Úřední věstník L 204 , 30/08/1995 S. 0013 - 0019



Rozhodnutí Komise ze dne 25. července 1995 o veterinárních podmínkách a požadavcích na osvědčení pro dovoz Crassostrea gigas pocházejících ze třetích zemí pro účely sádkování ve vodách Společenství (Text s významem pro EHP) (95/352/ES) KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, s ohledem na směrnici Rady 91/67/EHS ze dne 28. ledna 1991 o veterinárních předpisech pro uvádění živočichů pocházejících z akvakultury a produktů akvakultury na trh [1], naposledy pozměněnou aktem o přistoupení Finska, Rakouska a Švédska, a zejména na čl. 19 odst. 4 a na články 20 a 21 uvedené směrnice, vzhledem k tomu, že Crassostrea gigas představuje hlavní druh ústřic chovaných ve Společenství, který má velký hospodářský význam a je důležitým zdrojem příjmu pro osoby, které pracují v odvětví akvakultury; vzhledem k tomu, že některé choroby, které jsou ve Společenství exotické, jsou ve třetích zemích rozšířené a mohly by mít zničující dopad na chov ústřic, pokud by došlo k jejich zavlečení do Společenství; vzhledem k tomu, že je nutno zabránit zavlečení takovýchto chorob; vzhledem k tomu, že nebezpečí zavlečení chorob je nejvyšší v případě dovozu ústřic za účelem jejich sádkování ve vodách Společenství; že pokud neexistují odpovídající dezinfekční metody pro odpadní vody z chovu a čistících nádrží proústřice, hrozí stejné nebezpečí v případě dovozu ústřic dočasně chovaných v takovýchto zařízeních před jejich spotřebou na území Společenství; vzhledem k tomu, že veterinární podmínky, veterinární osvědčení a třetí země, z nichž může být Crassostrea gigas dovážena pro účely sádkování, musejí být prozatímní do doby, než budou sděleny informace týkající se nákazové situace a organizace inspekčních útvarů třetích zemí, které ještě nejsou uvedeny na seznamu; vzhledem k tomu, že nechtěný dovoz jiných druhů měkkýšů v zásilkách Crassostrea gigas, způsobený nepozorností, představuje značné nebezpečí nákazy; že před odesláním musejí být zásilky kontrolovány, aby se toto nebezpečí vyloučilo; vzhledem k tomu, že toto rozhodnutí se použije, aniž jsou dotčeny předpisy o veřejném zdraví uvedené ve směrnici Rady 91/492/EHS ze dne 15. července 1991 o hygienických předpisech pro produkci a uvádění živých mlžů na trh [2]; vzhledem k tomu, že opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem Stálého veterinárního výboru, PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ: Článek 1 Členské státy povolují dovoz měkkýšů druhu Crassostrea gigas pro účely sádkování ve vodách Společenství nebo opětovné ponoření do středisek pro čištění spojených s vodami Společenství a pocházejících ze zemí, jejichž seznam je uveden v příloze I, pokud: 1. budou splněny tyto dovozní podmínky: a) v den naložení musejí být měkkýši podrobeni kontrole, která ověří, že splňují požadavky čl. 3 odst. 1 směrnice 91/67/EHS; b) musejí být chováni po celou dobu biologického cyklu a sbíráni v národních vodách země původu; c) musejí pocházet z oblasti, která byla prohlášena příslušným orgánem za prostou choroby Mikrocytos mackini a velární choroby ústřic, v souladu s postupem odběru vzorků a diagnostickými metodami stanovenými v příloze II, a v níž neexistuje žádná jiná závažná choroba mlžů, vyjma marteiliózy (Marteilia refringens) a bonamiózy (Bonamia ostreae); d) musí být před naložením zkontrolováno, že v zásilce nejsou žádné jiné druhy mlžů, postupem podle přílohy III. 2. k nim bude připojeno veterinární osvědčení, jehož vzor je uveden v příloze IV. Článek 2 Toto rozhodnutí se použije od dne 1. října 1995. Článek 3 Toto rozhodnutí je určeno členským státům. V Bruselu dne 25. července 1995. Za Komisi Franz Fischler člen Komise [1] Úř. věst. L 46, 19.2.1991, s. 1. [2] Úř. věst. L 268, 24.9.1991, s. 1. -------------------------------------------------- PŘÍLOHA I Prozatímní seznam třetích zemí, z nichž se povolují dovozy Crassostrea gigas určené k sádkování ve Společenství (AU) Austrálie (CA) Kanada (NZ) Nový Zéland (US) Spojené státy americké -------------------------------------------------- PŘÍLOHA II Postupy odběru vzorků a diagnostické metody pro prohlašování oblastí za prosté choroby Mikrocytos mackini a velární choroby ústřic (iridovirózy) A. METODY ODBĚRU VZORKŮ 1. ODBĚR VZORKŮ 1.1 Místa odběru U každé z uvedených zón je třeba zvolit počet míst odběru tak, aby naděje na zjištění přítomnosti původců choroby byla co největší. Za tím účelem je nutno brát v úvahu parametry, které ovlivňují rozvoj původců choroby, jako je hustota populací ústřic, vodní toky a vývojový cyklus měkkýšů. V každé zóně je třeba vybrat alespoň tři místa odběru. Počet míst odběru se musí zvýšit u velkých oblastí obsahujících několik míst chovu náchylných druhů. Pokud je to možné, musí být odebrán alespoň jeden vzorek z přirozených stanovišť. Měkkýši vykazující abnormality (abnormální růst, rozevřené lastury) musí být vytříděni. 1.2 Doba a četnost odběru vzorků Četnost kontrol se stanoví podle inkubační doby choroby a inspekce se konají až po této době. Při stanovení kontrolní doby se musí také brát v úvahu stěhování měkkýšů, k němuž obecně dochází na jaře a na podzim. U chorob vyvolávaných Mikrocytos a Iridovirus se tedy odběr vzorků musí provádět dvakrát ročně (jaro/podzim). 1.3 Velikost odebraných vzorků Během počátečního dvouletého období, které předchází udělení schváleného statusu, je objem odběrů v každém místě odběru 150 nebo dostatečný počet pro zajištění toho, že na 95 % budou odhaleny nosiči původců onemocnění při prevalenci 2 %. 2. PŘEPRAVA ODEBRANÝCH VZORKŮ Všechny vzorky měkkýšů musejí být dodány do schválené laboratoře do dvaceti čtyř hodin po odběru vzorku. Musejí být baleny v souladu s platnými normami, aby byly uchovány v dobrém stavu. Vzorek musí být označen etiketou s uvedením místa odběru a (případně) anamnézy. 3. MAKROSKOPICKÉ VYŠETŘENÍ Měkkýši musejí být opatrně otevřeni, aby nebyly poškozeny tkáně, zejména plášť, žábry, srdce a útrobní vak. Musí se zaznamenat jakékoliv abnormality a léze tkání, jakož i deformace lastury, přítomnost organismů, které ji proděravěly, i přítomnost viditelných parazitů v plášti. 4. VYŠETŘENÍ POPULACÍ V PŘÍPADĚ ABNORMÁLNÍHO ÚHYNU V případě, že v populacích mlžů dojde k abnormálním úhynům, je třeba velice naléhavě provést šetření, aby se zjistila příčina. V přirozených podmínkách je abnormálním úhynem nenadálý relativně velký úhyn, k němuž dojde rychle mezi dvěma pozorováními během období ukončeného odlivu. V líhni se úhyn považuje za abnormální, pokud chovatel nemůže získat larvy během doby, která pokrývá po sobě jdoucí vytření několika různých reprodukčních jedinců. Ve výtažníku se úhyn považuje za abnormální, pokud dojde k nenadálé relativně velké úmrtnosti rychle v několika nádržích. Odebraný vzorek musí obsahovat 150 ústřic a musí být ošetřen v souladu s postupem stanoveným pro histologické vyšetření. Této metodě se musí dát přednost před jakýmkoliv jiným typem vyšetření. Vzorky je nejlépe umístit do Carsonovy fixační tekutiny, protože pak je možné vzorky použít znovu pro vyšetření pod elektronovým mikroskopem. B. DIAGNOSTICKÉ METODY a) Mikrocytos mackini 1. PŘÍPRAVA A VYŠETŘENÍ VZORKŮ NA MIKROCYTÓZU 1.1 Cytologické vyšetření Proveďte řez přes abscesy, vředy nebo zelené pustuly, odstraňte přebytečnou vodu tak, že vzorek umístíte na savý papír, potom na podložní sklíčko přeneste vzorek odpovídající řezu infikovanou tkání. Sklíčka osušte na vzduchu, potom vzorek na sklíčku fixujte metanolem (dvě až tři minuty). Preparáty vzorků obarvěte barvivem typu Wright-Giemsa (například Hemacolor Kit od firmy Merck nebo Diff-Quick od firmy Baxter), podle návodu výrobců. Ponořte sklíčka do první lázně na čtyři až pět vteřin, potom ihned do druhé lázně (na tři vteřiny). Opláchněte pod tekoucí vodou, zcela usušte na chladném nebo teplém vzduchu a vložte do syntetické pryskyřice (Eukitt). Parazit o průměru 1 až 3 μm se objeví uvnitř krevních buněk nebo vně hostitelských buněk, má modrou cytoplazmu a malé červené jádro. Pozorování jednoho preparátu po dobu pěti minut je dostatečné. 1.2 Histologické vyšetření Proveďte řez tělem ústřice, to znamená i přes pustuly, abscesy nebo vředy, pokud jsou viditelné. Potom vzorek vložte do fixační tekutiny, jako je například Davidsonova, Bouinova nebo Carsonova. Posledně jmenovaná tekutina umožňuje, aby se vzorky v případě potřeby znovu použily pro vyšetření pod elektronovým mikroskopem. Poměr mezi objemem tkáně a objemem fixační tekutiny nesmí být větší než 1 : 10. Potom se vzorky vyšetří klasickými histologickými metodami. Pro zjištění Mikrocytos má být použito dvou nespecifických barvení: hematoxylin-eosinu a barvení trichromem podle Massona. Výčet příkladů není vyčerpávající. Doporučuje se vyšetřit dva řezy u každé ústřice. Stádia Mikrocytos, vnitřního buněčného parazita o průměru 2 až 3 μm, je možno pozorovat v buňkách pojivové tkáně vesikul na okrajích lézí, ve svalových buňkách a v hemocytech uvnitř lézí. b) Velární choroba ústřic (iridoviróza) 1. PŘÍPRAVA A VYŠETŘENÍ VZORKŮ NA IRIDOVIRUS 1.1 Cytologické vyšetření Podélně nařežte útrobní vak a žábry, odstraňte přebytečnou vodu pomocí savého papíru, potom stlačte tuto část řezu, která prochází napříč infikovanými orgány, mezi podložními sklíčky. Tyto kompresní preparáty usušte na vzduchu a fixujte pomocí metanolu (dvě až tři minuty). Preparáty obarvěte barvivem ze sady Hemacolor Kit od firmy Merck [červeně reagenčním roztokem 2 (ref. 11956) a modře reagenčním roztokem 3 (ref. 11957)]. Ponořte preparáty do první lázně na čtyři až pět vteřin, potom ihned do druhé lázně (na tři vteřiny). Opláchněte pod tekoucí vodou, nechejte zcela usušit na studeném nebo teplém vzduchu a vložte do syntetické pryskyřice (Eukitt). Každý preparát stačí prohlížet pět minut. Cytoplazma nakažených buněk se barví modře, obsahuje slabě zbarvené červené jádro a inkluzní tělísko proměnlivé velikosti, zbarvené jasně červeně. 1.2 Histologické vyšetření Rozstřihněte podélně útroby a žábry malými nůžkami a vložte vzorek do fixační tekutiny (Davidsonovy, Bouinovy nebo Carsonovy); při použití posledně jmenované lze vzorky použít znovu pro vyšetření pod elektronovým mikroskopem, pokud to je nutné. Na jeden díl objemu vzorku by mělo připadat nejméně deset dílů fixační tekutiny. Potom se vzorky vyšetří běžnými histologickými metodami. Iridovirová inkluzní tělíska lze pozorovat po obarvení preparátů nespecifickými barvivy: hematoxylineosinem a trichromem podle Massona. Je třeba vyšetřit dva řezy z každé ústřice. Obrvený velární epitel s intracytoplazmatickými inkluzními tělísky (o průměru 1,2 až 2,4 μm), která jsou kulovitá, hustá a bazofilní v raném stádiu choroby, avšak stávají se nepravidelnými a méně bazofilními ve virionové formě. Inkluzní tělíska se někdy objevují v těchto velárních nosných epitelech jícnu a úst a zřídka v epitelu pláště. 1.3 Elektronový mikroskop Velární epitelové buňky s viroplazmou (pozorovány jako inkluzní tělíska v histologii), které tvoří virové částice. Virové částice s dvacetistěnovou symetrií (průměr 228 ± 7 nm) a kapsidu složenou ze dvou membrán s dvojitou vrstvou. Úplné virové částice mají vnitřní opticky husté jádro oddělené od kapsidy průměrně hustou zónou. -------------------------------------------------- PŘÍLOHA III 1. U každé zásilky příslušný úřad provede vizuální kontrolu nejméně 1000 ústřic náhodně vybraných z každého místa původu. 2. Test se považuje za uzavřený, pokud kontrola uvedená v bodě 1 nezjistí přítomnost jiných měkkýšů než druhu Crassostrea gigas. -------------------------------------------------- PŘÍLOHA IV +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ --------------------------------------------------