PŘÍLOHA

„ČÁST 12

Statistika emisí cenných papírů

Oddíl 1: Úvod

Statistika emisí cenných papírů za eurozónu poskytuje dva hlavní agregáty:

— všechny emise rezidentů eurozóny v kterékoli měně a

— všechny emise na celém světě v eurech, tuzemské i mezinárodní.

Základní rozlišení musí vycházet z rezidentské příslušnosti emitenta, přičemž národní centrální banky Eurosystému společně pokrývají veškeré emise rezidentů eurozóny (1). Banka pro mezinárodní platby (BIS) vykazuje emise ‚zbytku světa‘, což zahrnuje všechny nerezidenty eurozóny (včetně mezinárodních organizací, které nejsou rezidenty eurozóny).

Níže uvedená tabulka shrnuje zpravodajské požadavky.

Emise cenných papírů ze strany rezidentů eurozóny (každá národní centrální banka vykazuje údaje o svých tuzemských rezidentech) ze strany rezidentů zbytku světa (BIS/národní centrální banka) Členské státy mimo eurozónu Ostatní země v eurech/národních denominacích Blok A Blok B v jiných měnách (2) Blok C Blok D nevyžaduje se

Oddíl 2: Zpravodajská povinnost

Tabulka 1

Blok A Formulář výkazu pro národní centrální banky

EMITENTI – TUZEMŠTÍ REZIDENTI//EURO/NÁRODNÍ DENOMINACE Zůstatky emisí Brutto emise Splácení či zpětné odkupy Netto emise (4) A1 A2 A3 A4 1. KRÁTKODOBÉ DLUHOVÉ CENNÉ PAPÍRY (3) Celkem S1 S68 S135 S202 ECB/národní centrální banka S2 S69 S136 S203 MFI jiné než centrální banky S3 S70 S137 S204 Ostatní finanční zprostředkovatelé S4 S71 S138 S205 z toho účelové finanční společnosti pro sekuritizaci S5 S72 S139 S206 Pomocné finanční instituce S6 S73 S140 S207 Kaptivní finanční instituce S7 S74 S141 S208 Pojišťovací společnosti a penzijní fondy S8 S75 S142 S209 Nefinanční podniky S9 S76 S143 S210 Ústřední vládní instituce S10 S77 S144 S211 Národní a místní vládní instituce S11 S78 S145 S212 Fondy sociálního zabezpečení S12 S79 S146 S213 2. DLOUHODOBÉ DLUHOVÉ CENNÉ PAPÍRY (3) Celkem S13 S80 S147 S214 ECB/národní centrální banka S14 S81 S148 S215 MFI jiné než centrální banky S15 S82 S149 S216 Ostatní finanční zprostředkovatelé S16 S83 S150 S217 z toho účelové finanční společnosti pro sekuritizaci S17 S84 S151 S218 Pomocné finanční instituce S18 S85 S152 S219 Kaptivní finanční instituce S19 S86 S153 S220 Pojišťovací společnosti a penzijní fondy S20 S87 S154 S221 Nefinanční podniky S21 S88 S155 S222 Ústřední vládní instituce S22 S89 S156 S223 Národní a místní vládní instituce S23 S90 S157 S224 Fondy sociálního zabezpečení S24 S91 S158 S225 2.1 z toho emise s pevnou sazbou: Celkem S25 S92 S159 S226 ECB/národní centrální banka S26 S93 S160 S227 MFI jiné než centrální banky S27 S94 S161 S228 Ostatní finanční zprostředkovatelé S28 S95 S162 S229 z toho účelové finanční společnosti pro sekuritizaci S29 S96 S163 S230 Pomocné finanční instituce S30 S97 S164 S231 Kaptivní finanční instituce S31 S98 S165 S232 Pojišťovací společnosti a penzijní fondy S32 S99 S166 S233 Nefinanční podniky S33 S100 S167 S234 Ústřední vládní instituce S34 S101 S168 S235 Národní a místní vládní instituce S35 S102 S169 S236 Fondy sociálního zabezpečení S36 S103 S170 S237 2.2 z toho emise s proměnlivou sazbou: Celkem S37 S104 S171 S238 ECB/národní centrální banka S38 S105 S172 S239 MFI jiné než centrální banky S39 S106 S173 S240 Ostatní finanční zprostředkovatelé S40 S107 S174 S241 z toho účelové finanční společnosti pro sekuritizaci S41 S108 S175 S242 Pomocné finanční instituce S42 S109 S176 S243 Kaptivní finanční instituce S43 S110 S177 S244 Pojišťovací společnosti a penzijní fondy S44 S111 S178 S245 Nefinanční podniky S45 S112 S179 S246 Ústřední vládní instituce S46 S113 S180 S247 Národní a místní vládní instituce S47 S114 S181 S248 Fondy sociálního zabezpečení S48 S115 S182 S249 2.3 z toho bezkupónové dluhopisy: Celkem S49 S116 S183 S250 ECB/národní centrální banka S50 S117 S184 S251 MFI jiné než centrální banky S51 S118 S185 S252 Ostatní finanční zprostředkovatelé S52 S119 S186 S253 z toho účelové finanční společnosti pro sekuritizaci S53 S120 S187 S254 Pomocné finanční instituce S54 S121 S188 S255 Kaptivní finanční instituce S55 S122 S189 S256 Pojišťovací společnosti a penzijní fondy S56 S123 S190 S257 Nefinanční podniky S57 S124 S191 S258 Ústřední vládní instituce S58 S125 S192 S259 Národní a místní vládní instituce S59 S126 S193 S260 Fondy sociálního zabezpečení S60 S127 S194 S261 3. KÓTOVANÉ AKCIE (5) Celkem S61 S128 S195 S262 ECB/národní centrální banky S62 S129 S196 S263 MFI jiné než centrální banky S63 S130 S197 S264 Ostatní finanční zprostředkovatelé S64 S131 S198 S265 Pomocné finanční instituce S65 S132 S199 S266 Pojišťovací společnosti a penzijní fondy S66 S133 S200 S267 Nefinanční podniky S67 S134 S201 S268





Tabulka 2

Blok C Formulář výkazu pro národní centrální banky

EMITENTI – TUZEMŠTÍ REZIDENTI//JINÉ MĚNY Zůstatky emisí Brutto emise Splácení či zpětné odkupy Netto emise C1 C2 C3 C4 4. KRÁTKODOBÉ DLUHOVÉ CENNÉ PAPÍRY Celkem S269 S335 S401 S467 ECB/národní centrální banka S270 S336 S402 S468 MFI jiné než centrální banky S271 S337 S403 S469 Ostatní finanční zprostředkovatelé S272 S338 S404 S470 z toho účelové finanční společnosti pro sekuritizaci S273 S339 S405 S471 Pomocné finanční instituce S274 S340 S406 S472 Kaptivní finanční instituce S275 S341 S407 S473 Pojišťovací společnosti a penzijní fondy S276 S342 S408 S474 Nefinanční podniky S277 S343 S409 S475 Ústřední vládní instituce S278 S344 S410 S476 Národní a místní vládní instituce S279 S345 S411 S477 Fondy sociálního zabezpečení S280 S346 S412 S478 5. DLOUHODOBÉ DLUHOVÉ CENNÉ PAPÍRY Celkem S281 S347 S413 S479 ECB/národní centrální banka S282 S348 S414 S480 MFI jiné než centrální banky S283 S349 S415 S481 Ostatní finanční zprostředkovatelé S284 S350 S416 S482 z toho účelové finanční společnosti pro sekuritizaci S285 S351 S417 S483 Pomocné finanční instituce S286 S352 S418 S484 Kaptivní finanční instituce S287 S353 S419 S485 Pojišťovací společnosti a penzijní fondy S288 S354 S420 S486 Nefinanční podniky S289 S355 S421 S487 Ústřední vládní instituce S290 S356 S422 S488 Národní a místní vládní instituce S291 S357 S423 S489 Fondy sociálního zabezpečení S292 S358 S424 S490 5.1 z toho emise s pevnou sazbou: Celkem S293 S359 S425 S491 ECB/národní centrální banka S294 S360 S426 S492 MFI jiné než centrální banky S295 S361 S427 S493 Ostatní finanční zprostředkovatelé S296 S362 S428 S494 z toho účelové finanční společnosti pro sekuritizaci S297 S363 S429 S495 Pomocné finanční instituce S298 S364 S430 S496 Kaptivní finanční instituce S299 S365 S431 S497 Pojišťovací společnosti a penzijní fondy S300 S366 S432 S498 Nefinanční podniky S301 S367 S433 S499 Ústřední vládní instituce S302 S368 S434 S500 Národní a místní vládní instituce S303 S369 S435 S501 Fondy sociálního zabezpečení S304 S370 S436 S502 5.2 z toho emise s proměnlivou sazbou: Celkem S305 S371 S437 S503 ECB/národní centrální banka S306 S372 S438 S504 MFI jiné než centrální banky S307 S373 S439 S505 Ostatní finanční zprostředkovatelé S308 S374 S440 S506 z toho účelové finanční společnosti pro sekuritizaci S309 S375 S441 S507 Pomocné finanční instituce S310 S376 S442 S508 Kaptivní finanční instituce S311 S377 S443 S509 Pojišťovací společnosti a penzijní fondy S312 S378 S444 S510 Nefinanční podniky S313 S379 S445 S511 Ústřední vládní instituce S314 S380 S446 S512 Národní a místní vládní instituce S315 S381 S447 S513 Fondy sociálního zabezpečení S316 S382 S448 S514 5.3 z toho bezkupónové dluhopisy: Celkem S317 S383 S449 S515 ECB/národní centrální banka S318 S384 S450 S516 MFI jiné než centrální banky S319 S385 S451 S517 Ostatní finanční zprostředkovatelé S320 S386 S452 S518 z toho účelové finanční společnosti pro sekuritizaci S321 S387 S453 S519 Pomocné finanční instituce S322 S388 S454 S520 Kaptivní finanční instituce S323 S389 S455 S521 Pojišťovací společnosti a penzijní fondy S324 S390 S456 S522 Nefinanční podniky S325 S391 S457 S523 Ústřední vládní instituce S326 S392 S458 S524 Národní a místní vládní instituce S327 S393 S459 S525 Fondy sociálního zabezpečení S328 S394 S460 S526 6. KÓTOVANÉ AKCIE Celkem S329 S395 S461 S527 MFI jiné než centrální banky S330 S396 S462 S528 Ostatní finanční zprostředkovatelé S331 S397 S463 S529 Pomocné finanční instituce S332 S398 S464 S530 Pojišťovací společnosti a penzijní fondy S333 S399 S465 S531 Nefinanční podniky S334 S400 S466 S532





Tabulka 3

Blok A Doplňkové (memo) položky Formulář výkazu pro národní centrální banky

EMITENTI – TUZEMŠTÍ REZIDENTI//EURO/NÁRODNÍ DENOMINACE Zůstatky emisí Brutto emise Splácení či zpětné odkupy Netto emise A1 A2 A3 A4 6. KÓTOVANÉ AKCIE Kaptivní finanční instituce S533 S544 S555 S566 7. NEKÓTOVANÉ AKCIE Celkem S534 S545 S556 S567 MFI jiné než centrální banky S535 S546 S557 S568 Ostatní finanční zprostředkovatelé S536 S547 S558 S569 Pojišťovací společnosti a penzijní fondy S537 S548 S559 S570 Nefinanční podniky S538 S549 S560 S571 8. OSTATNÍ ÚČASTI Celkem S539 S550 S561 S572 MFI jiné než centrální banky S540 S551 S562 S573 Ostatní finanční zprostředkovatelé S541 S552 S563 S574 Pojišťovací společnosti a penzijní fondy S542 S553 S564 S575 Nefinanční podniky S543 S554 S565 S576

1. Rezidentská příslušnost emitenta

Emise dceřiných společností, které vlastní nerezidenti zpravodajské země a které působí na hospodářském území zpravodajské země, musí být klasifikovány jako emise rezidentských jednotek zpravodajské země.

Emise ústředí nacházejících se na hospodářském území zpravodajské země, které působí mezinárodně, se musí také považovat za emise rezidentských jednotek. Emise ústředí nebo dceřiných společností, které se nacházejí mimo hospodářské území zpravodajské země, které však vlastní rezidenti zpravodajské země, musí být považovány za emise nerezidentů. Například emise společnosti Volkswagen Brazílie se považují za emise provedené jednotkami, jež jsou rezidenty v Brazílii, a nikoli na území zpravodajské země. V případě neexistence jakéhokoli fyzického rozměru podniku se jeho rezidentská příslušnost určuje podle hospodářského území, podle jehož práva je podnik zapsán do obchodního rejstříku (6).

Aby se předešlo dvojímu započtení nebo mezerám, musí být výkaznictví o emisích jednotek pro speciální účel řešeno dvoustranně a zahrnovat dotčené zpravodajské subjekty. Emise jednotek pro speciální účel, které splňují kritéria rezidentské příslušnosti podle ESA 2010 a které jsou klasifikovány jako rezidenti eurozóny, musí vykazovat národní centrální banky a nikoli Banka pro mezinárodní platby.

2. Sektorové členění emitentů

Emise musí být klasifikovány podle sektoru, kterému vzniká závazek z emitovaných cenných papírů. Sektorová klasifikace zahrnuje těchto dvanáct druhů emitentů:

— ECB/národní centrální banky,

— ostatní MFI,

— ostatní finanční zprostředkovatelé,

— z toho účelové finanční společnosti pro sekuritizaci,

— pomocné finanční instituce,

— kaptivní finanční instituce,

— pojišťovací společnosti a penzijní fondy (7),

— nefinanční podniky,

— ústřední vládní instituce,

— národní a místní vládní instituce,

— fondy sociálního zabezpečení,

— mezinárodní instituce.

V případě cenných papírů emitovaných prostřednictvím jednotek pro speciální účel, kde konečný závazek z emise má nikoli tato jednotka pro speciální účel, ale mateřská organizace, musí být emise připsány mateřské organizaci, a nikoli jednotce pro speciální účel. Například emise vydané jednotkou pro speciální účel společnosti ‚AJAX Electronics‘, která je nefinančním podnikem nacházejícím se v zemi A, by musely být zařazeny do sektoru nefinančních podniků a musela by je vykázat země A. Jednotka pro speciální účel a její mateřská společnost však musí být rezidenty téže země. Pokud tedy mateřská společnost není rezidentem zpravodajské země, musí být jednotka pro speciální účel považována za fiktivního rezidenta zpravodajské země a emitující sektor musí odpovídat ekonomické funkci jednotky pro speciální účel. Například pokud by nefinanční podnik ‚ACME Motors‘ vyrábějící automobily byl rezidentem v Japonsku a dceřiná společnost ‚ACME Motor Finance‘ byla rezidentem země eurozóny B, musely by být emise ACME Motor Finance přiřazeny kaptivním finančním institucím země B, protože mateřská společnost ACME Motors není rezidentem téže země. Jedinou výjimkou je případ, kdy se jedná o jednotky pro speciální účel ve vlastnictví vládních institucí; v takovém případě se cenný papír vykazuje, jako cenný papír vydaný vládními institucemi v zemi mateřské organizace. (8)

Veřejná korporace, která se privatizuje pomocí emise kótovaných akcií, musí být zatříděna do sektoru nefinančních podniků. Obdobně veřejná úvěrová instituce, která je privatizována, musí být zatříděna do sektoru MFI jiných než centrální banky. Emise ze strany domácností nebo neziskových institucí sloužících domácnostem musí být klasifikovány jako emise nefinančních podniků.

3. Splatnost emisí

Krátkodobé dluhové cenné papíry zahrnují cenné papíry, které mají původní splatnost jeden rok či kratší, i pokud jsou emitovány na základě dlouhodobějších programů.

Dlouhodobé dluhové cenné papíry zahrnují cenné papíry, které mají původní splatnost delší než jeden rok. Emise s volitelnými daty splatnosti, z nichž nejzazší nastane déle než za rok, a emise s neurčitými daty splatnosti jsou klasifikovány jako dlouhodobé.

Členění podle splatnosti v délce dvou let jako v rozvahové statistice MFI se nevyžaduje.

4. Klasifikace dlouhodobých dluhových cenných papírů podle úrokové sazby

Dlouhodobé dluhové cenné papíry se dělí na:

Dluhové cenné papíry s pevnou úrokovou sazbou, tj. dluhové cenné papíry, které se vydávají a splácejí ve jmenovité hodnotě, a dluhové cenné papíry, které se vydávají s emisním disážiem nebo emisním ážiem.

Dluhové cenné papíry s pohyblivou úrokovou sazbou, tj. dluhové cenné papíry, u nichž se kupónová sazba a/nebo jistina váže na všeobecný cenový index výrobků a služeb (například index spotřebitelských cen), úrokovou sazbu nebo cenu aktiva, v důsledku čehož má kupónový výnos během životnosti emise proměnlivou nominální hodnotu. Pro účely statistiky emisí cenných papírů se dluhové cenné papíry se smíšenou úrokovou sazbou klasifikují jako dluhové cenné papíry s pohyblivou úrokovou sazbou (9).

Dluhopisy s nulovým kupónem vydávané s emisním disážiem, tj. nástroje, které nejsou spojeny s kuponovými platbami a které se vydávají se značným emisním disážiem. Většina disážia představuje ekvivalent úroku naběhlého po dobu životnosti dluhopisu.

5. Klasifikace emisí

Emise jsou analyzovány ve dvou širších skupinách: a) dluhové cenné papíry (10) a b) kótované akcie (11). Cenné papíry vydané prostřednictvím soukromých nabídek jsou zahrnuty v nejvyšší možné míře. Papíry peněžního trhu jsou zahrnuty bez rozlišení jako součást dluhových cenných papírů. Nekótované akcie (12) a ostatní účasti (13) lze vykazovat nepovinně jako dvě samostatné doplňkové (memo) položky. Akcie/podílové listy vydané fondy peněžního trhu a ostatními investičními fondy nejsou zahrnuty.

Níže je uveden neúplný výčet nástrojů zahrnutých v rámci statistiky emisí cenných papírů:

a) Dluhové cenné papíry i) Krátkodobé dluhové cenné papíry Zahrnuty jsou alespoň tyto nástroje: — pokladniční poukázky a ostatní krátkodobé cenné papíry emitované vládními institucemi, — obchodovatelné krátkodobé cenné papíry emitované finančními a nefinančními podniky. Pro tyto cenné papíry se užívá řada označení včetně označení obchodní cenné papíry, obchodní směnky, a to vlastní i cizí (‚commercial bills‘, ‚bills of trade‘, ‚promissory notes‘, ‚bills of exchange‘) a vkladové listy; — krátkodobé cenné papíry emitované na základě upsaných dlouhodobých dluhopisových programů, — bankovní akcepty. ii) Dlouhodobé dluhové cenné papíry Zahrnuty jsou alespoň tyto nástroje (ilustrativní výčet): — dluhopisy na doručitele, — podřízené dluhopisy, — dluhopisy s volitelnými lhůtami splatnosti, z nichž poslední je déle než za 1 rok, — časově neomezené dluhopisy (‚undated bonds‘) či věčné dluhopisy (‚perpetual bonds‘), — dluhopisy s proměnlivým úročením (‚variable rate notes‘), — konvertibilní dluhopisy, — kryté dluhopisy — cenné papíry s indexovanou sazbou, u kterých se hodnota jistiny váže na cenový index, cenu zboží nebo na index směnného kurzu, — dluhopisy s hlubokým emisním disážiem (‚deep-discounted bonds‘), které jsou spojeny s nízkými kuponovými platbami a vydávají se s emisním disážiem, — bezkupónové dluhopisy, — eurodluhopisy, — globální dluhopisy, — soukromě emitované dluhopisy, — cenné papíry, které vznikly na základě konverze úvěrů, — úvěry, které se staly de facto obchodovatelnými, — dluhopisy a cenné papíry typu ‚loan stock‘ přeměnitelné na akcie vydávající společnosti či na akcie jiné společnosti, dokud nedojde k jejich přeměně. V případech, kdy je možné od základního dluhopisu oddělit opci zakládající právo k přeměně na akcie (která se považuje za finanční derivát), je tato opce vyloučena, — akcie nebo cenné papíry, které poskytují pevný výnos, ale které nezajišťují účast na rozdělení zůstatkové hodnoty při zrušení společnosti, včetně neúčastnických preferenčních akcií, — finanční aktiva emitovaná v rámci sekuritizace úvěrů, hypoték, závazků z kreditních karet, pohledávek a ostatních aktiv. Vyloučeny jsou tyto nástroje: — transakce s cennými papíry, které jsou součástí repo obchodů, — emise neobchodovatelných cenných papírů, — neobchodovatelné úvěry.

b) Kótované akcie Kótované akcie zahrnují: — akcie emitované kapitálovými společnostmi, v nichž je odpovědnost společníků za závazky společnosti omezena, — zpětně odkoupené akcie v kapitálových společnostech, v nichž je odpovědnost společníků za závazky společnosti omezena, — dividendové akcie emitované kapitálovými společnostmi, v nichž je odpovědnost společníků za závazky společnosti omezena, — prioritní nebo preferenční akcie nebo akcie, které zajišťují účast na rozdělení zůstatkové hodnoty při zrušení společnosti. Tyto akcie mohou být kótované nebo nekótované na uznané burze, — připadá-li to v úvahu, soukromé nabídky. Pokud je společnost privatizována a stát si ponechá část akcií privatizované společnosti, ale zbytek je kótován na regulovaném trhu, eviduje se celá částka kapitálu společnosti v rámci zůstatků kótovaných akcií, protože všechny akcie by potenciálně mohly být kdykoli obchodovány za tržní hodnotu. To platí i v případě, že je část akcií prodána velkým investorům a pouze zbývající část, tj. ‚free float‘, je obchodována na burze cenných papírů. Kótované akcie nezahrnují: — akcie nabídnuté k prodeji, ale při emisi nepřevzaté, — dluhopisy a cenné papíry typu ‚loan stock‘ přeměnitelné na akcie, které se zahrnují až poté, co jsou na akcie přeměněny, — podíly společníků s neomezeným ručením v osobních společnostech, — investice vládních institucí do kapitálu mezinárodních organizací, které jsou založeny v právní formě obchodních kapitálových společností, — emise prémiových akcií v okamžiku emise a emise akcií při štěpení akcií; prémiové akcie a štěpené akcie jsou však zahrnuty nerozlišené do celkového stavu kótovaných akcií.

6. Měna emise

Dluhopisy s dvojí měnou musí být klasifikovány podle denominace dluhopisu. Dluhopisy s dvojí měnou jsou dluhopisy, které mají být splaceny, resp. jejichž kupón je vyplácen v měně odlišné od denominace dluhopisu. Pokud je globální dluhopis emitován ve více než jedné měně, musí být každá část vykázána jako samostatná emise podle měny emise. Pokud jsou emise denominovány ve dvou měnách, například 70 % v eurech a 30 % v amerických dolarech, musí být příslušné složky emise, je-li to možné, vykázány samostatně podle jejich měnové denominace. V uvedeném případě musí být tedy 70 % emise vykázáno jako emise v eurech/národních denominacích (14) a 30 % jako emise v jiných měnách. V případě, že není možné samostatně určit měnové složky emise, musí být skutečné členění provedené zpravodajskou zemí uvedeno v národních vysvětlivkách.

7. Doba zaznamenání emise

Emise se považuje za uskutečněnou v okamžiku, kdy emitent obdrží platbu, a nikoli v okamžiku, kdy syndikát převezme závazek.

8. Sladění stavů a toků

Národní centrální banky musí předkládat informace o zůstatcích, brutto emisích, splácení či zpětných odkupech a netto emisích krátkodobých a dlouhodobých dluhových cenných papírů a o kótovaných akciích.

Níže uvedená tabulka znázorňuje vazbu mezi stavy (tj. zůstatky emisí) a toky (tj. brutto emise, splácení či zpětné odkupy a netto emise). V praxi je vazba složitější z důvodu změn ocenění z titulu cen a směnných kurzů, reinvestovaného (tj. naběhlého) úroku, reklasifikací, revizí a ostatních úprav.

i) Zůstatky emisí na konci vykazovaného období ≈ Zůstatky emisí na konci předchozího vykazovaného období + Brutto emise v průběhu vykazovaného období – Splácení či zpětné odkupy v průběhu vykazovaného období + Reklasifikace a ostatní změny ii) Zůstatky emisí na konci vykazovaného období ≈ Zůstatky emisí na konci předchozího vykazovaného období + Netto emise v průběhu vykazovaného období + Reklasifikace a ostatní změny

a) Brutto emise

Brutto emise v průběhu vykazovaného období musí zahrnovat všechny emise dluhových cenných papírů a kótovaných akcií, při kterých emitent prodává nově vytvořené cenné papíry za hotovost. Týkají se běžné tvorby nových nástrojů. Okamžik, kdy byly emise dokončeny, se definuje jako okamžik, kdy je provedena platba; zaznamenání emisí musí tedy co nejpřesněji odrážet dobu platby za příslušnou emisi.

V případě kótovaných akcií zahrnují brutto emise nově vytvořené akcie, které jsou vydány za hotovost společnostmi, jež jsou na burze cenných papírů kótovány poprvé, včetně nově vzniklých společností nebo soukromých společností, které se staly veřejnými společnostmi. Brutto emise zahrnují rovněž nově vytvořené akcie, které jsou vydány za hotovost během privatizace veřejných korporací, kdy jsou jejich akcie kótovány na burze. Emise prémiových akcií musí být vyloučena (15). Brutto emise se nesmějí vykazovat v případě výhradního kótování společnosti na burze, jestliže není získáván nový kapitál.

Výměna nebo převod existujících cenných papírů během převzetí nebo fúze nejsou ve vykazovaných brutto emisích nebo splácení či zpětných odkupech zahrnuty (16) s výjimkou nových nástrojů vytvořených a vydaných za hotovost rezidenty eurozóny.

Emise cenných papírů, které lze později přeměnit na jiné nástroje, musí být evidovány jako emise v původní kategorii nástrojů; při přeměně se evidují v této kategorii nástrojů jako splacené a poté se ve stejném objemu považují za brutto emise v nové kategorii (17).

b) Splácení či zpětné odkupy

Splácení či zpětné odkupy v průběhu vykazovaného období zahrnují všechny zpětné odkupy dluhových cenných papírů a kótovaných akcií emitentem, kdy investor obdrží za cenné papíry hotovost. Splácení či zpětné odkupy se týkají řádného zániku nástrojů. Zahrnují všechny dluhové cenné papíry, které dosáhly svého data splatnosti, jakož i předčasná splácení. Zpětné odkupy akcií společnostmi se zahrnují, pokud společnost odkoupí všechny akcie za hotovost před změnou své právní formy nebo odkoupí část svých akcií za hotovost a poté je zruší, což vede ke snížení kapitálu. Zpětné odkupy akcií nejsou zahrnuty, pokud představují investice společnosti do vlastních akcií (18).

Splácení či zpětné odkupy se nesmějí vykazovat v případě vyřazení cenných papírů z obchodování na burze.

c) Netto emise

Netto emise jsou zůstatkem všech vydaných brutto emisí po odečtení všech splácení či zpětných odkupů, ke kterým došlo v průběhu vykazovaného období.

Zůstatky kótovaných akcií musí zahrnovat tržní hodnotu všech kótovaných akcií rezidentů. Zůstatky kótovaných akcií vykazované zemí eurozóny se proto mohou snižovat nebo zvyšovat v důsledku přesídlení kótovaného subjektu. To platí i u převzetí nebo fúze v případě, že nedochází k vytvoření ani emisi nových nástrojů za hotovost a/nebo k jejich splacení či zpětnému odkupu a zrušení. Aby se u dluhových cenných papírů a kótovaných akcií předešlo dvojímu započtení nebo mezerám v případě přesídlení emitenta do jiné rezidentské země, musí příslušné národní centrální banky na dvoustranném základě koordinovat dobu zachycení takové události.

9. Ocenění

Hodnota emise cenných papírů obsahuje cenovou složku a složku směnného kurzu, pokud je emise denominována v měně jiné než měna vykazovaná.

Národní centrální banky musí vykazovat krátkodobé dluhové cenné papíry ve jmenovité hodnotě (19) a kótované akcie v tržní hodnotě. V případě dlouhodobých dluhových cenných papírů lze použít různé metody v závislosti na druhu úrokové sazby, což vede ke smíšenému ocenění celku. Například emise s pevnou úrokovou sazbou a emise s proměnlivou úrokovou sazbou se obvykle oceňují jmenovitou hodnotou a bezkupónové dluhopisy nominální hodnotou. Obecně je relativní hodnota bezkupónových dluhopisů malá, a proto není v seznamu kódů stanovena položka pro smíšené ocenění; celková částka dlouhodobých dluhových cenných papírů se vykazuje ve jmenovité hodnotě. V případech, kdy je závažnost jevu značná, se používá hodnota ‚Z‘ pro ‚nespecifikováno‘. Obecně vždy, kdy dochází ke smíšenému ocenění, poskytnou národní centrální banky podrobné informace na úrovni atributu v souladu s atributy v příloze III.

a) Ocenění pomocí cen Stavy a toky kótovaných akcií musí být vykazovány v tržní hodnotě. Výjimka z vykazování stavů a toků dluhových cenných papírů ve jmenovité hodnotě se týká dluhopisů s hlubokým emisním disážiem a bezkupónových dluhopisů, u kterých se zůstatky a brutto emise evidují v nominální hodnotě, tj. v diskontované ceně v okamžiku emise zvýšené o naběhlý úrok, a splácení v době splatnosti ve jmenovité hodnotě. Nominální hodnotu zůstatků bezkupónových dluhopisů lze vypočítat tak, jak je uvedeno níže: kde A = nominální hodnota = skutečně zaplacená částka a naběhlý úrok E = diskontovaná cena v okamžiku emise (částka zaplacená v okamžiku emise) P = jmenovitá hodnota (splacená v okamžiku, kdy končí doba splatnosti) T = čas od data emise do doby splatnosti (ve dnech) t = čas, který uplynul od data emise (ve dnech) Mohou existovat určité rozdíly v postupech ocenění pomocí cen, které se používají v jednotlivých zemích. Ocenění pomocí cen podle ESA 2010, které u dluhových cenných papírů a akcií vyžaduje, aby byly toky evidovány v hodnotě transakce a stavy v tržní hodnotě, se v tomto kontextu nepoužívá. U dluhopisů s hlubokým disážiem a bezkupónových dluhopisů musí vykazující národní centrální banka vypočítat naběhlý úrok, je-li to možné.

b) Vykazovaná měna a ocenění pomocí směnného kurzu Národní centrální banky musí vykazovat veškeré údaje ECB vyjádřené v eurech, včetně historických řad. U přepočtů cenných papírů emitovaných tuzemskými rezidenty v jiných měnách (blok C) (20) na euro musí národní centrální banky co možná nejpřesněji dodržovat zásady kurzového oceňování na základě ESA 2010 (21), jak je uvedeno níže: i) zůstatky emise musí být přepočteny na euro/národní denominace příslušným tržním směnným kurzem střed platným na konci vykazovaného období, tj. na konci pracovní doby posledního pracovního dne vykazovaného období; ii) brutto emise a splácení či zpětné odkupy musí být přepočteny na euro/národní denominace příslušným tržním směnným kurzem střed platným v okamžiku platby. Pokud není možné určit přesný směnný kurz platný pro přepočet, lze použít směnný kurz, který je co nejblíže tržnímu kurzu střed v době platby.

10. Koncepční shoda

Statistika emisí cenných papírů a rozvahová statistika měnových finančních institucí jsou pro účely emisí obchodovatelných nástrojů měnovými finančními institucemi propojeny. Pokrytí nástrojů a měnových finančních institucí, které je emitují, se pojmově shodují, jakož i zařazení nástrojů do pásem splatnosti a členění podle měn. Rozdíly mezi statistikou emisí cenných papírů a rozvahovou statistikou měnových finančních institucí existují v zásadách oceňování (tj. pokud jde o dluhové cenné papíry, jmenovitá hodnota u statistiky cenných papírů a tržní hodnota u rozvahové statistiky měnových finančních institucí). Kromě oceňovacích rozdílů a započtení držby cenných papírů na vlastní účet v rozvaze měnových finančních institucí odpovídá pro každou zemi zůstatek emise cenných papírů emitovaných měnovými finančními institucemi, který je vykazován pro statistiku emisí cenných papírů, položce 11 (‚emitované dluhové cenné papíry‘) na straně pasiv rozvahy měnových finančních institucí. Krátkodobé dluhové cenné papíry v pojetí definovaném pro statistiku emisí cenných papírů odpovídají emitovaným dluhovým cenným papírům se splatností do jednoho roku. Dlouhodobé dluhové cenné papíry v pojetí definovaném pro statistiku emisí cenných papírů se rovnají součtu emitovaných dluhových cenných papírů se splatností nad jeden rok až do dvou let a emitovaných dluhových cenných papírů se splatností nad dva roky.

Národní centrální banky musí přezkoumávat pokrytí statistiky emisí cenných papírů a rozvahové statistiky měnových finančních institucí a informovat ECB o všech koncepčních rozdílech. Provádějí se tři druhy kontrol shody pro emise vydané: a) národními centrálními bankami v eurech/národních denominacích; b) měnovými finančními institucemi jinými než centrální banky v eurech/národních denominacích a c) měnovými finančními institucemi jinými než centrální banky v jiných měnách. Mezi statistikou emisí cenných papírů a rozvahovou statistikou měnových finančních institucí mohou vznikat koncepční rozdíly, protože statistika emisí cenných papírů a rozvahová statistika měnových finančních institucí jsou odvozeny ze systémů vykazování na národní úrovni, které slouží různým účelům.

11. Požadavky na údaje

Statistické výkazy se očekávají od každé země pro každou časovou řadu, která se uplatňuje. Pokud se některá položka v určité zemi neuplatňuje, musí o tom národní centrální banky neprodleně písemně informovat ECB a poskytnout vysvětlení. Pokud základní jev neexistuje, nemusí národní centrální banky časové řady dočasně vykazovat. Tuto skutečnost musí národní centrální banky rovněž oznámit, stejně jako jakékoli jiné odchylky od systému vykazování, který je popsán v příloze III. Kromě toho musí ECB informovat v případě, kdy se revize zasílají společně s vysvětlením povahy těchto revizí.

Oddíl 3: Národní vysvětlivky

Každá národní centrální banka musí předložit zprávu popisující údaje poskytované v rámci tohoto úkolu. Zpráva musí zahrnovat níže popsaná témata a co nejvíce dodržovat navrženou strukturu. Národní centrální banky musí poskytnout doplňující informace, jestliže vykazované údaje nejsou v souladu s těmito obecnými zásadami nebo pokud údaje neposkytly, a to s uvedením důvodů. Zpráva se předkládá nejpozději spolu s údaji.

1. Zdroje údajů/systém sběru dat: musí být uvedeny podrobnosti o zdrojích údajů použitých k sestavení statistiky emisí cenných papírů: správní zdroje pro emise vládních institucí, přímé výkaznictví měnových finančních institucí a jiných institucí, denní tisk a poskytovatelé údajů, např. International Financial Review atd. Národní centrální banky musí uvést, zda jsou údaje shromažďovány a uchovávány podle jednotlivých emisí, a jejich kritéria. Případně musí národní centrální banky uvést, zda jsou údaje shromažďovány a uchovávány bez rozlišení jako částky emitované jednotlivými emitenty ve vykazovaném období, např. v případě systémů přímého shromažďování údajů. Národní centrální banky musí poskytovat informace o kritériích, která se v rámci přímého výkaznictví používají k určení zpravodajských jednotek a informací, jež se mají poskytovat.

2. Postupy sestavování statistiky: musí být stručně popsána metoda používaná k sestavování údajů v rámci této statistiky, například agregování údajů o jednotlivých emisích cenných papírů, opatření u existujících časových řad, a zda jsou zveřejňovány či nikoli.

3. Rezidentská příslušnost emitenta: národní centrální banky musí uvést, zda je při klasifikaci emisí možné v plném rozsahu uplatnit definici rezidentské příslušnosti podle ESA 2010 (a MMF). Pokud to možné není nebo je to možné pouze částečně, musí národní centrální banky poskytnout úplné vysvětlení skutečně používaných kritérií.

4. Sektorové členění emitentů: národní centrální banky musí uvést odchylky od klasifikace emitentů podle sektorového členění vymezeného v oddíle 2 bodu 2. V poznámkách musí být zjištěné odchylky a případné nejasnosti vysvětleny.

5. Měna emise: není-li možné samostatně určit měnové složky emise, musí národní centrální banky vysvětlit odchylky od pravidel. Národní centrální banky, které nemohou u všech cenných papírů rozlišit mezi emisemi v místních denominacích, v euro/národních denominacích a v jiných měnách, musí popsat, kde byly tyto emise klasifikovány a uvést celkovou částku emisí, které nebyly řádně zařazeny, aby ilustrovaly rozsah zkreslení.

6. Klasifikace emisí: národní centrální banky musí poskytnout komplexní informace o druhu cenných papírů zahrnutých v národních údajích, včetně náležitostí těchto cenných papírů podle vnitrostátních právních předpisů. Pokud je známo, že pokrytí je částečné, musí národní centrální banky vysvětlit existující mezery. Národní centrální banky musí poskytnout níže uvedené informace.

— Soukromé nabídky: Národní centrální banky musí uvést, zda jsou nebo nejsou zahrnuty do vykazovaných údajů.

— Bankovní akcepty: pokud jsou obchodovatelné a jsou zařazeny do vykazovaných údajů za krátkodobé dluhové cenné papíry, musí vykazující národní centrální banka v národních vysvětlivkách vysvětlit vnitrostátní postupy evidence těchto nástrojů a povahu těchto nástrojů.

— Kótované akcie: Národní centrální banky musí uvést, zda jsou nekótované akcie nebo jiné účasti zahrnuty do vykazovaných údajů; pro ilustraci rozsahu zkreslení uvedou odhad částky nekótovaných akcií a/nebo jiných účastí. Národní centrální banky musí uvést v národních vysvětlivkách veškeré známé mezery v pokrytí kótovaných akcií.

7. Analýza dlouhodobých cenných papírů z hlediska nástrojů: pokud se součet dluhopisů s pevnou sazbou, proměnlivou sazbou a bezkupónových dluhopisů nerovná celkové částce dlouhodobých dluhových cenných papírů, musí národní centrální banky uvést druh a částku dlouhodobých cenných papírů, pro které toto členění není k dispozici.

8. Splatnost emisí: nelze-li dodržet přísné uplatnění definic krátkodobých a dlouhodobých dluhových cenných papírů, musí národní centrální banky uvést, kde se vykazované údaje odchylují.

9. Splácení či zpětné odkupy: Národní centrální banky musí uvést, jak odvozují údaje o splácení či zpětných odkupech a zda jsou tyto údaje shromažďovány přímým výkaznictvím nebo vypočteny ze zůstatkové hodnoty.

10. Ocenění pomocí ceny: Národní centrální banky musí v národních vysvětlivkách podrobně specifikovat metodu použitou k ocenění a) krátkodobých dluhových cenných papírů; b) dlouhodobých dluhových cenných papírů; c) dluhopisů s emisním disážiem a d) kótovaných akcií. Jakýkoli rozdíl v ocenění stavů a toků musí být vysvětlen.

11. Periodicita vykazování, lhůty a časový rozsah: Národní centrální banky musí uvést, v jakém rozsahu byly údaje sestavené pro tento úkol poskytnuty v souladu s požadavky uživatelů, tj. pro měsíční údaje ve lhůtě pěti týdnů. Je třeba uvést také délku poskytnutých časových řad. Vykazují se veškerá přerušení řad, např. rozdíly ve zpravodajském pokrytí cenných papírů v čase.

12. Revize: Národní centrální banky musí poskytnout stručné vysvětlivky ke všem revizím a vyjasnit jejich důvod a rozsah.

13. Odhadované pokrytí nástroje emitovaného tuzemskými rezidenty: Národní centrální banky musí uvést národní odhady pokrytí cenných papírů pro každou kategorii emisí tuzemských rezidentů, tj. emise krátkodobých cenných papírů, dlouhodobých cenných papírů a kótovaných akcií v místní měně, euro/národních denominacích včetně ECU a jiných měnách podle níže uvedené tabulky. Odhady ‚pokrytí v %‘ musí uvést podíl cenných papírů pokrytých v každé kategorii nástrojů jako procenta celkové emise, který musí být vykázán pod příslušnou položkou podle pravidel vykazování. V ‚poznámkách‘ lze uvést stručný popis. Národní centrální banky musí rovněž uvést veškeré změny pokrytí v důsledku vstupu do měnové unie.

Pokrytí v %: Poznámky: Emise v eurech/národních denominacích místní denominace STS LTS QUS denominace v eurech/národních měnách jiných než místní měna, včetně ECU STS LTS v jiných měnách STS LTS STS = krátkodobé dluhové cenné papíry. LTS = dlouhodobé dluhové cenné papíry. QUS = kótované akcie.

Oddíl 4: Požadavky na Banku pro mezinárodní platby

Zpravodajská povinnost Banky pro mezinárodní platby se řídí stejnými zásadami jako zpravodajská povinnost národních centrálních bank vymezená v oddílech 1 až 3, a to s těmito výjimkami:

Tabulka 4

Blok B Formulář výkazu pro Banku pro mezinárodní platby

EMITENTI – REZIDENTI ZBYTKU SVĚTA//EURO/NÁRODNÍ DENOMINACE Zůstatky emisí Brutto emise Splácení či zpětné odkupy B1 B2 B3 9. KRÁTKODOBÉ DLUHOVÉ CENNÉ PAPÍRY Celkem S577 S642 S707 Národní centrální banka S578 S643 S708 MFI jiné než centrální banky S579 S644 S709 Ostatní finanční zprostředkovatelé S580 S645 S710 z toho účelové finanční společnosti pro sekuritizaci S581 S646 S711 Pomocné finanční instituce S582 S647 S712 Kaptivní finanční instituce S583 S648 S713 Pojišťovací společnosti a penzijní fondy S584 S649 S714 Nefinanční podniky S585 S650 S715 Ústřední vládní instituce S586 S651 S716 Národní a místní vládní instituce S587 S652 S717 Fondy sociálního zabezpečení S588 S653 S718 Mezinárodní organizace S589 S654 S719 10. DLOUHODOBÉ DLUHOVÉ CENNÉ PAPÍRY Celkem S590 S655 S720 Národní centrální banka S591 S656 S721 MFI jiné než centrální banky S592 S657 S722 Ostatní finanční zprostředkovatelé S593 S658 S723 z toho účelové finanční společnosti pro sekuritizaci S594 S659 S724 Pomocné finanční instituce S595 S660 S725 Kaptivní finanční instituce S596 S661 S726 Pojišťovací společnosti a penzijní fondy S597 S662 S727 Nefinanční podniky S598 S663 S728 Ústřední vládní instituce S599 S664 S729 Národní a místní vládní instituce S600 S665 S730 Fondy sociálního zabezpečení S601 S666 S731 Mezinárodní organizace S602 S667 S732 10.1 z toho emise s pevnou sazbou: Celkem S603 S668 S733 Národní centrální banka S604 S669 S734 MFI jiné než centrální banky S605 S670 S735 Ostatní finanční zprostředkovatelé S606 S671 S736 z toho účelové finanční společnosti pro sekuritizaci S607 S672 S737 Pomocné finanční instituce S608 S673 S738 Kaptivní finanční instituce S609 S674 S739 Pojišťovací společnosti a penzijní fondy S610 S675 S740 Nefinanční podniky S611 S676 S741 Ústřední vládní instituce S612 S677 S742 Národní a místní vládní instituce S613 S678 S743 Fondy sociálního zabezpečení S614 S679 S744 Mezinárodní organizace S615 S680 S745 10.2 z toho emise s proměnlivou sazbou: Celkem S616 S681 S746 Národní centrální banka S617 S682 S747 MFI jiné než centrální banky S618 S683 S748 Ostatní finanční zprostředkovatelé S619 S684 S749 z toho účelové finanční společnosti pro sekuritizaci S620 S685 S750 Pomocné finanční instituce S621 S686 S751 Kaptivní finanční instituce S622 S687 S752 Pojišťovací společnosti a penzijní fondy S623 S688 S753 Nefinanční podniky S624 S689 S754 Ústřední vládní instituce S625 S690 S755 Národní a místní vládní instituce S626 S691 S756 Fondy sociálního zabezpečení S627 S692 S757 Mezinárodní organizace S628 S693 S758 10.3 z toho bezkupónové dluhopisy: Celkem S629 S694 S759 Národní centrální banka S630 S695 S760 MFI jiné než centrální banky S631 S696 S761 Ostatní finanční zprostředkovatelé S632 S697 S762 z toho účelové finanční společnosti pro sekuritizaci S633 S698 S763 Pomocné finanční instituce S634 S699 S764 Kaptivní finanční instituce S635 S700 S765 Pojišťovací společnosti a penzijní fondy S636 S701 S766 Nefinanční podniky S637 S702 S767 Ústřední vládní instituce S638 S703 S768 Národní a místní vládní instituce S639 S704 S769 Fondy sociálního zabezpečení S640 S705 S770 Mezinárodní organizace S641 S706 S771

Splatnost emisí

Pokud jde o splatnost, Banka pro mezinárodní platby považuje všechny euro obchodní cenné papíry (ECP) a jiné euro cenné papíry emitované na základě krátkodobého programu za krátkodobé nástroje a všechny nástroje emitované na základě dlouhodobých programů za dlouhodobé nástroje, bez ohledu na jejich původní splatnost.

Sektorové členění emitentů

Banka pro mezinárodní platby se řídí systémem přiřazení mezi sektorovým členěním emitentů, které je k dispozici v databázi Banky pro mezinárodní platby, a členěním požadovaným ve formulářích výkazů tak, jak je uveden v následující tabulce.

Sektorové členění v databázi Banky pro mezinárodní platby Klasifikace ve formulářích výkazů Centrální banka → Národní centrální banky a ECB Obchodní banky → MFI Ostatní finanční zprostředkovatelé → Ostatní finanční zprostředkovatelé Ústřední vládní instituce → Ústřední vládní instituce Ostatní vládní instituce Národní orgány → Národní a místní vládní instituce Korporace → Nefinanční podniky Mezinárodní instituce → Mezinárodní instituce (zbytek světa)

Klasifikace emisí

Následující nástroje obsažené v databázi Banky pro mezinárodní platby jsou v rámci statistiky emisí cenných papírů klasifikovány jako dluhové cenné papíry:

— vkladové listy,

— obchodní cenné papíry,

— pokladniční poukázky,

— dluhopisy,

— euro obchodní cenné papíry,

— střednědobé směnky,

— ostatní krátkodobé cenné papíry.

Ocenění

Stávajícími pravidly oceňování u Banky pro mezinárodní platby jsou jmenovitá hodnota pro dluhové cenné papíry a emisní hodnota pro kótované akcie.

Banka pro mezinárodní platby vykazuje do ECB všechny emise rezidentů zbytku světa v eurech/národních denominacích (blok B) v amerických dolarech pomocí směnného kurzu ke konci období pro zůstatky a pomocí průměrného směnného kurzu období pro emise a splácení či zpětné odkupy. ECB přepočítává všechny údaje na euro pomocí stejné zásady, jakou původně použila Banka pro mezinárodní platby. Pro období před 1. lednem 1999 se musí jako zástupný kurz používat směnný kurz mezi ECU a americkým dolarem.“