijatých podle rozhodnutí č. 676/2002/ES, a

b) rádiových rozhraní, která v souladu s prováděcími předpisy přijatými podle odstavce 2 tohoto článku odpovídají rádiovému zařízení, které lze v Unii uvést do provozu a používat bez omezení.

2. Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví ekvivalenci oznámených rádiových rozhraní a přidělí třídu rádiového zařízení a podrobnosti o ní zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 45 odst. 3.

Článek 9

Volný pohyb rádiových zařízení

1. Členské státy nesmějí na svém území z důvodů týkajících se hledisek, na něž se vztahuje tato směrnice, bránit dodávání na trh rádiových zařízení, která splňují požadavky této směrnice.

2. Na veletrzích, výstavách a při podobných akcích nebudou členské státy bránit vystavování nebo předvádění rádiových zařízení, která nejsou v souladu s touto směrnicí, za předpokladu, že je z viditelného označení jasně patrné, že tato zařízení nesmějí být dodávána na trh ani uváděna do provozu, dokud nebudou uvedena do shody s touto směrnicí. Rádiová zařízení mohou být předváděna pouze za předpokladu, že byla přijata odpovídající opatření, jak předepisují členské státy, která zabrání škodlivým interferencím, elektromagnetickému rušení a ohrožení zdraví a bezpečnosti osob nebo domácích zvířat nebo ohrožení majetku.

KAPITOLA II

POVINNOSTI HOSPODÁŘSKÝCH SUBJEKTŮ

Článek 10

Povinnosti výrobců

1. Při uvádění svého rádiového zařízení na trh výrobci zajistí, aby bylo navrženo a vyrobeno v souladu se základními požadavky stanovenými v článku 3.

2. Výrobci zajistí, aby bylo rádiové zařízení konstruováno tak, aby je bylo možno provozovat alespoň v jednom členském státě, aniž by došlo k porušení platných požadavků na využívání rádiového spektra.

3. Výrobci vypracují technickou dokumentaci uvedenou v článku 21 a provedou nebo nechají provést příslušný postup posuzování shody uvedený v článku 17.

Byl-li soulad daného rádiového zařízení s příslušnými požadavky takovým postupem posouzení shody prokázán, vypracují výrobci EU prohlášení o shodě a umístí označení CE.

4. Výrobci uchovávají technickou dokumentaci a EU prohlášení o shodě po dobu deseti let od uvedení daného rádiového zařízení na trh.

5. Výrobci zajistí, aby byly zavedeny postupy, díky nimž sériová výroba zůstane ve shodě s touto směrnicí. Je třeba patřičně přihlédnout ke změnám návrhu nebo parametrů daného rádiového zařízení a změnám harmonizovaných norem nebo jiných technických specifikací, na jejichž základě se prohlašuje shoda daného rádiového zařízení.

Je-li to považováno za vhodné vzhledem k rizikům, která rádiová zařízení představují, provádějí výrobci za účelem ochrany zdraví a bezpečnosti konečných uživatelů zkoušky vzorků rádiových zařízení dodávaných na trh a šetření a v případě potřeby vedou knihy stížností, nevyhovujících rádiových zařízení a stažení rádiových zařízení z oběhu a průběžně o veškerých těchto kontrolních činnostech informují distributory.

6. Výrobci zajistí, aby bylo na rádiovém zařízení, které uvedli na trh, uvedeno číslo typu či série nebo sériové číslo nebo jiný prvek umožňující jeho identifikaci, nebo v případech, kdy to velikost nebo povaha rádiového zařízení neumožňuje, aby byla požadovaná informace uvedena na obalu nebo v dokladu přiloženém k rádiovému zařízení.

7. Výrobci uvedou na rádiovém zařízení, nebo není-li to kvůli jeho velikosti či povaze možné, na obalu nebo v dokladu přiloženém k rádiovému zařízení své jméno, zapsaný obchodní název nebo zapsanou ochrannou známku a poštovní adresu, na níž je lze kontaktovat. Adresa musí uvádět jedno místo, na kterém lze výrobce kontaktovat. Kontaktní údaje se uvádějí v jazyce, kterému koneční uživatelé a orgány dozoru nad trhem snadno rozumějí.

8. Výrobci zajistí, aby byly k danému rádiovému zařízení přiloženy v souladu s rozhodnutím příslušného členského státu návody a bezpečnostní informace v jazyce, kterému spotřebitelé a ostatní koneční uživatelé snadno rozumějí. Návod musí obsahovat informace nutné k tomu, aby bylo možné rádiové zařízení používat k jeho zamýšlenému použití. Tyto informace musí v příslušných případech obsahovat popis příslušenství nebo součástí, včetně softwaru, které umožňují zamýšlené fungování rádiového zařízení. Tyto pokyny, bezpečnostní informace a jakákoli označení musí být jasné, srozumitelné a snadno pochopitelné.

V případě rádiového zařízení, které záměrně vysílá rádiové vlny, se rovněž uvedou tyto informace:

a) kmitočtové pásmo (kmitočtová pásma), v němž (v nichž) rádiové zařízení pracuje;

b) maximální radiofrekvenční výkon vysílaný v kmitočtovém pásmu (v kmitočtových pásmech), v němž (v nichž) je rádiové zařízení provozováno.

9. Výrobci zajistí, aby byla ke každému jednotlivému rádiovému zařízení přiložena kopie EU prohlášení o shodě nebo zjednodušené EU prohlášení o shodě. Poskytuje-li se pouze zjednodušené EU prohlášení o shodě, musí obsahovat přesnou internetovou adresu, na níž lze získat úplné znění EU prohlášení o shodě.

10. V případě omezení uvádění do provozu nebo v případě platných požadavků pro povolení používání musí být z informací na obalu možné zjistit členské státy či zeměpisnou oblast členského státu, kde jsou tato omezení uvádění do provozu nebo tyto požadavky na povolení používání v platnosti. Tyto informace musí být doplněny do návodu přiloženého k rádiovému zařízení. Komise může přijmout prováděcí akty, které stanoví způsob uvádění těchto informací. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 45 odst. 2.

11. Výrobci, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že rádiové zařízení, které uvedli na trh, není ve shodě s touto směrnicí, přijmou okamžitě nezbytná nápravná opatření k uvedení tohoto rádiového zařízení do shody, nebo v případě potřeby k jeho stažení z trhu nebo z oběhu. Dále, pokud rádiové zařízení představuje riziko, informují o tom výrobci neprodleně příslušné vnitrostátní orgány členských států, v nichž dané rádiové zařízení dodali na trh, a uvedou podrobnosti, zejména o nesouladu a o přijatých nápravných opatřeních a o jejich výsledcích.

12. Výrobci poskytnou příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci v papírové nebo elektronické podobě, které jsou nezbytné k prokázání shody daného rádiového zařízení s touto směrnicí, v jazyce, kterému tento orgán snadno rozumí. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná rádiovými zařízeními, která uvedli na trh.

Článek 11

Zplnomocnění zástupci

1. Výrobce může písemným pověřením jmenovat zplnomocněného zástupce.

Povinnosti stanovené v čl. 10 odst. 1 a povinnost vypracovat technickou dokumentaci stanovená v čl. 10 odst. 3 nesmějí být součástí pověření zplnomocněného zástupce.

2. Zplnomocněný zástupce vykonává úkoly stanovené v pověření, které obdržel od výrobce. Pověření musí zplnomocněnému zástupci umožňovat alespoň:

a) uchovávat EU prohlášení o shodě a technickou dokumentaci pro potřeby vnitrostátních orgánů dozoru nad trhem po dobu deseti let od uvedení rádiového zařízení na trh;

b) poskytnout příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody rádiového zařízení;

c) spolupracovat s příslušnými vnitrostátními orgány na jejich žádost při činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná rádiovými zařízeními, na která se vztahuje jeho pověření.

Článek 12

Povinnosti dovozců

1. Dovozci uvádějí na trh pouze rádiová zařízení, která jsou v souladu s právními předpisy.

2. Před uvedením rádiového zařízení na trh dovozci zajistí, aby výrobce provedl příslušný postup posuzování shody uvedený v článku 17 a aby bylo rádiové zařízení konstruováno tak, aby jej bylo možno provozovat alespoň v jednom členském státě, aniž by došlo k porušení platných požadavků na využívání rádiového spektra. Dovozci zajistí, aby výrobce vypracoval technickou dokumentaci, aby rádiové zařízení neslo označení CE, aby k němu byly přiloženy informace a doklady uvedené v čl. 10 odst. 8, 9 a 10, a aby výrobce splnil požadavky stanovené v čl. 10 odst. 6 a 7.

Domnívá-li se dovozce nebo má-li důvod se domnívat, že rádiové zařízení není ve shodě se základními požadavky stanovenými v článku 3, nesmí uvést rádiové zařízení na trh, dokud nebude uvedeno do shody. Dále, pokud rádiové zařízení představuje riziko, musí být výrobce, jakož i orgány dozoru nad trhem, o takové skutečnosti dovozcem informováni.

3. Dovozci uvedou na rádiovém zařízení, nebo není-li to možné, na obalu nebo v dokladu přiloženém k rádiovému zařízení své jméno, zapsaný obchodní název nebo zapsanou ochrannou známku a poštovní adresu, na níž je lze kontaktovat. Platí to i v případech, kdy to velikost rádiového zařízení neumožňuje nebo kdy by dovozce musel za účelem uvedení svého jména a adresy otevřít obal rádiového zařízení. Kontaktní údaje se uvádějí v jazyce, kterému koneční uživatelé a orgány dozoru nad trhem snadno rozumějí.

4. Dovozci zajistí, aby byly k rádiovému zařízení přiloženy návody a bezpečnostní informace v jazyce, kterému spotřebitelé a ostatní koneční uživatelé snadno rozumějí a který určí dotčený členský stát.

5. Dovozci zajistí, aby v době, kdy nesou za rádiové zařízení odpovědnost, jeho skladovací a přepravní podmínky neohrožovaly jeho soulad se základními požadavky stanovenými v článku 3.

6. Je-li to považováno za vhodné vzhledem k rizikům, která rádiová zařízení představují, provádějí dovozci za účelem ochrany zdraví a bezpečnosti konečných uživatelů zkoušky vzorků rádiových zařízení dodávaných na trh a šetření a v případě potřeby vedou knihy stížností, nevyhovujících rádiových zařízení a stažení rádiových zařízení z oběhu a průběžně o veškerých těchto kontrolních činnostech informují distributory.

7. Dovozci, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že rádiové zařízení, které uvedli na trh, není ve shodě s touto směrnicí, přijmou okamžitě nezbytná nápravná opatření k uvedení tohoto rádiového zařízení do shody, nebo v případě potřeby k jeho stažení z trhu nebo z oběhu. Dále, pokud rádiové zařízení představuje riziko, informují o tom dovozci neprodleně příslušné vnitrostátní orgány členských států, v nichž dané rádiové zařízení dodali na trh, a uvedou podrobnosti, zejména o nesouladu a o přijatých nápravných opatřeních.

8. Dovozci po dobu 10 let od uvedení rádiového zařízení na trh uchovávají kopii EU prohlášení o shodě pro potřeby orgánů dozoru nad trhem a zajišťují, že těmto orgánům může být na požádání předložena technická dokumentace.

9. Dovozci poskytnou příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci v papírové nebo elektronické podobě, které jsou nezbytné k prokázání shody rádiového zařízení, v jazyce, kterému tento orgán snadno rozumí. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná rádiovými zařízeními, která uvedli na trh.

Článek 13

Povinnosti distributorů

1. Při dodávání rádiových zařízení na trh distributoři jednají s řádnou péčí, pokud jde o požadavky této směrnice.

2. Před dodáním rádiového zařízení na trh distributoři ověří, zda nese označení CE, zda jsou k němu přiloženy doklady požadované touto směrnicí, návod a bezpečnostní informace v jazyce, kterému spotřebitelé a ostatní koneční uživatelé v členském státě, v němž má být rádiové zařízení dodáno na trh, snadno rozumějí, a zda výrobce splnil požadavky stanovené v čl. 10 odst. 2 a 6 až 10, a dovozce požadavky stanovené v čl. 12 odst. 3.

Domnívá-li se distributor nebo má-li důvod se domnívat, že rádiové zařízení není ve shodě se základními požadavky stanovenými v článku 3, nesmí dodat rádiové zařízení na trh, dokud nebude uvedeno do shody. Dále, pokud rádiové zařízení představuje riziko, informuje o tom distributor výrobce nebo dovozce, jakož i orgány dozoru nad trhem.

3. Distributoři zajistí, aby v době, kdy nesou za rádiové zařízení odpovědnost, jeho skladovací a přepravní podmínky neohrožovaly jeho soulad se základními požadavky stanovenými v článku 3.

4. Distributoři, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že rádiové zařízení, které dodali na trh, není ve shodě s touto směrnicí, zajistí, že budou přijata nezbytná nápravná opatření k uvedení tohoto rádiového zařízení do shody, nebo v případě potřeby k jeho stažení z trhu nebo z oběhu. Dále, pokud rádiové zařízení představuje riziko, informují o tom distributoři neprodleně příslušné vnitrostátní orgány členských států, v nichž dané rádiové zařízení dodali na trh, a uvedou podrobnosti, zejména o nesouladu a o přijatých nápravných opatřeních.

5. Distributoři poskytnou příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci v papírové nebo elektronické podobě, které jsou nezbytné k prokázání shody rádiového zařízení. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná rádiovými zařízeními, která dodali na trh.

Článek 14

Případy, kdy se povinnosti výrobců vztahují na dovozce a distributory

Dovozce nebo distributor je pro účely této směrnice považován za výrobce a vztahují se na něj povinnosti výrobce podle článku 10, pokud uvede rádiové zařízení na trh pod svým jménem nebo ochrannou známkou nebo pokud upraví rádiové zařízení, jež bylo na trh již uvedeno, takovým způsobem, který může ovlivnit jeho soulad s touto směrnicí.

Článek 15

Identifikace hospodářských subjektů

Hospodářské subjekty musí na žádost orgánů dozoru nad trhem identifikovat:

a) každý hospodářský subjekt, který jim dodal rádiové zařízení;

b) každý hospodářský subjekt, kterému dodaly rádiové zařízení.

Hospodářské subjekty musí být schopny poskytnout informace uvedené v prvním pododstavci po dobu deseti let poté, co jim bylo rádiové zařízení dodáno, a po dobu deseti let poté, co rádiové zařízení dodaly.

KAPITOLA III

SHODA RÁDIOVÝCH ZAŘÍZENÍ

Článek 16

Předpoklad shody rádiového zařízení

Předpokládá se, že rádiová zařízení, která jsou ve shodě s harmonizovanými normami nebo jejich částmi, na něž byly zveřejněny odkazy v Úředním věstníku Evropské unie, jsou ve shodě se základními požadavky stanovenými v článku 3, na které se tyto normy nebo jejich části vztahují.

Článek 17

Postupy posuzování shody

1. Výrobce provádí posuzování shody rádiového zařízení s cílem splnit základní požadavky stanovené v článku 3. Při posuzování shody zohlední veškeré zamýšlené podmínky provozování a v případě základního požadavku stanoveného v čl. 3 odst. 1 písm. a) také rozumně předvídatelné podmínky. Pokud může mít rádiové zařízení různé konfigurace, musí posouzení shody potvrdit, zda rádiové zařízení splňuje základní požadavky stanovené v článku 3 ve všech možných konfiguracích.

2. Výrobci prokazují soulad rádiového zařízení se základními požadavky stanovenými v čl. 3 odst. 1 některým z těchto postupů posuzování shody:

a) interní řízení výroby podle přílohy II;

b) EU přezkoušení typu, po kterém následuje shoda s typem založená na interním řízení výroby podle přílohy III;

c) shoda založená na úplném zabezpečování kvality podle přílohy IV.

3. Použil-li výrobce při posuzování souladu rádiového zařízení se základními požadavky stanovenými v čl. 3 odst. 2 a 3 harmonizované normy, na něž byly odkazy zveřejněny v Úředním věstníku Evropské unie, zvolí některý z těchto postupů:

a) interní řízení výroby podle přílohy II;

b) EU přezkoušení typu, po kterém následuje shoda s typem založená na interním řízení výroby podle přílohy III;

c) shoda založená na úplném zabezpečování kvality podle přílohy IV.

4. Pokud výrobce při posuzování souladu rádiového zařízení se základními požadavky stanovenými v čl. 3 odst. 2 a 3 částečně nebo vůbec nepoužil harmonizované normy, na něž byly odkazy zveřejněny v Úředním věstníku Evropské unie, nebo pokud tyto harmonizované normy nejsou stanoveny, musí rádiové zařízení s ohledem na uvedené základní požadavky projít některým z těchto postupů:

a) EU přezkoušení typu, po kterém následuje shoda s typem založená na interním řízení výroby podle přílohy III;

b) shoda založená na úplném zabezpečování kvality podle přílohy IV.

Článek 18

EU prohlášení o shodě

1. EU prohlášení o shodě potvrzuje, že bylo prokázáno splnění základních požadavků stanovených v článku 3.

2. EU prohlášení o shodě se vypracuje podle vzoru uvedeného v příloze VI, musí obsahovat prvky stanovené ve výše uvedené příloze a být průběžně aktualizováno. Přeloží se do jazyka nebo jazyků požadovaných členským státem, v němž se rádiové zařízení uvádí nebo dodává na trh.

Zjednodušené EU prohlášení o shodě uvedené v čl. 10 odst. 9 obsahuje prvky stanovené v příloze VII a je průběžně aktualizováno. Je přeloženo do jazyka nebo jazyků požadovaných členským státem, v němž se rádiové zařízení uvádí nebo dodává na trh. Úplné znění EU prohlášení o shodě je dostupné na internetové adrese uvedené ve zjednodušeném EU prohlášení o shodě v jazyce nebo jazycích požadovaných členským státem, v němž se rádiové zařízení uvádí nebo dodává na trh.

3. Vztahuje-li se na rádiové zařízení více než jeden akt Unie požadující EU prohlášení o shodě, vypracuje se jediné EU prohlášení o shodě pro všechny tyto akty Unie. Prohlášení musí obsahovat údaje potřebné k určení příslušných aktů Unie včetně odkazů na jejich zveřejnění.

4. Vypracováním EU prohlášení o shodě přebírá výrobce odpovědnost za shodu rádiového zařízení s požadavky stanovenými v této směrnicí.

Článek 19

Obecné zásady označení CE

1. Označení CE podléhá obecným zásadám uvedeným v článku 30 nařízení (ES) č. 765/2008.

2. Vzhledem k povaze rádiových zařízení může být výška označení CE, které je na rádiové zařízení umístěno, nižší než 5 mm za předpokladu, že zůstane viditelné a čitelné.

Článek 20

Pravidla a podmínky umisťování označení CE a identifikačního čísla oznámeného subjektu

1. Označení CE se viditelně, čitelně a nesmazatelně umístí na rádiové zařízení nebo jeho výrobní štítek, ledaže by to povaha rádiového zařízení neumožňovala. Označení CE se rovněž viditelně a čitelně umístí na obalu.

2. Označení CE se umístí před uvedením rádiového zařízení na trh.

3. Použije-li se postup posouzení shody uvedený v příloze IV, za označením CE následuje identifikační číslo oznámeného subjektu.

Identifikační číslo oznámeného subjektu musí mít stejnou výšku jako označení CE.

Identifikační číslo oznámeného subjektu umístí sám oznámený subjekt, nebo je umístí podle jeho pokynů výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce.

4. Členské státy při zajišťování řádného uplatňování režimu označování CE vycházejí ze stávajících mechanismů a přijmou odpovídající opatření v případě neoprávněného použití tohoto označení.

Článek 21

Technická dokumentace

1. Technická dokumentace musí obsahovat všechny náležité údaje nebo podrobnosti o prostředcích, které výrobce použil, aby zajistil soulad rádiového zařízení se základními požadavky stanovenými v článku 3. Musí přinejmenším obsahovat součásti stanovené v příloze V.

2. Technická dokumentace se vypracovává před uvedením rádiového zařízení na trh a průběžně se aktualizuje.

3. Technická dokumentace a korespondence týkající se postupů při EU přezkoušení typu musí být vypracovány v jednom z úředních jazyků členského státu, v němž je oznámený subjekt usazen, nebo v jazyce pro subjekt přijatelném.

4. Není-li technická dokumentace v souladu s odstavci 1, 2 a 3 tohoto článku, a dostatečně tudíž neuvádí příslušné údaje nebo prostředky, které byly použity k zajištění shody rádiového zařízení se základními požadavky podle článku 3, může orgán dozoru nad trhem výrobce nebo dovozce požádat, aby ve stanovené lhůtě a na své náklady nechal provést zkoušku subjektem, který je přijatelný pro orgán dozoru nad trhem, za účelem ověření souladu se základními požadavky stanovenými v článku 3.

KAPITOLA IV

OZNAMOVÁNÍ SUBJEKTŮ POSUZOVÁNÍ SHODY

Článek 22

Oznámení

Členské státy oznámí Komisi a ostatním členským státům subjekty, které jsou oprávněné vykonávat jako třetí strany úkoly posuzování shody podle této směrnice.

Článek 23

Oznamující orgány

1. Členské státy určí oznamující orgán odpovědný za vytvoření a provádění nezbytných postupů pro posuzování a oznamování subjektů posuzování shody a za kontrolu oznámených subjektů, včetně souladu s článkem 28.

2. Členské státy mohou rozhodnout o tom, že posuzování a kontrolu uvedené v odstavci 1 provádí vnitrostátní akreditační orgán ve smyslu nařízení (ES) č. 765/2008 a v souladu s ním.

3. Pokud oznamující orgán přenese posuzování, oznamování nebo kontrolu uvedené v odstavci 1 na subjekt, který není orgánem veřejné správy, nebo takový subjekt těmito úkoly jinak pověří, musí být tento subjekt právnickou osobou a musí obdobně splňovat požadavky stanovené v článku 24. Dále musí tento subjekt přijmout opatření, aby byla pokryta odpovědnost vyplývající z jeho činností.

4. Oznamující orgán nese za úkoly vykonávané subjektem uvedeným v odstavci 3 plnou odpovědnost.

Článek 24

Požadavky na oznamující orgány

1. Oznamující orgán je zřízen takovým způsobem, aby nedošlo k žádnému střetu zájmů se subjekty posuzování shody.

2. Oznamující orgán je organizován a funguje tak, aby zabezpečil objektivitu a nestrannost svých činností.

3. Oznamující orgán je organizován takovým způsobem, aby každé rozhodnutí týkající se oznámení subjektu posuzování shody bylo přijato příslušnými osobami, jinými než osobami, které provedly posouzení.

4. Oznamující orgán nenabízí ani neposkytuje žádné činnosti, které provádějí subjekty posuzování shody, ani neposkytuje poradenské služby na komerčním či konkurenčním základě.

5. Oznamující orgán zachovává důvěrnost informací, které obdržel.

6. Oznamující orgán má k dispozici dostatečný počet odborně způsobilých pracovníků, aby mohl řádně vykonávat své úkoly.

Článek 25

Informační povinnost oznamujících orgánů

Členské státy informují Komisi o svých postupech pro posuzování a oznamování subjektů posuzování shody a kontrolu oznámených subjektů a o veškerých změnách týkajících se těchto postupů.

Komise tyto informace zveřejní.

Článek 26

Požadavky na oznámené subjekty

1. Pro účely oznámení musí subjekt posuzování shody splňovat požadavky stanovené v odstavcích 2 až 11.

2. Subjekt posuzování shody je zřízen podle vnitrostátních právních předpisů některého členského státu a má právní subjektivitu.

3. Subjekt posuzování shody je třetí stranou nezávislou na organizaci nebo rádiovém zařízení, které posuzuje.

Za takovýto subjekt lze považovat subjekt patřící k hospodářskému sdružení nebo profesnímu svazu, které zastupují podniky zapojené do navrhování, výroby, dodávání, montáže, používání nebo údržby rádiového zařízení, které tento subjekt posuzuje, pokud je prokázána jeho nezávislost a neexistence jakéhokoli střetu zájmů.

4. Subjekt posuzování shody, jeho nejvyšší vedení a pracovníci odpovědní za vykonávání úkolů posuzování shody nesmějí být osobami, které navrhují, vyrábějí, dodávají, instalují, nakupují, vlastní, používají nebo udržují rádiová zařízení, jež posuzují, ani nesmějí být zástupci jakékoli z těchto stran. To nevylučuje používání posuzovaných rádiových zařízení, která jsou nezbytná pro činnost subjektu posuzování shody, ani používání takových rádiových zařízení k osobním účelům.

Subjekt posuzování shody, jeho nejvyšší vedení a pracovníci odpovědní za vykonávání úkolů posuzování shody se nesmějí přímo podílet na navrhování, výrobě nebo konstrukci, uvádění na trh, instalaci, používání ani údržbě těchto rádiových zařízení ani nesmějí zastupovat strany, které se těmito činnostmi zabývají. Nesmějí vykonávat žádnou činnost, která by mohla ohrozit jejich nezávislý úsudek nebo důvěryhodnost ve vztahu k činnostem posuzování shody, pro něž byly tyto osoby oznámeny. To platí zejména pro poradenské služby.

Subjekty posuzování shody zajistí, aby činnosti jejich dceřiných společností nebo subdodavatelů neohrožovaly důvěrnost, objektivitu a nestrannost jeho činností posuzování shody.

5. Subjekty posuzování shody a jejich pracovníci vykonávají činnosti posuzování shody na nejvyšší úrovni profesionální důvěryhodnosti a požadované odborné způsobilosti v konkrétní oblasti a nesmějí být vystaveni žádným tlakům a podnětům, zejména finančním, které by mohly ovlivnit jejich úsudek nebo výsledky jejich činností posuzování shody, zejména ze strany osob nebo skupin osob, které mají na výsledcích těchto činností zájem.

6. Subjekt posuzování shody musí být schopen vykonávat všechny úkoly posuzování shody, které tomuto subjektu ukládají přílohy III a IV a pro něž byl oznámen, ať již tyto úkoly vykonává subjekt posuzování shody sám, nebo jsou vykonávány jeho jménem a na jeho odpovědnost.

Subjekt posuzování shody musí mít vždy a pro každý postup posuzování shody a každý druh nebo kategorii rádiových zařízení, pro něž byl oznámen, k dispozici potřebné:

a) pracovníky s odbornými znalostmi a dostatečnými zkušenostmi potřebnými k plnění úkolů posuzování shody;

b) popisy postupů, podle nichž je posuzování shody prováděno, aby byla zajištěna transparentnost těchto postupů a možnost jejich zopakování; musí mít zavedenou náležitou politiku a postupy pro rozlišení mezi úkoly, jež vykonává jako oznámený subjekt, a dalšími činnostmi;

c) postupy pro výkon činností, jež řádně zohledňují velikost a strukturu podniku, odvětví, v němž působí, míru složitosti dané technologie rádiového zařízení a hromadnou nebo sériovou povahu výrobního procesu.

Subjekt posuzování shody musí mít prostředky nezbytné k řádnému plnění technických a administrativních úkolů spojených s činnostmi posuzování shody.

7. Pracovníci odpovědní za provádění úkolů posuzování shody musí:

a) mít dobrou technickou a odbornou přípravu zahrnující všechny činnosti posuzování shody, pro něž byl subjekt posuzování shody oznámen;

b) mít uspokojivou znalost požadavků souvisejících s posuzováním, které provádějí, a odpovídající pravomoc toto posuzování provádět;

c) mít náležité znalosti základních požadavků stanovených v článku 3, příslušných harmonizovaných norem a příslušných ustanovení harmonizačních právních předpisů Unie a vnitrostátních právních předpisů a rozumět jim;

d) být schopni vypracovávat certifikáty EU přezkoušení typu nebo schválení systému kvality, protokoly a zprávy prokazující, že byla posouzení provedena.

8. Musí být zaručena nestrannost subjektů posuzování shody, jejich nejvyššího vedení a pracovníků odpovědných za vykonávání úkolů posuzování shody.

Odměňování nejvyššího vedení a pracovníků subjektu posuzování shody odpovědných za vykonávání úkolů posuzování shody nezávisí na počtu provedených posouzení ani na výsledcích těchto posouzení.

9. Subjekty posuzování shody uzavřou pojištění odpovědnosti za škodu, pokud tuto odpovědnost nepřevzal stát v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo pokud není za posuzování shody přímo odpovědný sám členský stát.

10. Pracovníci subjektu posuzování shody jsou povinni zachovávat služební tajemství, pokud jde o veškeré informace, které obdrželi při plnění svých úkolů podle příloh III a IV nebo podle jakéhokoli ustanovení vnitrostátních právních předpisů, kterým se uvedené přílohy provádějí, s výjimkou styku s příslušnými orgány členského státu, v němž vykonávají svou činnost. Důvěrné obchodní informace musí být chráněny.

11. Subjekty posuzování shody se podílejí na příslušných normalizačních činnostech, regulačních činnostech v oblasti rádiových zařízení a plánování kmitočtů a činnostech koordinační skupiny oznámených subjektů zřízené podle příslušných harmonizačních právních předpisů Unie nebo zajistí, aby byli jejich pracovníci odpovědní za vykonávání úkolů posuzování shody o těchto činnostech informováni, a jakožto všeobecné pokyny používají správní rozhodnutí a dokumenty, které jsou výsledkem práce této skupiny.

Článek 27

Předpoklad shody oznámených subjektů

Pokud subjekt posuzování shody prokáže svou shodu s kritérii stanovenými v příslušných harmonizovaných normách nebo jejich částech, na něž byly zveřejněny odkazy v Úředním věstníku Evropské unie, předpokládá se, že splňuje požadavky stanovené v článku 26 v rozsahu, v němž se harmonizované normy na tyto požadavky vztahují.

Článek 28

Dceřiné společnosti oznámených subjektů a zadávání subdodávek

1. Pokud oznámený subjekt zadá konkrétní úkoly týkající se posuzování shody subdodavateli nebo dceřiné společnosti, zajistí, aby subdodavatel nebo dceřiná společnost splňovali požadavky stanovené v článku 26, a informuje o tom oznamující orgán.

2. Oznámené subjekty nesou plnou odpovědnost za úkoly provedené subdodavateli nebo dceřinými společnostmi bez ohledu na to, kde jsou tito subdodavatelé nebo dceřiné společnosti usazeni.

3. Činnosti lze zadat subdodavateli nebo dceřiné společnosti pouze se souhlasem zákazníka.

4. Oznámené subjekty uchovávají pro potřebu oznamujícího orgánu příslušné doklady týkající se posouzení kvalifikací subdodavatele nebo dceřiné společnosti a práce provedené subdodavatelem nebo dceřinou společností podle příloh III a IV.

Článek 29

Žádost o oznámení

1. Subjekt posuzování shody podává žádost o oznámení oznamujícímu orgánu členského státu, v němž je usazen.

2. Součástí žádosti o oznámení je popis činností posuzování shody, modulu nebo modulů posuzování shody a rádiových zařízení, pro nějž se subjekt prohlašuje za způsobilý, jakož i osvědčení o akreditaci, pokud existuje, vydané vnitrostátním akreditačním orgánem, které potvrzuje, že subjekt posuzování shody splňuje požadavky stanovené v článku 26.

3. Nemůže-li dotčený subjekt posuzování shody předložit osvědčení o akreditaci, poskytne oznamujícímu orgánu veškeré doklady nezbytné k ověření, uznání a pravidelné kontrole svého souladu s požadavky stanovenými v článku 26.

Článek 30

Postup oznamování

1. Oznamující orgány mohou oznámit pouze subjekty posuzování shody, které splňují požadavky stanovené v článku 26.

2. K oznámení Komisi a ostatním členským státům využijí elektronický nástroj pro oznamování vyvinutý a spravovaný Komisí.

3. Oznámení obsahuje veškeré podrobnosti o dotčených činnostech posuzování shody, modulu nebo modulech posuzování shody a rádiových zařízeních a příslušné potvrzení o způsobilosti.

4. Pokud se oznámení nezakládá na osvědčení o akreditaci uvedeném v čl. 29 odst. 2, poskytne oznamující orgán Komisi a ostatním členským státům doklady, které prokazují způsobilost subjektu posuzování shody, a informace o zavedených opatřeních k zajištění toho, aby byl subjekt pravidelně kontrolován a i v budoucnu splňoval požadavky stanovené v článku 26.

5. Dotčený subjekt může vykonávat činnosti oznámeného subjektu pouze tehdy, pokud Komise nebo ostatní členské státy proti tomu nevznesly námitky do dvou týdnů po oznámení, pokud se použije osvědčení o akreditaci, nebo do dvou měsíců po oznámení, pokud se akreditace nepoužije.

Pouze takový subjekt se pro účely této směrnice považuje za oznámený subjekt.

6. Oznamující orgán oznámí Komisi a ostatním členským státům jakékoli následné změny v oznámení.

Článek 31

Identifikační čísla a seznamy oznámených subjektů

1. Komise oznámenému subjektu přidělí identifikační číslo.

Přidělí mu jediné číslo i v případě, že je subjekt oznámen podle několika aktů Unie.

2. Komise zveřejní seznam subjektů oznámených podle této směrnice, včetně identifikačních čísel, která jim byla přidělena, a činností, pro něž byly oznámeny.

Komise zajistí, aby byl tento seznam průběžně aktualizován.

Článek 32

Změny v oznámeních

1. Pokud oznamující orgán zjistí nebo je upozorněn na to, že oznámený subjekt již nesplňuje požadavky stanovené v článku 26 nebo neplní své povinnosti, omezí, pozastaví nebo případně zruší oznámení podle toho, jak je neplnění těchto požadavků nebo povinností závažné. Neprodleně o tom uvědomí Komisi a ostatní členské státy.

2. V případě omezení, pozastavení nebo zrušení oznámení nebo v případě, že oznámený subjekt ukončil svou činnost, zajistí oznamující členský stát, aby byly spisy tohoto subjektu buď zpracovány jiným oznámeným subjektem, nebo byly k dispozici příslušným oznamujícím orgánům a orgánům dozoru nad trhem na vyžádání.

Článek 33

Zpochybnění způsobilosti oznámených subjektů

1. Komise vyšetří všechny případy, v nichž má pochybnosti nebo je upozorněna na pochybnosti o způsobilosti oznámeného subjektu nebo o tom, zda oznámený subjekt nadále splňuje požadavky a povinnosti, které jsou mu uloženy.

2. Oznamující členský stát předloží Komisi na vyžádání všechny informace týkající se podkladů pro oznámení nebo zachování způsobilosti dotčeného oznámeného subjektu.

3. Komise zajistí, aby se se všemi citlivými informacemi získanými v průběhu tohoto šetření nakládalo jako s důvěrnými.

4. Pokud Komise zjistí, že oznámený subjekt nesplňuje nebo přestal splňovat požadavky pro své oznámení, přijme prováděcí akt vyžadující, aby oznamující členský stát přijal nezbytná nápravná opatření, včetně případného zrušení oznámení.

Tento prováděcí akt se přijme poradním postupem podle čl. 45 odst. 2.

Článek 34

Povinnosti týkající se činnosti oznámených subjektů

1. Oznámené subjekty provádějí posuzování shody v souladu s postupy posuzování shody stanovenými v přílohách III a IV.

2. Posuzování shody se provádí přiměřeným způsobem, aby se zabránilo zbytečné zátěži hospodářských subjektů. Subjekty posuzování shody při výkonu své činnosti řádně zohlední velikost a strukturu podniku, odvětví, v němž působí, míru složitosti dané technologie rádiového zařízení a hromadnou nebo sériovou povahu výrobního procesu.

Tyto subjekty musí ovšem dodržovat míru přísnosti a úroveň ochrany, jež jsou vyžadovány, aby bylo rádiové zařízení v souladu s touto směrnicí.

3. Pokud oznámený subjekt zjistí, že výrobce nesplnil základní požadavky stanovené v článku 3 nebo v odpovídajících harmonizovaných normách nebo jiných technických specifikacích, vyžaduje, aby výrobce přijal vhodná nápravná opatření, a nevydá certifikát EU přezkoušení typu nebo schválení systému kvality.

4. Pokud v průběhu kontroly shody po vydání certifikátu EU přezkoušení typu nebo schválení systému kvality oznámený subjekt zjistí, že rádiové zařízení již nesplňuje požadavky, vyžaduje, aby výrobce přijal vhodná nápravná opatření, a v případě nutnosti certifikát EU přezkoušení typu nebo schválení systému kvality pozastaví nebo odejme.

5. Pokud nejsou nápravná opatření přijata nebo pokud nemají požadovaný účinek, oznámený subjekt podle potřeby omezí, pozastaví nebo odejme jakékoli certifikáty EU přezkoušení typu nebo schválení systému kvality.

Článek 35

Odvolání proti rozhodnutím oznámených subjektů

Členské státy zajistí, aby bylo možné se proti rozhodnutím oznámených subjektů odvolat.

Článek 36

Informační povinnost oznámených subjektů

1. Oznámené subjekty informují oznamující orgán:

a) o každém zamítnutí, omezení, pozastavení nebo odnětí certifikátu EU přezkoušení typu nebo schválení systému kvality v souladu s požadavky stanovenými v přílohách III a IV;

b) o všech okolnostech majících vliv na působnost nebo podmínky oznámení;

c) o každé žádosti o informace o činnostech posuzování shody, kterou obdržely od orgánů dozoru nad trhem;

d) na vyžádání o činnostech posuzování shody vykonaných v rámci působnosti jejich oznámení a o jakékoli jiné vykonané činnosti, včetně přeshraničních činností a zadávání subdodávek.

2. Oznámené subjekty poskytnou v souladu s požadavky stanovenými v přílohách III a IV ostatním subjektům oznámeným podle této směrnice, které vykonávají obdobné činnosti posuzování shody a zabývají se stejnými kategoriemi rádiových zařízení, příslušné informace o otázkách týkajících se negativních, a na požádání i pozitivních výsledků posuzování shody.

3. Oznámené subjekty plní informační povinnosti podle příloh III a IV.

Článek 37

Výměna zkušeností

Komise organizuje výměnu zkušeností mezi orgány členských států, které jsou odpovědné za politiku oznamování.

Článek 38

Koordinace oznámených subjektů

Komise zajistí zavedení a řádné provádění vhodné koordinace a spolupráce mezi subjekty oznámenými podle této směrnice ve formě odvětvové skupiny oznámených subjektů.

Členské státy zajistí, aby se jimi oznámené subjekty účastnily práce této skupiny, a to přímo, nebo prostřednictvím určených zástupců.

KAPITOLA V

DOZOR NAD TRHEM UNIE, KONTROLA RÁDIOVÝCH ZAŘÍZENÍ, KTERÁ VSTUPUJÍ NA TRH UNIE, A OCHRANNÝ POSTUP UNIE

Článek 39

Dozor nad trhem Unie a kontrola rádiových zařízení, která vstupují na trh Unie

Na rádiová zařízení se použijí čl. 15 odst. 3 a články 16 až 29 nařízení (ES) č. 765/2008.

Článek 40

Postup nakládání s rádiovými zařízeními představujícími riziko na vnitrostátní úrovni

1. Pokud mají orgány dozoru nad trhem jednoho členského státu dostatečné důvody domnívat se, že určité rádiové zařízení, na něž se vztahuje tato směrnice, představuje riziko pro zdraví nebo bezpečnost osob nebo pro jiný veřejný zájem, na nějž se vztahuje tato směrnice, provedou hodnocení, zda dotčené rádiové zařízení splňuje všechny příslušné požadavky stanovené touto směrnicí. Příslušné hospodářské subjekty za tímto účelem spolupracují v nezbytné míře s orgány dozoru nad trhem.

Pokud v průběhu hodnocení zmíněného v prvním pododstavci orgány dozoru nad trhem zjistí, že rádiové zařízení nesplňuje požadavky stanovené touto směrnicí, neprodleně vyžadují, aby příslušný hospodářský subjekt přijal všechna vhodná nápravná opatření k uvedení rádiového zařízení do souladu s těmito požadavky, nebo k jeho stažení z trhu nebo z oběhu ve lhůtě, kterou mohou stanovit a která je přiměřená povaze rizika.

Orgány dozoru nad trhem informují příslušný oznámený subjekt.

Na opatření uvedená v druhém pododstavci tohoto odstavce se použije článek 21 nařízení (ES) č. 765/2008.

2. Domnívají-li se orgány dozoru nad trhem, že se nesoulad netýká pouze území daného členského státu, informují Komisi a ostatní členské státy o výsledcích hodnocení a o opatřeních, která má hospodářský subjekt na jejich žádost přijmout.

3. Hospodářský subjekt zajistí, aby byla přijata všechna vhodná nápravná opatření ohledně všech dotčených rádiových zařízení, která dodal na trh v celé Unii.

4. Pokud příslušný hospodářský subjekt ve lhůtě uvedené v odst. 1 druhém pododstavci nepřijme přiměřená nápravná opatření, přijmou orgány dozoru nad trhem veškerá vhodná předběžná opatření s cílem zakázat nebo omezit dodávání tohoto rádiového zařízení na trh daného členského státu, nebo je stáhnout z trhu nebo z oběhu.

O takových opatřeních orgány dozoru nad trhem neprodleně informují Komisi a ostatní členské státy.

5. Součástí informací uvedených v druhém pododstavci odstavce 4 jsou všechny dostupné podrobnosti, zejména údaje nezbytné pro identifikaci nevyhovujícího rádiového zařízení, údaje o původu rádiového zařízení, povaze nesouladu a souvisejícího rizika, povaze a době trvání opatření přijatých na vnitrostátní úrovni a o stanovisku příslušného hospodářského subjektu. Orgány dozoru nad trhem zejména uvedou, zda je důvodem nesouladu některý z těchto nedostatků:

a) rádiové zařízení nesplňuje příslušné základní požadavky stanovené v článku 3, nebo

b) nedostatky v harmonizovaných normách uvedených v článku 16, které jsou základem pro předpoklad shody.

6. Členské státy jiné než členský stát, který zahájil tento postup podle tohoto článku, neprodleně informují Komisi a ostatní členské státy o veškerých opatřeních, která přijaly, a o všech doplňujících údajích o nesouladu dotčených rádiových zařízení, které mají k dispozici, a v případě nesouhlasu s přijatými vnitrostátními opatřeními o svých námitkách.

7. Pokud do tří měsíců od přijetí informací uvedených v odst. 4 druhém pododstavci nevznese žádný členský stát ani Komise námitku proti předběžnému opatření přijatému členským státem, považuje se uvedené opatření za oprávněné.

8. Členské státy zajistí, aby byla v souvislosti s dotčeným rádiovým zařízením neprodleně přijata vhodná omezující opatření, jako je stažení rádiového zařízení z trhu.

Článek 41

Ochranný postup Unie

1. Pokud jsou po ukončení postupu stanoveného v čl. 40 odst. 3 a 4 vzneseny námitky proti opatření přijatému členským státem nebo pokud se Komise domnívá, že je vnitrostátní opatření v rozporu s právními předpisy Unie, zahájí Komise neprodleně konzultace s členskými státy a příslušným hospodářským subjektem nebo subjekty a provede hodnocení vnitrostátního opatření. Na základě výsledků tohoto hodnocení Komise přijme prováděcí akt, kterým určí, zda je vnitrostátní opatření oprávněné, či nikoli.

Rozhodnutí Komise je určeno všem členským státům a Komise ho neprodleně oznámí členským státům a příslušnému hospodářskému subjektu nebo subjektům.

2. Pokud je vnitrostátní opatření považováno za oprávněné, přijmou všechny členské státy nezbytná opatření k zajištění toho, aby bylo nevyhovující rádiové zařízení staženo z oběhu nebo z trhu, a informují o tom Komisi. Je-li vnitrostátní opatření považováno za neoprávněné, dotčený členský stát toto opatření zruší.

3. Pokud je vnitrostátní opatření považováno za oprávněné a je-li nesoulad rádiového zařízení přisuzován nedostatkům v harmonizovaných normách, jak je uvedeno v čl. 40 odst. 5 písm. b) této směrnice, použije Komise postup stanovený v článku 11 nařízení (EU) č. 1025/2012.

Článek 42

Rádiové zařízení, jež je v souladu, ale přesto představuje riziko

1. Pokud členský stát po provedení hodnocení podle čl. 40 odst. 1 zjistí, že ačkoli je rádiové zařízení v souladu s touto směrnicí, představuje riziko pro zdraví nebo bezpečnost osob nebo pro ochranu jiných veřejných zájmů, na které se vztahuje tato směrnice, vyzve příslušný hospodářský subjekt, aby přijal všechna vhodná opatření k zajištění toho, aby dotčené rádiové zařízení při uvedení na trh, dále nepředstavovalo toto riziko, nebo aby je stáhnul z trhu nebo z oběhu ve lhůtě, kterou může stanovit a která je přiměřená povaze rizika.

2. Hospodářský subjekt zajistí, aby nápravná opatření byla přijata ohledně všech dotčených rádiových zařízení, která dodal na trh v celé Unii.

3. Členský stát o tom neprodleně informuje Komisi a ostatní členské státy. Informace musí obsahovat všechny dostupné podrobnosti, zejména údaje nezbytné pro identifikaci dotčeného rádiového zařízení, údaje o jeho původu a dodavatelském řetězci, údaje o povaze souvisejícího rizika a o povaze a době trvání opatření přijatých na vnitrostátní úrovni.

4. Komise neprodleně zahájí konzultace s členskými státy a s příslušným hospodářským subjektem nebo subjekty a provede hodnocení přijatých vnitrostátních opatření. Na základě výsledků tohoto hodnocení Komise rozhodne prostřednictvím prováděcích aktů, zda je vnitrostátní opatření oprávněné, či nikoli, a v případě nutnosti navrhne vhodná opatření.

Prováděcí akty uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce se přijímají v souladu s přezkumným postupem podle čl. 45 odst. 3.

V řádně odůvodněných a naléhavých případech týkajících se zdraví a bezpečnosti osob přijme Komise okamžitě použitelné prováděcí akty postupem podle čl. 45 odst. 4.

5. Rozhodnutí Komise je určeno všem členským státům a Komise ho neprodleně oznámí členským státům a příslušnému hospodářskému subjektu nebo subjektům.

Článek 43

Formální nesoulad

1. Aniž je dotčen článek 40, členský stát vyžaduje po příslušném hospodářském subjektu, aby odstranil nesoulad, pokud zjistí jeden z následujících nedostatků:

a) označení CE bylo umístěno v rozporu s článkem 30 nařízení (ES) č. 765/2008 nebo článkem 20 této směrnice;

b) označení CE nebylo umístěno;

c) identifikační číslo oznámeného subjektu, použije-li se postup posouzení shody uvedený v příloze IV, bylo umístěno v rozporu s článkem 20 nebo nebylo umístěno;

d) EU prohlášení o shodě nebylo vypracováno;

e) EU prohlášení o shodě nebylo vypracováno správně;

f) technická dokumentace chybí nebo je neúplná;

g) informace uvedené v čl. 10 odst. 6 nebo 7 nebo v čl. 12 odst. 3 chybí, jsou nesprávné nebo neúplné;

h) k rádiovému zařízení nejsou přiloženy informace o jeho zamýšleném použití, EU prohlášení o shodě nebo informace o omezení použití, jak je uvedeno v čl. 10 odst. 8, 9 a 10;

i) nejsou splněny požadavky stanovené v článku 15 ohledně identifikace hospodářských subjektů;

j) nebyl dodržen článek 5.

2. Pokud nesoulad uvedený v odstavci 1 nadále trvá, členský stát přijme všechna vhodná opatření a omezí nebo zakáže dodávání dotčeného rádiového zařízení na trh, nebo zajistí, aby bylo staženo z oběhu nebo z trhu.

KAPITOLA VI

AKTY V PŘENESENÉ PRAVOMOCI, PROVÁDĚCÍ AKTY A VÝBOR

Článek 44

Výkon přenesené pravomoci

1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.

2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 3 odst. 3 druhém pododstavci, čl. 4 odst. 2 a čl. 5 odst. 2 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 11. června 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.

3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 3 odst. 3 druhém pododstavci, čl. 4 odst. 2 a čl. 5 odst. 2 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po svém zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.

4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.

5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 3 odst. 3 druhého pododstavce, čl. 4 odst. 2 a čl. 5 odst. 2 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.

Článek 45

Postup projednávání ve výboru

1. Komisi je nápomocen Výbor pro posuzování shody a pro dozor nad trhem v oblasti telekomunikací. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.

2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.

3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.

4. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.

5. Komise konzultuje s výborem všechny otázky, pro něž se podle nařízení (EU) č. 1025/2012 či jakéhokoli jiného právního předpisu Unie vyžadují konzultace s odborníky z odvětví.

Výbor může mimoto přezkoumávat jakékoli další otázky týkající se uplatňování této směrnice, které může vznést předseda nebo zástupce některého členského státu v souladu s jednacím řádem tohoto výboru.

KAPITOLA VII

ZÁVĚREČNÁ A PŘECHODNÁ USTANOVENÍ

Článek 46

Sankce

Členské státy stanoví sankce za porušení ustanovení vnitrostátních právních předpisů přijatých na základě této směrnice hospodářskými subjekty a přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění jejich uplatňování. Takto stanovené sankce mohou zahrnovat trestněprávní sankce za závažná porušení.

Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.

Článek 47

Přezkum a podávání zpráv

1. Členské státy předkládají Komisi pravidelné zprávy o uplatňování této směrnice do 12. června 2017 a poté alespoň jednou za každé dva roky. Zprávy obsahují přehled o činnostech dozoru nad trhem prováděných členskými státy a poskytují informace o tom, zda a do jaké míry se dosáhlo souladu s požadavky této směrnice, zejména s požadavky na identifikaci hospodářských subjektů.

2. Komise přezkoumá provádění této směrnice a do 12. června 2018 o něm podá zprávu Evropskému parlamentu a Radě a poté každých pět let. Zpráva se bude zabývat pokrokem při tvorbě příslušných norem, jakož i veškerými problémy, které při provádění této směrnice vzniknou. Zpráva rovněž podá přehled o činnosti výboru pro posuzování shody a pro dozor nad trhem v oblasti telekomunikací, posoudí pokrok při vytváření otevřeného konkurenčního trhu pro rádiová zařízení v rámci Unie a prozkoumá, jak by se měl předpisový rámec pro dodávání na trh a uvádění do provozu rádiových zařízení vyvíjet, aby se dosáhlo těchto cílů:

a) zajistit, aby na úrovni Unie vznikl ucelený systém pro veškerá rádiová zařízení;

b) umožnit konvergenci odvětví telekomunikací, audiovizuálního odvětví a odvětví informačních technologií;

c) umožnit sblížení regulatorních opatření na mezinárodní úrovni;

d) zajistit vysokou úroveň ochrany spotřebitelů;

e) zajistit, aby přenosná rádiová zařízení fungovala s příslušenstvím, zejména s jednotnými nabíječkami;

f) umožnit v případech, kdy je součástí rádiového zařízení zabudovaný displej, zobrazení požadovaných informací na zabudovaném displeji.

Článek 48

Přechodná ustanovení

Členské státy nebrání, pokud jde o aspekty, na které se vztahuje tato směrnice, tomu, aby byla dodávána na trh nebo uváděna do provozu rádiová zařízení, na která se vztahuje tato směrnice, která jsou ve shodě s příslušnými harmonizačními právními předpisy Unie platnými před 13. červnem 2016 a která byla uvedena na trh před 13. červnem 2017.

Článek 49

Provedení

1. Členské státy do 12. června 2016 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně sdělí Komisi znění ustanovení těchto předpisů.

Tyto předpisy se použijí od 13. června 2016.

Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Musí rovněž obsahovat prohlášení, že odkazy ve stávajících právních a správních předpisech na směrnici zrušenou touto směrnicí se považují za odkazy na tuto směrnici. Způsob odkazu a znění prohlášení si stanoví členské státy.

2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.

Článek 50

Zrušení

Směrnice 1999/5/ES se zrušuje s účinkem od 13. června 2016.

Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze VIII.

Článek 51

Vstup v platnost

Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

Článek 52

Určení

Tato směrnice je určena členským státům.

Ve Štrasburku dne 16. dubna 2014. Za Evropský parlament předseda M. SCHULZ Za Radu předseda D. KOURKOULAS

(1) Úř. věst. C 133, 9.5.2013, s. 58.

(2) Postoj Evropského parlamentu ze dne 13. března 2014 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 14. dubna 2014.

(3) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/5/ES ze dne 9. března 1999 o rádiových zařízeních a telekomunikačních koncových zařízeních a vzájemném uznávání jejich shody (Úř. věst. L 91, 7.4.1999, s. 10).

(4) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 ze dne 9. července 2008, kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 339/93 (Úř. věst. L 218, 13.8.2008, s. 30).

(5) Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 768/2008/ES ze dne 9. července 2008 o společném rámci pro uvádění výrobků na trh a o zrušení rozhodnutí Rady 93/465/EHS (Úř. věst. L 218, 13.8.2008, s. 82).

(6) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/35/EU ze dne 26. února 2014 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se dodávání elektrických zařízení určených pro používání v určitých mezích napětí na trh (Úř. věst. L 96, 29.3.2014, s. 357).

(7) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/30/EU ze dne 26. února 2014 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se elektromagnetické kompatibility (Úř. věst. L 96, 29.3.2014, s. 79).

(8) Směrnice Komise 2008/63/ES ze dne 20. června 2008 o hospodářské soutěži na trhu s telekomunikačními koncovými zařízeními (Úř. věst. L 162, 21.6.2008, s. 20).

(9) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti (Úř. věst. L 204, 21.7.1998, s. 37).

(10) Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 676/2002/ES ze dne 7. března 2002 o předpisovém rámci pro politiku rádiového spektra v Evropském společenství (rozhodnutí o rádiovém spektru) (Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 1).

(11) Rozhodnutí Komise 2007/344/ES ze dne 16. května 2007 o harmonizované dostupnosti informací o využívání spektra ve Společenství (Úř. věst. L 129, 17.5.2007, s. 67).

(12) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1025/2012 ze dne 25. října 2012 o evropské normalizaci, změně směrnic Rady 89/686/EHS a 93/15/EHS a směrnic Evropského parlamentu a Rady 94/9/ES, 94/25/ES, 95/16/ES, 97/23/ES, 98/34/ES, 2004/22/ES, 2007/23/ES, 2009/23/ES a 2009/105/ES, a kterým se ruší rozhodnutí Rady 87/95/EHS a rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1673/2006/ES (Úř. věst. L 316, 14.11.2012, s. 12).

(13) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13).

(14) Úř. věst. C 369, 17.12.2011, s. 14.

(15) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) (Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 33).

PŘÍLOHA I ZAŘÍZENÍ, NA KTERÁ SE TATO SMĚRNICE NEVZTAHUJE 1. Rádiová zařízení používaná radioamatéry ve smyslu čl. 1 definice 56 Radiokomunikačního řádu Mezinárodní telekomunikační unie (ITU), pokud nejsou tato zařízení dodávána na trh. Za nedodávané na trh se považují níže uvedené položky: a) rádiové stavebnice určené k sestavení a používání radioamatéry; b) rádiová zařízení upravená radioamatéry pro vlastní potřebu; c) zařízení sestavená jednotlivými radioamatéry, která slouží k vědeckým a experimentálním účelům v souvislosti s amatérskou službou. 2. Námořní zařízení v působnosti směrnice Rady 96/98/ES (1). 3. Letadlová technika, části letadel a zařízení spadající do působnosti článku 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 (2). 4. Na míru vytvořené vývojové soupravy určené pro profesionály výhradně k použití pro tyto účely ve výzkumných a vývojových zařízeních. (1) Směrnice Rady 96/98/ES ze dne 20. prosince 1996 o námořním zařízení (Úř. věst. L 46, 17.2.1997, s. 25). (2) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 ze dne 20. února 2008 o společných pravidlech v oblasti civilního letectví a o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost letectví, kterým se ruší směrnice Rady 91/670/EHS, nařízení (ES) č. 1592/2002 a směrnice 2004/36/ES (Úř. věst. L 79, 19.3.2008, s. 1).

PŘÍLOHA II MODUL A PRO POSUZOVÁNÍ SHODY INTERNÍ ŘÍZENÍ VÝROBY 1. Interní řízení výroby je postupem posuzování shody, kterým výrobce plní povinnosti stanovené v bodech 2, 3 a 4 této přílohy a na vlastní odpovědnost zaručuje a prohlašuje, že dané rádiové zařízení splňuje základní požadavky stanovené v článku 3. 2. Technická dokumentace Výrobce vypracuje technickou dokumentaci v souladu s článkem 21. 3. Výroba Výrobce přijme veškerá nezbytná opatření, aby výrobní proces a jeho kontrola zajišťovaly shodu vyráběných rádiových zařízení s technickou dokumentací podle bodu 2 této přílohy a s příslušnými základními požadavky stanovenými v článku 3. 4. Označení CE a EU prohlášení o shodě 4.1 Výrobce umístí označení CE podle čl. 19 a 20 na každé rádiové zařízení, které splňuje příslušné požadavky této směrnice. 4.2 Výrobce vypracuje pro každý typ rádiového zařízení písemné EU prohlášení o shodě a po dobu deseti let od uvedení rádiového zařízení na trh, je společně s technickou dokumentací uchovává pro potřebu vnitrostátních orgánů. V EU prohlášení o shodě je uvedeno rádiové zařízení, pro něž bylo vypracováno. Kopie EU prohlášení o shodě se na požádání poskytne příslušným orgánům. 5. Zplnomocněný zástupce Povinnosti výrobce stanovené v bodě 4 mohou být jeho jménem a na jeho odpovědnost splněny jeho zplnomocněným zástupcem, pokud jsou uvedeny v pověření.

PŘÍLOHA III MODULY B A C POSUZOVÁNÍ SHODY EU PŘEZKOUŠENÍ TYPU A SHODA S TYPEM ZALOŽENÁ NA INTERNÍM ŘÍZENÍ VÝROBY Odkazuje-li se na tuto přílohu, řídí se postup posuzování shody moduly B (EU přezkoušení typu) a C (shoda s typem založená na interním řízení výroby) níže. Modul B EU přezkoušení typu 1. EU přezkoušení typu je tou částí postupu posuzování shody, ve které oznámený subjekt přezkoumá technický návrh rádiového zařízení a ověří a potvrdí, že technický návrh rádiového zařízení splňuje základní požadavky stanovené v článku 3. 2. EU přezkoušení typu se provádí posouzením vhodnosti technického návrhu rádiového zařízení přezkoumáním technické dokumentace a podpůrných důkazů podle bodu 3, bez přezkoušení vzorku (typ návrhu). 3. Výrobce podá u jediného oznámeného subjektu, který si zvolil, žádost o EU přezkoušení typu. Žádost musí obsahovat: a) jméno a adresu výrobce, a pokud žádost podává zplnomocněný zástupce, také jeho jméno a adresu; b) písemné prohlášení, že stejná žádost nebyla podána u jiného oznámeného subjektu; c) technickou dokumentaci. Technická dokumentace musí umožňovat posouzení shody rádiového zařízení s příslušnými požadavky této směrnice a obsahuje odpovídající analýzu a posouzení rizik. Technická dokumentace musí uvádět příslušné požadavky a v míře nutné pro posouzení se musí vztahovat na návrh, výrobu a fungování rádiového zařízení. Je-li to relevantní, musí technická dokumentace obsahovat prvky stanovené v příloze V; d) podpůrné důkazy o přiměřenosti řešení technického návrhu. Tyto podpůrné důkazy musí odkazovat na všechny příslušné dokumenty, které byly použity, zejména pokud příslušné harmonizované normy nebyly použity nebo nebyly použity v plném rozsahu. Podpůrné důkazy v případě potřeby zahrnují výsledky zkoušek, které provedla v souladu s jinými příslušnými technickými specifikacemi vhodná laboratoř výrobce nebo jiná zkušební laboratoř jeho jménem a na jeho odpovědnost. 4. Oznámený subjekt přezkoumá technickou dokumentaci a podpůrné důkazy s cílem posoudit přiměřenost technického návrhu rádiového zařízení. 5. Oznámený subjekt vypracuje hodnotící zprávu, ve které zaznamená činnosti provedené podle bodu 4 a jejich výstupy. Aniž jsou dotčeny povinnosti oznámeného subjektu uvedené v bodě 8, oznámený subjekt zveřejní obsah této zprávy, v plném rozsa