ROZHODNUTÍ RADY

ze dne 7. prosince 2004

o podpisu Dohody mezi Evropským společenstvím a Monackým knížectvím, kterou se stanoví opatření rovnocenná opatřením stanoveným směrnicí Rady 2003/48/ES o zdanění příjmů z úspor ve formě příjmů úrokového charakteru, a o schválení a podpisu doprovodného memoranda o porozumění

(2005/35/ES)

RADA EVROPSKÉ UNIE,

s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 94 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem této smlouvy,

s ohledem na návrh Komise,

vzhledem k těmto důvodům:

ROZHODLA TAKTO:

Článek 1

S výhradou pozdějšího přijetí rozhodnutí o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a Monackým knížectvím, kterou se stanoví opatření rovnocenná opatřením stanoveným směrnicí Rady 2003/48/ES (1), je předseda Rady zmocněn určit osoby oprávněné k podpisu dohody a doprovodného memoranda o porozumění, jakož i dopisů, které mají být vyměněny podle čl. 21 odst. 2 dohody a podle memoranda o porozumění, jménem Evropského společenství.

Rada schvaluje memorandum o porozumění.

Znění dohody a memoranda o porozumění se připojují k tomuto rozhodnutí.

Článek 2

Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

(1) Úř. věst. L 157, 26.6.2003, s. 38.

DOHODA

mezi Evropským společenstvím a Monackým knížectvím, kterou se stanoví opatření rovnocenná opatřením stanoveným směrnicí Rady 2003/48/ES

EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ

a

MONACKÉ KNÍŽECTVÍ,

dále jen „smluvní strana“ nebo „smluvní strany“,

majíce v úmyslu zavést opatření rovnocenná opatřením stanoveným směrnicí Rady 2003/48/ES ze dne 3. června 2003 o zdanění příjmů z úspor ve formě příjmů úrokového charakteru, dále jen „směrnice“,

SE DOHODLY NA NÁSLEDUJÍCÍCH USTANOVENÍCH:

Článek 1

Účel

1. S cílem umožnit, aby příjmy z úspor ve formě příjmů úrokového charakteru vyplacených na území Monackého knížectví ve prospěch skutečných vlastníků ve smyslu článku 2, kteří jsou fyzickými osobami určenými jako rezidenti členského státu Evropského společenství, mohly být brány v úvahu za účelem jejich účinného zdanění v souladu s právními předpisy uvedeného členského státu, vybírají platební zprostředkovatelé usazení na území Monackého knížectví z částky této výplaty úroků za podmínek stanovených v článcích 7 a 8 této dohody srážkovou daň, a to s výhradou dobrovolného poskytnutí informací podle článku 9 této dohody.

2. Monacké knížectví přijme opatření nezbytná pro zajištění toho, aby platební zprostředkovatelé usazení na jeho území splnili úkoly nezbytné k provádění této dohody, a to bez ohledu na místo usazení dlužníka, z jehož dluhu úroky plynou.

Článek 2

Definice skutečného vlastníka

1. Pro účely této dohody se „skutečným vlastníkem“ rozumí fyzická osoba, která přijme výplatu úroků, nebo fyzická osoba, které je výplata úroků zajišťována, pokud neprokáže, že výplata úroků nebyla provedena či zajištěna v její vlastní prospěch a že tedy:

2. Pokud má platební zprostředkovatel informace naznačující, že fyzická osoba, které je úrok vyplácen nebo zajišťován, zřejmě není skutečným vlastníkem a na tuto fyzickou osobu se nevztahuje odst. 1 písm. a) nebo b), učiní platební zprostředkovatel přiměřená opatření pro zjištění totožnosti skutečného vlastníka v souladu s čl. 3 odst. 2. Není-li platební zprostředkovatel schopen zjistit totožnost skutečného vlastníka, považuje za skutečného vlastníka danou fyzickou osobu, které je úrok vyplácen nebo zajišťován.

Článek 3

Totožnost a bydliště skutečných vlastníků

1. Monacké knížectví přijme postupy nezbytné k tomu, aby platební zprostředkovatelé mohli zjistit totožnost skutečných vlastníků a jejich bydliště pro účely této dohody, a zajistí jejich uplatňování.

2. K tomuto účelu uvedené postupy stanoví tyto podmínky:

Článek 4

Definice platebního zprostředkovatele

Pro účely této dohody se „platebním zprostředkovatelem“ rozumí banky, fyzické a právnické osoby, osobní společnosti bez právní subjektivity a stálé provozovny zahraničních společností, které v rámci své podnikatelské činnosti přijímají, drží, investují nebo převádějí majetek třetích osob a – byť jen příležitostně – vyplácejí úrok či zajišťují výplatu úroků přímo ve prospěch skutečného vlastníka.

Článek 5

Definice příslušného orgánu

Pro účely této dohody se „příslušnými orgány“ smluvních stran rozumí orgány uvedené v příloze I.

V případě třetích států je „příslušným orgánem“ orgán, který je oprávněn vydávat potvrzení o daňovém domicilu.

Článek 6

Definice výplaty úroků

1. Pro účely této dohody se „výplatou úroků“ rozumí:

2. Pokud jde o odst. 1 písm. c), nemá-li platební zprostředkovatel žádné informace o podílu příjmů, který plyne z výplat úroků, je za výplatu úroků považována celková výše příjmů.

3. Pokud jde o odst. 1 písm. d), nemá-li platební zprostředkovatel žádné informace o podílu aktiv investovaných do pohledávek nebo do akcií či podílů vymezených v uvedeném odstavci, je tento podíl považován za vyšší než 40 %.

Pokud daný platební zprostředkovatel nemůže určit výši příjmů realizovaných skutečným vlastníkem, má se za to, že tyto příjmy odpovídají výnosům z prodeje, splacení nebo zpětného odkupu akcií či podílů.

4. Za výplatu úroků podle odst. 1 písm. c) a d) se nepovažují příjmy související s podniky nebo subjekty, jejichž investice do pohledávek uvedených v odst. 1 písm. a) nepřekročily 15 % jejich aktiv.

5. Podíl uvedený v odst. 1 písm. d) a v odstavci 3 činí 1. ledna 2011 25 %.

6. Podíl uvedený v odst. 1 písm. d) a v odstavci 5 se stanoví na základě investiční politiky vymezené ve statutu fondu či v zakládacích dokumentech těchto podniků či subjektů; v případě neexistence těchto údajů se tento podíl stanoví na základě skutečného složení aktiv těchto podniků či subjektů.

Článek 7

Srážková daň

1. Pokud je skutečný vlastník úroků rezidentem členského státu Evropského společenství, vybere Monacké knížectví srážkovou daň ve výši 15 % v průběhu prvních třech let ode dne uvedeného v článku 17, s výhradou použití čl. 14 odst. 2, 20 % v následujících třech letech a v dalších letech pak ve výši 35 %.

2. Platební zprostředkovatel odvede srážkovou daň takto:

3. Pro účely odst. 2 písm. a), b) a c) je srážková daň vybírána v poměrné výši podle délky období, během něhož skutečný vlastník držel pohledávku, akcie nebo podíly, z nichž příjem plyne. Není-li platební zprostředkovatel schopen toto období určit na základě informací, které má k dispozici, má platební zprostředkovatel za to, že skutečný vlastník držel pohledávku, akcie nebo podíly po celou dobu existence, pokud tento nepředloží doklad o dni nabytí.

4. Jiné daně a srážky, než je srážková daň stanovená touto dohodou, vybírané ze stejné výplaty úroků budou započteny proti srážkové dani vypočítané pro danou výplatu úroků podle tohoto článku.

5. Výběr srážkové daně platebním zprostředkovatelem usazeným v Monackém knížectví nebrání členskému státu Evropského společenství, jehož je skutečný vlastník rezidentem pro daňové účely, ve zdanění příjmů v souladu s jeho vnitrostátními právními předpisy. Pokud daňový poplatník ohlásí daňovým orgánům členského státu Evropského společenství, jehož je rezidentem, příjem z úroku vyplaceného platebním zprostředkovatelem usazeným v Monackém knížectví, zdaní se tento příjem ve stejné sazbě a za stejných obecných podmínek, jež se vztahují na úroky získané v daném členském státě.

Článek 8

Sdílení srážkové daně

1. Monacké knížectví si ponechá 25 % výnosů plynoucích ze srážkové daně vybírané podle článku 7 a 75 % těchto výnosů převede členskému státu Evropského společenství, jehož je skutečný vlastník rezidentem v souladu s čl. 3 odst. 2 písm. b).

2. Tyto převody se uskuteční pro každý kalendářní rok v jedné splátce pro každý členský stát, a to nejpozději do šesti měsíců po skončení daňového roku Monackého knížectví.

3. Monacké knížectví přijme opatření nezbytná k zajištění řádného fungování systému sdílení výnosů.

Za tímto účelem převede Monacké knížectví výnos připadající dotyčnému členskému státu Evropského společenství příslušnému orgánu uvedenému v příloze I této dohody.

Článek 9

Dobrovolné poskytnutí informací

1. Monacké knížectví stanoví postup, který skutečnému vlastníkovi ve smyslu článku 2 umožní vyhnout se srážkové dani podle článku 7 tím, že svého platebního zprostředkovatele v Monackém knížectví výslovně zmocní k předkládání informací o výplatách úroků příslušnému orgánu Monackého knížectví. Takové zmocnění se vztahuje na všechny výplaty úroků uskutečněné tímto platebním zprostředkovatelem ve prospěch skutečného vlastníka.

2. Platební zprostředkovatel předloží v případě svého výslovného zmocnění skutečným vlastníkem alespoň tyto informace:

3. Příslušný orgán Monackého knížectví předá informace uvedené v odstavci 2 příslušnému orgánu členského státu Evropského společenství, jehož je skutečný vlastník rezidentem. Takové předání informací se uskuteční nejméně jednou ročně, během 6 měsíců následujících po skončení daňového roku Monackého knížectví, a to pro všechny výplaty úroků uskutečněné v průběhu daného roku.

Článek 10

Zamezení dvojího zdanění a vracení srážkové daně

1. Členský stát Evropského společenství, jehož je skutečný vlastník rezidentem pro daňové účely, zajistí, aby bylo zamezeno jakémukoliv dvojímu zdanění, k němuž by mohlo dojít v důsledku uplatnění srážkové daně uvedené v článku 7, a to podle odstavců 2 a 3.

2. Pokud byla na úroky přijaté skutečným vlastníkem uplatněna platebním zprostředkovatelem v Monackém knížectví srážková daň podle článku 7, započte členský stát Evropského společenství, jehož je skutečný vlastník rezidentem pro daňové účely, skutečnému vlastníkovi daň ve výši uvedené srážkové daně. Přesáhne-li tato částka výši daně splatné v souladu s vnitrostátními právními předpisy členského státu, jehož je skutečný vlastník rezidentem pro daňové účely, z celkové výše úroků, které podléhají srážkové dani, vyplatí tento členský stát skutečnému vlastníkovi rozdíl mezi částkou srážkové daně a splatné daně, a to bez ohledu na jakékoliv své postupy daňových zápočtů nebo odlišné správní postupy.

3. Pokud byl na výplaty úroků přijaté skutečným vlastníkem uplatněn kromě srážkové daně podle článku 7 ještě jiný druh srážkové daně a členský stát Evropského společenství, jehož je skutečný vlastník rezidentem pro daňové účely, započte nebo započítává tuto jinou srážkovou daň v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy nebo smlouvami o zamezení dvojího zdanění, započte se tato jiná srážková daň před uplatněním postupu podle odstavce 2.

4. Členský stát Evropského společenství, jehož je skutečný vlastník rezidentem pro daňové účely, může nahradit postup daňového zápočtu podle odstavců 2 a 3 přímým a plným vrácením srážkové daně uvedené v článku 7.

Článek 11

Obchodovatelné dluhové cenné papíry

1. Ode dne uvedeného v článku 17, s výhradou čl. 14 odst. 2 a dokud bude Monacké knížectví uplatňovat srážkovou daň podle článku 7 a pokud alespoň jeden členský stát Evropského společenství rovněž uplatňuje obdobná ustanovení, avšak nejpozději do 31. prosince 2010, nebudou domácí ani mezinárodní dluhopisy ani jiné obchodovatelné dluhové cenné papíry, které byly poprvé emitovány před 1. březnem 2001 nebo u kterých byl původní prospekt schválen před tímto datem orgány, které jsou k tomu příslušné, považovány za pohledávky ve smyslu čl. 6 odst. 1 písm. a), pokud k 1. březnu 2002 nebo později nedojde k žádné další emisi těchto obchodovatelných dluhových cenných papírů.

Pokud však alespoň jeden členský stát Evropského společenství rovněž uplatňuje obdobná ustanovení, použije se ustanovení tohoto článku i po 31. prosinci 2010 ve vztahu k obchodovatelným dluhovým cenným papírům:

Přestanou-li všechny členské státy uplatňovat ustanovení obdobná ustanovením článku 7, použijí se nadále ustanovení tohoto článku pouze ve vztahu k obchodovatelným dluhovým cenným papírům:

Pokud došlo k 1. březnu 2002 nebo později k další emisi některého z výše uvedených obchodovatelných cenných papírů vydaných vládou či obdobným subjektem jednajícím jako orgán veřejné moci nebo subjektem, jehož úloha je uznána mezinárodní smlouvou, uvedeným v příloze 2, je celá emise takového cenného papíru skládající se z původní emise a ze všech emisí pozdějších považována za pohledávku ve smyslu čl. 6 odst. 1 písm. a).

Pokud došlo k 1. březnu 2002 nebo později k další emisi některého z výše uvedených obchodovatelných cenných papírů vydaných jiným emitentem neuvedeným v předchozím pododstavci, považuje se tato další emise za pohledávku ve smyslu čl. 6 odst. 1 písm. a).

2. Tento článek nebrání členským státům Evropského společenství ve zdanění příjmů z obchodovatelných dluhových cenných papírů uvedených v odstavci 1 v souladu s jejich vnitrostátními právními předpisy.

Článek 12

Předávání informací na žádost

1. Příslušné orgány Monackého knížectví a členských států Evropského společenství si vyměňují informace o jednání, které je u podle právních předpisů dožádaného státu daňovým podvodem v oblasti zdanění příjmů z úspor ve formě příjmů úrokového charakteru.

Pokud je dožádaným státem Monacké knížectví, považuje za daňový podvod v oblasti zdanění příjmů z úspor ve formě příjmů úrokového charakteru následující jednání:

použití padělaného či pozměněného dokladu nebo dokladu, který obsahuje nepřesné informace, v úmyslu vyhnout se nebo pokusit se vyhnout se platbě daně z příjmů z úspor ve formě příjmů úrokového charakteru, a to zcela nebo zčásti, jež se trestá pokutou podle čl. 26 odst. 4 monackého trestního zákoníku, jejíž výše může dosáhnout čtyřnásobku nezaplacené daně, nebo odnětím svobody na dobu osmi dní až dvou let,

podvodné získání vrácení daně z příjmů z úspor, a to zcela nebo zčásti, jež se trestá pokutou podle čl. 26 odst. 4 monackého trestního zákoníku, jejíž výše může dosáhnout čtyřnásobku nezaplacené daně, nebo odnětím svobody na dobu osmi dní až dvou let,

Po účinném zavedení podmínek stanovených v čl. 13 odst. 3 se zásady týkající se výměny informací podle tohoto článku budou uplatňovat na rovnocenné protiprávní činy podle právních předpisů dožádaného státu, které mají srovnatelný stupeň závažnosti jako daňový podvod vymezený výše.

Na řádně odůvodněnou žádost v souladu s odstavcem 3 poskytne dožádaný stát informace o případech, ve kterých žádající stát zahájil ohledně výše uvedených jednání správní, občanské nebo trestní řízení, přičemž informace omezí na příjem z úspor zdanitelný v žádajícím státě.

Za informace, které lze předat, se považují informace uvedené v čl. 9 odst. 2 této dohody.

2. Při rozhodování o tom, zda určité informace mohou být v odpovědi na žádost poskytnuty, uplatní dožádaný stát promlčecí lhůty použitelné podle právních předpisů žádajícího státu namísto promlčecích lhůt dožádaného státu. V každém případě nebude poskytnuta žádná informace týkající se protiprávních činů spáchaných před 1. červencem 2005.

3. Pro účely zjištění odůvodněnosti žádosti poskytne příslušný orgán žádající smluvní strany následující informace, které musí být sepsány v úředním jazyce dožádaného státu:

4. Dožádaná smluvní strana může odmítnout poskytnutí požadované informace, pokud žádost není v souladu s ustanoveními této dohody.

Každá informace vyměněná tímto způsobem je považována za důvěrnou a může být sdělena jen osobám nebo příslušným orgánům smluvní strany, které mají vědět o zdanění výplat úroků podle článku 1. Tyto osoby nebo orgány mohou sdělit takto získané informace v průběhu veřejných jednání nebo v rozsudcích, které se týkají tohoto zdanění, a to pouze v žádajícím státě.

Informace mohou být sděleny jiné osobě nebo orgánu pouze s písemným a předběžným souhlasem příslušného orgánu smluvní strany, která informace sdělila.

Článek 13

Konzultace a přezkum

1. Dojde-li mezi příslušným orgánem Monackého knížectví a jedním nebo více příslušnými orgány členských států Evropského společenství ve smyslu článku 5 k neshodě týkající se výkladu nebo provádění této dohody, snaží se tato orgány svůj spor vyřešit dohodou. O výsledcích svých konzultací neprodleně informují Evropskou komisi a příslušné orgány ostatních členských států Evropského společenství.

Pokud jde o otázky výkladu, může se Evropská komise na žádost kteréhokoliv příslušného orgánu těchto konzultací zúčastnit.

2. Bez ohledu na odstavec 1 se alespoň každé tři roky nebo na žádost kterékoliv smluvní strany uskuteční vzájemná konzultace smluvních stran za účelem přezkoumání a – považují-li to smluvní strany za nutné – zlepšení technického fungování dohody.

V každém případě smluvní strany uznávají význam mezinárodního vývoje v oblasti, na kterou se dohoda vztahuje, a podle potřeby v rámci konzultací podle tohoto odstavce jednají za účelem přezkoumání toho, zda je nutné provést změny v této dohodě s ohledem na mezinárodní vývoj.

3. S ohledem na uzavření dvoustranných jednání mezi členskými státy a třetími státy, které v oblasti zdanění příjmů z úspor ve formě příjmů úrokového charakteru podléhají stejným povinnostem jako Monacké knížectví, přezkoumá Monacké knížectví oblast působnosti a podmínky provádění zásad stanovených v článku 12 v případě rovnocenných protiprávních činů, které mají srovnatelný stupeň závažnosti jako daňový podvod vymezený v uvedeném článku. Monacké knížectví zahájí k tomuto účelu konzultace s Evropskou komisí.

4. Konzultace proběhnou do jednoho měsíce od předání žádosti nebo – v naléhavých případech – co nejdříve.

5. Pro účely uvedených konzultací se smluvní strany vzájemně informují o možném vývoji, který by mohl ovlivnit řádné působení této dohody. To zahrnuje i jakoukoliv příslušnou dohodu mezi některou smluvní stranou a třetí zemí.

Článek 14

Provádění a pozastavení provádění

1. Provádění této dohody je podmíněno přijetím a prováděním opatření, která odpovídají opatřením směrnice Rady 2003/48/ES o zdanění příjmů z úspor ve formě příjmů úrokového charakteru nebo této dohody nebo jsou s nimi rovnocenná a která stanoví stejné dny provedení, závislými nebo přidruženými územími členských států uvedenými ve zprávě Rady (Hospodářské a finanční záležitosti) pro zasedání Evropské rady v Santa Maria da Feira ve dnech 19. a 20. června 2000, stejně jako Spojenými státy americkými, Andorrou, Lichtenštejnskem, Švýcarskem a San Marinem.

2. Nejméně šest měsíců přede dnem uvedeným v odstavci 6 přijmou smluvní strany vzájemnou dohodou rozhodnutí o tom, zda bude splněna podmínka stanovená v odstavci 1, s ohledem na to, kdy v členských státech Evropského společenství, dotčených třetích zemích a závislých nebo přidružených územích vstoupí příslušná opatření v platnost. Pokud smluvní strany nerozhodnou o tom, že tato podmínka bude splněna, stanoví vzájemnou dohodou pro účely článku 17 nové datum. K tomuto účelu oznámí Evropské společenství Monackému knížectví provádění odpovídajících nebo rovnocenných opatření členskými státy Evropského společenství, závislými nebo přidruženými územími a dotčenými třetím zeměmi.

3. Aniž jsou dotčeny jeho institucionální předpisy a s výhradou výše uvedených ustanovení, bude Monacké knížectví tuto dohodu provádět ode dne uvedeného v článku 17 a oznámí to Evropskému společenství.

4. Pokud v souladu s právem Evropského společenství pozbude směrnice Rady 2003/48/ES ze dne 3. června 2003 o zdanění příjmů z úspor ve formě příjmů úrokového charakteru nebo její část dočasně nebo trvale použitelnosti nebo pokud členský stát pozastaví uplatňování svých prováděcích předpisů, může kterákoliv smluvní strana s okamžitou platností pozastavit provádění této dohody nebo některých jejích částí, a to oznámením druhé smluvní straně.

5. Pokud některá z uvedených pěti třetích zemí (Spojené státy americké, Andorra, Lichtenštejnsko, Švýcarsko a San Marino) nebo některé ze závislých nebo přidružených území členských států Evropské unie uvedených v odstavci 2 následně přestane uplatňovat opatření, která odpovídají opatřením směrnice Rady 2003/48/ES o zdanění příjmů z úspor ve formě příjmů úrokového charakteru nebo jsou s nimi rovnocenná, může kterákoliv smluvní strana rovněž pozastavit provádění této dohody, a to oznámením druhé smluvní straně. K pozastavení provádění dojde nejdříve dva měsíce po oznámení. Provádění dohody se obnoví co nejdříve po opětovném zavedení opatření.

Článek 15

Ostatní centra/asijská centra

V průběhu přechodného období stanoveného ve směrnici Rady 2003/48/ES o zdanění příjmů z úspor ve formě příjmů úrokového charakteru zahájí Evropské společenství jednání s dalšími významnými finančními centry zaměřená na to, aby tyto subjekty přijaly a uplatňovaly opatření rovnocenná opatřením uplatňovaným Společenstvím.

Článek 16

Podpis, vstup v platnost a vypovězení

1. Tato dohoda se uzavírá s výhradou ratifikace nebo schválení smluvními stranami v souladu s jejich vnitřními postupy. Dokončení těchto postupů si smluvní strany vzájemně oznámí. Tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce následujícího po posledním oznámení.

2. Tato dohoda zůstává v platnosti do vypovězení některou ze smluvních stran.

3. Kterákoli smluvní strana může tuto dohodu vypovědět prostřednictvím oznámení druhé smluvní straně. V takovém případě pozbude dohoda platnosti dvanáct měsíců od doručení oznámení.

Článek 17

Prováděcí pravidla

Aniž je dotčen článek 14, přijmou smluvní strany právní a správní předpisy nezbytné pro provádění této dohody od 1. července 2005.

Článek 18

Práva a konečné vyrovnání

1. V případě vypovězení nebo pozastavení provádění této dohody, ať v plném rozsahu či částečně, zůstávají práva fyzických osob podle článku 10 nedotčena.

2. V takovém případě vystaví Monacké knížectví do konce období platnosti této dohody konečné vyúčtování a provede konečnou platbu členským státům Evropského společenství.

Článek 19

Územní působnost

Tato dohoda se na jedné straně vztahuje na území, na která se vztahuje Smlouva o založení Evropského společenství za podmínek v ní stanovených, a na území Monackého knížectví na straně druhé.

Článek 20

Přílohy

1. Obě přílohy tvoří nedílnou součást této dohody.

2. Seznam příslušných orgánů v příloze I může být změněn pouhým oznámením zaslaným druhé smluvní straně Monackým knížectvím, pokud jde o orgán uvedený v písmeni a) této přílohy, a Evropským společenstvím, pokud jde o ostatní orgány.

Seznam subjektů uvedený v příloze II lze změnit vzájemnou dohodou.

Článek 21

Jazyky

1. Tato dohoda je sepsána ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, německém, nizozemském, polském, portugalském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.

2. Maltské znění ověří smluvní strany na základě výměny dopisů. Toto znění má stejnou platnost jako znění uvedená v odstavci 1.

EN FE DE LO CUAL, los plenipotenciarios abajo firmantes suscriben el presente Acuerdo.

NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k této smlouvě své podpisy.

TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne aftale.

ZU URKUND DESSEN haben die unterzeichneten Bevollmächtigten ihre Unterschriften unter dieses Abkommen gesetzt.

SELLE KINNITUSEKS on täievolilised esindajad käesolevale lepingule alla kirjutanud.

ΣΕ ΠΙΣΤΩΣΗ ΤΩΝ ΑΝΩΤΕΡΩ, οι υπογράφοντες πληρεξούσιοι έθεσαν την υπογραφή τους κάτω από την παρούσα συμφωνία.

IN WITNESS WHEREOF, the undersigned Plenipotentiaries have signed the present Agreement.

EN FOI DE QUOI, les plénipotentiaires soussignés ont apposé leurs signatures au bas du présent accord.

IN FEDE DI CHE, i plenipotenziari sottoscritti hanno apposto la propria firma in calce al presente accordo.

TO APLIECINOT, attiecīgi pilnvarotas personas ir parakstījušas šo nolīgumu.

TAI PALIUDYDAMI, šį Susitarimą pasirašė toliau nurodyti įgaliotieji atstovai.

A FENTIEK HITELÉÜL az alulírott meghatalmazottak e megállapodást alább kézjegyükkel látták el.

B'XIEHDA TA' DAN, il-Plenipotenzjari hawn taħt iffirmati ffirmaw dan il-Ftehim.

TEN BLIJKE WAARVAN de ondergetekende gevolmachtigden hun handtekening onder deze overeenkomst hebben geplaatst.

NA DOWÓD CZEGO niżej podpisani pełnomocnicy podpisali niniejszą Umowę.

EM FÉ DO QUE, os plenipotenciários abaixo assinados apuserem as suas assinaturas no final do presente Acordo.

NA DÔKAZ ČOHO dolupodpísaní splnomocnení zástupcovia podpísali túto dohodu.

V POTRDITEV TEGA so spodaj podpisani pooblaščenci podpisali ta sporazum.

TÄMÄN VAKUUDEKSI allamainitut täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän sopimuksen.

TILL BEVIS HÄRPÅ har undertecknade befullmäktigade undertecknat detta avtal.

Hecho en Bruselas, el siete de diciembre del dos mil cuatro.

V Bruselu dne sedmého prosince dva tisíce čtyři.

Udfærdiget i Bruxelles, den syvende december to tusind og fire.

Geschehen zu Brüssel am siebten Dezember zweitausendundvier.

Kahe tuhande neljanda aasta detsembrikuu seitsmendal päeval Brüsselis.

Έγινε στις Βρυξέλλες, στις εφτά Δεκεμβρίου δύο χιλιάδες τέσσερα.

Done at Brussels on the seventh day of December in the year two thousand and four.

Fait à Bruxelles, le sept décembre deux mille quatre.

Fatto a Bruxelles, addì sette dicembre duemilaquattro.

Briselē, divi tūkstoši ceturtā gada septītajā decembrī.

Pasirašyta du tūkstančiai ketvirtų metų gruodžio septintą dieną Briuselyje.

Kelt Brüsszelben, a kettőezer negyedik év december hetedik napján.

Magħmul fi Brussel fis-seba' jum ta' Diċembru tas-sena elfejn u erbgħa.

Gedaan te Brussel, de zevende december tweeduizendvier.

Sporządzono w Brukseli dnia siódmego grudnia roku dwutysięcznego czwartego.

Feito em Bruxelas, em sete de Dezembro de dois mil e quatro.

V Bruseli siedmeho decembra dvetisícštyri.

Podpisano v Bruslju, dne sedmega decembra leta dva tisoč štiri.

Tehty Brysselissä seitsemäntenä päivänä joulukuuta vuonna kaksituhattaneljä.

Som skedde i Bryssel den sjunde december tjugohundrafyra.