Úřední věstník L 270 , 21/10/2003 S. 0001 - 0069



Nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 OBSAH HLAVA I OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE HLAVA II OBECNÁ USTANOVENÍ Kapitola 1 Podmíněnost Kapitola 2 Odlišení a finanční kázeň Kapitola 3 Zemědělský poradenský systém Kapitola 4 Integrovaný administrativní a kontrolní systém Kapitola 5 Ostatní obecná ustanovení HLAVA III REŽIM JEDNOTNÉ PLATBY Kapitola 1 Obecná ustanovení Kapitola 2 Stanovení referenční částky Kapitola 3 Platební nároky Oddíl 1 Platební nároky podle plochy Oddíl 2 Platební nároky, které podléhají zvláštním podmínkám Kapitola 4 Využití půdy v rámci režimu jednotné platby Oddíl 1 Využití půdy Oddíl 2 Nároky při vynětí půdy z produkce Kapitola 5 Regionální a nepovinné provádění Oddíl 1 Regionální provádění Oddíl 2 Částečné provádění Oddíl 3 Nepovinná vyloučení Oddíl 4 Nepovinná přechodná úprava HLAVA IV DALŠÍ REŽIMY PODPOR Kapitola 1 Zvláštní prémie na jakost pro pšenici tvrdou Kapitola 2 Prémie na bílkovinné plodiny Kapitola 3 Zvláštní podpora pro rýži Kapitola 4 Platba na plochu pro skořápkové ovoce Kapitola 5 Podpora pro energetické plodiny Kapitola 6 Podpora pro brambory určené pro výrobu škrobu 56 Kapitola 7 Prémie pro mléčné výrobky a dodatečné platby Kapitola 8 Zvláštní regionální podpory pro plodiny na orné půdě Kapitola 9 Podpora pro osivo Kapitola 10 Platba na plochu pro plodiny na orné půdě Kapitola 11 Prémie na skopové a kozí maso Kapitola 12 Platby pro hovězí a telecí maso Kapitola 13 Podpora pro luskoviny pěstované na zrno HLAVA V PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ PŘÍLOHA I Seznam přímých plateb uvedených v článku 1 PŘÍLOHA II Vnitrostátní stropy uvedené v čl. 12 odst.2 PŘÍLOHA III Požadavky podle předpisů v oblasti řízení, uvedené v článcích 3 a 4 PŘÍLOHA IV Dobrý zemědělský a ekologický stav podle článku 5 PŘÍLOHA V Slučitelné režimy podpor uvedené v článku 26 PŘÍLOHA VI Seznam přímých plateb spojených s jednotnou platbou podle článku 33 PŘÍLOHA VII Výpočet referenční částky podle článku 37 PŘÍLOHA VIII Vnitrostátní stropy uvedené v článku 41 PŘÍLOHA IX Seznam plodin na orné půdě uvedených v článku 66 PŘÍLOHA X Tradiční produkční oblasti pšenice tvrdé uvedené v článku 74 PŘÍLOHA XI Seznam osiv uvedených v článku 99 RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 36 a 37 a čl. 299 odst. 2 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise, s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1], s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2], s ohledem na stanovisko Výboru regionů [3], vzhledem k těmto důvodům: (1) Je třeba stanovit společné podmínky pro přímé platby v rámci různých režimů podpor příjmů, na něž se vztahuje společná zemědělská politika. (2) Je třeba spojit plnou výši platby přímé podpory s dodržováním pravidel, která se týkají zemědělské půdy, zemědělské produkce a činnosti. Uvedená pravidla se musí týkat začlenění základních norem z oblasti životního prostředí, bezpečnosti potravin, zdraví zvířat a dobrých životních podmínek zvířat a dobrého zemědělského a ekologického stavu do společných organizací trhů. Pokud nebudou tyto základní normy dodržovány, měly by členské státy přímou podporu částečně nebo úplně pozastavit na základě kritérií, která jsou přiměřená, objektivní a odstupňovaná. Je třeba, aby uvedené pozastavení nemělo dopad na sankce stanovené v současnosti nebo později podle jakýchkoli jiných ustanovení právních předpisů Společenství nebo vnitrostátních právních předpisů. (3) Aby se zabránilo opuštění zemědělské půdy a zajistilo její udržování v dobrém zemědělském a ekologickém stavu, je třeba stanovit normy, které se mohou nebo nemusí opírat o předpisy členských států. Je tudíž vhodné stanovit rámec Společenství, v němž by mohly členské státy přijmout normy beroucí v úvahu charakteristiky dotyčných oblastí, zejména půdní a klimatické podmínky, jakož i stávající způsoby hospodaření (využití půdy, střídání plodin, zemědělské praktiky) a strukturu zemědělských podniků. (4) Jelikož mají stálé pastviny kladný vliv na životní prostředí, je vhodné přijmout opatření podporující zachování stávajících stálých pastvin, aby se zabránilo jejich obecně rozšířené přeměně na ornou půdu. (5) Aby se dosáhlo lepší rovnováhy mezi politickými nástroji určenými k propagaci udržitelného zemědělství a nástroji určenými k podpoře rozvoje venkova, je třeba zavést systém postupného snižování přímých plateb, který bude povinný na úrovni Společenství, pro léta 2005 až 2012. Všechny přímé platby přesahující některé částky by měly být každý rok sníženy o dané procento. Je třeba použít dosažené úspory k financování opatření, na nichž závisí rozvoj venkova, a rozdělit je mezi členské státy podle objektivních kritérií, která mají být stanovena. Je však vhodné rozhodnout, že dané procento částek musí zůstat v členských státech, kde byly vytvořeny. Až do roku 2005 mohou členské státy nadále používat současný mechanismus dobrovolného odlišení podle nařízení Rady (ES) č. 1259/1999 ze dne 17. května 1999, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky [4]. (6) Aby částky určené k financování společné zemědělské politiky (rubrika 1 a) dodržovaly roční stropy stanovené ve finančních perspektivách, je vhodné stanovit finanční mechanismus, aby se popřípadě upravily přímé platby. O úpravě přímé podpory by mělo být rozhodnuto, pokud odhady uvádějí, že rubrika 1a, s bezpečnostním rozpětím 300 milionů EUR, bude v daném rozpočtovém období překročena. (7) S ohledem na strukturální úpravy vyplývající ze zrušení intervence ve prospěch žita je vhodné stanovit pro některé regiony produkující žito přechodná opatření, financovaná částí částek vytvořených odlišením. (8) Aby se pomohlo zemědělcům přizpůsobit se normám moderního a kvalitního zemědělství, je nutné, aby členské státy zřídily komplexní poradenský systém pro obchodní zemědělské podniky. Uvedený zemědělský poradenský systém má přispět k tomu, aby si zemědělci více uvědomili vztahy existující mezi toky surovin a zemědělskými procesy na jedné straně a normami týkajícími se životního prostředí, bezpečnosti potravin, zdraví zvířat a dobrých životních podmínek zvířat na straně druhé, aniž by jakýmkoli způsobem ovlivňoval jejich povinnosti a odpovědnosti, co se týče dodržování uvedených norem. (9) Aby se usnadnilo zavedení zemědělského poradenského systému, měly by mít členské státy dostatečnou lhůtu k jeho zřízení. Účast v systému by měla být dobrovolná, pokud jde o zemědělce, přičemž přednost je dána zemědělcům, kteří dostávají přímé platby vyšší, než je určitá částka za rok. Vzhledem k tomu, že poradenská činnost spočívá v poskytování rad zemědělcům, je vhodné, aby s informacemi získanými v rámci jejího výkonu bylo zacházeno jako s důvěrnými informacemi, s výjimkou případů vážného porušení právních předpisů Společenství nebo vnitrostátních právních předpisů. (10) Členské státy musí v souladu s článkem 8 nařízení Rady (ES) č. 1258/1999 ze dne 17. května 1999 o financování společné zemědělské politiky [5] přijmout nezbytná opatření, aby se ujistily o skutečnosti a řádnosti operací financovaných záruční sekcí Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a aby předcházely nesrovnalostem a řešily je. (11) S cílem posílit účinnost a rentabilitu administrativních a kontrolních mechanismů je nutné upravit systém zřízený nařízením Rady (EHS) č. 3508/92 ze dne 27. listopadu 1992 o zavedení integrovaného administrativního a kontrolního systému pro některé režimy podpor Společenství [6], aby do něj mohly být zahrnuty režim jednotné platby, režimy podpor pro pšenici tvrdou, bílkovinné plodiny, energetické plodiny, rýži, bramborový škrob, skořápkové ovoce, mléko, osivo a luskoviny pěstované na zrno a zvláštní regionální podpory, jakož i kontrola uplatňování pravidel týkajících se podmíněnosti, odlišení a zemědělského poradenského systému. Je vhodné stanovit možnost o začlenění dalších režimů podpor v pozdějším stadiu. (12) Pro účinnější kontrolu a s cílem zabránit tomu, aby nebylo předloženo několik žádostí o podporu různým platebním agenturám ve stejném členském státě, měl by každý členský stát zřídit jednotný systém identifikace zemědělců, kteří předkládají žádosti o podporu, na něž se vztahuje integrovaný systém. (13) Různé složky integrovaného systému jsou zaměřeny na zlepšení účinnosti administravních a kontrolních postupů. Proto je třeba, pokud jde o režimy Společenství, na něž se nevztahuje toto nařízení, aby byly členské státy oprávněny využívat uvedeného systému, pokud jakýmkoli způsobem neporuší příslušná ustanovení. (14) Vzhledem ke složitosti systému a k velkému počtu žádostí o podporu, které mají být zpracovány, je nezbytné využívat vhodné technické prostředky a administrativní a kontrolní metody. Proto musí integrovaný systém zahrnovat na úrovni každého členského státu počítačovou databázi, systém identifikace zemědělských pozemků, žádosti zemědělců o podpory, integrovaný kontrolní systém a, co se týče režimu jednotné platby, systém identifikace a evidence platebních nároků. (15) Aby se umožnilo zpracování sebraných údajů a jejich využívání k ověřování žádostí o podpory, je nutné vytvořit výkonné počítačové databáze, které umožní zejména provádění křížových kontrol. (16) Identifikace zemědělských pozemků je klíčovým prvkem správného používání režimu vázaného na plochu. Dosavadní zkušenosti ukázaly některé nedostatky stávajících metod. Proto je třeba vytvořit systém identifikace zřízený popřípadě s pomocí dálkového snímání dat. (17) V zájmu zjednodušení by měly být členské státy oprávněny stanovit, aby byla předložena jediná žádost týkající se několika režimů podpor a aby byla roční žádost nahrazena trvalou žádostí, která by byla pouze každý rok potvrzena. (18) Členské státy by měly mít možnost vyčlenit částky, vyplývající z uplatňovaného snížení plateb v rámci odlišení, na některá doplňující opatření, na něž se vztahuje podpora pro rozvoj venkova stanovená nařízením Rady (ES) č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) [7]. (19) Jelikož částky vyplývající z podmíněnosti nemohou být stanoveny dostatečně dopředu, aby mohly být přiděleny na doplňující opatření, na něž se vztahuje podpora pro rozvoj venkova, bylo by třeba připsat uvedené částky ve prospěch záruční sekce EZOZF, s výjimkou určitého procenta, které by si měl ponechat členský stát. (20) Příslušné státní orgány by měly poskytovat oprávněným osobám platby v rámci režimů podpor Společenství v plné výši, s výhradou snížení stanovených v tomto nařízení a ve stanovených lhůtách. (21) Režimy podpor, na něž se vztahuje společná zemědělská politika, poskytují přímou podporu příjmů, zejména s cílem zajistit zemědělskému obyvatelstvu přiměřenou životní úroveň. Tento cíl je úzce spjat se zachováním venkovských oblastí. Aby se zabránilo nepatřičnému přidělení zdrojů Společenství, je nutné, aby nebyla provedena žádná platba podpory ve prospěch zemědělců, kteří uměle vytvořili podmínky vyžadované pro vyplacení takových podpor. (22) Společné režimy podpor se musí přizpůsobit okolnostem, popřípadě v krátkých lhůtách. Oprávněné osoby tudíž nemohou počítat s neměnností podmínek pro poskytování podpor a musí se připravit na to, že režimy budou přezkoumány v závislosti na vývoji trhů. (23) Vzhledem k rozpočtovému významu přímých plateb podpory a nutnosti lépe zhodnotit jejich vliv je třeba podrobit režimy Společenství náležitému hodnocení. (24) Zlepšení konkurenceschopnosti zemědělství Společenství a rozvoj norem v oblasti jakosti potravin a životního prostředí nutně způsobují pokles úředních cen zemědělských produktů a zvýšení výrobních nákladů pro zemědělské podniky ve Společenství. Pro dosažení těchto cílů a propagaci udržitelného a více tržně zaměřeného zemědělství je třeba přejít od podpory produkce k podpoře producentů zavedením odděleného systému podpory příjmů pro každý zemědělský podnik. Ačkoliv se částky skutečně vyplacené zemědělcům nezmění, oddělením se výrazně zvýší účinnost podpory příjmů. Je tudíž vhodné, aby jednotná platba na zemědělský podnik závisela na dodržování norem v oblasti životního prostředí, bezpečnosti potravin, zdraví zvířat a dobrých životních podmínek zvířat, jakož i na udržování zemědělského podniku v dobrém zemědělském a ekologickém stavu. (25) Uvedený systém by měl seskupit určitý počet stávajících přímých plateb, vyplacených zemědělcům podle různých režimů, do jednotné platby, která by byla stanovena na základě předchozích nároků v referenčním období upravených tak, aby bylo přihlédnuto k úplnému provedení opatření zavedených v rámci Agendy 2000 a ke změnám výší podpory stanovených v tomto nařízení. (26) Jelikož výhody v oblasti administrativního zjednodušení budou větší, jestliže bude větší počet dotyčných odvětví, měl by se režim v prvním období používat na všechny produkty, na něž se vztahuje režim plodin na orné půdě, stejně jako na luskoviny pěstované na zrno, osivo, hovězí maso a skopové maso. Do režimu je třeba rovněž zahrnout revidované platby pro rýži a pšenici tvrdou, jakož i platbu v odvětví mléka a mléčných výrobků, jakmile bude reforma plně provedena. Platby pro brambory určené pro výrobu škrobu a pro sušená krmiva by se měly rovněž zahrnout do režimu, avšak odlišné platby by se měly zachovat pro zpracovatelský průmysl. (27) Pokud jde o konopí, je třeba stanovit zvláštní opatření, aby se zabránilo tomu, že se mezi plodinami, které využívají jednotnou platbu, budou skrývat nedovolené plodiny a poškodí tak společnou organizaci trhů s tímto produktem. Je proto třeba dbát o to, aby byly platby na plochu poskytovány pouze pro plochy, kde byly použity odrůdy konopí poskytující určité záruky ohledně obsahu psychotropních látek. Je proto třeba upravit odkazy na zvláštní opatření stanovená nařízením Rady (ES) č. 1673/2000 ze dne 27. července 2000 o společné organizaci trhu se lnem a konopím pěstovanými na vlákno [8]. (28) S cílem ponechat zemědělcům volnost, aby si vybrali, co budou produkovat na své půdě, včetně produktů stále podřízených spojené podpoře, a zlepšit tak jejich orientaci na trh, neměla by být jednotná platba podmíněna produkcí konkrétního produktu. Aby se však zabránilo narušení hospodářské soutěže, měly by být některé produkty vyloučeny z produkce na půdě, na kterou lze poskytnout podporu. (29) Za účelem stanovení částky, na kterou by měl mít zemědělec v rámci nového režimu nárok, je vhodné odvolat se na částky, které mu byly poskytnuty během referenčního období. Měla by být vytvořena vnitrostátní rezerva, aby se zohlednily zvláštní situace. Uvedená rezerva může být rovněž použita k usnadnění účasti nových zemědělců v režimu. Jednotná platba by měla být stanovena na úrovni zemědělského podniku. (30) Aby se usnadnil převod práv na prémii, je třeba rozdělit celkovou částku, na kterou může mít zemědělský podnik nárok, na několik částí (platebních nároků) a spojit ji s určitým počtem stanovených hektarů, na něž lze poskytnout podporu. Aby se zabránilo spekulativním převodům vedoucím ke kumulaci platebních nároků, které neodpovídají zemědělské skutečnosti, je vhodné stanovit pro poskytnutí podpory spojení mezi nároky a určitým počtem hektarů, na něž lze poskytnout podporu, jakož i možnost omezit převod nároků v regionu. Měla by být stanovena zvláštní ustanovení pro podporu, která není přímo spojena s plochou, s přihlédnutím ke zvláštní situaci v chovu ovcí a koz. (31) Aby se zajistilo, že celková úroveň podpor a nároků nepřesáhne současná rozpočtová omezení na úrovni Společenství, na vnitrostátní úrovni a popřípadě na regionální úrovni, je vhodné stanovit vnitrostátní stropy odpovídající součtu všech finančních prostředků poskytnutých v každém členském státě na výplatu podpor v rámci dotyčných režimů podpor během referenčních období a s přihlédnutím k pozdějším úpravám. Pokud bude strop překročen, měla by se použít poměrná snížení. (32) Aby se zachovaly výhody, které představuje vynětí půdy z produkce pro kontrolu nabídky, a přitom posílil jeho kladný vliv na životní prostředí v rámci nového systému podpory, je třeba zachovat podmínky vynětí orné půdy z produkce. (33) Členské státy musí mít možnost stanovit určitou rovnováhu mezi jednotlivými platebními nároky a regionálními či vnitrostátními průměry, jakož i mezi stávajícími platbami a jednotnou platbou, aby měly dostatečnou pružnost, s níž by reagovaly na zvláštní situace. Musí být stanovena zvláštní odchylka od zákazu pěstování ovoce a zeleniny včetně brambor určených ke spotřebě, aby se zabránilo tomu, že v případě regionalizace z toho nevzejde narušení organizace produkce, zatímco se omezí co nejvíce případná narušení hospodářské soutěže. Kromě toho pro zohlednění specifických zemědělských podmínek členského státu je vhodné stanovit pro členský stát možnost požádat o přechodné období pro zavedení režimu jednotné platby a přitom nadále dodržovat rozpočtové stropy stanovené pro režim jednotné platby. V případě vážných narušení hospodářské soutěže během přechodného období a s cílem dbát o dodržování mezinárodních závazků Společenství by měla Komise přijmout nezbytná opatření, aby se takovým situacím zabránilo. (34) V případě nepovinného nebo přechodného provádění a s cílem ochránit oprávněná očekávání zemědělců je vhodné stanovit den, do kterého musí členské státy rozhodnout o používání režimu jednotné platby. Mimoto, aby zajistily pokračování stávajících režimů, je třeba stanovit některé podmínky pro přiznání nároků na podporu, přičemž je Komisi ponechána pravomoc stanovit prováděcí pravidla. (35) Aby byla zachována úloha produkce pšenice tvrdé v tradičních produkčních oblastech a přitom zvýšena podporu pro pšenici tvrdou dodržující určité minimální požadavky na jakost, je vhodné snížit během přechodného období stávající výši příplatku na pšenici tvrdou v tradičních oblastech a zrušit zvláštní podporu v dotyčných oblastech. Podpora by měla být poskytnuta pouze pro pěstování pšenice tvrdé, která je vhodná pro výrobu krupice a těstovin. (36) Je třeba stanovit doplňkovou podporu pro zemědělce produkující plodiny s vysokým obsahem bílkovin pro posílení úlohy těchto plodin a zajistit motivaci pro zvýšení jejich produkce. Aby bylo zajištěno správné používání nového režimu, je třeba stanovit určité podmínky pro přiznání nároků na podporu. Je třeba stanovit maximální zaručenou plochu a použít poměrná snížení v případě překročení této plochy. (37) Aby byla zachována úloha produkce rýže v tradičních produkčních oblastech, je třeba stanovit doplňkovou podporu pro producenty rýže. Aby bylo zajištěno správné používání nového režimu, je třeba stanovit určité podmínky pro přiznání nároků na podporu. Je třeba stanovit vnitrostátní základní plochy a použít snížení v případě překročení těchto ploch. (38) Aby se zabránilo možnému zániku produkce skořápkového ovoce v tradičních oblastech a záporným vlivům, které by z toho vyplynuly z hlediska životního prostředí, venkova, sociálního a hospodářského hlediska, měla by být v tomto odvětví přijata nová opatření týkající se podpory. Aby bylo zajištěno správné používání nových opatření, je třeba stanovit určité podmínky pro přiznání nároků na podporu, a zejména stanovit minimální hustotu výsadby a minimální velikost pozemku. Členské státy by měly být oprávněny poskytnout doplňkovou podporu, aby vyhověly specifickým potřebám. (39) Aby se zabránilo překročení rozpočtu, je třeba stanovit maximální zaručenou plochu a v případě jejího překročení použít poměrná snížení v dotyčných členských státech. Pro zajištění vyváženého použití v celém Společenství by měla být tato plocha rozdělena poměrně k produkčním plochám skořápkového ovoce v členských státech. Členské státy by měly být odpovědné za přidělení ploch na jejich území. Pro plochy, na které se vztahují plány na zlepšení, by neměla být poskytnuta podpora v rámci nového režimu, dokud plán neskončí. (40) S cílem využít úspěchu plánů na zlepšení, které umožnily seskupit nabídku, mohou členské státy podmínit nárok na podporu Společenství a na vnitrostátní podporu členstvím v organizaci producentů. Aby se zabránilo narušení, je třeba dbát o to, aby přechod k novému režimu proběhl bez střetů. (41) V současné době spočívá podpora poskytnutá pro energetické plodiny v možnosti pěstovat technické plodiny na půdě vyňaté z produkce. Energetické plodiny představují největší část nepotravinářské produkce na půdě vyňaté z produkce. Je třeba zavést zvláštní podporu pro energetické plodiny, aby čím dál více nahrazovaly zdroje emisí oxidu uhličitého. Je třeba stanovit maximální zaručenou plochu a použít poměrná snížení v případě překročení této plochy. Uvedená opatření by měla být po dané době přezkoumána s ohledem na provádění iniciativy Společenství o biopalivech. (42) Pro zachování výroby škrobu v tradičních produkčních oblastech a uznání úlohy produkce brambor při střídání plodin je třeba stanovit dodatečnou platbu pro producenty brambor určených pro výrobu škrobu. Kromě toho, pokud má být platební režim pro výrobce bramborového škrobu částečně zařazen do režimu jednotné platby, je třeba změnit nařízení Rady (ES) č. 1868/94 ze dne 27. července 1994, kterým se stanoví režim kvót pro výrobu bramborového škrobu [9]. (43) Začleněním plodin na orné půdě a hovězího a skopového masa se režim jednotné platby rozšiřuje na prémie vyplácené v nejvzdálenějších regionech a na ostrovech v Egejském moři, aby bylo umožněno další zjednodušení a aby se zabránilo zachování právního a administrativního rámce pro omezený počet zemědělců v těchto regionech. Pro zachování úlohy některých druhů produkce v uvedených regionech Společenství je však třeba ponechat členským státům možnost rozhodnout o tom, že není nutné začlenit tyto platby do režimu jednotné platby. Stejná možnost by měla být stanovena pro dodatečné platby v některých regionech Švédska a Finska, jakož i pro podpory pro osivo. V těchto případech pokračování současných režimů vyžaduje, aby byly stanoveny určité podmínky pro přiznání nároků na podporu, přičemž je Komisi ponechána pravomoc stanovit prováděcí pravidla. (44) Pro usnadnění přechodu mezi současnými režimy plateb pro plodiny na orné půdě a prémií "na zvířata" na jedné straně a novým režimem jednotné platby na straně druhé je třeba stanovit některé úpravy stávajících přímých plateb v uvedených odvětvích. (45) Zemědělská činnost na souostroví Azory je velmi závislá na výrobě mléčných výrobků. Bylo by tedy vhodné prodloužit a rozšířit opatření stanovená v článku 23 nařízení (ES) č. 1453/2001 ze dne 28. června 2001, kterým se zavádějí zvláštní opatření pro Azory a Madeiru týkající se některých zemědělských produktů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 1600/92 (Poseima) [10], a pro období šesti hospodářských let celkem od hospodářského roku 1999/2000 zrušit některá ustanovení společné organizace trhu s mlékem a mléčnými výrobky, pokud jde o omezení produkce, aby se vzal v úvahu stav rozvoje a podmínky místní produkce. Během doby používání by mělo uvedené opatření umožnit pokračovat v restrukturalizace odvětví mléka na souostroví Azory, aniž by byl narušen trh s mléčnými výrobky a aniž by bylo výrazně ovlivněno řádné fungování režimu dávky na úrovni Portugalska a Společenství. (46) Používání režimu jednotné platby na zemědělský podnik učiní ve skutečnosti bezpředmětným portugalský program o přeměně půdy, která je v současnosti užívána pro plodiny na orné půdě, na půdu pro extenzivní chov hospodářských zvířat, stanovený nařízením (ES) č. 1017/94 [11]. Nařízení (ES) č. 1017/94 by se mělo tudíž zrušit vstupem režimu jednotné platby v platnost. (47) V důsledku výše uvedených změn a nových ustanovení je třeba zrušit nařízení Rady (EHS) č. 3508/92, nařízení Rady (ES) č. 1577/96 ze dne 30. července 1996, kterým se zavádí zvláštní opatření pro některé luskoviny pěstované na zrno [12], a nařízení Rady (ES) č. 1251/1999 ze dne 17. května 1999 o režimu podpor pro producenty některých plodin na orné půdě [13]. Je třeba rovněž zrušit nařízení (ES) č. 1259/1999, kromě některých ustanovení, která stanoví zvláštní přechodné a nepovinné režimy. (48) Zvláštní ustanovení o přímých platbách v nařízení (EHS) č. 2358/71 ze dne 26. října 1971 o společné organizaci trhu s osivem [14], nařízení Rady č. 2019/93 ze dne 19. července 1993, kterým se zavádějí zvláštní opatření pro menší ostrovy v Egejském moři týkající se některých zemědělských produktů [15], nařízení (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [16], nařízen Rady (ES) č. 1452/2001 ze dne 28. června 2001, kterým se zavádějí zvláštní opatření pro francouzské zámořské departementy týkající se některých zemědělských produktů [17], nařízení Rady (ES) č. 1454/2001 zedne 28. června 2001, kterým se zavádějí zvláštní opatření pro Kanárské ostrovy týkající se některých zemědělských produktů [18], a nařízení Rady (ES) č. 2529/2001 ze dne 19. prosince 2001 o společné organizaci trhu se skopovým a kozím masem [19] už nemají důvod pro svou existenci; je proto třeba je zrušit. (49) V okamžiku vstupu tohoto nařízení v platnost se Společenství skládá z patnácti členských států. Na základě smlouvy o přistoupení z roku 2003 se přistoupení nových členských států bude konat 1. května 2004; je tedy třeba upravit toto nařízení ke dni přistoupení v souladu s postupy stanovenými ve smlouvě o přistoupení, aby bylo použitelné na nové členské státy. (50) Je třeba přijmout opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [20], PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ: HLAVA I OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE Článek 1 Oblast působnosti Toto nařízení stanoví: - společná pravidla o přímých platbách v rámci režimů podpory příjmů, na které se vztahuje společná zemědělská politika a které jsou financovány záruční sekcí Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) uvedených v příloze I s výjimkou režimů stanovených nařízením (ES) č. 1257/1999, - podporu příjmů zemědělců (dále jen "režim jednotné platby"), - režimy podpor pro zemědělce produkující pšenici tvrdou, bílkovinné plodiny, rýži, skořápkové ovoce, energetické plodiny, brambory určené pro výrobu škrobu, mléko, osiva, plodiny na orné půdě, skopové a kozí maso, hovězí a telecí maso a luskoviny pěstované na zrno. Článek 2 Definice Pro účely tohoto nařízení se: a) "zemědělcem" rozumí fyzická nebo právnická osoba či skupina fyzických nebo právnických osob nehledě na právní formu skupiny a jejích členů podle vnitrostátních právních předpisů jednotlivých členských států, jejíž zemědělský podnik se nachází na území Společenství podle článku 299 Smlouvy a která vykonává zemědělskou činnost; b) "zemědělským podnikem" rozumí soubor produkčních jednotek spravovaných zemědělcem, které se nacházejí na území stejného členského státu; c) "zemědělskou činností" rozumí produkce, chov nebo pěstování zemědělských produktů včetně sklizně, dojení, plemenářské činnosti a chovu zvířat pro zemědělské účely nebo udržování půdy v dobrém zemědělském a ekologickém stavu podle článku 5; d) "přímou platbou" rozumí platba poskytnutá přímo zemědělcům v rámci jednoho z režimů podpory příjmů uvedených v příloze I; e) "platbami za daný kalendářní rok" nebo "platbami během referenčního období" rozumějí platby, které byly poskytnuty nebo mají být poskytnuty za dotyčný rok/dotyčná léta, včetně všech plateb, které mají být poskytnuty za jiná období začínající v daném kalendářním roce/daných kalendářních letech; f) "zemědělskými produkty" rozumějí produkty uvedené v příloze I Smlouvy včetně bavlny, avšak s výjimkou produktů rybolovu. HLAVA II OBECNÁ USTANOVENÍ KAPITOLA 1 PODMÍNĚNOST Článek 3 Hlavní požadavky 1. Každý zemědělec, který dostává přímé platby, musí dodržovat požadavky podle předpisů v oblasti řízení uvedené v příloze III v souladu s harmonogramem stanoveným v uvedené příloze, jakož i dobrý zemědělský a ekologický stav podle článku 5. 2. Příslušný vnitrostátní orgán poskytne zemědělci seznam požadavků podle předpisů v oblasti řízení a dobrého zemědělského a ekologického stavu, který má být dodržován. Článek 4 Požadavky podle předpisů v oblasti řízení 1. Požadavky podle předpisů v oblasti řízení, uvedené v příloze III, jsou stanoveny právními předpisy Společenství v těchto oblastech: - veřejné zdraví, zdraví zvířat a zdraví rostlin, - životní prostředí, - dobré životní podmínky zvířat. 2. Akty uvedené v příloze III se použijí v rámci tohoto nařízení, v platném znění a v případě směrnic ve znění prováděném členskými státy. Článek 5 Dobrý zemědělský a ekologický stav 1. Členské státy dbají o to, aby veškerá zemědělská půda, a zejména půda, která se již nevyužívá pro účely produkce, byla udržována v dobrém zemědělském a ekologickém stavu. Na základě rámce stanoveného v příloze IV stanoví členské státy na vnitrostátní nebo regionální úrovni minimální požadavky pro dobrý zemědělský a ekologický stav, které zohledňují charakteristiky dotyčných oblastí, zejména půdní a klimatické podmínky, stávající způsoby hospodaření, využití půdy, střídání plodin, zemědělské praktiky a strukturu zemědělských podniků, aniž jsou dotčeny normy, jimiž se řídí náležité zemědělské praktiky používané v rámci nařízení Rady (ES) č. 1257/1999, a agroenvironmentální opatření, jejichž použití přesahuje referenční úroveň náležitých zemědělských praktik. 2. Členské státy dbají o to, aby půda užívaná jako stálé pastviny ke dni žádostí o podporu na plochu v roce 2003 zůstala vyčleněna na toto použití. Členský stát se však může v řádně odůvodněných případech odchýlit od prvního pododstavce pod podmínkou, že přijme opatření, aby zabránil značnému snížení celkové plochy, kterou věnuje na stálé pastviny. První pododstavec se nepoužije na půdu užívanou jako stálé pastviny určené k zalesnění, pokud je takové zalesnění slučitelné se životním prostředím, a s výjimkou pěstování vánočních stromků a rychle rostoucích druhů pěstovaných krátkodobě. Článek 6 Snížení plateb nebo vyloučení z plateb 1. Pokud nejsou požadavky podle předpisů v oblasti řízení nebo dobrý zemědělský a ekologický stav dodržovány z důvodu jednání nebo opomenutí přičitatelného dotyčnému zemědělci, je celková výše přímých plateb, které mají být poskytnuty v kalendářním roce, v němž je nedodržení zjištěno, snížena nebo zrušena po použití článků 10 a 11 v souladu s prováděcími pravidly stanovenými v článku 7. 2. Snížení nebo vyloučení podle odstavce 1 se použijí pouze tehdy, jestliže se neplnění týká: a) zemědělské činností nebo b) zemědělské půdy zemědělského podniku včetně pozemků vyňatých z produkce. Článek 7 Prováděcí pravidla týkající se snížení a vyloučení 1. Prováděcí pravidla týkající se snížení a vyloučení podle článku 6 se stanoví postupem podle čl. 144 odst. 2. V této souvislosti je třeba vzít v úvahu závažnost, rozsah, trvalost a opakování zjištěného nedodržení, jakož i kritéria stanovená v odstavcích 2, 3 a 4 tohoto článku. 2. V případě nedbalosti nepřesáhne míra snížení 5 % a v případě opakovaného nedodržení 15 %. 3. V případě úmyslného nedodržení není míra snížení v zásadě nižší než 20 % a může vést až k úplnému vyloučení z jednoho či více režimů podpor a může se uplatnit za jeden či více kalendářních roků. 4. V každém případě není celková výše snížení a vyloučení za jeden kalendářní rok vyšší než celková částka podle čl. 6 odst. 1. Článek 8 Přezkum Nejpozději do 31. prosince 2007 předloží Komise zprávu o používání systému podmíněnosti, k níž jsou v případě potřeby přiloženy odpovídající návrhy, určené zejména ke změně seznamu požadavků podle předpisů v oblasti řízení uvedených v příloze III. Článek 9 Částky vyplývající z podmíněnosti Částky vyplývající z používání této kapitoly jsou připsány ve prospěch záruční sekce EZOZF. Členské státy si mohou ponechat 25 % uvedených částek. KAPITOLA 2 ODLIŠENÍ A FINANČNÍ KÁZEŇ Článek 10 Odlišení 1. Veškeré částky přímých plateb, které mají být zemědělci poskytnuty v daném členském státě na daný kalendářní rok, se až do roku 2012 každý rok snižují o tato procenta: - 3 % v roce 2005, - 4 % v roce 2006, - 5 % v roce 2007, - 5 % v roce 2008, - 5 % v roce 2009, - 5 % v roce 2010, - 5 % v roce 2011, - 5 % v roce 2012. 2. Částky vyplývající z uplatnění snížení stanovených v odstavci 1 po odečtení celkových částek uvedených v příloze II jsou vyčleněny jako doplňková podpora Společenství na opatření v rámci programu rozvoje venkova, která jsou financována záruční sekcí EZOZF podle nařízení (ES) č. 1257/1999. 3. Částka odpovídající jednomu procentnímu bodu je přidělena členskému státu, kde byly odpovídající částky vytvořeny. Zbývající částky jsou přiděleny dotyčným členským státům postupem podle čl. 144 odst. 2 na základě těchto kritérií: - zemědělská plocha, - zaměstnanost v zemědělství, - hrubý domácí produkt (HDP) na obyvatele v paritě kupní síly. Každý členský stát však obdrží alespoň 80 % celkových částek vytvořených v uvedeném členském státě odlišením. 4. Odchylně od odst. 3 druhého pododstavce, pokud přesáhne v členském státě podíl žita na jeho celkové produkci obilovin v průměru 5 % za období 2000 – 2002 a pokud jeho produkce představuje více než 50 % celkové produkce žita Společenství během téhož uvedeného období, nejméně 90 % částek vytvořených odlišením v dotyčném členském státě je znovu vyčleněno pro tento členský stát, a to až do roku 2013 včetně. V tomto případě, aniž je dotčena možnost stanovená v článku 69, je alespoň 10 % částky přidělené dotyčnému členskému státu vyčleněno na opatření podle odstavce 2 tohoto článku v regionech produkujících žito. Pro účely tohoto odstavce se "obilovinami" rozumějí obiloviny uvedené v příloze IX. 5. Odstavec 1 se nepoužije na přímé platby poskytované zemědělcům ve francouzských zámořských departementech, na Azorech a Madeiře, na Kanárských ostrovech a na ostrovech v Egejském moři. Článek 11 Finanční kázeň 1. Počínaje rozpočtem na rok 2007, s cílem dbát o to, aby částky určené k financování společné zemědělské politiky uvedené v současnosti v rubrice 1a (tržní opatření a přímé podpory) dodržovaly roční stropy stanovené v rozhodnutí zástupců vlád členských států, zasedajících v Radě dne 18. listopadu 2002, o závěrech Evropské rady, která zasedala ve dnech 24. a 25. října 2002 v Bruselu, je rozhodnuto o úpravě přímých plateb, pokud odhady uvedou, že stanovené částky v rubrice 1a budou, s ohledem na rozpětí 300 milionů EUR pod stanovenými částkami a před použitím odlišení podle čl. 10 odst. 2, pro dané rozpočtové období překročeny, a to aniž jsou dotčeny finanční výhledy pro léta 2007–2013. 2. Rada na základě návrhu předloženého Komisí nejpozději do 31. března každého kalendářního roku, pro který se použijí úpravy uvedené v odstavci 1, stanoví tyto úpravy nejpozději do 30. června téhož roku. Článek 12 Doplňková částka podpory 1. Doplňková částka podpory se poskytuje zemědělcům, kteří dostávají přímé platby podle tohoto nařízení. Doplňková částka podpory se rovná částce vyplývající z procent snížení podle článku 10 použitých nejvýše na prvních 5000 EUR přímých plateb. 2. Celková výše doplňkových částek podpory, která může být poskytnuta v členském státě na jeden kalendářní rok, nemůže překročit stropy stanovené v příloze II. Členské státy použijí popřípadě lineární procento snížení na doplňkové částky podpory, aby dodržely stropy stanovené v příloze II. 3. Doplňková částka podpory není předmětem snížení uvedených v článku 10. 4. Počínaje rozpočtem pro rok 2007 přezkoumá Komise postupem podle čl. 144 odst. 2 stropy stanovené v příloze II, aby přihlédla ke strukturálním změnám v zemědělských podnicích. KAPITOLA 3 ZEMĚDĚLSKÝ PORADENSKÝ SYSTÉM Článek 13 Zemědělský poradenský systém 1. Do 1. ledna 2007 zřídí členské státy pro zemědělce poradenský systém v oblasti obhospodařovávání půdy a řízení zemědělských podniků (dále jen "zemědělský poradenský systém") spravovaný jedním či několika určenými orgány nebo soukromými subjekty. 2. Poradenská činnost se přinejmenším vztahuje na požadavky podle předpisů v oblasti řízení a na dobrý zemědělský a ekologický stav podle kapitoly 1. Článek 14 Podmínky 1. Zemědělci se mohou účastnit zemědělského poradenského systému dobrovolně. 2. Členské státy dají přednost zemědělcům, kteří dostávají více než 15000 EUR přímých plateb za rok. Článek 15 Povinnosti schválených soukromých subjektů a určených orgánů Aniž jsou dotčeny vnitrostátní právní předpisy týkající se přístupu veřejnosti k informacím, členské státy dbají o to, aby soukromé subjekty a určené orgány podle článku 13 nesdělovaly žádné osobní nebo jednotlivé informace nebo údaje, které získají v rámci jejich poradenské činnosti, jiným osobám, než je zemědělec, který spravuje dotyčný zemědělský podnik, s výjimkou případu nesrovnalosti či porušení zjištěných v rámci jejich poradenské činnosti, pro kterou vnitrostátní právní předpisy nebo právní předpisy Společenství stanoví povinnost informovat veřejný orgán, zvláště v případě trestného činu. Článek 16 Přezkum Nejpozději do 31. prosince 2010 předloží Komise zprávu o používání zemědělského poradenského systému, k níž jsou v případě potřeby přiloženy odpovídající návrhy určené k tomu, aby se systém stal povinným. KAPITOLA 4 INTEGROVANÝ ADMINISTRATIVNÍ A KONTROLNÍ SYSTÉM Článek 17 Oblast působnosti Každý členský stát vytvoří integrovaný administrativní a kontrolní systém (dále jen "integrovaný systém"). Integrovaný systém se použije pro režimy podpor stanovené v hlavách III a IV tohoto nařízení, jakož i v článku 2a nařízení (ES) č. 1259/1999. V nezbytné míře se rovněž použije na správu a kontrolu pravidel stanovených v kapitolách 1, 2 a 3. Článek 18 Prvky integrovaného systému 1. Integrovaný systém zahrnuje tyto prvky: a) počítačovou databázi; b) systém identifikace zemědělských pozemků; c) systém identifikace a evidence platebních nároků, jak je uveden v článku 21; d) žádosti o podporu; e) integrovaný kontrolní systém; f) jednotný systém identifikace každého zemědělce předkládajícího žádost o podporu. 2. V případě použití článků 67, 68, 69, 70 a 71 integrovaný systém zahrnuje systém identifikace a evidence zvířat zavedený v souladu se směrnicí 92/102/EHS [21] a s nařízením (ES) č. 1760/2000 [22]. Článek 19 Počítačová databáze 1. Do počítačová databáze se zaznamenávají pro každý zemědělský podnik údaje získané ze žádostí o podporu. Tato databáze musí umožnit zejména přímý a bezprostřední přístup prostřednictvím příslušného orgánu členského státu k údajům za kalendářní a/nebo hospodářské roky od roku 2000. 2. Členské státy mohou vytvářet decentralizované databáze pod podmínkou, že tyto databáze, jakož i administrativní postupy pro evidenci a zpřístupňování údajů budou upraveny stejně pro celé území členského státu a budou vzájemně slučitelné, aby umožnily křížové kontroly. Článek 20 Systém identifikace zemědělských pozemků Systém identifikace zemědělských pozemků je vytvořen na základě pozemkových katastrálních map a dokumentů nebo dalších kartografických údajů. Použité techniky jsou založeny na počítačovém systému zeměpisných informací zahrnující nejlépe letecké nebo družicové snímky se stejnými normami, které zaručují přesnost rovnající se alespoň přesnosti kartografie v měřítku 1:10000. Článek 21 Systém identifikace a evidence platebních nároků 1. Systém identifikace a evidence platebních nároků je zaveden tak, aby umožnil ověřování nároků a křížové kontroly s žádostmi o podporu a systémem identifikace zemědělských pozemků. 2. Tento systém musí umožnit přímý a bezprostřední přístup prostřednictvím příslušného orgánu členského státu k údajům přinejmenším za poslední tři po sobě jdoucí kalendářní a/nebo hospodářské roky. Článek 22 Žádosti o podporu 1. Zemědělec předkládá každý rok žádost o přímé platby v rámci integrovaného systému, v níž jsou popřípadě uvedeny: - všechny zemědělské pozemky zemědělského podniku, - počet a výše platebních nároků, - jakékoli další informace stanovené tímto nařízením nebo dotyčným členským státem. 2. Členský stát může rozhodnout, že žádost o podporu obsahuje pouze změny ve vztahu k žádosti o podporu podané v předcházejícím roce. Členský stát rozděluje předtištěné tiskopisy na základě ploch stanovených v předcházejícím roce a poskytuje grafické dokumenty s uvedením polohy těchto ploch. 3. Členský stát může rozhodnout, že jediná žádost o podporu zahrnuje několik režimů podpor nebo všechny režimy podpor, které jsou uvedeny v příloze I, nebo jiné režimy podpor. Článek 23 Ověřování podmínek pro poskytnutí podpory 1. Členské státy provádějí správní kontrolu žádostí o podporu a přitom zejména ověřují plochu, na kterou lze poskytnout podporu, a odpovídající platební nároky. 2. Správní kontroly doplňuje systém kontrol na místě, aby se ověřily podmínky pro poskytnutí podpory. Za tím účelem stanoví členské státy plán výběru zemědělských podniků. Členské státy mohou využívat techniky dálkového průzkumu země, aby prováděly kontroly zemědělských pozemků na místě. 3. Každý členský stát určí orgán zodpovědný za koordinaci kontrol uvedených v této kapitole. Pokud členské státy svěří některé dílčí práce, jež mají být provedeny podle této kapitoly, specializovaným agenturám nebo podnikům, určenému orgánu zůstane zachován dohled a odpovědnost za jejich plnění. Článek 24 Snížení a vyloučení 1. Aniž jsou dotčena snížení a vyloučení uvedená v článku 6, pokud se zjistí, že zemědělec nedodržuje podmínky požadované pro poskytnutí podpory stanovené tímto nařízením nebo článkem 2a nařízení (ES) č. 1259/1999, je platba nebo část platby, která byla poskytnuta nebo má být poskytnuta a pro kterou byly dodrženy podmínky, předmětem snížení a vyloučení stanovených postupem podle čl. 144 odst. 2 tohoto nařízení. 2. Procento snížení závisí na závažnosti, rozsahu, trvání a opakování zjištěného nedodržení a může vést až k úplnému vyloučení z jednoho nebo více režimů podpor během jednoho nebo více kalendářních roků. Článek 25 Kontroly podmíněnosti 1. Členské státy provádějí kontroly na místě, aby prověřily, zda zemědělec dodržuje povinnosti podle kapitoly 1. 2. Členské státy mohou využít svých stávajících administrativních a kontrolních systémů, aby zajistily dodržování požadavků podle předpisů v oblasti řízení a dobrého zemědělského a ekologického stavu podle kapitoly 1. Uvedené systémy, a zejména systém identifikace a evidence zvířat zavedený v souladu se směrnicí 92/102/EHS a s nařízením (ES) č. 1760/2000, musí být smyslu článku 26 tohoto nařízení slučitelné s integrovaným systémem. Článek 26 Slučitelnost Pro účely použití režimů podpor uvedených v příloze V dbají členské státy o to, aby byly administrativní a kontrolní postupy používané pro tyto režimy slučitelné s integrovaným systémem, pokud jde o tyto záležitosti: a) počítačová databáze; b) systém identifikace zemědělských pozemků; c) správní kontroly. Za tímto účelem musí být uvedené systémy zřízeny tak, aby mohly fungovat společně nebo aby umožnily bezproblémovou a bezkonfliktní výměnu údajů. Členské státy mohou začlenit jednu nebo více složek integrovaného systému do svých administrativních a kontrolních postupů, aby použily jiné režimy Společenství nebo vnitrostátní režimy, než jsou režimy uvedené v příloze V. Článek 27 Informace a kontrola 1. Komise je pravidelně informována o používání integrovaného systému. Organizuje k tomu výměny názorů s členskými státy. 2. Poté, co o tom ve vhodnou dobu uvědomí příslušné orgány, mohou zplnomocnění zástupci jmenovaní Komisí provádět: - jakékoli zkoumání nebo jakoukoli kontrolu týkající se opatření přijatých k vytvoření a používání integrovaného systému, - kontroly ve specializovaných agenturách a podnicích uvedených v čl. 23 odst. 3. Takových kontrol se mohou účastnit zástupci dotyčných členských států. Výše uvedené pravomoci nemají vliv na uplatňování vnitrostátních právních předpisů, které vyhrazují určité úkony pro zástupce zvláště určené vnitrostátními právními předpisy. Zplnomocnění zástupci jmenovaní Komisí se neúčastní zejména domovních prohlídek nebo formálních výslechů osob v rámci vnitrostátní právních předpisů členského státu. Mají však přístup k takto získaným informacím. 3. Aniž jsou dotčeny odpovědnosti členských států v provádění a používání integrovaného systému, může Komise využít služeb specializovaných osob nebo specializovaných organizací, aby napomohla zavedení, sledování a využívání integrovaného systému, zejména aby poskytla technické rady příslušným orgánům členských států na jejich žádost. KAPITOLA 5 OSTATNÍ OBECNÁ USTANOVENÍ Článek 28 Platební podmínky 1. Nestanoví-li toto nařízení jinak, jsou platby v rámci režimů podpor uvedených v příloze I vyplaceny oprávněným osobám v plné výši. 2. Platby se provádějí jednou ročně během období které začíná 1. prosince a končí 30. června následujícího kalendářního roku. Doplňková částka podpory stanovená v článku 12 je však vyplacena nejpozději do 30. září kalendářního roku, který následuje po dotyčném kalendářním roce. 3. Odchylně od odstavce 2 tohoto článku a postupem podle čl. 144 odst. 2 může Komise: a) prodloužit platební období pro platby stanovené v čl. 5 odst. 1 nařízení Rady 136/66/EHS ze dne 22. září 1966 o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky [23]; b) stanovit zálohy; c) oprávnit členské státy, aby s výhradou rozpočtové situace vyplatily do 1. prosince zálohy v regionech, kde z důvodu mimořádných podmínek čelí zemědělci vážným finančním obtížím: - až do výše 50 % plateb, nebo - až do výše 80 % plateb, pokud již byly zálohy stanoveny. Článek 29 Omezení plateb Aniž jsou dotčena případná zvláštní ustanovení v jednom nebo druhém režimu podpor, žádná platba nebude provedena ve prospěch osob, u nichž je zjištěno, že vytvořily uměle podmínky požadované pro poskytnutí takových plateb a získaly tak výhodu, která není v souladu s cíli dotyčného režimu podpor. Článek 30 Přezkum Režimy podpor uvedené v příloze I se provádějí, aniž je dotčen případný přezkum, který se provádí kdykoli s ohledem na vývoj trhů a rozpočtovou situaci. Článek 31 Hodnocení S cílem zhodnotit jejich účinnost podléhají platby prováděné v rámci režimů podpor uvedených v příloze I postupu, který se týká posouzení jejich dopadu s ohledem na stanovené cíle a analýzy jejich účinků na dotyčných trzích. Článek 32 Intervence podle nařízení (ES) č. 1258/1999 Režimy podpor uvedené v příloze I se považují za "intervence" ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. b) a čl. 2 odst. 2 nařízení (ES) č. 1258/1999. HLAVA III REŽIM JEDNOTNÉ PLATBY KAPITOLA 1 OBECNÁ USTANOVENÍ Článek 33 Poskytnutí podpory 1. Zemědělci mají přístup k režimu jednotné platby: a) pokud jim byla poskytnuta platba během referenčního období uvedeného v článku 38 v rámci alespoň jednoho z režimů podpor uvedených v příloze VI, nebo b) pokud získali zemědělský podnik nebo část zemědělského podniku jako dědictví nebo předpokládané dědictví od zemědělce, který splňoval podmínky uvedené v písmenu a), nebo c) pokud získali platební nárok ze vnitrostátní rezervy nebo převodem. 2. Pokud zemědělec, kterému byla poskytnuta přímá platba během referenčního období, změní svůj právní status nebo svůj název v daném období nebo nejpozději do 31. prosince roku, který předchází roku použití režimu jednotné platby, má přístup k režimu jednotné platby za stejných podmínek jako zemědělec, který zemědělský podnik spravoval původně. 3. Pokud došlo k fúzím během referenčního období nebo nejpozději do 31. prosince roku, který předchází roku použití režimu jednotné platby, má zemědělec spravující nový zemědělský podnik přístup k režimu jednotné platby za stejných podmínek jako zemědělci, kteří spravovali původní zemědělské podniky. Pokud došlo k rozdělení během referenčního období nebo nejpozději do 31. prosince roku, který předchází roku použití režimu jednotné platby, mají zemědělci, kteří spravují zemědělské podniky, poměrný přístup k režimu jednotné platby za stejných podmínek jako zemědělec, který spravoval původní zemědělský podnik. Článek 34 Žádost 1. První rok použití režimu jednotné platby zašle příslušný orgán členského státu zemědělci uvedenému v čl. 33 odst. 1 písm. a) tiskopis žádosti, který uvádí: a) částku uvedenou v kapitole 2 (dále jen "referenční částka"); b) počet hektarů podle článku 43; c) počet a hodnotu platebních nároků na hektar, jak jsou stanoveny v kapitole 3. 2. Zemědělci zašlou svoji žádost o účast v rámci režimu jednotné platby do data stanoveného členskými státy, avšak nejpozději do 15. května. Komise však může postupem podle čl. 144 odst. 2 povolit posunutí termínu 15. května v některých oblastech, kde výjimečné klimatické podmínky způsobují, že nelze použít obvyklé lhůty. 3. S výjimkou případu vyšší moci a mimořádných okolností, které jsou stanoveny v čl. 40 odst. 4, není přiznán žádný nárok zemědělcům uvedeným v čl. 33 odst. 1 písm. a) a b), ani zemědělcům, kteří získají platební nároky ze vnitrostátní rezervy, pokud nezaslali svoji žádost o účast v režimu jednotné platby nejpozději do 15. května prvního roku použití uvedeného režimu. Částky odpovídající uvedeným nepřiznaným nárokům jsou převedeny zpět do vnitrostátní rezervy uvedené v článku 42 a mohou být opět přiznány do data stanoveného členskými státy, nejpozději však do 15. srpna prvního roku použití režimu jednotné platby. Článek 35 Kumulace podpor Plocha, odpovídající počtu hektarů, na něž lze poskytnout podporu a které jsou stanoveny v čl. 44 odst. 2, pro kterou je podána žádost o jednotnou platbu, může být předmětem žádosti, pokud jde o jakoukoli jinou přímou platbu a jakoukoli jinou podporu, na kterou se toto nařízení nevztahuje, není-li stanoveno jinak. Článek 36 Platební podmínky 1. Podpora poskytnutá podle režimu jednotné platby je vyplacena pro platební nároky stanovené v kapitole 3, doprovázené stejným počtem hektarů, na něž lze poskytnout podporu a které jsou stanoveny v čl. 44 odst. 2. 2. Členské státy mohou rozhodnout o spojení plateb poskytnutých podle režimu jednotné platby s platbami podle jakéhokoli jiného režimu podpor. KAPITOLA 2 STANOVENÍ REFERENČNÍ ČÁSTKY Článek 37 Výpočet částky 1. Referenční částka představuje tříletý průměr celkových částek plateb poskytnutých zemědělci podle režimů podpor uvedených v příloze VI, vypočítaná a upravená v souladu s přílohou VII, v každém kalendářním roce referenčního období podle článku 38. 2. Odchylně od odstavce 1, pokud zemědělec začne vykonávat zemědělskou činnost během referenčního období, vypočítá se průměr na základě plateb poskytnutých v kalendářních letech, během nichž vykonával zemědělskou činnost. Článek 38 Referenční období Referenční období zahrnuje kalendářní roky 2000, 2001 a 2002. Článek 39 Použití odlišení a podmíněnosti stanovených v nařízení (ES) č. 1259/1999 V případě použití článků 3 a 4 nařízení (ES) č. 1259/1999 během referenčního období jsou částkami uvedenými v příloze VII částky, které by byly poskytnuty před použitím uvedených článků. Článek 40 Mimořádné okolnosti 1. Odchylně od článku 37 je každý zemědělec, jehož produkce byla během referenčního období vážně ovlivněna případem vyšší moci nebo mimořádnými okolnostmi, které nastaly před uvedeným referenčním obdobím nebo během něj, oprávněn požádat, aby byla referenční částka vypočítána na základě kalendářního roku nebo kalendářních let referenčního období, která nebyla ovlivněna případem vyšší moci nebo mimořádnými okolnostmi. 2. Pokud bylo případem vyšší moci nebo mimořádnými okolnostmi ovlivněno celé referenční období, vypočítá členský stát referenční částku na základě období 1997 až 1999. V tomto případě se odstavec 1 použije přiměřeně. 3. Případ vyšší moci nebo mimořádné okolnosti, jakož i vztahující se důkazy, které jsou doloženy ke spokojenosti příslušného orgánu, oznámí dotyčný zemědělec písemně příslušnému orgánu ve lhůtě, kterou každý členský stát stanoví. 4. Případy uznané příslušným orgánem jako vyšší moc nebo mimořádné okolnosti jsou například: a) úmrtí zemědělce; b) déletrvající pracovní neschopnost zemědělce; c) vážná přírodní katastrofa, která významně zasáhne zemědělské plochy zemědělského podniku; d) náhodné zničení budov zemědělského podniku určených k chovu zvířat; e) nákaza, která postihne část nebo všechna hospodářská zvířata zemědělce. 5. Odstavce 1, 2 a 3 se přiměřeně použijí pro zemědělce, kteří během referenčního období podléhali agroenvironmentálním závazkům podle nařízení (EHS) č. 2078/92 [24] a (ES) č. 1257/1999. Pokud se závazky vztahují zároveň na referenční období a na období uvedené v odstavci 2 tohoto článku, stanoví členské státy podle objektivních kritérií a takovým způsobem, aby bylo zajištěno rovné zacházení se zemědělci a aby se zabránilo narušení trhu a hospodářské soutěže, referenční částku dodržující prováděcí pravidla, která stanoví Komise postupem podle čl. 144 odst. 2. Článek 41 Strop 1. Pro každý členský stát nemůže být součet referenčních částek vyšší než vnitrostátní strop uvedený v příloze VIII. 2. Členský stát popřípadě použije na referenční částky lineární procento snížení, aby zajistil dodržování svého vnitrostátního stropu. Článek 42 Vnitrostátní rezerva 1. Po případném snížení podle čl. 41 odst. 2 použijí členské státy lineární procento snížení na referenční částky, aby vytvořily vnitrostátní rezervu. Toto snížení nemůže být vyšší než 3 %. 2. Vnitrostátní rezerva dále zahrnuje rozdíl mezi stropem uvedeným v příloze VIII a součtem referenčních částek, které mají být poskytnuty zemědělcům podle režimu jednotné platby před použitím snížení uvedeného v odst. 1 druhé větě. 3. Členské státy mohou použít vnitrostátní rezervu, aby přednostně poskytly referenční částky zemědělcům, kteří začínají vykonávat zemědělskou činnost po 31. prosinci 2002 nebo v roce 2002, avšak aniž by čerpali v uvedeném roce přímé platby, podle objektivních kritérií a takovým způsobem, aby bylo zajištěno rovné zacházení mezi zemědělci a aby se zabránilo narušení trhu a hospodářské soutěže. 4. Členské státy použijí vnitrostátní rezervu, aby stanovily podle objektivních kritérií a takovým způsobem, aby bylo zajištěno rovné zacházení mezi zemědělci a aby se zabránilo narušení trhu a hospodářské soutěže, referenční částky pro zemědělce, kteří se nacházejí ve zvláštní situaci, kterou Komise určí postupem podle čl. 144 odst. 2. 5. Členské státy mohou použít vnitrostátní rezervu, aby stanovily podle objektivních kritérií a takovým způsobem, aby bylo zajištěno rovné zacházení mezi zemědělci a aby se zabránilo narušení trhu a hospodářské soutěže, referenční částky pro zemědělce v oblastech podléhajících programům restrukturalizace a/nebo rozvoje, které se týkají té či oné formy veřejné intervence, s cílem zabránit tomu, že by zemědělské půdy byly opuštěny, a/nebo vyrovnat zvláštní nevýhody, jimž jsou vystaveni zemědělci uvedených oblastí. 6. Na základě odstavců 3 až 5 mohou členské státy zvýšit jednotkovou hodnotu v mezích regionálního průměru hodnoty nároků a/nebo počet nároků přiznaných zemědělcům. 7. Členské státy přistoupí k lineárním snížením nároků, pokud jejich vnitrostátní rezerva nestačí k pokrytí případů uvedených v odstavcích 3 a 4. 8. S výjimkou případu převodu na základě dědictví nebo předpokládaného dědictví a odchylně od článku 46 se nároky stanovené při použití vnitrostátní rezervy nepřevádějí během pěti let od jejich přiznání. Odchylně od čl. 45 odst. 1 je každý nárok, který nebyl využit v žádném roce pětiletého období, okamžitě převeden zpět do vnitrostátní rezervy. 9. Odchylně od článků 33 a 34 se v případě prodeje nebo pronájmu zemědělského podniku na dobu šesti let nebo více nebo jeho části či nároků na prémie během referenčního období nebo nejpozději do 29. září 2003 může část nároků, které mají být přiznány prodávajícímu či pronajímateli, převést zpět do vnitrostátní rezervy za podmínek, které stanoví Komise postupem podle čl. 144 odst. 2. KAPITOLA 3 PLATEBNÍ NÁROKY Oddíl 1 Platební nároky podle plochy Článek 43 Stanovení platebních nároků 1. Aniž je dotčen článek 48, každý zemědělec využije nárok na platbu na hektar, který se vypočítá vydělením referenční částky tříletým průměrem všech hektarů, které udělují nárok během referenčního období na přímé platby, jejichž seznam je uveden v příloze VI. Celkový počet platebních nároků se rovná uvedenému průměrnému počtu hektarů. V případě uvedeném v čl. 37 odst. 2 se však celkový počet platebních nároků rovná průměrnému počtu hektarů v období, které sloužilo ke stanovení referenčních částek, a na uvedené platební nároky se použije čl. 42 odst. 8. 2. Počet hektarů podle odstavce 1 rovněž zahrnuje: a) v případě podpor pro bramborový škrob, sušená krmiva a osivo uvedených v příloze VII, počet hektarů, na jejichž produkci byla v referenčním období poskytnuta podpora, jak je vypočítán v příloze VII písm. B, D a F; b) všechny krmné plochy v referenčním období. 3. Pro účely odst. 2 písm. b) tohoto článku se "krmnou plochou" rozumí plocha zemědělského podniku, která byla v průběhu celého kalendářního roku dostupná v souladu s článkem 5 nařízení Komise (ES) č. 2419/2001 [25] pro chov zvířat, včetně ploch ve společném užívání a ploch se smíšenými kulturami. Krmná plocha nezahrnuje: - budovy, lesy, rybníky a cesty, - plochy používané pro jiné plodiny, pro něž lze poskytnout podporu Společenství, pro trvalé kultury či zahradnické plodiny, - plochy, na něž se vztahuje režim podpor pro zemědělce produkující některé plodiny na orné půdě a které se využívají v rámci režimu podpor pro sušená krmiva nebo které jsou předmětem vnitrostátního programu vynětí z produkce nebo režimu vynětí z produkce Společenství. 4. Platební nároky na hektar se nemění, není-li stanoveno jinak. Článek 44 Použití platebních nároků 1. Každý platební nárok vázaný na hektar, na který lze poskytnout podporu, uděluje právo na výplatu částky, která je stanovena platebním nárokem. 2. "Hektarem, na který lze poskytnout podporu" se rozumí jakákoli zemědělská plocha zemědělského podniku, která se využívá jako orná půda nebo stálá pastvina, kromě ploch, na nichž jsou trvalé kultury a lesy nebo které jsou vyčleněny pro nezemědělskou činnost. 3. Zemědělec ohlásí pozemky odpovídající ploše, na kterou se váže platební nárok. S výjimkou případu vyšší moci nebo mimořádných okolností jsou uvedené pozemky zemědělci k dispozici po dobu alespoň deseti měsíců, která běží ode dne, který má být stanoven členským státem, nejdříve však 1. září kalendářního roku, který předchází roku podání žádosti o účast v režimu jednotné platby. 4. Členské státy mohou v řádně odůvodněných případech oprávnit zemědělce ke změně jeho prohlášení pod podmínkou, že dodrží počet hektarů odpovídající jeho platebním nárokům a podmínky stanovené pro poskytnutí jednotné platby na dotyčnou plochu. Článek 45 Nevyužité platební nároky 1. Každý platební nárok, který nebyl využit během tří let, je přidělen do vnitrostátní rezervy. 2. Nevyužité platební nároky se však nevracejí do vnitrostátní rezervy v případě vyšší moci a mimořádných okolností ve smyslu čl. 40 odst. 4. Článek 46 Převod platebních nároků 1. Převody platebních nároků se mohou provádět pouze na zemědělce ze stejného členského státu, kromě případu dědictví nebo předpokládaného dědictví. I v případě dědictví nebo předpokládaného dědictví se však mohou platební nároky využít pouze v členském státě, kde byly stanoveny. Členský stát může rozhodnout, že se platební nároky mohou převést nebo využít pouze v rámci jednoho a téhož regionu. 2. Převody platebních nároků s půdou nebo bez půdy se mohou provádět prodejem nebo jakýmkoli jiným konečným převodem. Naopak, pronájem nebo jakákoli podobná transakce jsou povoleny pod podmínkou, že převod platebních nároků je provázen převodem stejného počtu hektarů, na něž lze poskytnout podporu. S výjimkou případu vyšší moci nebo mimořádných okolností, které jsou stanoveny v čl. 40 odst. 4, může zemědělec převést své platební nároky bez půdy teprve poté, co využil ve smyslu článku 44 alespoň 80 % svých platebních nároků během nejméně jednoho kalendářního roku nebo poté, co dobrovolně postoupil do vnitrostátní rezervy všechny platební nároky, které nevyužil během prvního roku použití režimu jednotné platby. 3. V případě prodeje platebních nároků s půdou nebo bez půdy mohou členské státy v souladu s obecnými zásadami práva Společenství rozhodnout, že se část prodaných platebních nároků převede zpět do vnitrostátní rezervy nebo že se jejich jednotková hodnota se sníží ve prospěch vnitrostátní rezervy podle kritérií, která stanoví Komise postupem podle čl. 144 odst. 2. Oddíl 2 Platební nároky, které podléhají zvláštním podmínkám Článek 47 Platby, které zakládají platební nároky podléhající zvláštním podmínkám 1. Odchylně od článků 43 a 44 jsou následující částky, které vyplývají z plateb poskytnutých během referenčního období, začleněny do referenční částky v souladu s podmínkami stanovenými v článku 48 a příloze VII písm. C: a) prémie na porážky mimo sezónu stanovená v článku 5 nařízení (ES) č. 1254/1999; b) porážková prémie stanovená v článku 11 nařízení (ES) č. 1254/1999; c) zvláštní prémie na skot samčího pohlaví a prémie na krávy bez tržní produkce mléka, pokud byl zemědělec osvobozen od požadavku intenzity chovu podle čl. 12 odst. 1 nařízení (ES) č. 1254/1999 a pokud nežádal o poskytnutí extenzifikační prémie podle článku 13 uvedeného nařízení; d) dodatečné platby stanovené v článku 14 nařízení Rady (ES) č. 1254/1999, pokud se vyplácejí navíc k podpoře stanovené v písmenech a), b) a c) tohoto odstavce; e) podpory stanovené podle režimu podpor pro skopové a kozí maso: - v článku 5 nařízení (ES) č. 2467/98 a v článku 1 nařízení (EHS) č. 1323/90 [26] pro kalendářní rok 2000 a 2001, - v článcích 4, 5, v čl. 11 odst. 1 a v čl. 11 odst. 2 první, druhé a čtvrté odrážce nařízení (ES) č. 2529/2001 pro kalendářní rok 2002. 2. Počínaje rokem 2007 a odchylně od článků 33, 43 a 44 se do režimu jednotné platby podle podmínek stanovených v článcích 48 až 50 zahrnou částky, které pocházejí z prémie pro mléčné výrobky a z dodatečných plateb, které jsou stanovené v článcích 95 a 96 a které mají být poskytnuty v roce 2007. Článek 48 Stanovení platebních nároků, které podléhají zvláštním podmínkám Pokud zemědělec, který obdržel platby podle článku 47 a který nevlastnil během referenčního období žádné hektary ve smyslu článku 43 nebo jehož výše nároku na hektar je vyšší než 5000 EUR, má právo na platební nárok: a) rovnající se referenční částce, která odpovídá přímým platbám, které obdržel během tříletého průměrného období; b) pro každou tranši 5000 EUR nebo zlomek referenční částky, která odpovídá přímým platbám, které obdržel během tříletého průměrného období. Článek 49 Podmínky 1. Nestanoví-li tento oddíl jinak, použijí se na platební nároky, které podléhají zvláštním podmínkám, ostatní ustanovení této hlavy. 2. Odchylně od čl. 36 odst. 1 a čl. 44 odst. 1 je zemědělec, který má takové platební nároky, pro něž neměl během referenčního období hektary, oprávněn členskými státy odchýlit se od povinnosti dodat počet hektarů, na něž lze poskytnout podporu, který je rovnocenný počtu nároků, pod podmínkou, že zachová alespoň 50 % zemědělské činnosti, kterou vykonával po dobu referenčního období, vyjádřenou ve velkých dobytčích jednotkách (VDJ). Osoba, která využije výhody převodu platebních nároků, může využít této odchylky pouze tehdy, pokud byly převedeny všechny platební nároky, které jsou předmětem odchylky. 3. Platební nároky stanovené v souladu s článkem 48 se nemění. Článek 50 Prémie pro mléčné výrobky a dodatečné platby 1. Aniž je dotčen článek 48 a odchylně od článků 37 a 43, obdrží zemědělec dodatečnou částku na nárok, která se získá vydělením částek, které mají být poskytnuty podle článků 95 a 96, počtem nároků v jeho vlastnictví v roce 2007, s výjimkou nároků při vynětí půdy z produkce. Jednotková hodnota každého platebního nároku v jeho vlastnictví v roce 2007 se zvýší o tuto dodatečnou částku. 2. V případě, že nevlastní žádný nárok, se použijí přiměřeně články 48 a 49. V tomto případě se pro účely použití článku 48 "hektary" rozumí hektary, na něž lze poskytnout podporu, ve vlastnictví zemědělce v roce 2007. KAPITOLA 4 VYUŽITÍ PŮDY V RÁMCI REŽIMU JEDNOTNÉ PLATBY Oddíl 1 Využití půdy Článek 51 Zemědělské využití půdy Zemědělci mohou využívat pozemky ohlášené v souladu s čl. 44 odst. 3 pro jakoukoli zemědělskou činnost, kromě trvalých kultur a produkce produktů uvedených v čl. 1 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [27] a v čl. 1 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 2201/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhů s produkty zpracovanými z ovoce a zeleniny [28], jakož i brambor jiných, než jsou brambory určené pro výrobu škrobu, pro které se poskytuje podpora podle článku 93 tohoto nařízení. Článek 52 Produkce konopí 1. V případě produkce konopí kódu KN 53021000 je obsah tetrahydrokannabinolu v použitých odrůdách nejvýše 0,2 % a na produkci se vztahuje smlouva nebo závazek v souladu s čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 1673/2000. Členské státy zřídí systém umožňující ověřit obsah tetrahydrokannabinolu v plodinách pěstovaných nejméně na 30 % ploch konopí pěstovaného na vlákno, pro které byla podepsána smlouva nebo závazek. Pokud však členský stát zavede systém předchozího schválení pro uvedené pěstování, činí minimum 20 %. 2. V souladu s postupem podle čl. 144 odst. 2 je poskytnutí platby závislé na použití certifikovaných osiv určitých odrůd a na prohlášení ploch konopí pěstovaného na vlákno. Oddíl 2 Nároky při vynětí půdy z produkce Článek 53 Stanovení nároků při vynětí půdy z produkce 1. Odchylně od článků 37 a 43 tohoto nařízení, pokud se během referenčního období vztahuje na zemědělce závazek vyjmout část půdy svého zemědělského podniku z produkce podle čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 1251/1999, nejsou tříletá průměrná částka odpovídající povinné platbě za vynětí půdy z produkce vypočítané a upravené v souladu s přílohou VII a tříletý průměrný počet hektarů povinně vyňatých z produkce zahrnuty do výpočtu nároků uvedených v článku 43 tohoto nařízení. 2. V případě uvedeném v odstavci 1 obdrží zemědělec nárok na hektar (dále jen "nárok při vynětí půdy z produkce"), který se vypočítá vydělením tříleté průměrné částky při vynětí půdy z produkce tříletým průměrným počtem hektarů vyňatých z produkce uvedených v odstavci 1. Celkový počet nároků při vynětí půdy z produkce se rovná průměrnému počtu hektarů povinně vyňatých z produkce. Článek 54 Využití nároků při vynětí půdy z produkce 1. Každý nárok při vynětí půdy z produkce vázaný na hektar, na který lze poskytnout podporu při vynětí půdy z produkce, uděluje právo na výplatu částky, která je stanovena nárokem při vynětí půdy z produkce. 2. Odchylně od čl. 44 odst. 2 se "hektarem, na který lze poskytnout podporu při vynětí půdy z produkce" rozumí jakákoli zemědělská plocha zemědělského podniku, která se využívá jako orná půda, kromě ploch, na nichž ke dni stanovenému pro žádosti o podporu na plochu v roce 2003 byly trvalé kultury nebo lesy nebo které byly vyčleněny pro nezemědělskou činnost nebo jako stálé pastviny. Následující plochy mohou být však počítány mezi plochy vyňaté z produkce na základě žádosti předložené po 28. červnu 1995: - plochy vyňaté z produkce v souladu s články 22, 23 a 24 nařízení (ES) č. 1257/1999, které nemají žádné zemědělské využití a které nejsou využívány za účelem zisku jiným, než jsou účely přiznané pro ostatní půdu vyňatou z produkce podle tohoto nařízení, nebo - zalesněné plochy podle článku 31 nařízení (ES) č. 1257/1999. 3. Zemědělci vyjmou z produkce hektary, na něž lze poskytnout podporu při vynětí půdy z produkce. 4. Plochy vyňaté z produkce nemohou být o velikostí menší než 0,1 ha a o šířce menší než 10 metrů. Z řádně odůvodněných ekologických důvodů mohou členské státy uznat plochy, které jsou alespoň 5 metrů široké a mají rozlohu 0,05 ha. 5. Členské státy se mohou odchýlit od odst. 2 prvního pododstavce tohoto článku v případech, které mají být stanoveny postupem podle čl. 144 odst. 2, pod podmínkou, že přijmou opatření s cílem zabránit jakémukoli výraznému zvýšení celkové zemědělské plochy, na kterou se mohou vztahovat nároky při vynětí půdy z produkce. 6. Odchylně od čl. 36 odst. 1 a čl. 44 odst. 1 jsou nároky při vynětí půdy z produkce požadovány před jakýmkoli jiným nárokem. 7. Závazek vyjmout půdu z produkce se nadále použije, pokud jde o nároky při vynětí půdy z produkce, které jsou převedeny. Článek 55 Osvobození od vynětí půdy z produkce Na zemědělce se nevztahuje závazek vyjmout půdu z produkce uvedený v článku 54, pokud: a) jsou jeho celý zemědělský podnik a jeho celá jeho produkce spravovány v souladu se závazky stanovenými v nařízení Rady (EHS) č. 2092/91 ze dne 24. června 1991 o ekologickém zemědělství a k němu se vztahujícím označování zemědělských produktů a potravin [29]; b) se půda vyňatá z produkce využije k produkci surovin, které slouží k výrobě produktů ve Společenství, které nejsou přímo určeny k lidské spotřebě nebo k výživě zvířat pod podmínkou, že jsou uplatňovány účinné kontrolní systémy. Článek 56 Využití půdy vyňaté z produkce 1. Půda vyňatá z produkce se udržuje v dobrém zemědělském a ekologickém stavu, jak je stanoveno v článku 5. Aniž je dotčen článek 55, není vyčleněna k zemědělskému využití a neprodukuje žádnou plodinu určenou k uvedení na trh. 2. Může na ní docházet ke střídání plodin. 3. Pokud množství vedlejších produktů určených k výživě zvířat nebo k lidské spotřebě, které může být k dispozici v důsledku pěstování olejnatých semen na půdě vyňaté z produkce podle čl. 55 písm. b), přesáhne ročně na základě stanovených množství, na něž se vztahují smlouvy uzavřené se zemědělci, 1 milion tun, vyjádřených jako ekvivalent mouky a šrotu ze sojových bobů, je množství stanovené každou smlouvou, které může být použito k výživě zvířat nebo k lidské spotřebě, sníženo s cílem omezit toto množství na 1 milion tun. 4. Členské státy jsou oprávněny vyplatit vnitrostátní podporu až do výše 50 % počátečních nákladů, které vzniknou při pěstování víceletých plodin určených k produkci biomasy na půdě vyňaté z produkce. Článek 57 Použití dalších ustanovení Nestanoví-li tento oddíl jinak, použijí se na nároky při vynětí půdy z produkce ostatní ustanovení této hlavy. KAPITOLA 5 REGIONÁLNÍ A NEPOVINNÉ PROVÁDĚNÍ Oddíl 1 Regionální provádění Článek 58 Přidělení stropu uvedeného v článku 41 na regionální úrovni 1. Členský stát může rozhodnou nejpozději do 1. srpna 2004 o provádění režimu jednotné platby stanoveného v kapitolách 1 až 4 na regionální úrovni. 2. Členské státy určí regiony podle objektivních kritérií. Členské státy, které mají méně než tři miliony hektarů, na něž lze poskytnout podporu, se mohou pokládat za jediný region. 3. Členské státy rozdělí strop uvedený v článku 41 mezi regiony podle objektivních kritérií. Článek 59 Regionalizace režimu jednotné platby 1. V řádně odůvodněných případech a podle objektivních kritérií může členský stát rozdělit celkovou výši regionálního stropu stanoveného v souladu s článkem 58 nebo část tohoto stropu mezi všechny zemědělce, jejichž zemědělské podniky jsou umístěny v dotyčném regionu, včetně zemědělců, kteří nesplňují kritéria způsobilosti podle článku 33. 2. V případě rozdělení celkové výše regionálního stropu využijí zemědělci nároky, jejichž jednotková hodnota se vypočítá vydělením regionálního stropu stanoveného v souladu s článkem 58 počtem hektarů, na něž lze poskytnout podporu ve smyslu čl. 44 odst. 2, stanoveným na regionální úrovni. 3. V případě částečného rozdělení celkové výše regionálního stropu využijí zemědělci nároky, jejichž jednotková hodnota se vypočítá vydělením odpovídající části regionálního stropu stanoveného v souladu s článkem 58 počtem hektarů, na něž lze poskytnout podporu ve smyslu čl. 44 odst. 2, stanoveným na regionální úrovni. V případě, že může zemědělec rovněž využít nároky vypočítané ze zbývající části regionálního stropu, zvýší se regionální jednotková hodnota každého z nároků tohoto zemědělce, s výjimkou nároků při vynětí půdy z produkce, o částku, která odpovídá referenční částce vydělené počtem nároků zemědělce stanoveným v souladu s odstavcem 4. Články 48 a 49 se použijí přiměřeně. 4. Počet nároků na zemědělce se musí rovnat počtu hektarů, které ohlásí v souladu s čl. 44 odst. 2 pro první rok použití režimu jednotné platby, s výjimkou případu vyšší moci nebo mimořádných okolností, které jsou stanoveny v čl. 40 odst. 4. Článek 60 Využití půdy 1. Pokud členský stát využije možnosti stanovené v článku 59, mohou zemědělci odchylně od článku 51 a v souladu s ustanoveními tohoto článku rovněž využívat pozemky ohlášené v souladu s čl. 44 odst. 3 pro produkci produktů uvedených v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96 a v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 2201/96, jakož i brambor jiných, než jsou brambory určené pro výrobu škrobu, pro které se poskytuje podpora podle článku 93 tohoto nařízení, s výjimkou trvalých kultur. 2. Členský stát stanoví počet hektarů, které se mohou využívat v souladu s odstavcem 1 tohoto článku, tak, že rozdělí na základě objektivních kritérií průměrný počet hektarů, které se během tříletého období 2000–2002 využívaly na vnitrostátní úrovni pro produkci produktů uvedených v odstavci 1, mezi regiony ve smyslu čl. 58 odst. 2. Průměrný počet hektarů na vnitrostátní úrovni a počet hektarů na regionální úrovni jsou stanoveny Komisí postupem podle čl. 144 odst. 2 na základě údajů sdělených členským státem. 3. V rámci omezení stanovených v souladu s odstavcem 2 pro dotyčný region je zemědělec oprávněn využít možnosti podle odstavce 1: a) v rámci omezení počtu hektarů, které využil pro produkci produktů uvedených v odstavci 1 v roce 2003; b) v případě přiměřeného použití článku 40 a čl. 42 odst. 4 v rámci omezení počtu hektarů, který má být stanoven podle objektivních kritérií a takovým způsobem, aby bylo zajištěno rovné zacházení mezi zemědělci a aby se zabránilo narušení trhu a hospodářské soutěže. 4. V rámci omezení počtu hektarů, která zůstávají k dispozici po použití odstavce 3, jsou zemědělci oprávněni produkovat produkty uvedené v odstavci 1 na počtu hektarů jiném, než je počet hektarů, na který se vztahuje odstavec 3, v rámci omezení počtu hektarů využívaných pro produkci produktů uvedených v odstavci 1 v roce 2004 a/nebo 2005, přičemž se přednost dává zemědělcům, kteří již produkovali dotyčné produkty v roce 2004 v rámci omezení počtu hektarů využívaných v roce 2004. V případě použití článku 71 se roky 2004 a 2005 nahrazují, každý z nich, rokem, který předchází roku použití režimu jednotné platby, a samotným rokem použití. 5. Pro stanovení individuálních omezení uvedených v odstavcích 3 a 4 použije členský stát jednotlivé údaje zemědělce, pokud o něm existují, nebo jakýkoli jiný důkaz, který zemědělec předložil ke spokojenosti uvedeného členského státu. 6. Počet hektarů, pro které bylo v souladu s odstavci 3 a 4 tohoto článku vystaveno povolení, nepřesáhne v žádném případě počet hektarů, na něž lze poskytnout podporu ve smyslu čl. 44 odst. 2, který byl ohlášen v prvním roce použití režimu jednotné platby. 7. Povolení se použije v dotyčném regionu s odpovídajícím platebním nárokem. 8. Nejpozději do roku 2007 Komise předloží Radě zprávu, k niž jsou v případě potřeby přiloženy odpovídající návrhy, týkající se případných důsledků provádění tohoto článku členskými státy vzhledem ke strukturálnímu a tržnímu vývoji. Článek 61 Pastviny V případě použití článku 59 mohou členské státy podle objektivních kritérií rovněž stanovit v mezích regionálního stropu nebo jeho části různé jednotkové hodnoty nároků, které mají být přiznány zemědělcům podle čl. 59 odst. 1, pro hektary pastvin ke dni stanovenému pro podání žádostí o podporu na plochu v roce 2003 a pro jakýkoli jiný hektar, na který lze poskytnout podporu, nebo pro hektary stálých pastvin ke dni stanovenému pro podání žádostí o podporu na plochu v roce 2003 a pro jakýkoli jiný způsobilý hektar. Článek 62 Prémie pro mléčné výrobky a dodatečné platby Odchylně od čl. 47 odst. 2 může členský stát rozhodnout, že částky pocházející z prémie pro mléčné výrobky a dodatečných plateb, které jsou stanoveny v článcích 95 a 96, se zahrnou na vnitrostátní nebo regionální úrovni zcela nebo zčásti do režimu jednotné platby od roku 2005. Nároky stanovené podle tohoto odstavce budou proto změněny. Referenční částka pro uvedené platby se rovná částkám, které mají být poskytnuty v souladu s články 95 a 96 a které jsou vypočítány na základě individuálního referenčního množství pro mléko, které je dostupně v zemědělském podniku ke dni 31. března roku, kdy budou uvedené platby zcela nebo zčásti zahrnuty do režimu jednotné platby. Články 48, 49 a 50 se použijí přiměřeně. Článek 63 Podmínky týkající se nároků stanovených podle tohoto oddílu 1. V případě použití článku 59 se mohou nároky přiznané podle tohoto oddílu převést nebo využít ve stejném regionu nebo mezi regiony pouze tehdy, jsou-li v nich nároky na hektar stejné. 2. V případě použití článku 59, odchylně od článku 53, využije každý zemědělec v dotyčném regionu nároky při vynětí půdy z produkce. Počet nároků při vynětí půdy z produkce se stanoví vynásobením půdy zemědělce, na kterou lze poskytnout podporu ve smyslu čl. 54 odst. 2, ohlášené během prvního roku použití režimu jednotné platby, sazbou pro vynětí půdy z produkce. Sazba pro vynětí půdy z produkce se vypočítá vynásobením základní sazby pro povinné vynětí půdy z produkce, tj. 10 %, poměrem, v dotyčném regionu, mezi půdou, na kterou byly poskytnuty platby na plochu pro plodiny na orné půdě podle přílohy VI během referenčního období, a půdou, na kterou lze poskytnout podporu ve smyslu čl. 54 odst. 2 během referenčního období. Hodnotou nároků při vynětí půdy z produkce je regionální hodnota pro platební nároky stanovená v souladu s čl. 59 odst. 2 nebo popřípadě s čl. 59 odst. 3 prvním pododstavcem. Nároků při vynětí půdy z produkce nevyužijí zemědělci, kteří ohlásí méně, než je počet hektarů ve smyslu čl. 54 odst. 2, který by byl nutný pro produkci počtu tun, který se rovná 92 tunám obilovin uvedených v příloze IX, na základě výnosu stanoveného podle regionalizačního plánu v dotyčném regionu v roce předcházejícím roku použití režimu jednotné platby, vyděleného poměrem uvedeným v odst. 2 třetím pododstavci tohoto článku. 3. Odchylně od čl. 43 odst. 4 a čl. 49 odst. 3 mohou členské státy v souladu s obecnými zásadami práva Společenství rovněž rozhodnout nejpozději do 1. srpna 2004, že nároky stanovené podle tohoto oddílu podléhají postupným změnám podle předem stanovených kroků a objektivních kritérií. 4. Nestanoví-li tento oddíl jinak, použijí se ostatní ustanovení této hlavy. Oddíl 2 Částečné provádění Článek 64 Obecná ustanovení 1. Členský stát může nejpozději do 1. srpna 2004 rozhodnout, že bude používat na vnitrostátní nebo regionální úrovni režim jednotné platby stanovený v kapitolách 1 až 4 za podmínek, které jsou stanoveny v tomto oddílu. 2. Na základě výběru provedeného každým členským státem stanoví Komise postupem podle čl. 144 odst. 2 strop pro každou z přímých plateb uvedených v článcích 66, 67, 68 a 69, a to v uvedeném pořadí. Tento strop se rovná složce každého typu přímé platby ve vnitrostátních stropech uvedených v článku 41, vynásobené procenty snížení, která členské státy použijí v souladu s články 66, 67, 68 a 69. Celková výše stanovených stropů se odečte od vnitrostátních stropů uvedených v článku 41 postupem podle čl. 144 odst. 2. 3. Nejpozději do dvou let poté, co všechny členské státy prováděly režim jednotné platby, nebo nejpozději do 31. prosince 2009, Komise předloží Radě zprávu, k níž jsou v případě potřeby přiloženy odpovídající návrhy, týkající se případných důsledků provádění možností stanovených v oddílu 2 a v oddílu 3 členskými státy vzhledem ke strukturálnímu a tržnímu vývoji. Článek 65 Stanovení nároků podle tohoto oddílu 1. Pokud jde o nároky, které mají být přiznány zemědělcům, se po případném snížení podle článku 41 složka referenční částky, která vyplývá z každé přímé platby uvedené v článcích 66, 67, 68 a 69 v uvedeném pořadí, sníží v poměru, který musí být stanoven členskými státy v rámci omezení stanovených v článcích 66, 67, 68 a 69. 2. Nestanoví-li tento oddíl jinak, použijí se na nároky stanovené ze zbývající části referenční částky ostatní ustanovení této hlavy. Článek 66 Platby pro plodiny na orné půdě Pokud jde o platby pro plodiny na orné půdě, členské státy si mohou: a) ponechat až 25 % složky vnitrostátních stropů uvedených v článku 41, která odpovídá platbám na plochu pro plodiny na orné půdě uvedeným v příloze VI, kromě povinné platby za vynětí půdy z produkce. V tomto případě a v mezích stropu stanoveného v souladu s čl. 64 odst. 2 vyplatí dotyčný členský stát na ročním základě dodatečnou platbu zemědělcům. Dodatečná platba se poskytuje zemědělcům, kteří produkují plodiny na orné půdě uvedené v příloze IX a v členských státech, kde není kukuřice tradiční plodinou, kteří produkují silážní píci, na hektar až do výše 25 % plateb na hektar, které mají být poskytnuty za podmínek stanovených v hlavě IV kapitole 10; nebo b) ponechat až 40 % složky vnitrostátních stropů uvedených v článku 41, která odpovídá příplatku na pšenici tvrdou podle přílohy VI. V tomto případě a v mezích stropu stanoveného v souladu s čl. 64 odst. 2 vyplatí dotyčný členský stát na ročním základě dodatečnou platbu zemědělcům. Dodatečná platba se poskytuje zemědělcům, kteří produkují pšenici tvrdou uvedenou v příloze IX, na hektar až do výše 40 % příplatku na hektar pro pšenici tvrdou podle přílohy VI, který byl poskytnut nebo má být poskytnut za podmínek stanovených v hlavě IV kapitole 10. Článek 67 Platby pro skopové a kozí maso Členské státy si mohou ponechat až 50 % složky vnitrostátních stropů uvedených v článku 41, která odpovídá platbám pro skopové a kozí maso uvedeným v příloze VI. V tomto případě a v mezích stropu stanoveného v souladu s čl. 64 odst. 2 vyplatí dotyčný členský stát na ročním základě dodatečnou platbu zemědělcům. Dodatečná platba se poskytuje zemědělcům, kteří chovají ovce a kozy, až do výše 50 % plateb pro skopové a kozí maso uvedených v příloze VI, které mají být poskytnuty za podmínek stanovených v hlavě IV kapitole 11. Článek 68 Platby pro hovězí a telecí maso 1. Pokud jde o platby pro hovězí a telecí maso, mohou si členské státy ponechat až 100 % složky vnitrostátních stropů uvedených v článku 41, která odpovídá porážkové prémii na telata uvedené v příloze VI. V tomto případě a v mezích stropu stanoveného v souladu s čl. 64 odst. 2 vyplatí dotyčný členský stát na ročním základě dodatečnou platbu zemědělcům. Dodatečná platba se poskytuje při porážce telat až do výše 100 % porážkové prémie na telata uvedené v příloze VI, která má být poskytnuta za podmínek stanovených v hlavě IV kapitole 12. 2. Členské státy si mohou rovněž: a) i) ponechat až 100 % složky vnitrostátních stropů uvedených v článku 41, která odpovídá prémii na krávy bez tržní produkce mléka uvedené v příloze VI. V tomto případě a v mezích stropu stanoveného v souladu s čl. 64 odst. 2 vyplatí dotyčný členský stát na ročním základě dodatečnou platbu zemědělcům. Dodatečná platba se poskytuje pro zachování stáda krav bez tržní produkce mléka až do výše 100 % prémie na krávu bez tržní produkce mléka uvedené v příloze VI, která má být poskytnuta za podmínek stanovených v hlavě IV kapitole 12, a ii) ponechat až 40 % složky vnitrostátních stropů uvedených v článku 41, která odpovídá porážkové prémii, uvedené v příloze VI, na skot jiný, než jsou telata. V tomto případě a v mezích stropu stanoveného v souladu s čl. 64 odst. 2 vyplatí dotyčný členský stát na ročním základě dodatečnou platbu zemědělcům. Dodatečná platba se poskytuje při porážce skotu jiného, než jsou telata, až do výše 40 % porážkové prémie, uvedené v příloze VI, na skot jiný, než jsou telata, která má být poskytnuta za podmínek stanovených v hlavě IV kapitole 12, nebo b) i) ponechat až 100 % složky vnitrostátních stropů uvedených v článku 41, která odpovídá porážkové prémii, uvedené v příloze VI, na skot jiný než, jsou telata. V tomto případě a v mezích stropu stanoveného v souladu s čl. 64 odst. 2 vyplatí dotyčný členský stát na ročním základě dodatečnou platbu zemědělcům. Dodatečná platba se poskytuje při porážce skotu jiného, než jsou telata až do výše 100 % porážkové prémie, uvedené v příloze VI, na skot jiný, než jsou telata, která má být poskytnuta za podmínek stanovených v hlavě IV kapitole 12, nebo ii) ponechat až 75 % složky vnitrostátních stropů uvedených v článku 41, která odpovídá zvláštní prémii na skot samčího pohlaví uvedené v příloze VI. V tomto případě a v mezích stropu stanoveného v souladu s čl. 64 odst. 2 vyplatí dotyčný členský stát na ročním základě dodatečnou platbu zemědělcům. Dodatečná platba se poskytuje až do výše 75 % zvláštní prémie na skot samčího pohlaví uvedené v příloze VI, která má být poskytnuta za podmínek stanovených v hlavě IV kapitole 12. Článek 69 Nepovinné provádění, pokud jde o zvláštní druhy zemědělské činnosti a o jakostní produkci Členské státy si mohou ponechat až 10 % složky vnitrostátních stropů uvedených v článku 41, která odpovídá každému odvětví uvedenému v příloze VI. Pokud jde o odvětví plodin na orné půdě, hovězího a telecího masa, skopového a kozího masa, zohlední se toto opatření pro použití maximálních procentních sazeb, které jsou stanoveny v článcích 66, 67 a 68 v uvedeném pořadí. V tomto případě a v mezích stropu stanoveného v souladu s čl. 64 odst. 2 vyplatí dotyčný členský stát na ročním základě dodatečnou platbu zemědělcům v odvětví nebo v odvětvích, kterých se týká uvedené opatření. Dodatečná platba se poskytuje pro zvláštní druhy zemědělské činnosti, které jsou důležité pro ochranu či zlepšení životního prostředí nebo pro zlepšení jakosti a uvedení zemědělských produktů na trh, za podmínek, které Komise stanoví postupem podle čl. 144 odst. 2. Oddíl 3 Nepovinná vyloučení Článek 70 Nepovinné vyloučení některých přímých plateb 1. Členský stát může rozhodnout nejpozději do 1. srpna 2004, že z režimu jednotné platby vyloučí: a) jednu nebo více přímých plateb poskytnutých během referenčního období podle: - čl. 4 odst. 4 nařízení (ES) č. 1251/1999, - článku 3 nařízení (ES) č. 2358/71, v tomto případě se články 64 a 65 použijí přiměřeně; b) všechny další přímé platby uvedené v příloze IV, poskytnuté zemědělcům během referenčního období ve francouzských zámořských departementech, na Azorech a Madeiře, na Kanárských ostrovech a na ostrovech v Egejském moři, a přímé platby poskytnuté během referenčního období podle: - článku 6 nařízení (EHS) č. 2019/93, - článku 9 nařízení (ES) č. 1452/2001, - článku 13 a čl. 22 odst. 2 až 6 nařízení (ES) č. 1453/2001, - článků 5 a 6 nařízení (ES) č. 1454/2001. 2. Aniž jsou dotčeny čl. 6 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2019/93, čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 1452/2001, čl. 13 odst. 2 a čl. 22 odst. 2 nařízení (ES) č. 1453/2001 a čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1454/2001, poskytují členské státy přímé platby uvedené v odstavci 1 tohoto článku v mezích stropů stanovených v souladu s čl. 64 odst. 2 tohoto nařízení za podmínek stanovených v kapitolách 3, 6 a 7 až 13 hlavy IV tohoto nařízení, v článku 6 nařízení (EHS) č. 2019/93, článku 9 nařízení (ES) č. 1452/2001, článku 13 a čl. 22 odst. 2 a 4 nařízení (ES) č. 1453/2001 a článku 5 nařízení (ES) č. 1454/2001 v uvedeném pořadí. Celková výše stanovených stropů se odečte od vnitrostátních stropů uvedených v článku 41 v souladu s postupem podle čl. 144 odst. 2. Oddíl 4 Nepovinná přechodná úprava Článek 71 Nepovinné přechodné období 1. Pokud k tomu zvláštní zemědělské podmínky opravňují, může členský stát rozhodnout nejpozději do 1. srpna 2004, že bude používat režim jednotné platby po přechodném období, které skončí buď 31. prosince 2005, nebo 31. prosince 2006. Pokud dotyčný členský stát rozhodne o používání režimu jednotné platby před koncem přechodného období, rozhodne o tom nejpozději do 1. srpna kalendářního roku, který předchází kalendářnímu roku, pro který se bude režim jednotné platby používat. 2. Aniž je dotčen čl. 70 odst. 2 tohoto nařízení, provede dotyčný členský stát během přechodného období každou z přímých plateb uvedených v příloze VI za podmínek stanovených v kapitolách 3, 6 a 7 až 13 hlavy IV tohoto nařízení, v článku 6 nařízení (EHS) č. 2019/93, článku 9 nařízení (ES) č. 1452/2001, článku 13 a čl. 22 odst. 2 a 4 nařízení (ES) č. 1453/2001 a článku 5 nařízení (ES) č. 1454/2001 v uvedeném pořadí v mezích rozpočtových stropů odpovídajících složce, kterou představují uvedené přímé platby ve vnitrostátním stropu uvedeném v článku 41, stanoveném Komisí postupem podle čl. 144 odst. 2. Pokud jde o platbu pro sušená krmiva, poskytují členské státy podporu za podmínek, které mají být stanoveny postupem podle čl. 144 odst. 2, ve výše uvedených rozpočtových mezích. 3. Režim jednotné platby se použije od 1. ledna kalendářního roku, který následuje po kalendářním roce, během něhož končí přechodné období. V tomto případě dotyčný členský stát přijme rozhodnutí podle čl. 58 odst. 1, čl. 63 odst. 3, čl. 64 odst. 1 a článku 70 nejpozději do 1. srpna 2005 nebo 2006 podle dne stanoveného v odstavci 1 tohoto článku. 4. Komise přijme postupem podle čl. 144 odst. 2 nezbytná opatření, pokud použití uvedeného přechodného období vyvolá vážné narušení hospodářské soutěže na trhu Společenství, a aby dbala o dodržování mezinárodních závazků Společenství. HLAVA IV DALŠÍ REŽIMY PODPOR KAPITOLA 1 ZVLÁŠTNÍ PRÉMIE NA JAKOST PRO PŠENICI TVRDOU Článek 72 Oblast působnosti Podpora se poskytuje zemědělcům, kteří produkují pšenici tvrdou kódu KN 10011000, za podmínek stanovených v této kapitole. Článek 73 Částka a způsobilost pro podporu 1. Podpora činí 40 EUR na hektar. 2. Poskytnutí platby je podmíněno použitím určitých množství certifikovaných osiv uznaných odrůd nejvyšší jakosti, v produkční oblasti, pro výrobu krupice nebo těstovin. Článek 74 Plochy 1. Podpora se poskytuje pro vnitrostátní základní plochy v tradičních produkčních oblastech uvedených v příloze X. Základní plochy jsou stanoveny takto: Řecko | 617000 ha | Španělsko | 594000 ha | Francie | 208000 ha | Itálie | 1646000 ha | Rakousko | 7000 ha | Portugalsko | 118000 ha. | 2. Členský stát může svou základní plochu rozdělit na základní dílčí plochy. Článek 75 Překročení plochy 1. Pokud plocha, pro kterou je žádáno o podporu, je větší než základní plocha, je plocha na zemědělce, pro kterou je žádáno o podporu, poměrně snížena pro příslušný rok. 2. Pokud členský stát rozdělí svou základní plochu na základní dílčí plochy, použije se snížení stanovené v odstavci 1 pouze na zemědělce na základních dílčích plochách, kde jsou omezení překročena. Takové snížení se použije tehdy, pokud v dotyčném členském státě byly plochy nacházející se v základních dílčích plochách, kde nebyly dosažena stanovená omezení, znovu rozděleny mezi základní dílčí plochy, v nichž byla tato omezení překročena. KAPITOLA 2 PRÉMIE NA BÍLKOVINNÉ PLODINY Článek 76 Oblast působnosti Podpora se poskytuje zemědělcům, kteří produkují bílkovinné plodiny, v souladu s podmínkami stanovenými v této kapitole. Bílkovinné plodiny zahrnují: - hrách kódu KN 071310, - koňský bob kódu KN 071350, - vlčí bob kódu KN ex12092950. Článek 77 Částka a způsobilost pro podporu Podpora činí 55,57 EUR na hektar bílkovinných plodin sklizených po stadiu mléčné zralosti. Pro produkty pěstované na plochách, které jsou zcela osety a obdělávány v souladu s místními normami, ale které nedosahují stadia mléčné zralosti z důvodu mimořádných klimatických podmínek uznaných dotyčným členským státem, lze však nadále poskytnout podporu pod podmínkou, že dotyčné plochy nejsou vyčleněny k jinému využití do uvedeného stadia růstu. Článek 78 Plocha 1. Stanoví se tak maximální zaručená plocha 1400000 ha, na kterou lze poskytnout podporu. 2. Pokud plocha, pro kterou je žádáno o podporu, je větší než maximální zaručená plocha, je plocha na zemědělce, pro kterou je žádáno o podporu, poměrně snížena pro příslušný rok postupem podle čl. 144 odst. 2. KAPITOLA 3 ZVLÁŠTNÍ PODPORA PRO RÝŽI Článek 79 Oblast působnosti Podpora se poskytuje zemědělcům, kteří produkují rýži kódu KN 100610, v souladu s podmínkami stanovenými v této kapitole. Článek 80 Částka a způsobilost pro podporu 1. Podpora se poskytuje na hektar půdy oseté rýží, kde se plodina nechává alespoň až do začátku květu za běžných růstových podmínek. Pro produkty pěstované na plochách, které jsou zcela osety a obdělávány v souladu s místními normami, ale které nedosahují stadia květu z důvodu výjimečných klimatických podmínek uznaných dotyčným členským státem, lze však nadále poskytnout podporu pod podmínkou, že dotyčné plochy nejsou vyčleněny k jinému využití do uvedeného stadia růstu. 2. Podpora je stanovena následovně poměrně k výnosům v dotyčných členských státech: | Hospodářský rok 2004/05 a v případě použití článku 71 (EUR/ha) | Hospodářský rok 2005/06 a následující roky (EUR/ha) | Španělsko | 1123,95 | 476,25 | Francie: —metropolitní území | 971,73 | 411,75 | —Francouzská Guyana | 1329,27 | 563,25 | Řecko | 1323,96 | 561,00 | Itálie | 1069,08 | 453,00 | Portugalsko | 1070,85 | 453,75 | Článek 81 Plochy Pro každý producentský členský stát se tak stanoví vnitrostátní základní plocha. Pro Francii jsou však zřízeny dvě základní plochy. Základní plochy jsou stanoveny takto: Španělsko | 104973 ha | Francie —metropolitní území | 19190 ha | —Francouzská Guyana | 4190 ha | Řecko | 20333 ha | Itálie | 219588 ha | Portugalsko | 24667 ha. | Členský stát může svou základní plochu (nebo své základní plochy) rozdělit na základní dílčí plochy a přitom se opře o objektivní kritéria. Článek 82 Překročení ploch 1. Pokud v členském státě plocha věnovaná rýži během daného roku překročí základní plochu uvedenou v článku 81, je plocha na zemědělce, pro kterou je žádáno o podporu, poměrně snížena pro příslušný rok. 2. Pokud členský stát rozdělí svou základní plochu na základní dílčí plochy, použije se snížení stanovené v odstavci 1 pouze na zemědělce na základních dílčích plochách, kde jsou omezení překročena. Takové snížení se použije tehdy, pokud v dotyčném členském státě byly plochy nacházející se v základních dílčích plochách, kde nebyla dosažena stanovená omezení, znovu rozděleny mezi základní dílčí plochy, v nichž byla tato omezení překročena. KAPITOLA 4 PLATBA NA PLOCHU PRO SKOŘÁPKOVÉ OVOCE Článek 83 Podpora Společenství 1. Podpora Společenství se poskytuje zemědělcům, kteří produkují skořápkové ovoce, za podmínek stanovených v této kapitole. Skořápkové ovoce zahrnuje: - mandle kódů KN 080211 a 080212, - lískové ořechy kódů KN 080221 a 080222, - vlašské ořechy kódů KN 080231 a 080232, - pistácie kódů KN 080250, - svatojánský chléb kódu KN 12121010. 2. Členské státy mohou poskytnout rozlišené podpory buď podle produktů, nebo zvýšením či snížením vnitrostátních zaručených ploch (dále jen "VZP") stanovených v souladu s čl. 84 odst. 3. Nicméně v každém členské státě celková výše podpory poskytnuté během daného roku nepřesáhne strop uvedený v čl. 84 odst. 1. Článek 84 Plochy 1. Členský stát poskytne podporu Společenství v mezích stropu vypočítaného vynásobením počtu hektarů, který odpovídá jeho vnitrostátní zaručené ploše, jak je stanovena v odstavci 3, průměrnou částkou 120,75 EUR. 2. Stanoví se tak maximální zaručená plocha 800000 ha. 3. Maximální zaručená plocha uvedená v odstavci 2 se rozdělí na vnitrostátní zaručené plochy následovně: Belgie | 100 ha | Německo | 1500 ha | Francie | 17300 ha | Řecko | 41100 ha | Itálie | 130100 ha | Lucembursko | 100 ha | Nizozemsko | 100 ha | Rakousko | 100 ha | Portugalsko | 41300 ha | Španělsko | 568200 ha | Spojené království | 100 ha. | 4. Členský stát může svou vnitrostátní zaručenou plochu rozdělit na dílčí plochy, zejména na regionální úrovni nebo v závislosti na produkci, podle objektivních kritérií. Článek 85 Překročení základních dílčích ploch Pokud členský stát rozdělí svou vnitrostátní zaručenou plochu na základní dílčí plochy a dojde-li k překročení v jedné nebo více základních dílčích plochách, je plocha na zemědělce, pro kterou je žádáno o podporu Společenství, poměrně snížena pro příslušný rok, pokud jde o zemědělce na základních dílčích plochách, kde bylo omezení překročeno. Takové snížení se použije tehdy, pokud v dotyčném členském státě byly plochy nacházející se v základních dílčích plochách, kde nebyla dosažena stanovená omezení, znovu rozděleny mezi základní dílčí plochy, v nichž byla tato omezení překročena. Článek 86 Podmínky, za nichž lze poskytnout podporu 1. Výplata podpory Společenství je podmíněna zejména minimální hustotou výsadby a minimální velikostí pozemku. 2. Na plochy podléhající plánu na zlepšení ve smyslu článku 14b nařízení Rady (EHS) č. 1035/72 ze dne 18. května 1972 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [30] lze poskytnout podporu podle tohoto režimu od 1. ledna roku následujícího po roce, v němž plán na zlepšení skončil. 3. Členské státy mohou podmínit poskytnutí podpory Společenství zemědělcům jejich členstvím v uznané organizaci producentů v souladu s články 11 nebo 14 nařízení (ES) č. 2200/96. 4. Pokud se použijí ustanovení odstavce 3, mohou členské státy rozhodnout, že podpora uvedená v odstavci 1 se vyplatí organizaci producentů na jméno jejích členů. Organizace producentů vyplatí získanou částku svým členům. Členské státy však mohou oprávnit organizaci producentů, aby si jako náhradu za služby poskytnuté svým členům, odečetla z podpory Společenství částku představující nejvýše 2 %. Článek 87 Vnitrostátní podpory 1. Členské státy mohou navíc k podpoře Společenství poskytnout vnitrostátní podporu až do výše 120,75 EUR na hektar a rok. 2. Vnitrostátní podpora je vyplacena pouze pro plochy, které využívají podporu Společenství. 3. Členské státy mohou podmínit poskytnutí vnitrostátní podpory zemědělcům jejich členstvím v uznané organizaci producentů v souladu s články 11 nebo 14 nařízení (ES) č. 2200/96. KAPITOLA 5 PODPORA PRO ENERGETICKÉ PLODINY Článek 88 Podpora Podpora ve výši 45 EUR na hektar a rok se poskytuje pro plochy oseté energetickými plodinami v souladu s podmínkami stanovenými v této kapitole. "Energetickými plodinami" se rozumějí plodiny určené zejména k výrobě těchto energetických produktů: - produkty považované za biopaliva uvedená v čl. 2 bodu 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/30/ES ze dne 8. května 2003 o podpoře užívání biopaliv nebo jiných obnovitelných pohonných hmot v dopravě [31], - elektrická a tepelná energie vyrobená z biomasy. Článek 89 Plochy 1. Stanoví se tak maximální zaručená plocha 1500000 ha, na kterou lze poskytnout podporu. 2. Pokud plocha, pro kterou je žádáno o podporu, je větší než maximální zaručená plocha, je plocha na zemědělce, pro kterou je žádáno o podporu, poměrně snížena pro příslušný rok postupem podle čl. 144 odst. 2. Článek 90 Podmínky, za nichž lze poskytnout podporu Podpora se poskytuje pouze pro plochy, na jejichž produkci se vztahuje smlouva mezi zemědělcem a zpracovatelským podnikem, s výjimkou případu, kdy zpracování provádí zemědělec v zemědělském podniku. Plochy, které podléhaly použití režimu energetických plodin, nemohou být považovány za půdu vyňatou z produkce pro účely závazku vyjmout půdu z produkce stanoveného v čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 1251/1999, jakož i v čl. 54 odst. 2, čl. 63 odst. 2 a čl. 107 odst. 1 tohoto nařízení. Článek 91 Přezkoumání seznamu energetických plodin Do seznamu uvedeného v článku 88 se mohou doplnit produkty nebo se z něj mohou odstranit postupem podle čl. 144 odst. 2. Článek 92 Přezkoumání režimu energetických plodin Do 31. prosince 2006 Komise předloží Radě zprávu o provádění režimu, k níž jsou v případě potřeby přiloženy návrhy, které zohledňují provádění iniciativy EU o biopalivech. KAPITOLA 6 PODPORA PRO BRAMBORY URČENÉ PRO VÝROBU ŠKROBU Článe