(10)

Pokud jde o listovní zásilky první třídy, má Švédská pošta podíl na trhu, který byl každým rokem v období 2005–2007 stabilně o něco vyšší než [… %] (6), ať již byl hodnocen z hlediska hodnoty či objemu (7). Podle Švédské pošty se výše tržního podílu nijak výrazně nemění, ani když je posuzována zvlášť pro každý segment, který je možné sledovat (zásilky mezi spotřebiteli, mezi spotřebitelem a podnikem, podnikem a spotřebitelem a mezi podniky, a to vnitrostátní i mezinárodní, dopisy a noviny první třídy, jednotlivé položky a zásilky, tříděné a netříděné zásilky, velké a malé zásilky, v metropolitních oblastech nebo ve zbytku Švédska (…) (8). Otázku, zda jsou všechny tyto segmenty součástí stejného trhu produktů, je proto možné v tomto případě nechat otevřenou. Podle Švédské pošty je však relevantním trhem pro posouzení jejího postavení na trhu širší „trh zpráv“, který kromě adresných listovních zásilek všech kategorií a typů, prioritních a neprioritních novin a časopisů, jakož i adresných reklamních zásilek zahrnuje „všechny elektronické varianty fyzické distribuce poštovních zásilek (…), tedy např. elektronickou poštu, EDI, komunikaci prostřednictvím internetových stránek (s předkládáním informací, prováděním transakcí atd.), podnikové systémy (které generují komunikační a servisní aplikace, např. systémy elektronické fakturace) a telefonní služby (ve formě SMS a MMS)“. Na takto vymezeném trhu má údajně Švédská pošta „omezený podíl na trhu“. Podle Švédské pošty ve skutečnosti existuje konkurenční tlak plynoucí z možnosti, že „tradiční“ listovní služby založené na papírových zásilkách budou nahrazeny elektronickými komunikačními prostředky (např. e-mailem nebo SMS). Pokud jde o tuto náhradu, je nutno zmínit, že podle pravidel ES pro hospodářskou soutěž by se nahraditelnost měla posuzovat mimo jiné na základě vlastností produktu, ceny produktu a překážek spojených s přechodem poptávky na možné náhradní produkty. Zdá se, že vlastnosti papírových zásilek a elektronické komunikace se významně liší z hlediska formy komunikace, času potřebného na komunikaci a preferencí zákazníků. Existují rovněž významné překážky pro přechod z papírové pošty na elektronickou (9). To naznačuje, že elektronická komunikace patří na jiný trh produktů, a proto nemůže představovat přímou konkurenční překážku pro adresné listovní služby první třídy Švédské pošty. Zdá se, že vyšší využívání elektronické pošty by spíše značně omezilo celkový rozsah trhu papírových zásilek, místo aby na něm zavedlo hospodářskou soutěž (10). Přímé vystavení hospodářské soutěži nelze tudíž posoudit, je-li jako referenční trh použit „trh zpráv“. Švédská pošta proto namítla, že relevantním trhem by mohl být „trh adresných fyzických zpráv“, tedy jediný trh zahrnující všechny formy a kategorie dopisů (prioritní a neprioritní, expresní a „běžné“), adresné reklamní zásilky, noviny a časopisy. Na takto vymezeném trhu byla výše podílu Švédské pošty v roce 2007 [… %] z hlediska hodnoty a [… %] z hlediska objemu. Nehledě na skutečnost, že podmínky cenové kalkulace jsou u různých typů dotčených služeb velmi rozdílné, tento vysoký podíl na trhu zahrnuje tržní podíly Švédské pošty pohybující se mezi [… %] a [… %] z hlediska hodnoty a mezi [… %] a [… %] z hlediska objemu, což neodpovídá jedinému trhu. Trh adresných listovních zásilek první třídy by měl proto být posuzován samostatně a podíly Švédské pošty na tomto trhu jsou tak vysoké, že při neexistenci žádných dalších ukazatelů prokazujících opak je nutno učinit závěr, že služby v oblasti adresných listovních zásilek první třídy zkoumané v tomto bodě odůvodnění nejsou ve Švédsku přímo vystaveny hospodářské soutěži. Čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES se proto nevztahuje na zakázky určené pro umožnění výkonu těchto činností ve Švédsku.