NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2018/762

ze dne 8. března 2018,

kterým se stanoví společné bezpečnostní metody týkající se požadavků na systém zajišťování bezpečnosti podle směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/798 a kterým se zrušuje nařízení Komise (EU) č. 1158/2010 a (EU) č. 1169/2010

(Text s významem pro EHP)

EVROPSKÁ KOMISE,

s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,

s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/798 ze dne 11. května 2016 o bezpečnosti železnic (1), a zejména na čl. 6 odst. 6 uvedené směrnice,

s ohledem na doporučení Agentury Evropské unie pro železnice ERA-REC-115-REC o revizi společných bezpečnostních metod pro posuzování shody a společných bezpečnostních metod pro dohled, které bylo Komisi doručeno dne 9. března 2017,

vzhledem k těmto důvodům:

Účelem systému zajišťování bezpečnosti je zajistit, aby železniční podniky a provozovatelé infrastruktury dosahovali svých podnikatelských cílů bezpečným způsobem. Systém zajišťování bezpečnosti je často integrován do jiných systémů řízení s cílem zvýšit celkovou výkonnost organizace a snížit náklady, a přitom sdílet úsilí na všech úrovních organizace. Za tímto účelem se k funkčnímu seskupení požadavků na systém zajišťování bezpečnosti uvedených v článku 9 směrnice (EU) 2016/798 používá společný rámec struktury na vysoké úrovni podle ISO (6) . Tento rámec rovněž železničním podnikům a provozovatelům infrastruktury usnadňuje chápání a uplatňování procesního přístupu při vypracovávání, provádění, udržování a soustavném zlepšování jejich systému zajišťování bezpečnosti.

Po vydání jednotného osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti by žadatel měl i nadále používat svůj systém zajišťování bezpečnosti uvedený v článku 9 směrnice (EU) 2016/798.

Ústřední roli, pokud jde o bezpečný a hospodárný provoz železnice, hraje lidské chování. V případech, kdy se má za to, že toto chování přispělo k nehodě nebo mimořádné události, je možné, že na toto chování měly vliv organizační faktory, jako jsou pracovní zátěž nebo organizace práce, které tak vedly k nižší výkonnosti a zhoršily důsledky dané nehody nebo mimořádné události. Je proto nezbytné, aby železniční podniky a provozovatelé infrastruktury v rámci systému zajišťování bezpečnosti uplatňovali systematický přístup k podpoře lidské výkonnosti a řízení lidských a organizačních faktorů.

Systém zajišťování bezpečnosti by měl zohlednit skutečnost, že na ochranu zdraví a bezpečnosti pracovníků zaměstnaných ve výstavbě, provozu a údržbě železnic se v plném rozsahu použije směrnice Rady 89/391/EHS (7) a příslušné jednotlivé směrnice. Vydávajícímu orgánu nesvěřuje žádné další odpovědnosti či úkoly kromě kontroly, zda žadatel o jednotné osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti zohlednil rizika pro zdraví a bezpečnost. Odpovědnost za kontrolu dodržování směrnice 89/391/EHS může být i nadále svěřena jiným příslušným orgánům, které určí členské státy.

Systém zajišťování bezpečnosti by měl v příslušných případech zohlednit možná další rizika vyplývající z přepravy nebezpečných věcí po železnici, a tedy rovněž zohlednit směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/68/ES (8) .

Nařízení (EU) č. 1158/2010 a (EU) č. 1169/2010 zastarají, a měla by proto být nahrazena tímto nařízením.

Pokud jde o osvědčení o bezpečnosti, z čl. 10 odst. 15 směrnice (EU) 2016/798 vyplývá, že vnitrostátní bezpečnostní orgán může požadovat, aby osvědčení o bezpečnosti byla revidována z důvodu podstatných změn právního rámce v oblasti bezpečnosti. Změny, které přináší článek 9 směrnice (EU) 2016/798 a toto nařízení, jsou sice významné a důležité, ale nejsou podstatné. Na osvědčení o bezpečnosti vydaná v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES (9) by se proto až do data skončení platnosti v nich uvedeného mělo používat nařízení (EU) č. 1158/2010. Ze stejného důvodu je rovněž nutné odložit zrušení nařízení (EU) č. 1158/2010 až do konce posledního dne období, v němž může být nadále používáno vnitrostátními bezpečnostními orgány pro účely dohledu. Kromě toho se v souladu se směrnicí (EU) 2016/798 na stávající osvědčení o bezpečnosti nadále vztahuje směrnice 2004/49/ES, z níž nařízení (EU) č. 1158/2010 vycházelo.

Pokud jde o schválení z hlediska bezpečnosti, z čl. 12 odst. 2 druhého pododstavce směrnice (EU) 2016/798 vyplývá, že vnitrostátní bezpečnostní orgán může požadovat, aby schválení z hlediska bezpečnosti byla revidována z důvodu podstatných změn právního rámce v oblasti bezpečnosti. Změny, které přináší článek 9 směrnice (EU) 2016/798 a toto nařízení, jsou sice významné a důležité, ale nejsou podstatné. Na schválení z hlediska bezpečnosti vydaná v souladu se směrnicí 2004/49/ES by se proto až do data skončení platnosti v nich uvedeného mělo používat nařízení (EU) č. 1169/2010. Ze stejného důvodu je rovněž nutné odložit zrušení nařízení (EU) č. 1169/2010 až do konce posledního dne období, v němž může být nadále používáno vnitrostátními bezpečnostními orgány pro účely dohledu,

PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:

Článek 1

Předmět a oblast působnosti

1. Toto nařízení stanoví společné bezpečnostní metody (dále jen „CSM“) týkající se požadavků na systém zajišťování bezpečnosti, které se vztahují na železniční podniky a provozovatele infrastruktury, jak je uvedeno v čl. 6 odst. 1 písm. f) směrnice (EU) 2016/798.

2. Toto nařízení se použije na jednotná osvědčení o bezpečnosti a schválení z hlediska bezpečnosti vydaná podle směrnice (EU) 2016/798.

Článek 2

Definice

Pro účely tohoto nařízení se „orgánem vydávajícím osvědčení o bezpečnosti“ rozumí orgán odpovědný za vydání jednotného osvědčení o bezpečnosti, tedy agentura nebo vnitrostátní bezpečnostní orgán.

Článek 3

Požadavky na systém zajišťování bezpečnosti, které se vztahují na železniční podniky

Železniční podniky zavedou své systémy zajišťování bezpečnosti v souladu s požadavky stanovenými v příloze I.

Tyto požadavky na systém zajišťování bezpečnosti se použijí na jednotná osvědčení o bezpečnosti podle článku 10 směrnice (EU) 2016/798 pro účely posuzování žádostí a pro účely dohledu.

Článek 4

Požadavky na systém zajišťování bezpečnosti, které se vztahují na provozovatele infrastruktury

Provozovatelé infrastruktury zavedou své systémy zajišťování bezpečnosti v souladu s požadavky stanovenými v příloze II.

Tyto požadavky na systém zajišťování bezpečnosti se použijí na schválení z hlediska bezpečnosti podle článku 12 směrnice (EU) 2016/798 pro účely posuzování žádostí a pro účely dohledu.

Článek 5

Zrušení

Nařízení (EU) č. 1158/2010 a (EU) č. 1169/2010 se zrušují s účinkem ode dne 16. června 2025.

Článek 6

Vstup v platnost a použitelnost

Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

Použije se ode dne 16. června 2019 v členských státech, které neučinily oznámení agentuře a Komisi podle čl. 33 odst. 2 směrnice (EU) 2016/798. Ode dne 16. června 2020 se použije ve všech členských státech.

(1) Úř. věst. L 138, 26.5.2016, s. 102.

(2) Prováděcí rozhodnutí Komise ze dne 1. září 2016 o pověření Agentury Evropské unie pro železnice revizí společných bezpečnostních metod pro posuzování shody a společné bezpečnostní metody pro dohled a o zrušení prováděcího rozhodnutí C(2014) 1649 final (C(2016) 5504 final).

(3) Nařízení Komise (EU) č. 1158/2010 ze dne 9. prosince 2010 o společné bezpečnostní metodě pro posuzování shody s požadavky pro získání osvědčení o bezpečnosti železnic (Úř. věst. L 326, 10.12.2010, s. 11).

(4) Nařízení Komise (EU) č. 1169/2010 ze dne 10. prosince 2010 o společné bezpečnostní metodě pro posuzování shody s požadavky pro získání schválení z hlediska bezpečnosti železnic (Úř. věst. L 327, 11.12.2010, s. 13).

(5) Nařízení Komise (EU) č. 1077/2012 ze dne 16. listopadu 2012 o společné bezpečnostní metodě pro dozor vykonávaný vnitrostátními bezpečnostními orgány po vydání osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti (Úř. věst. L 320, 17.11.2012, s. 3).

(6) Směrnice ISO/IEC, část 1, konsolidovaný doplněk 2016, příloha SL, dodatek 2.

(7) Směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci (Úř. věst. L 183, 29.6.1989, s. 1).

(8) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/68/ES ze dne 24. září 2008 o pozemní přepravě nebezpečných věcí (Úř. věst. L 260, 30.9.2008, s. 13).

(9) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES ze dne 29. dubna 2004 o bezpečnosti železnic Společenství a o změně směrnice Rady 95/18/ES o vydávání licencí železničním podnikům a směrnice 2001/14/ES o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti (směrnice o bezpečnosti železnic) (Úř. věst. L 164, 30.4.2004, s. 44).

PŘÍLOHA I

Požadavky na systém zajišťování bezpečnosti, které se vztahují na železniční podniky

1. KONTEXT ORGANIZACE

1.1. Organizace musí:

a) popsat druh a rozsah svých činností a svou oblast provozu;

b) identifikovat závažná bezpečnostní rizika plynoucí z jejího železničního provozu, ať už jej zajišťuje sama organizace, nebo dodavatelé, subdodavatelé či partneři, nad nimiž má kontrolu;

c) určit zúčastněné strany (např. regulační subjekty, orgány, provozovatele infrastruktury, dodavatele, subdodavatele, partnery), které jsou významné pro systém zajišťování bezpečnosti, včetně stran, které nejsou zapojeny do železničního systému;

d) identifikovat právní a jiné požadavky související s bezpečností a vyžadovat jejich plnění od zúčastněných stran uvedených v písmenu c);

e) zajistit, aby požadavky uvedené v písmenu d) byly zohledněny při vypracovávání, provádění a udržování systému zajišťování bezpečnosti;

f) popsat oblast působnosti systému zajišťování bezpečnosti a uvést, která část podniku do jeho oblasti působnosti je, či není zahrnuta, s přihlédnutím k požadavkům uvedeným v písmenu d).

2. VEDENÍ

2.1. Vedení a závazek

2.1.1. Vrcholné vedení musí prokázat svou vůdčí roli a závazek vypracovat, zavést, udržovat a soustavně zlepšovat systém zajišťování bezpečnosti tím, že:

a) přijme celkovou odpovědnost za bezpečnost a povinnosti s ní spojené;

b) zajistí, že vedení na různých úrovních organizace se zaváže k bezpečnosti při svém jednání a ve svých vztazích se zaměstnanci a subdodavateli;

c) zajistí vypracování a pochopení bezpečnostní politiky a bezpečnostních cílů, které jsou v souladu se strategickým směřováním organizace;

d) zajistí integraci požadavků systému zajišťování bezpečnosti do podnikových procesů organizace;

e) zajistí dostupnost zdrojů potřebných pro systém zajišťování bezpečnosti;

f) zajistí, aby systém zajišťování bezpečnosti účinně kontroloval bezpečnostní rizika, která organizace způsobuje;

g) motivuje zaměstnance k tomu, aby podporovali dodržování požadavků systému zajišťování bezpečnosti;

h) podporuje soustavné zlepšování systému zajišťování bezpečnosti;

i) zajistí, aby při identifikaci a řízení podnikatelských rizik organizace byla zohledněna bezpečnost, a vysvětluje, jak se budou zjišťovat a řešit konflikty mezi bezpečností a jinými podnikatelskými cíli;

j) podporuje pozitivní kulturu bezpečnosti.

2.2. Bezpečnostní politika

2.2.1. Dokument popisující bezpečnostní politiku organizace je vypracován vrcholným vedením a je:

a) vhodný pro druh a rozsah železničního provozu organizace;

b) schválen výkonným ředitelem organizace (nebo zástupcem či zástupci vrcholného vedení);

c) aktivně prováděn, sdělován a zpřístupněn všem zaměstnancům.

2.2.2. Bezpečnostní politika musí:

a) zahrnovat závazek dodržovat veškeré právní a jiné požadavky související s bezpečností;

b) poskytnout rámec pro stanovení bezpečnostních cílů a hodnocení stavu bezpečnosti organizace vůči těmto cílům;

c) zahrnovat závazek kontrolovat jak bezpečnostní rizika, která plynou z vlastní činnosti organizace, tak i bezpečnostní rizika způsobená jinými;

d) zahrnovat závazek soustavně zlepšovat systém zajišťování bezpečnosti;

e) být udržována v souladu s podnikatelskou strategií a hodnocením stavu bezpečnosti organizace.

2.3. Role, povinnosti, odpovědnost a pravomoci v rámci organizace

2.3.1. Povinnosti, odpovědnost a pravomoci zaměstnanců, kteří mají roli s vlivem na bezpečnost (včetně vedoucích pracovníků a jiných zaměstnanců, kteří se podílejí na úkolech souvisejících s bezpečností), musí být definovány na všech úrovních organizace, zdokumentovány, přiděleny a příslušným osobám sděleny.

2.3.2. Organizace musí zajistit, že zaměstnanci s delegovanými povinnostmi v oblasti úkolů souvisejících s bezpečností mají pravomoc, kompetence a odpovídající zdroje, aby mohli vykonávat své úkoly, aniž by byli nepříznivě ovlivněni činností jiných podnikových funkcí.

2.3.3. Delegování povinností v oblasti úkolů souvisejících s bezpečností musí být zdokumentováno, sděleno příslušným zaměstnancům, přijato a pochopeno.

2.3.4. Organizace musí popsat přidělení rolí uvedených v bodě 2.3.1 podnikovým funkcím v organizaci a v příslušných případech vně organizace (viz bod 5.3. Dodavatelé, subdodavatelé a partneři).

2.4. Konzultace se zaměstnanci a dalšími stranami

2.4.1. Se zaměstnanci, jejich zástupci a vnějšími zúčastněnými stranami se podle potřeby a v příslušných případech konzultuje vytváření, udržování a zlepšování systému zajišťování bezpečnosti, pokud jde o příslušné části, za které odpovídají, včetně bezpečnostních aspektů provozních postupů.

2.4.2. Organizace usnadňuje konzultace se zaměstnanci tím, že poskytuje metody a prostředky pro zapojení zaměstnanců, zaznamenávání jejich stanovisek a poskytování zpětné vazby ke stanoviskům zaměstnanců.

3. PLÁNOVÁNÍ

3.1. Opatření pro řešení rizik

3.1.1. Posouzení rizik

3.1.1.1. Organizace musí:

a) identifikovat a analyzovat všechna provozní, organizační a technická rizika relevantní pro druh a rozsah činností a oblast provozu organizace. Tato rizika musí zahrnovat rizika plynoucí z lidských a organizačních faktorů, jako jsou pracovní zátěž, organizace práce, únava nebo vhodnost postupů, a z činností jiných zúčastněných stran (viz bod 1. Kontext organizace);

b) vyhodnotit rizika uvedená v písmenu a) pomocí vhodných metod posouzení rizik;

c) vypracovat a zavést bezpečnostní opatření, přičemž určí související povinnosti (viz bod 2.3. Role, povinnosti, odpovědnost a pravomoci v rámci organizace);

d) vytvořit systém pro sledování účinnosti bezpečnostních opatření (viz bod 6.1. Sledování);

e) rozpoznat potřebu případné spolupráce s jinými zúčastněnými stranami (jako jsou železniční podniky, provozovatelé infrastruktury, výrobce, opravárenský podnik, subjekt odpovědný za údržbu, držitel železničních vozidel, poskytovatel služeb a zprostředkovatel) v oblasti sdílených rizik a zavádění odpovídajících bezpečnostních opatření;

f) sdělovat rizika zaměstnancům a zúčastněným externím subjektům (viz bod 4.4. Informace a komunikace).

3.1.1.2. Při posuzování rizika musí organizace zohlednit potřebu určit, zajistit a zachovávat bezpečné pracovní prostředí, které je v souladu s platnými právními předpisy, zejména se směrnicí 89/391/EHS.

3.1.2. Plánování změn

3.1.2.1. Před provedením změny (viz bod 5.4. Řízení změn) musí organizace identifikovat potenciální bezpečnostní rizika a odpovídající bezpečnostní opatření (viz bod 3.1.1. Posouzení rizik) v souladu s procesem řízení rizik stanoveným v prováděcím nařízení Komise (EU) č. 402/2013 (1), včetně uvážení bezpečnostních rizik plynoucích ze samotného procesu změny.

3.2. Bezpečnostní cíle a plánování

3.2.1. Organizace musí určit bezpečnostní cíle pro relevantní funkce na příslušných úrovních s cílem zachovat a pokud možno zlepšit svůj stav bezpečnosti.

3.2.2. Bezpečnostní cíle musí:

a) být v souladu s bezpečnostní politikou a strategickými cíli organizace (v příslušných případech);

b) být spojeny s prioritními riziky, která mají vliv na stav bezpečnosti organizace;

c) být měřitelné;

d) zohledňovat platné právní a jiné požadavky;

e) být přezkoumávány, pokud jde o jejich dosahování, a podle potřeby revidovány;

f) být sdělovány.

3.2.3. Organizace musí mít plán(y) popisující, jak svých bezpečnostních cílů dosáhne.

3.2.4. Organizace musí popsat strategii a plán(y) sloužící ke sledování plnění bezpečnostních cílů (viz bod 6.1. Sledování).

4. PODPORA

4.1. Zdroje

4.1.1. Organizace poskytne zdroje, včetně kompetentních zaměstnanců a účinného a použitelného vybavení, které jsou zapotřebí pro zavedení, realizaci, údržbu a soustavné zlepšování systému zajišťování bezpečnosti.

4.2. Kompetence

4.2.1. Systém řízení kompetencí organizace musí zajistit, aby zaměstnanci, kteří mají roli ovlivňující bezpečnost, byli kompetentní, pokud jde o úkoly související s bezpečností spadající do jejich povinností (viz bod 2.3. Role, povinnosti, odpovědnost a pravomoci v rámci organizace), což zahrnuje alespoň:

a) identifikaci kompetencí (včetně znalostí, dovedností, netechnického chování a postojů) nezbytných pro úkoly související s bezpečností;

b) zásady výběru (požadovaná minimální úroveň vzdělání a psychická a fyzická způsobilost);

c) vstupní školení, zkušenosti a kvalifikace;

d) průběžná školení a pravidelné aktualizace stávajících kompetencí;

e) pravidelné posouzení kompetence a kontroly psychické a fyzické způsobilosti, aby bylo zajištěno, že kvalifikace a dovednosti jsou udržovány v průběhu času;

f) specifická školení zaměřená na příslušné části systému zajišťování bezpečnosti, aby mohli plnit své úkoly související s bezpečností.

4.2.2. Pro zaměstnance, kteří vykonávají úkoly související s bezpečností, musí organizace zajistit program školení, jak uvádí bod 4.2.1 písm. c), d) a f), který zajistí, že:

a) program školení je realizován podle zjištěných požadavků na kompetence a individuálních potřeb zaměstnanců;

b) školení v příslušných případech zajistí, že zaměstnanci jsou schopni pracovat za všech provozních podmínek (normálních, zhoršených a nouzových);

c) délka školení a četnost udržovacích školení je přiměřená cílům školení;

d) pro všechny zaměstnance jsou vedeny záznamy (viz bod 4.5.3. Řízení dokumentovaných informací);

e) program školení je pravidelně přezkoumáván a auditován (viz bod 6.2. Interní audit) a v případě potřeby jsou provedeny změny (viz bod 5.4. Řízení změn).

4.2.3. Pro zaměstnance musí být zaveden mechanismus návratu do práce po nehodách / mimořádných událostech nebo dlouhodobých absencích, včetně poskytování dalšího školení, pokud je taková potřeba zjištěna.

4.3. Povědomí

4.3.1. Vrcholné vedení zajistí, aby jeho členové i zaměstnanci, kteří mají roli ovlivňující bezpečnost, si byli vědomi významu, důležitosti a následků svých činností a toho, jak přispívají ke správnému uplatňování a účinnosti systému zajišťování bezpečnosti, včetně plnění bezpečnostních cílů (viz bod 3.2. Bezpečnostní cíle a plánování).

4.4. Informace a komunikace

4.4.1. Organizace musí definovat odpovídající komunikační kanály, aby byla zajištěna výměna informací souvisejících s bezpečností mezi různými úrovněmi organizace a s vnějšími zúčastněnými stranami, včetně dodavatelů, subdodavatelů a partnerů.

4.4.2. Aby bylo zajištěno, že se informace související s bezpečností dostanou k osobám, které činí úsudky a rozhodnutí, musí organizace řídit identifikaci, přijímání, zpracování, tvorbu a šíření informací souvisejících s bezpečností.

4.4.3. Organizace zajistí, aby informace týkající se bezpečnosti byly:

a) relevantní, úplné a srozumitelné určeným uživatelům;

b) platné;

c) přesné;

d) konzistentní;

e) řízené (viz bod 4.5.3. Řízení dokumentovaných informací);

f) sděleny před tím, než nabydou účinku;

g) obdrženy a pochopeny.

4.5. Dokumentované informace

4.5.1. Dokumentace systému zajišťování bezpečnosti

4.5.1.1. Existuje popis systému zajišťování bezpečnosti, který zahrnuje:

a) identifikaci a popis procesů a činností týkajících se bezpečnosti železničního provozu, včetně úkolů souvisejících s bezpečností a s nimi spojených povinností (viz bod 2.3. Role, povinnosti, odpovědnost a pravomoci v rámci organizace);

b) interakci těchto procesů;

c) postupy nebo jiné dokumenty popisující, jak jsou tyto procesy zavedeny;

d) identifikaci dodavatelů, subdodavatelů a partnerů, včetně popisu druhu a rozsahu poskytovaných služeb;

e) identifikaci smluvních ujednání a dalších obchodních dohod uzavřených mezi organizací a jinými stranami uvedenými v písmenu d) nezbytných k řízení bezpečnostních rizik organizace a rizik souvisejících s využíváním subdodavatelů;

f) odkaz na dokumentované informace požadované tímto nařízením.

4.5.1.2. Organizace zajistí, aby příslušnému vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu (či orgánům) byla každoročně předložena výroční zpráva o bezpečnosti v souladu s čl. 9 odst. 6 směrnice (EU) 2016/798, včetně:

a) souhrnu rozhodnutí týkajících se úrovně významnosti změn souvisejících s bezpečností, včetně přehledu významných změn, v souladu s čl. 18 odst. 1 prováděcího nařízení (EU) č. 402/2013;

b) bezpečnostních cílů organizace na nadcházející rok(y) a toho, jak závažná bezpečnostní rizika ovlivňují stanovení těchto bezpečnostních cílů;

c) výsledků interního vyšetřování nehod / mimořádných událostí (viz bod 7.1. Poučení z nehod a mimořádných událostí) a dalších činností sledování (viz body 6.1. Sledování, 6.2. Interní audit a 6.3. Přezkum vedením organizace) v souladu s čl. 5 odst. 1 nařízení Komise (EU) č. 1078/2012 (2);

d) podrobností o pokroku v řešení nedořešených doporučení vnitrostátních inspekčních orgánů (viz bod 7.1. Poučení z nehod a mimořádných událostí);

e) bezpečnostních ukazatelů organizace stanovených pro hodnocení stavu bezpečnosti organizace (viz bod 6.1. Sledování);

f) v příslušných případech závěrů výroční zprávy poradce v oblasti bezpečnosti, jak uvádí RID (3), o činnostech organizace souvisejících s přepravou nebezpečných věcí (4).

4.5.2. Vytváření a aktualizace informací

4.5.2.1. Organizace zajistí, aby při vytváření a aktualizaci dokumentovaných informací souvisejících se systémem zajišťování bezpečnosti byly použity adekvátní formáty a média.

4.5.3. Řízení dokumentovaných informací

4.5.3.1. Organizace musí řídit dokumentované informace týkající se systému zajišťování bezpečnosti, zejména jejich uchovávání, šíření a řízení změn, aby v příslušných případech zajistila jejich dostupnost, vhodnost a ochranu.

4.6. Integrace lidských a organizačních faktorů

4.6.1. Organizace musí prokázat systematický přístup k integraci lidských a organizačních faktorů v rámci systému zajišťování bezpečnosti. Tento přístup:

a) musí zahrnovat vypracování strategie a využívání odborných znalostí a uznávaných metod z oboru lidských a organizačních faktorů;

b) se musí zabývat riziky souvisejícími s návrhem a využíváním vybavení, jakož i s úkoly, pracovními podmínkami a organizačními opatřeními a zohledňovat přitom lidské schopnosti i omezení a faktory ovlivňující lidskou výkonnost.

5. PROVOZ

5.1. Plánování a řízení provozu

5.1.1. Při plánování, vypracovávání, zavádění a přezkumu svých provozních postupů musí organizace zajistit, aby během provozu:

a) byla uplatňována kritéria přijatelnosti rizik a bezpečnostní opatření (viz bod 3.1.1. Posouzení rizik);

b) byl realizován plán (plány) pro dosažení bezpečnostních cílů (viz bod 3.2. Bezpečnostní cíle a plánování);

c) byly shromažďovány informace k měření správného uplatňování a účinnosti provozních opatření (viz bod 6.1. Sledování).

5.1.2. Organizace musí zajistit, aby její provozní opatření byla v souladu s bezpečnostními požadavky platných technických specifikací pro interoperabilitu (TSI) a příslušných vnitrostátních předpisů a jakýchkoli dalších relevantních požadavků (viz bod 1. Kontext organizace).

5.1.3. Za účelem řízení rizik v případech, kdy je to relevantní pro bezpečnost provozních činností (viz bod 3.1.1. Posouzení rizik), se musí zohlednit alespoň:

a) plánování stávajících nebo nových vlakových tras a nových služeb železniční dopravy, včetně zavedení nových typů vozidel, potřeby pronájmu vozidel a/nebo nájmu zaměstnanců od externích subjektů a výměny informací o údržbě pro provozní účely se subjekty odpovědnými za údržbu;

b) vypracovávání a zavádění jízdních řádů vlaků;

c) přípravu vlaků nebo vozidel před jízdou, včetně kontrol před odjezdem a řazení vlaků;

d) provoz vlaků nebo pohyb vozidel za různých provozních podmínek (normálních, zhoršených a nouzových);

e) přizpůsobení provozu žádostem o vyjmutí z provozu a oznámením o navrácení do provozu, které vydávají subjekty odpovědné za údržbu;

f) schvalování pohybu vozidel;

g) použitelnost rozhraní v kabinách strojvedoucích a železničních dispečincích, jakož i jejich použitelnost se zařízením používaným zaměstnanci údržby.

5.1.4. Za účelem řízení přidělování povinností v případech, kdy je to relevantní pro bezpečnost provozních činností, musí organizace určit povinnosti v oblasti koordinace a řízení bezpečného provozu vlaků a přesunů vozidel a definovat, jak se relevantní úkoly ovlivňující bezpečné poskytování všech služeb přidělují v rámci organizace kompetentním zaměstnancům (viz bod 2.3. Role, povinnosti, odpovědnost a pravomoci v rámci organizace) a v příslušných případech jiným externím kvalifikovaným subjektům (viz bod 5.3. Dodavatelé, subdodavatelé a partneři).

5.1.5. Za účelem řízení informací a komunikace v případech, kdy je to relevantní pro bezpečnost provozních činností (viz bod 4.4. Informace a komunikace), musí být příslušní zaměstnanci (např. obsluha vlaku) v příslušných případech podrobně informováni o veškerých stanovených podmínkách dopravy, včetně relevantních změn, které mohou vést k nebezpečí, dočasných nebo trvalých omezeních provozu (např. v důsledku zvláštních druhů vozidel nebo zvláštních tras) a podmínek pro výjimečné zásilky.

5.1.6. Za účelem řízení kompetencí v případech, kdy je to důležité pro bezpečnost provozních činností (viz bod 4.2. Kompetence), organizace v souladu s použitelnými právními předpisy (viz bod 1. Kontext organizace) pro své zaměstnance zajistí:

a) soulad s jejich školením a pracovními pokyny a v případě potřeby přijetí nápravných opatření;

b) specifická školení v případě očekávaných změn, které mají vliv na provoz nebo jim přidělené úkoly;

c) přijetí odpovídajících opatření v návaznosti na nehody a mimořádné události.

5.2. Správa aktiv

5.2.1. Organizace musí řídit bezpečnostní rizika související s hmotnými aktivy během celého jejich životního cyklu (viz bod 3.1.1. Posouzení rizik) od návrhu po likvidaci a splnit požadavky související s lidským faktorem ve všech fázích životního cyklu.

5.2.2. Organizace musí:

a) zajistit, aby byla aktiva používána k zamýšlenému účelu, a současně je udržovat v bezpečném provozním stavu, v příslušných případech v souladu s čl. 14 odst. 2 směrnice (EU) 2016/798, a na očekávané úrovni výkonnosti;

b) spravovat aktiva v běžném provozu a v provozu za zhoršených podmínek;

c) odhalovat, jakmile je to prakticky proveditelné, případy nesouladu s provozními požadavky před nebo během provozu aktiva, včetně případného uplatňování omezení použití tak, aby byl zajištěn bezpečný provozní stav daného aktiva (viz bod 6.1. Sledování).

5.2.3. Organizace musí zajistit, aby její mechanismy správy aktiv byly v příslušných případech v souladu se všemi základními požadavky stanovenými v příslušných technických specifikacích pro interoperabilitu (TSI) a veškerými dalšími příslušnými požadavky (viz bod 1. Kontext organizace).

5.2.4. Za účelem řízení rizik v případech, kdy je to relevantní pro poskytování údržby (viz bod 3.1.1. Posouzení rizik), se musí zohlednit alespoň:

a) identifikace potřeby údržby, aby bylo aktivum udržováno v bezpečném provozuschopném stavu, na základě plánovaného a skutečného využívání aktiva a jeho konstrukčních vlastností;

b) řízení vyjímání aktiva z provozu za účelem údržby v případě, že byly zjištěny závady nebo stav aktiva degradoval za hranice bezpečného provozuschopného stavu podle písmene a);

c) řízení navracení aktiva do provozu s případnými omezeními použití po provedení údržby, aby bylo zajištěno, že aktivum je v bezpečném provozuschopném stavu;

d) správa zařízení pro sledování a měření, aby bylo zajištěno, že je vhodné pro zamýšlený účel.

5.2.5. Při řízení informací a komunikaci v případech, kdy je to důležité pro bezpečnou správu aktiv (viz bod 4.4. Informace a komunikace), musí organizace zohlednit:

a) výměnu relevantních informací v rámci organizace nebo s externími subjekty odpovědnými za údržbu (viz bod 5.3. Dodavatelé, subdodavatelé a partneři), zejména pokud jde o selhání související s bezpečností, nehody, mimořádné události i případná omezení použití daného aktiva;

b) sledovatelnost všech nezbytných informací včetně informací souvisejících s písmenem a) (viz body 4.4. Informace a komunikace a 4.5.3. Řízení dokumentovaných informací);

c) zřízení a vedení záznamů, včetně řízení změn, které mají vliv na bezpečnost aktiv (viz bod 5.4. Řízení změn).

5.3. Dodavatelé, subdodavatelé a partneři

5.3.1. Organizace musí identifikovat a řídit bezpečnostní rizika vyplývající z činností zajišťovaných vnějšími subjekty, včetně provozu nebo spolupráce s dodavateli, subdodavateli a partnery.

5.3.2. Za účelem řízení bezpečnostních rizik uvedených v bodě 5.3.1 organizace definuje kritéria pro výběr dodavatelů, subdodavatelů a partnerů a smluvní požadavky, které musejí splňovat, včetně:

a) právních a jiných požadavků týkajících se bezpečnosti (viz bod 1. Kontext organizace);

b) úrovně kompetencí potřebné k plnění úkolů stanovených ve smlouvě (viz bod 4.2. Kompetence);

c) povinností, pokud jde o úkoly, které mají být vykonávány;

d) očekávaného stavu bezpečnosti, který má být po dobu smlouvy udržován;

e) povinností týkajících se výměny informací souvisejících s bezpečností (viz bod 4.4. Informace a komunikace);

f) sledovatelnosti dokumentů souvisejících s bezpečností (viz bod 4.5. Dokumentované informace).

5.3.3. V souladu s procesem stanoveným v článku 3 nařízení (EU) č. 1078/2012 musí organizace sledovat:

a) stav bezpečnosti všech činností a veškerého provozu dodavatelů, subdodavatelů a partnerů, aby bylo zajištěno, že splňují požadavky stanovené ve smlouvě;

b) povědomí dodavatelů, subdodavatelů a partnerů o bezpečnostních rizicích, která představují pro provoz organizace.

5.4. Řízení změn

5.4.1. Organizace za účelem zachování nebo zlepšení stavu bezpečnosti provádí a řídí změny systému zajišťování bezpečnosti. To zahrnuje rozhodování v různých fázích řízení změny a následný přezkum bezpečnostních rizik (viz bod 3.1.1. Posouzení rizik).

5.5. Zvládání mimořádných situací

5.5.1. Organizace identifikuje mimořádné situace a příslušná včasná opatření, která je třeba učinit k jejich zvládání (viz bod 3.1.1. Posouzení rizik) a k obnovení běžných provozních podmínek v souladu s nařízením Komise (EU) 2015/995 (5).

5.5.2. Organizace pro každý identifikovaný typ mimořádné situace zajistí:

a) možnost neprodleně kontaktovat pohotovostní služby;

b) aby pohotovostní služby obdržely všechny příslušné informace jak s předstihem, aby se mohly na mimořádnou situaci připravit, tak i v okamžiku, kdy taková mimořádná situace nastane;

c) interní poskytnutí první pomoci.

5.5.3. Organizace určuje a dokumentuje role a povinnosti všech stran v souladu s nařízením (EU) 2015/995.

5.5.4. Organizace má zásahové, varovné a informační plány pro případ mimořádné situace, které zahrnují mechanismy pro:

a) varování všech zaměstnanců, kteří mají povinnosti v oblasti zvládání mimořádných situací;

b) sdělování informací všem stranám (např. provozovateli infrastruktury, subdodavatelům, orgánům, pohotovostním službám), včetně udílení pokynů cestujícím v případě mimořádné situace;

c) přijímání veškerých potřebných rozhodnutí podle typu mimořádné situace.

5.5.5. Organizace musí popsat, jak byly přiděleny zdroje a prostředky pro zvládání mimořádných situací (viz bod 4.1. Zdroje) a jak byly určeny požadavky na školení (viz bod 4.2. Kompetence).

5.5.6. Mechanismy pro mimořádné situace jsou ve spolupráci s dalšími zúčastněnými stranami pravidelně prověřovány a podle potřeby aktualizovány.

5.5.7. Organizace zajistí, aby provozovatel infrastruktury mohl snadno a neprodleně kontaktovat kompetentní odpovědné osoby s odpovídajícími jazykovými znalostmi, které mu poskytnou přiměřenou úroveň informací.

5.5.8. Organizace má postup umožňující v případě mimořádné situace kontaktovat subjekt odpovědný za údržbu nebo držitele železničního vozidla.

6. HODNOCENÍ VÝKONNOSTI

6.1. Sledování

6.1.1. V souladu s nařízením (EU) č. 1078/2012 organizace vykonává sledování za účelem:

a) kontroly správného uplatňování a účinnosti všech procesů a postupů v rámci systému zajišťování bezpečnosti, včetně provozních, organizačních a technických bezpečnostních opatření;

b) kontroly správného uplatňování systému zajišťování bezpečnosti jako celku a toho, zda dosahuje očekávaných výsledků;

c) šetření, zda systém zajišťování bezpečnosti splňuje požadavky tohoto nařízení;

d) určení, zavedení a hodnocení případných nápravných opatření (viz bod 7.2. Soustavné zlepšování), pokud je zjištěn jakýkoli relevantní případ nesouladu s písmeny a), b) a c).

6.1.2. Organizace musí pravidelně a na všech úrovních v rámci organizace sledovat plnění úkolů souvisejících s bezpečností a zasáhnout, pokud tyto úkoly nejsou plněny řádně.

6.2. Interní audit

6.2.1. Organizace musí nezávisle, nestranně a transparentně provádět interní audity za účelem shromáždění a analýzy informací pro účely sledování (viz bod 6.1. Sledování), což zahrnuje:

a) harmonogram plánovaných interních auditů, který je možné revidovat na základě výsledků předchozích auditů a sledování výkonnosti;

b) určení a výběr auditorů s vhodnou kvalifikací (viz bod 4.2. Kompetence);

c) analyzování a hodnocení výsledků auditů;

d) určení, zda jsou nutná nápravná či zlepšovací opatření;

e) ověření, zda tato opatření byla dokončena a jsou účinná;

f) dokumentaci týkající se provádění a výsledků auditů;

g) sdělování výsledků auditů vrcholnému vedení.

6.3. Přezkum vedením organizace

6.3.1. Vrcholné vedení musí pravidelně přezkoumávat, zda je systém zajišťování bezpečnosti stále přiměřený a účinný, přičemž musí vzít v úvahu přinejmenším:

a) podrobnosti o pokroku v řešení dosud nerealizovaných opatření z předchozích přezkumů vedením organizace;

b) měnící se vnitřní a vnější situaci (viz bod 1. Kontext organizace);

c) stav bezpečnosti organizace, pokud jde o: i) plnění bezpečnostních cílů organizace; ii) výsledky sledování, včetně závěrů interních auditů, jakož i interních vyšetřování nehod / mimořádných událostí a stavu příslušných opatření; iii) příslušné výstupy z činností dohledu prováděných vnitrostátním bezpečnostním orgánem;

d) návrhy na zlepšení.

6.3.2. Vrcholné vedení organizace přijme celkovou odpovědnost za plánování a zavedení potřebných změn v systému zajišťování bezpečnosti na základě výsledků přezkumu vedením organizace.

7. ZLEPŠOVÁNÍ

7.1. Poučení z nehod a mimořádných událostí

7.1.1. Nehody a mimořádné události týkající se železničního provozu organizace musí být:

a) nahlášeny, zaznamenány, vyšetřeny a analyzovány za účelem určení jejich příčin;

b) v příslušných případech nahlášeny vnitrostátním orgánům.

7.1.2. Organizace musí zajistit, aby:

a) byla vyhodnocena a zavedena doporučení vnitrostátního bezpečnostního orgánu a vnitrostátního inspekčního orgánu a doporučení na základě vyšetřování v rámci odvětví / interního vyšetřování, je-li to vhodné nebo existuje-li k tomu pověření;

b) byly zváženy a vzaty v úvahu příslušné zprávy/informace od jiných zúčastněných stran, například železničních podniků, provozovatelů infrastruktury, subjektů odpovědných za údržbu a držitelů železničních vozidel.

7.1.3. Organizace musí používat informace týkající se vyšetřování k přezkumu posouzení rizik (viz bod 3.1.1. Posouzení rizik), k poučení se s cílem zlepšit bezpečnost a v příslušných případech k přijetí nápravných a/nebo zlepšovacích opatření (viz bod 5.4. Řízení změn).

7.2. Soustavné zlepšování

7.2.1. Organizace musí soustavně zlepšovat přiměřenost a účinnost svého systému zajišťování bezpečnosti, přičemž zohledňuje rámec stanovený v nařízení (EU) č. 1078/2012 a přinejmenším výstupy z těchto činností:

a) sledování (viz bod 6.1. Sledování);

b) interní audit (viz bod 6.2. Interní audit);

c) přezkum vedením organizace (viz bod 6.3. Přezkum vedením organizace);

d) poučení z nehod a mimořádných událostí (viz bod 7.1. Poučení z nehod a mimořádných událostí).

7.2.2. Organizace musí jako součást organizačního vzdělávání poskytovat prostředky k motivaci zaměstnanců a dalších zúčastněných stran k tomu, aby byli aktivní při zvyšování bezpečnosti.

7.2.3. Organizace stanoví strategii pro průběžné zlepšování své kultury bezpečnosti, přičemž využívá odborných znalostí a uznávaných metod k identifikaci problematického chování, které ovlivňuje různé části systému zajišťování bezpečnosti, a k zavedení opatření na jeho řešení.

(1) Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 402/2013 ze dne 30. dubna 2013 o společné bezpečnostní metodě pro hodnocení a posuzování rizik a o zrušení nařízení (ES) č. 352/2009 (Úř. věst. L 121, 3.5.2013, s. 8).

(2) Nařízení Komise (EU) č. 1078/2012 ze dne 16. listopadu 2012 o společné bezpečnostní metodě sledování, kterou mají používat železniční podniky, provozovatelé infrastruktury po získání osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti a subjekty odpovědné za údržbu (Úř. věst. L 320, 17.11.2012, s. 8).

(3) Bod 2.1 dodatku k příloze I směrnice (EU) 2016/798.

(4) Bod 2.2 dodatku k příloze I směrnice (EU) 2016/798.

(5) Nařízení Komise (EU) 2015/995 ze dne 8. června 2015, kterým se mění rozhodnutí 2012/757/EU o technické specifikaci pro interoperabilitu týkající se subsystému „provoz a řízení dopravy“ železničního systému v Evropské unii (Úř. věst. L 165, 30.6.2015, s. 1).