Úřední věstník L 234 , 01/09/2001 S. 0006 - 0009



Nařízení Rady (ES) č. 1725/2001 ze dne 23. července 2001 o boji proti protipěchotním minám ve třetích zemích jiných než rozvojových zemích RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 308 uvedené smlouvy, s ohledem na návrh Komise [1], s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu, vzhledem k těmto důvodům: (1) Evropské společenství je znepokojeno výskytem protipěchotních min a dalších nevybuchlých zbraní v oblastech, kde skupiny civilního obyvatelstva usilují o překonání následků ozbrojeného konfliktu. (2) Protipěchotní miny způsobují utrpení a ztráty a představují vážnou překážku hospodářského rozvoje, brání návratu uprchlíků a vysídlených osob a překáží operacím humanitární pomoci, obnově, rehabilitaci, jakož i znovunastolení normálních společenských podmínek. (3) Společenství je rozhodnuto plnohodnotně přispět k dosažení cíle úplně odstranit na celém světě v následujících letech protipěchotní miny. (4) Společenství a jeho členské státy nejvíce přispívají k širšímu mezinárodnímu úsilí o překonání tragédie protipěchotních min. (5) Akce k úplnému odstranění protipěchotních min je stále ještě v raném stadiu, a proto by Společenství mělo nadále vykonávat rozhodnou vůdčí roli až do úplného dosažení tohoto cíle. (6) Toto nařízení je přímou odpovědí na Úmluvu o zákazu použití, skladování, výroby a převodu protipěchotních min a o jejich zničení (Ottawská úmluva). (7) Proto by finanční podpora měla být poskytována přednostně ve prospěch třetích zemí, které se zavázaly bojovat proti protipěchotním minám a jsou smluvními stranami Ottawské úmluvy. (8) Akce Společenství proti minám je často nedílnou součástí činností v oblasti humanitární pomoci, rehabilitace, obnovy nebo rozvoje, přičemž je diskrétní a specializovanou činností, která reaguje na jednotlivé priority, operativní požadavky a politické závazky. (9) V rámci těchto činností, jakož i v případě rámcových programů výzkumu a vývoje v oblasti technologií boje proti minám, budou nové i stávající akce nadále financovány ze zvláštních rozpočtových položek a podle potřeby podporovány, doplňovány a koordinovány podle tohoto nařízení. (10) Aby Společenství mohlo účinně přispívat k preventivním akcím proti minám, je nezbytné umožnit akci Společenství ke zničení protipěchotních min ve skladech spolu s akcí ke zničení protipěchotních min položených v zemi. (11) Vědecký výzkum by měl být zintenzívněn za účelem vývoje technologií umožňujících přesnější vyhledávání min a identifikaci postižených oblastí. (12) Společenství musí být s to ověřit účinnost akcí na odstranění min, které financuje. Proto musí používat odpovídající technické prostředky, včetně vojenské technologie, pokud je to nutné. (13) Toto nařízení má být základem provázané a účinné koncepce akcí Společenství proti minám ve třetích zemích jiných než rozvojových zemích pomocí zdokonalení integrační strategie v úzké koordinaci s Komisí, členskými státy a mezinárodním společenstvím ve všech stadiích akcí proti minám. (14) Tato koncepce by neměla bránit Společenství reagovat na humanitární krize kdekoli na světě. (15) Je nezbytné zajistit soulad těchto akcí se zahraniční politikou Evropské unie jako celku, včetně společné zahraniční a bezpečnostní politiky. (16) Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijímána v souladu s nařízením Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [2]. (17) Problém protipěchotních min, vzhledem ke své životy ohrožující povaze a celosvětovému rozsahu, vyžaduje účinné, pružné a v případech potřeby i rychlé postupy rozhodování o financování akcí Společenství. (18) Společenství by mělo zajistit maximální průhlednost poskytování finanční pomoci a přísnou kontrolu využívání přidělených rozpočtových prostředků. (19) Ochrana finančních zájmů Společenství a boj proti podvodům a nesrovnalostem jsou nedílnou součástí tohoto nařízení. (20) Operace uvedené v tomto nařízení patří do rámce politiky spolupráce Společenství ve třetích zemích jiných než rozvojových zemích, a jsou nezbytné k dosažení jednoho z cílů Smlouvy. Smlouva nestanoví pro přijetí tohoto nařízení jiné pravomoci než pravomoci stanovené v článku 308. (21) Článek 6 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1724/2001 ze dne 23. července 2001 o boji proti protipěchotním minám v rozvojových zemích [3] stanoví finanční rámec pro provádění všech akcí Společenství proti minám, včetně akcí na základě tohoto nařízení, PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 1. Toto nařízení stanoví postupy provádění operací Společenství proti protipěchotním minám v rámci politiky spolupráce Společenství ve třetích zemích, při uplatňování provázané a jednotné humanitární strategie odstranění min, v odpověď na Úmluvu o zákazu použití, skladování, výroby a převodu protipěchotních min a o jejich zničení (dále jen "Ottawská úmluva"). 2. Operace uvedené v tomto nařízení se provádějí na území třetích zemí jiných než rozvojových zemí nebo se přímo týkají situací vznikajících v těchto zemích, zejména v těch, které překonávají následky ozbrojených konfliktů. Akce proti minám se začleňují do celostátních strategií a strategií spolupráce třetích zemí, které trpí následky protipěchotních min. Článek 2 1. Akce Společenstvím podle tohoto nařízení se zaměřuje na pomoc zemím, které trpí následky protipěchotních min, za účelem vytvoření podmínek nezbytných pro jejich hospodářský a společenský rozvoj prostřednictvím a) podpory vypracovávání, sledování a provádění strategie civilní činnosti proti minám; b) pomoci postiženým zemím při provádění Ottawské úmluvy; c) vytváření a udržování mezinárodních struktur a místních možností k provádění akcí proti minám v postižených zemích s maximální účinností; d) reagování na humanitární krize, předcházení ztrátám a napomáhání rehabilitaci obětí min; e) podpory zkoušení ve skutečných podmínkách a zavádění vhodného zařízení a postupů proti minám; f) podpory koordinace s konečnými uživateli zařízení na odstranění min v počátečných stadiích průzkumu a podpory používání těchto technologií v minami postižených zemích; g) podpory akcí na odstranění min, které jsou slučitelné s místním životním prostředím a jsou v souladu s udržitelným rozvojem postižené oblasti; h) podpory koordinace mezi mezinárodními účastníky akce proti minám. 2. Operace financované v rámci tohoto nařízení mohou zahrnovat všechny činnosti se vztahem k akcím proti protipěchotním minám, které podporují cíle nezbytné pro hospodářský a společenský rozvoj, včetně a) osvěty o minách; b) výcviku odborníků; c) průzkumu a značení podezřelých oblastí; d) vyhledávání a identifikace protipěchotních min; e) odstraňování min prováděného podle humanitárních norem a ničení protipěchotních min položených v zemi spolu se zničením zásob protipěchotních min ve skladech; f) pomoci obětem a jejich rehabilitace a socioekonomického znovuzačlenění obětí min; g) správy informací, včetně systémů zeměpisných informací; h) jiných činností přispívajících ke zmírnění následků protipěchotních min v humanitární a hospodářské oblasti a v oblasti životního prostředí. 3. V souvislosti s odstavcem 2 mají přednost operace prováděné v zemích nejvážněji postižených minami, v nichž protipěchotní miny nebo ve spojení s nimi další nevybuchlé zbraně způsobují mnoho civilních ztrát nebo kde je výskyt či možný výskyt těchto zařízení významnou překážkou obnovení hospodářské a společenské činnosti či rozvoje, a tedy vyžaduje zvláštní dlouhodobý závazek, který nelze splnit pomocí krizové humanitární podpory nebo podpory pro obnovu. 4. K zajištění provázanosti, spojitosti a součinnosti v rámci programů regionální spolupráce a v souvislosti s projekty humanitární podpory, rehabilitace, obnovy a rozvoje, operace proti minám, které je možné financovat v rámci kteréhokoli z těchto programů nebo projektů, budou nadále financovány z rozpočtové položky, ze které je financována hlavní činnost. V případě potřeby je možné tyto činnosti doplňovat nebo podporovat akcemi proti minám financovanými podle tohoto nařízení. Článek 3 Operace financované podle tohoto nařízení jsou v zásadě ve prospěch zemí, které se zavázaly k boji proti protipěchotním minám a jsou smluvními stranami Ottawské úmluvy. Výjimky mohou být povoleny v případě humanitární krize za účelem pomoci obětem min a pro akce přímé podpory zranitelných skupin obyvatelstva, jako jsou uprchlíci a vysídlené osoby, nebo pokud vnitrostátní správní orgány nefungují. Článek 4 1. Partnery způsobilými k finanční podpoře podle tohoto nařízení mohou být regionální a mezinárodní organizace a agentury, nevládní organizace, celostátní, krajské a místní vlády, jejich ministerstva a jiné orgány, ústavy a veřejné i soukromé hospodářské subjekty s odpovídajícími odbornými znalostmi a zkušenostmi. 2. Účast ve veřejných nabídkových řízeních a udělování zakázek je přístupná za stejných podmínek fyzickým i právnickým osobám členských států a přijímající země. Ve výjimečných, plně odůvodněných případech může být tato účast rozšířena na třetí země. 3. Společnosti a ostatní organizace ucházející se o zakázky musí prokázat, že uplatňují takovou politiku operací, která nevystavuje jejich zaměstnance nadměrnému riziku, a že je tato politika zajištěna přiměřeným úrazovým pojištěním zaměstnanců a pojištěním odpovědnosti za škodu. Článek 5 1. Podpora Společenství podle tohoto nařízení může být použita k financování technické pomoci, výcviku, personálních nebo jiných služeb se vztahem k akcím proti minám; zkoušek zařízení a technických postupů; logistické podpory, obstarávaní, poskytování a skladování veškerých zařízení, dodávek a prací nezbytných k provádění akcí proti minám; studií, konferencí a opatření k posílení mezinárodní koordinace akce proti minám; misí za účelem hodnocení a sledování; jakož i osvětové činnosti pro veřejnost. 2. Financování prováděné Společenstvím podle tohoto nařízení má formu příspěvků. 3. V případech, kdy jsou uvedené operace upraveny finančními dohodami mezi Společenstvím a přijímajícími zeměmi, musí tyto dohody stanovit, že placení daní, cel i ostatních poplatků není hrazeno Společenstvím. Článek 6 1. Komisi je nápomocen příslušný zeměpisný výbor. 2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES. Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce. 3. Výbor přijme svůj jednací řád. Článek 7 1. Komise na základě pravidelné výměny informací, včetně výměny informací na místě, usnadňuje účinnou koordinaci úsilí o poskytování pomoci vyvíjeného Společenstvím a jednotlivými členskými státy za účelem zvýšení míry provázanosti a sladěnosti jejich programů. 2. Komise může vyhledávat možnosti spolufinancování s jinými poskytovateli finančních prostředků, zejména se členskými státy. 3. Komise podporuje koordinaci a spolupráci s mezinárodními přispěvateli a účastníky, zejména s těmi, kteří jsou součástí systému Organizace spojených národů, s nevládními organizacemi a s příslušnými středisky, například se ženevským Mezinárodním střediskem pro humanitární odstranění min. 4. Společenství přijme nezbytná opatření ke zviditelnění svého příspěvku. Článek 8 1. Komise hodnotí a řídí operace, na které se vztahuje toto nařízení, a rozhoduje o nich v souladu s platnými rozpočtovými a jinými postupy, a zejména s těmi, které jsou stanoveny v článcích 116 a 118 finančního nařízení ze dne 21. prosince 1977 o souhrnném rozpočtu Evropských společenství [4]. 2. Rozhodnutí o financování přesahující výši 3 miliony eur jsou přijímána postupem podle čl. 6 odst. 2. 3. Komise informuje příslušný výbor uvedený v čl. 6 odst. 1 o všech rozhodnutích o financování v hodnotě méně než 3 miliony eur. Tato informace musí být k dispozici nejpozději jeden týden před přijetím daného rozhodnutí o financování. 4. Komise může přijímat rozhodnutí, kterými se mění rozhodnutí o financování přijatá postupem podle čl. 6 odst. 2 pokud se nepojí s žádnými podstatnými změnami nebo dodatečnými závazky převyšujícími původní závazek o více než 20 %. Článek 9 1. Projekty tvoří součást širšího rámce obnovy dané země nebo oblasti a uděluje se jim priorita a jsou oceňovány podle jejich kladného účinku a efektivity nákladů. 2. Projekty mají být pokud možno jasně začleněny v rámci vnitrostátního programu proti protipěchotním minám koordinovaného přijímající vládou nebo místní společností ve spolupráci s nevládními organizacemi nebo mezinárodní institucí zmocněnou k tomuto účelu. Cílem má být, aby daný projekt převzala v patřičnou dobu sama přijímající vláda nebo místní společnost nebo nevládní organizace za účelem zdokonalení místních možností a udržitelnosti projektu. Článek 10 Všechny dohody či smlouvy o financování uzavřené podle tohoto nařízení musí obsahovat ustanovení umožňující Komisi a Účetnímu dvoru provádět kontroly na místě v souladu s obvyklými postupy stanovenými Komisí podle platných pravidel, a zejména pravidel stanovených finančním nařízením. Kromě toho může Komise provádět kontroly a inspekce na místě v souladu s nařízením Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 [5]. Opatření přijatá Komisí stanoví přiměřenou ochranu finančních zájmů Společenství v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 [6]. Článek 11 K usnadnění víceleté koordinace a plánování boje proti minám je pravidelně předkládán dokument o strategii proti protipěchotním minám (dokument APL), který obsahuje horizontální obecné zásady a priority akcí Společenství proti minám a parametry pro hodnocení výsledků této činnosti. Je předkládán společnému zasedání výborů uvedených v článku 6 k posouzení postupem podle čl. 6 odst. 2. Dokument APL zahrnuje zejména otázky víceletého orientačního programu a pojednává o stávajících programech činnosti proti minám na celostátní a na regionální úrovni, o příspěvcích jiných přispěvatelů, včetně členských států, a o akci Společenství proti minám financované z jiných rozpočtových položek. Dokument APL je rovněž pro informaci předkládán Evropskému parlamentu. Článek 12 Komise pravidelně hodnotí operace financované Společenstvím za účelem zjištění, zda bylo cílů operací dosaženo a stanovení obecných zásad pro zlepšení účinnosti budoucích operací. Článek 13 Každé tři roky po vstupu tohoto nařízení v platnost předkládá Komise Evropskému parlamentu a Radě celkové hodnocení všech akcí Společenství proti minám spolu s návrhy do budoucna, pokud jde o toto nařízení, a v případě potřeby i s návrhy na jeho změny. Článek 14 Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství. Použije se do dne 31. prosince 2009. Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech V Bruselu dne 23. července 2001. Za Radu předsedkyně A. Neyts-uyttebroeck [1] Úř. věst. C 120 E, 24.4.2001, s. 173. [2] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23. [3] Úř. věst. L 234, 1.9.2003, s. 1. [4] Úř. věst. L 356, 31.12.1977, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Rady (ES, ESUO, Euratom) č. 762/2001 (Úř. věst. L 111, 20.4.2001, s. 1). [5] Úř. věst. L 292, 15.11.1996, s. 2. [6] Úř. věst. L 312, 23.12.1995, s. 1. --------------------------------------------------