13)

dodatek 1 se mění takto: a) první odstavec bodu 1 se nahrazuje tímto: „Tento dodatek popisuje postup zjišťování emisí znečišťujících látek měřením pomocí přenosných systémů měření emisí (dále jen „PEMS“) umístěných na silničních vozidlech. Emise znečišťujících látek z výfuku motoru, které se mají měřit, obsahují tyto složky: oxid uhelnatý, celkové uhlovodíky, oxidy dusíku a počet pevných částic u vznětových motorů a oxid uhelnatý, uhlovodíky jiné než methan, methan, oxidy dusíku a počet pevných částic u zážehových motorů. Kromě toho se měří oxid uhličitý pro účely výpočetních postupů popsaných v oddílu 4.“; b) bod 2.1.1 se nahrazuje tímto: „2.1.1. analyzátorů plynů a analyzátorů počtu pevných částic pro měření koncentrací regulovaných znečišťujících látek ve výfukovém plynu.“; c) v bodě 2.2 se tabulka 1 nahrazuje tímto: „Tabulka 1 Zkušební parametry Parametr Jednotka Zdroj Koncentrace THC (4) ppm Analyzátor plynů Koncentrace CO (4) ppm Analyzátor plynů Koncentrace NOX (4) ppm Analyzátor plynů Koncentrace CO2 (4) ppm Analyzátor plynů Koncentrace CH4 (4) (5) ppm Analyzátor plynů Koncentrace počtu pevných částic #/cm3 Analyzátor počtu pevných částic Nastavení ředění (je-li relevantní) - Analyzátor počtu pevných částic Průtok výfukových plynů kg/h Průtokoměr výfukových plynů (dále jen „EFM“) Teplota výfukových plynů K EFM Teplota prostředí (6) K Čidlo Atmosférický tlak prostředí kPa Čidlo Točivý moment motoru (6) Nm ECU nebo čidlo Otáčky motoru ot./min. ECU nebo čidlo Tok paliva v motoru g/s ECU nebo čidlo Teplota chladicí kapaliny K ECU nebo čidlo Teplota vzduchu nasávaného motorem (5) K Čidlo Rychlost vozidla km/h ECU a GPS Zeměpisná šířka vozidla stupeň GPS Zeměpisná délka vozidla stupeň GPS d) v oddílu 2.4 se doplňují nové body, které znějí: „2.4.6 Montáž analyzátoru počtu pevných částic Montáž a provoz systému PEMS musí probíhat tak, aby byla zajištěna jeho nepropustnost a byly minimalizovány tepelné ztráty. Aby se zabránilo tvorbě částic, konektory musí být při teplotách výfukových plynů, které jsou během zkoušky očekávány, tepelně stabilní. Pokud se ke spojení vyústění výfuku z vozidla a spojovací trubky používají elastomerové konektory, nesmí tyto konektory přijít do kontaktu s výfukovým plynem, aby se předešlo chybám měření při vysokém zatížení motoru. 2.4.7 Odběr vzorků z emisí počtu pevných částic Odběr vzorků emisí musí být reprezentativní a provádí se v místech, kde jsou výfukové plyny řádně promíchány a v nichž je vliv okolního vzduchu v potrubí ve směru toku za místem odběru plynů minimální. Je-li to vhodné, odebírají se emise v části za měřičem hmotnostního průtoku výfukových plynů ve směru toku plynů, přičemž se dodrží vzdálenost alespoň 150 mm od prvku snímajícího tok. Odběrná sonda musí být upevněna ve vzdálenosti nejméně trojnásobku vnitřního průměru výfukové trubky proti proudu výfukových plynů od bodu, kde jsou výfukové plyny vypouštěny do prostředí. Vzorky výfukových plynů se odebírají ze středu proudu výfukových plynů. Je-li k odběru vzorků výfukových plynů použito více sond, umístí se sonda pro odběr částic před ostatními odběrnými sondami ve směru toku plynů. Sonda pro odběr částic nesmí narušovat odběr vzorků plynných znečišťujících látek. Typ a specifikace sondy a její upevnění musí být podrobně zdokumentovány buď ve zkušebním protokolu technické zkušebny (v případě zkoušek pro schválení typu), nebo v dokumentaci výrobce vozidla (v případě zkoušek shodnosti v provozu). Při odebírání vzorků částic, kdy nedochází k ředění ve výfukové trubce, musí být odběrné potrubí mezi místem odběru surových výfukových plynů a místem ředění nebo detektorem částic zahříváno alespoň na teplotu 373 K (100 °C). Všechny části systému pro odběr vzorků od výfukové trubky až po detektor částic, které jsou ve styku se surovým nebo se zředěným výfukovým plynem, musí být konstruovány tak, aby se minimalizovalo usazování částic. Všechny části musí být vyrobeny z antistatického materiálu, aby se zabránilo elektrostatickým účinkům.“; e) v oddílu 2.5 se doplňuje nový bod, který zní: „2.5.5 Kontrola analyzátoru počtu pevných částic Systém PEMS musí fungovat bez chyb a kritických varovných signálů. Nulová úroveň analyzátoru počtu pevných částic se zaznamená odebráním vzorku okolního vzduchu, který byl upraven vysoce účinným filtrem pro odlučování pevných částic ze vzduchu (HEPA), na vstupu odběrného potrubí 12 hodin před začátkem zkoušky. Signál se zaznamenává se stálou frekvencí alespoň 1,0 Hz po dobu 2 minut a poté se zprůměruje. Konečná absolutní koncentrace musí splňovat specifikace výrobce a kromě toho nesmí přesáhnout 5 000 částic na centimetr krychlový.“; f) bod 2.6.1 se nahrazuje tímto: „2.6.1. Začátek zkoušky Pro účely zkušebního postupu se „začátkem zkoušky“ rozumí první nastartování spalovacího motoru. S odběrem emisí, měřením parametrů výfukových plynů a záznamem údajů o motoru a o prostředí se začne před začátkem zkoušky. Zakazuje se umělé zahřívání systémů pro regulaci emisí vozidla před začátkem zkoušky. Na začátku zkoušky nesmí teplota chladicí kapaliny překračovat okolní teplotu o více než 5 °C a nesmí být vyšší než 303 K (30 °C). Hodnocení údajů začne v momentě, kdy teplota chladicí kapaliny poprvé dosáhla 303 K (30 °C), nebo v momentě, kdy je teplota chladicí kapaliny stabilizována po dobu 5 minut v rozmezí +/– 2 K, podle toho, co nastane dříve, ale každopádně nejpozději do 10 minut od začátku zkoušky.“; g) bod 2.6.3 se nahrazuje tímto: „2.6.3 Konec zkoušky Konec zkoušky je dosažen, jakmile vozidlo dokončí jízdu a spalovací motor se vypne. Spalovací motor musí být na konci jízdy vypnut co nejdříve. Údaje se zaznamenávají i nadále, dokud neuplyne doba odezvy systémů pro odběr vzorků.“; h) v oddílu 2.7 se bod 2.7.4 písm. a) nahrazuje tímto: „a) estliže je rozdíl mezi výsledky před zkouškou a po ní menší než 2 % hodnoty uvedené v bodech 2.7.2 a 2.7.3, lze naměřené koncentrace použít bez úprav, nebo se na žádost výrobce provede úprava posunu podle bodu 2.7.5.“; i) v oddílu 2.7 se doplňuje nový bod, který zní: „2.7.6 Kontrola analyzátoru počtu pevných částic Vynulování analyzátoru počtu pevných částic se zkontroluje před začátkem zkoušky a po jejím konci a zaznamená se v souladu s požadavky bodu 2.5.5.“; j) body 3.1.1, 3.1.2 a 3.1.3 se nahrazují tímto: „3.1.1. Údaje analyzátorů Údaje z analyzátorů plynů musí být náležitě synchronizovány postupem stanoveným v bodě 9.3.5 přílohy 4 předpisu EHK OSN č. 49. Údaje z analyzátoru počtu pevných částic se časově synchronizují s jejich vlastní dobou transformace podle pokynů výrobce přístroje. 3.1.2. Údaje analyzátorů a průtokoměrů výfukových plynů (EFM) Údaje z analyzátorů plynů a analyzátorů počtu pevných částic musí být náležitě synchronizovány s údaji z EFM postupem uvedeným v bodě 3.1.4. 3.1.3. Údaje PEMS a motoru Údaje z PEMS (analyzátorů plynů, analyzátorů počtu pevných částic a EFM) musí být náležitě synchronizovány s údaji ECU motoru postupem uvedeným v bodě 3.1.4.“; k) v bodě 3.1.4 se slova „1: analyzátory plynů (koncentrace THC, CO, CO2, NOx);“ nahrazují slovy: „1 : analyzátory plynů (koncentrace THC, CO, CO2, Nox) a analyzátor počtu pevných částic;“; l) v oddílu 3 se doplňuje nový bod, který zní: „3.6 Výpočet okamžitých emisí počtu pevných částic Okamžité emise počtu pevných částic (PNi) [#/s] se stanoví vynásobením okamžité koncentrace počtu pevných částic [#/cm3] okamžitým hmotnostním průtokem výfukových plynů [kg/s], přičemž obě tyto hodnoty se zkorigují a synchronizují na dobu transformace, podle bodu 1.4.3 dodatku 3. Všechny záporné okamžité hodnoty emisí vstupují do následného hodnocení údajů jako nula. Při výpočtu okamžitých emisí se použijí všechny významné číslice hodnot průběžných výsledků. Pro stanovení okamžitých emisí počtu částic se použije tento vzorec: kde PNi jsou okamžité emise počtu pevných částic [#/s] cPNi je změřená koncentrace počtu pevných částic [#/m3] normalizovaná při 273 K (0 °C) včetně vnitřního ředění a ztrát částic qmewi je změřený hmotnostní průtok výfukových plynů [kg/s] ρe je hustota výfukových plynů [kg/m3] při 273 K (0 °C).“; m) body 4.2.1 a 4.2.1.1 se nahrazují tímto: 4.2.1 Výpočet specifických emisí Specifické emise e ([mg/kWh] nebo [#/kWh]) se vypočtou pro každé okénko a každou znečišťující látku takto: kde m je hmotnostní emise znečišťující látky [mg/okénko] nebo počet pevných částic [#/okénko] W(t2,i) – W(t1,i) je práce motoru během i-tého zprůměrňovacího okénka, [kWh]. 4.2.1.1 Výpočet specifických emisí pro uvedené tržní palivo V případě, že byla zkouška podle této přílohy provedena s tržním palivem uvedeným v bodě 3.2.2.2.1 části 1 v dodatku 4 k příloze I, vypočtou se specifické emise e ([mg/kWh] nebo [#/kWh]) pro každé okénko a každou znečišťující látku vynásobením specifických emisí stanovených podle bodu 4.2.1 korekčním součinitelem výkonu stanoveným podle bodu 1.1.2 písm. a1) přílohy I.“; n) bod 4.2.3 se nahrazuje tímto: „4.2.3. Výpočet faktorů shodnosti Faktory shodnosti se vypočtou pro každé jednotlivé platné okénko a každou jednotlivou znečišťující látku takto: kde e jsou emise plynných znečišťujících látek specifické pro brzdění ([mg/kWh] nebo [#/kWh]); L je příslušná mezní hodnota ([mg/kWh] nebo [#/kWh]).“; o) bod 4.3.2 se nahrazuje tímto: „4.3.2. Výpočet faktorů shodnosti Faktory shodnosti se vypočtou pro každé jednotlivé platné okénko a každou jednotlivou znečišťující látku takto: kde: kde: m je hmotnostní emise plynné znečišťující látky [mg/okénko], nebo počet pevných částic [#/okénko]; mCO2(t2,i) – mCO2(t1,i) je hmotnost CO2 v rámci i-tého zprůměrňovacího okénka [kg]; mCO2,ref je hmotnost CO2 v motoru stanovená pro WHTC [kg]; mL je hmotnostní emise plynných znečišťujících látek nebo počet pevných částic odpovídající příslušné mezní hodnotě pro WHTC ([mg] a [#]).“; p) v oddílu 4 se doplňují nové body, které znějí: „4.4 Výpočet konečného faktoru shodnosti pro zkoušku 4.4.1. Konečný faktor shodnosti pro zkoušku ( CFfinal ) pro každou znečišťující látku se vypočítá takto: kde CFcold je faktor shodnosti v době provádění zkoušky za studena, který se rovná nejvyššímu faktoru shodnosti pohyblivých zprůměrňovacích okének, který začíná při teplotě chladicí kapaliny nižší než 343 K (70 °C), stanovený pro danou znečišťující látku v souladu s postupy výpočtu uvedenými v bodech 4.1 a buď 4.2, nebo případně v bodě 4.3; CFwarm je faktor shodnosti v době provádění zkoušky za tepla, který se rovná 90. kumulativnímu percentilu faktorů shodnosti stanovených pro danou znečišťující látku v souladu s výpočetními postupy uvedenými v bodech 4.1 a buď 4.2, nebo případně v bodě 4.3, pokud hodnocení údajů začalo poté, co teplota chladicí kapaliny poprvé dosáhla 343 K (70 °C).“;