ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
8.

Při vyjednávání návrhu dohody či smlouvy mají členské státy, pokud možno, co nejvíce přihlížet k požadavkům společné politiky zásobování podle kapitoly 6 hlavy II Smlouvy, zejména k potřebě dbát na pravidelné a rovnoměrné zásobování všech uživatelů ve Společenství rudami a jadernými palivy, s výhradou práva Zásobovací agentury Euratomu uzavírat smlouvy o dodávkách. Členské státy by se zejména měly vyvarovat přijímání doložek, které by měly za následek, že se jejich území stane příliš závislé na jediném zdroji zásobování nebo jediném poskytovateli služeb nebo zařízení či technologií jaderného palivového cyklu. Členské státy by rovněž neměly přijímat doložky, jejichž účelem nebo důsledkem je omezení přístupu alternativních dodavatelů nebo poskytovatelů na trh nebo které vznik alternativních dodavatelů nebo poskytovatelů příliš znesnadňují.
(4)

Fiskální politiky představují v HMU záležitost zásadního společného zájmu. Zodpovědné vnitrostátní fiskální politiky, které dodržují společná fiskální pravidla, mají zásadní význam pro podporu udržitelnosti dluhu, umožnění působení fiskálních stabilizátorů a zmírnění šoků specificky postihujících jednotlivé země. Kromě toho je rovněž vrcholně důležité dosáhnout vhodné orientace fiskální politiky na úrovni eurozóny jako celku, se zřetelem na rovnováhu mezi dlouhodobou fiskální udržitelností a krátkodobou makroekonomickou stabilizací, a zabránit procyklickým fiskálním politikám. Potřebné fiskální úsilí se liší v případech jednotlivých členských států s ohledem na jejich situaci z hlediska požadavků Paktu o stabilitě a růstu, přičemž členské státy by rovněž měly brát v úvahu potřeby stabilizace a možné vedlejší účinky napříč celou eurozónou. Z těchto důvodů je třeba posílit koordinaci fiskálních politik v eurozóně a současně plně dodržovat Pakt o stabilitě a růstu. V této souvislosti se s ohledem na celkové makroekonomické podmínky a riziko zpomalení růstu jeví víceméně neutrální celková orientace fiskální politiky v eurozóně očekávaná v roce 2016 jako vhodná. Pokud jde o rok 2017, na základě prognózy, která uvádí, že mezera výstupu se bude postupně uzavírat, by fiskální politiky měly zamezovat procykličnosti a snižovat veřejný dluh s cílem obnovit fiskální rezervy. Tato skutečnost by s přihlédnutím k nejnovějšímu hospodářskému a fiskálnímu vývoji měla být zohledněna při přípravě aktualizovaných programů stability na jaře roku 2016. Skladba fiskálních strategií stále nepodporuje dostatečně růst. Jak bylo zdůrazněno v doporučení Rady pro členské státy eurozóny (3) přijatém dne 14. července 2015 měly by členské státy eurozóny vést tematické diskuze týkající se zlepšení kvality a udržitelnosti veřejných financí.
6.

Aby se naplnily základní potřeby prasat, měl by materiál k obohacení prostředí splňovat všechny vlastnosti uvedené v odstavcích 4 a 5. Za tímto účelem by materiály k obohacení měly být kvalifikovány jako: a) optimální materiály– materiály, které mají všechny vlastnosti uvedené v odstavcích 4 a 5, a proto je lze použít samostatně; b) suboptimální materiály– materiály, které mají většinu vlastností uvedených v odstavcích 4 a 5, a proto by měly být používány v kombinaci s jinými materiály; c) materiály okrajového zájmu– materiály, které prasata rozptýlí a které by neměly být považovány za materiály naplňující jejich základní potřeby, a proto by měly být zajištěny také optimální či suboptimální materiály.
(5)

Na Lucembursko se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Vláda ve svém programu stability z roku 2016 plánuje docílit v roce 2017 vyrovnaného rozpočtu a v letech následujících pak mírných přebytků, jež by do roku 2020 měly dosáhnout 0,4 % HDP. Střednědobý rozpočtový cíl bude i nadále plněn, a to po celé programové období. Lucembursko však v programu stability ohlašuje změnu svého střednědobého rozpočtového cíle, který má namísto strukturálního přebytku ve výši 0,5 % HDP až do roku 2016 odpovídat strukturálnímu schodku ve výši 0,5 % HDP počínaje rokem 2017. Uvedený program očekává, že poměr veřejného dluhu k HDP do roku 2020 postupně vzroste na 23,5 % HDP. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je realistický, s výjimkou let 2017 a 2018, kdy je příznivý. Na základě prognózy Komise z jara 2016 by strukturální přebytek měl podle projekce v roce 2016 klesnout na 1,4 % HDP a v roce 2017 dále na 0,3 % HDP, a tedy zůstat nad úrovní střednědobého rozpočtového cíle. Možné budoucí odchylky by byly posouzeny s ohledem na požadavek zachovat strukturální saldo na úrovni střednědobého rozpočtového cíle s tím, že by bylo přihlédnuto k potřebě zajistit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí, zejména v oblasti důchodů. Na základě posouzení programu stability a s přihlédnutím k prognóze Komise z jara 2016 je Rada toho názoru, že Lucembursko by mělo ustanovení Paktu o stabilitě a růstu dodržet.
(13)

Vláda podnikla kroky k omezení současné roztříštěnosti základny veřejného výzkumu, zlepšení jeho kvality a posílení inovační schopnosti podnikatelského sektoru. I navzdory dosaženému pokroku se však veřejné investice i investice podniků do výzkumu a inovací stále pohybují na velmi nízké úrovni ve srovnání s průměrem EU. V konsolidaci výzkumné základny je třeba pokračovat spolu se zvyšováním počtu výzkumných pracovníků a kvality výzkumu. Soukromé investice do inovací by podnítilo úplné provedení reforem založených na strategii pro inteligentní specializaci a plné využívání všech stávajících nástrojů politiky.
(9)

Právní úprava týkající se vyrovnání věkové hranice pro odchod do důchodu u mužů a žen čeká na schválení parlamentem od roku 2013. Jejím přijetím by se značně zvýšila účast starších žen na trhu práce, čímž by se snížily rozdíly mezi ženami a muži v důchodových systémech a zmírnilo by se riziko chudoby ve stáří pro ženy.
(6)

Na Maďarsko se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a pravidlo týkající se zadlužení. Vláda ve svém konvergenčním programu z roku 2016 plánuje zvýšit celkový schodek vládního sektoru do roku 2017 na 2,4 % HDP a poté jej do roku 2020 postupně snižovat na 1,2 %. Vláda plánuje postupné zlepšování strukturálního salda s cílem dosáhnout do roku 2019 revidovaného střednědobého rozpočtového cíle, tj. schodku ve výši 1,5 % HDP ve strukturálním vyjádření. Přepočtený (4) strukturální schodek by však zůstal vyšší než střednědobý rozpočtový cíl. Poměr veřejného dluhu k HDP by měl podle konvergenčního programu postupně klesat ze 75,3 % HDP v roce 2015 na méně než 65 % v roce 2020. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je pro období do roku 2017 v podstatě reálný a pro další období je stále optimističtější. Potřebná opatření, jež mají podpořit dosažení plánovaných cílů v oblasti schodku od roku 2017, nebyla dostatečně upřesněna, zejména pro období po roce 2017. Podle prognózy Komise z jara 2016 existuje velké riziko významné odchylky od požadované korekce v roce 2016, a pokud se politika nezmění, i v souhrnu let 2016 a 2017. Současně se předpokládá, že Maďarsko v letech 2016 a 2017 dodrží referenční hodnotu pro snížení dluhu. Na základě posouzení konvergenčního programu a s ohledem na prognózu Komise z jara 2016 spatřuje Rada riziko, že Maďarsko ustanovení Paktu o stabilitě a růstu nedodrží. V obou letech tedy budou k zajištění souladu nutná další opatření.
(5)

Na Francii se v současnosti vztahuje nápravná složka Paktu o stabilitě a růstu. Ve svém programu stability z roku 2016 si vláda vytyčila cíl odstranit nadměrný schodek do roku 2017, v souladu s doporučením Rady ze dne 10. března 2015. Celkový schodek má podle plánu v roce 2019 klesnout na 1,2 % HDP. Střednědobého rozpočtového cíle – strukturálního schodku ve výši 0,4 % HDP – by podle plánu mělo být dosaženo do roku 2018. Podle programu stability by měl poměr veřejného dluhu k HDP v roce 2017 dosáhnout své maximální hodnoty 96,5 % a poté klesat až na 93,3 % HDP v roce 2019. Makroekonomický scénář, na němž jsou založeny rozpočtové projekce, je celkově realistický. Opatření potřebná k podpoření plánovaných cílových schodků od roku 2017 však dosud nebyla v dostatečné míře specifikována. Na základě prognózy Komise z jara 2016 se očekává, že celkový schodek veřejných financí v roce 2016 dosáhne 3,4 % HDP, což je v souladu se schodkem doporučeným Radou v roce 2015. V roce 2017 se za předpokladu nezměněné politiky očekává, že celkový schodek veřejných financí dosáhne 3,2 % HDP, čímž bude ohroženo splnění lhůty k nápravě nadměrného schodku. Doporučené fiskální úsilí se podle projekcí v letech 2016 a 2017 nerealizuje, neboť konsolidační strategie Francie spoléhá především na zlepšení cyklických podmínek a přetrvávání prostředí s nízkými úrokovými sazbami; jelikož tyto faktory leží mimo kontrolu orgánů, obnášejí rizika nedodržení. Na základě posouzení programu stability a s ohledem na prognózu Komise z jara 2016 se Rada domnívá, že hrozí, že Francie ustanovení Paktu o stabilitě a růstu nedodrží, přestože má podle současných očekávání v roce 2016 dosáhnout cíle, pokud jde o celkový schodek. Proto bude zapotřebí přijmout další opatření k zajištění trvalé nápravy nadměrného schodku do roku 2017.
1.

Po nápravě nadměrného schodku splnit v letech 2016 a 2017 střednědobý rozpočtový cíl. Do konce roku 2016 přijmout závazný mechanismus omezující míru růstu odměn zaměstnanců veřejné správy. Do konce roku 2016 přijmout horizontální reformu veřejné správy a zákon o správě státem vlastněných subjektů a provést reformu místních vládních institucí. Do konce roku 2016 přijmout sekundární právní předpisy pro dokončení nového rozpočtového rámce.
(6)

Produktivita ve Spojeném království od roku 2008 stagnuje. Příčinou mohou být různé faktory, mimo jiné nízké kapitálové investice, nedostatek dovedností, nesoulad mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi a změna ve složení ekonomiky, konkrétně přesun k odvětvím s nižší produktivitou. V této souvislosti je rovněž třeba vzít v úvahu problémy spojené s nedostatečnou nabídkou bydlení, zejména v zeměpisných oblastech s vysokým hospodářským růstem. Vláda ve svém koncepčním dokumentu „Fixing the foundations – creating a prosperous nation“ („Nápravou základů k prosperujícímu státu“) z července 2015 představila širokou škálu opatření reagujících na zmíněné problémy. Vzhledem k tomu, že stále existují určité bariéry pro investice, a vzhledem k nízké míře veřejných i soukromých investic ve Spojeném království, přicházejí vládní opatření pro zlepšení dovedností, více inovací a investic do infrastruktury v pravý čas; důležitá však bude účinná realizace. Jedním z hlavních investičních úkolů je zajištění odpovídající síťové infrastruktury. Národní plán pro infrastrukturu, jenž byl v březnu 2016 aktualizován, uvádí podrobnosti o vývoji infrastrukturních projektů v jednotném a soudržném rámci. Plán vychází z toho, že se pro většinu investic podaří zajistit navýšení soukromého financování. Vše záleží na provedení a monitoringu, přičemž mají klíčový význam transparentnost a odpovědnost. Nehledě na různé vládní iniciativy poptávka po bydlení nadále převyšuje nabídku, což se odráží ve vysokých a rostoucích cenách nemovitostí. Nedostatečná nabídka bydlení je nejvýraznější v rychle rostoucích oblastech Londýna a jihovýchodní Anglie. Využití pozemků se řídí zásadami stanovenými v celostátním rámci územního plánování; účinná reforma tohoto systému by mohla umožnit realizaci více staveb určených k bydlení.
(6)

V dlouhodobém výhledu existují pro Českou republiku středně velká rizika co do fiskální udržitelnosti. Tato rizika plynou primárně z předpokládaného dopadu veřejných výdajů souvisejících se stárnutím obyvatelstva, především výdajů na zdravotní péči, ale také výdajů na důchody. Opatření pozměňující důchodový systém, která byla v nedávné době přijata nebo která jsou plánována, by v případě jejich provedení vedla v dlouhodobém výhledu ke zhoršení stavu veřejných financí. Vláda v únoru 2016 přijala zákon, na jehož základě může flexibilněji upravit mechanismus valorizace důchodů. Projednávají se také návrhy, podle nichž by měl být nastaven strop pro zákonem stanovený věk odchodu do důchodu na 65 let a podle nichž by měl být zaveden mechanismus pro pravidelný přezkum věku odchodu do důchodu. Zvýšení nízkého zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu se v současné době neplánuje. Obavy vzbuzuje také očekávané zvýšení dlouhodobých výdajů na zdravotní péči. Česká republika stojí před úkoly, jež spočívají ve zlepšení řízení a nákladové efektivnosti zdravotnictví, i když řada opatření se již aktuálně nachází v různých fázích provádění. Z ukazatelů je patrná vysoká spotřeba zboží a služeb a poměrně vysoké využívání nemocniční péče, která je dražší než péče ambulantní. Zdá se, že dostupné zdravotnické údaje nejsou efektivně využívány k plánování a racionalizaci kapacit lůžkové péče. Systém úhrad za nemocniční péči je přezkoumáván kvůli četným nedostatkům, mezi něž patří například skutečnost, že pro výpočet referenčních sazeb se využívá jen malý vzorek nemocnic. Dosud nebyly dostatečně prozkoumány možnosti zlepšení koordinace ambulantní péče, posílení úlohy praktických lékařů jakožto lékařů prvního styku a snížení spotřeby ambulantních služeb, které nejsou nezbytné.
(12)

Estonsko vykazuje jeden z nejvyšších poměrů investic k HDP jak v soukromém, tak veřejném sektoru. Nicméně i zde přetrvávají určité problémy, které země musí vyřešit, aby dále zlepšila prostředí pro investice. Estonsko podniklo kroky k provádění strategie pro výzkum, vývoj a inovace „Estonsko založené na znalostech“ a strategie pro růst podnikání, které společně tvoří rámec pro inteligentní specializaci. Zajištění dobré synergie mezi těmito strategiemi může pomoct stimulovat soukromé investice do výzkumu, vývoje a inovací zejména proto, že investice podniků do výzkumu a technologií se v roce 2014 snížily na 0,6 % HDP a Estonsku se pravděpodobně nepodaří dosáhnout cíle 3 % HDP na výzkum, vývoj a inovace v roce 2020. Počet podniků spolupracujících s výzkumnými institucemi je omezen, což má za následek nízký počet patentových přihlášek. Kromě toho se v posledních letech změnila celková skladba estonského vývozu průmyslového zboží ve prospěch zboží nižší hodnoty. Nedostatek pracovních sil a kvalifikace může představovat překážku pro větší investice do odvětví špičkových technologií.
(12)

Od vypuknutí ekonomické krize dochází k pomalému oživování investic, které bude v nadcházejících letech podpořeno strukturálními a investičními fondy EU. Nicméně k přijímání a využívání nových technologií nedocházelo v celé ekonomice a inovace jsou nízké, což brání růstu produktivity. Soukromé investice do výzkumu a inovací jsou rovněž nízké, patrně z důvodu nedostatečných pobídek pro výzkum a inovace v podnicích a pro spolupráci mezi veřejným a soukromým sektorem. Posílení soukromých investic by mohlo zmírnit rizika související se závislostí litevských veřejných investic do výzkumu a inovací na strukturálních a investičních fondech EU. Systém terciárního vzdělávání vykazuje nedostatky v kvalitě a ve výsledcích inovací a omezený stupeň spolupráce se zahraničními univerzitami a výzkumnými středisky. Systém výzkumu a inovací je roztříštěný a vyznačuje se překrýváním a duplicitou. To Litvě brání v dosažení kritického objemu kapacity v oblasti výzkumu a vývoje potřebné ke zvýšení inovativních znalostí. Je třeba zvýšit pobídky pro inovace a spolupráci mezi akademickou obcí a podnikatelskou sférou, mimo jiné rozvojem lidského kapitálu a investicemi do něj, což by mohlo zvýšit míru přenosu technologií do reálné ekonomiky. Zlepšení omezené kapacity litevských podniků k využívání externích znalostí a jejich používání k obchodním účelům by zvýšilo úroveň inovací.
(10)

Počet osob ohrožených chudobou a sociálním vyloučení zůstává v Bulharsku velmi vysoký. Pokroku při odstraňování chudoby a sociálního vyloučení brání přetrvávající problémy se začleňováním romské populace mezi pracovní sílu, usnadňováním přechodu ze školy do zaměstnání a zlepšováním dosahu a účinnosti politik v sociální oblasti, v oblasti zdravotní péče a na trhu práce. Režim zajišťující všeobecný minimální příjem disponuje velmi omezenou úrovní podpory a je s to obsáhnout jen omezenou část populace. Výše dávek je pod hranicí chudoby a navzdory vývoji průměrné a minimální mzdy v posledních letech nedošlo k jejímu zvýšení. Odhady týkající se dosahu uvedeného režimu naznačují, že velký počet osob, kterým jsou dávky určeny, je nedostává. Zlepšení dosažitelnosti dávek pro cílové skupiny při současném udržení fiskální odpovědnosti by pomohlo zmírnit chudobu.
(9)

Vzhledem ke klesajícímu počtu obyvatel v produktivním věku je důležité zvýšit míru účasti na trhu práce. To vyžaduje trvalé úsilí s cílem integrovat do pracovního trhu starší pracovníky, mladé lidi, dlouhodobě nezaměstnané a osoby s nízkou kvalifikací. Míra zaměstnanosti klesla v roce 2015 ze svého maxima před krizí v roce 2008, kdy byla na úrovni 70,6 %, o více než dva procentní body na 68,5 %, zatímco nezaměstnanost vzrostla z 6,4 % na 9,4 %. Míra zaměstnanosti starších osob se postupně zlepšuje, zůstávají však některé možnosti předčasného odchodu do důchodu v podobě rozšířených dávek v nezaměstnanosti pro starší pracovníky až do odchodu do důchodu (tzv. „tunel nezaměstnanosti“), což, pokud nebude redukováno, by mohlo omezit pozitivní dopad důchodové reformy schválené v roce 2016. Dopady změn ohledně parametrů týkajících se „tunelu nezaměstnanosti“ v předchozí důchodové reformě budou posouzeny v roce 2019. Dlouhodobá nezaměstnanost mezi roky 2008 a 2014 značně vzrostla, a sice z 1,2 % na 1,9 % celkové pracovní síly, přestože mnoho dlouhodobě nezaměstnaných se nakonec přestalo řadit mezi ekonomicky aktivní obyvatelstvo. Nezaměstnanost mladých lidí vzrostla v roce 2015 na 22,4 %. Nejvíce jsou nedostatečnou výkonností trhu práce postiženy osoby s nízkou kvalifikací. Škrty v rozpočtu na aktivní politiku na trhu práce v době, kdy je po takových opatřeních zvýšená poptávka, by mohly ohrozit příležitost uvedených skupin k návratu do práce. Z hlediska aktivace by komplexní systém sociálního zabezpečení se svými nejrůznějšími druhy dávek mohl vést ke značné neaktivitě a vzniku pastí nízké mzdy. Vzhledem k rozpočtovým škrtům v aktivní politice na trhu práce je odstranění těchto pastí a zavedení pobídek k přijímání práce, jako je více možností kombinovat práci a sociální dávky, obzvláště důležité. Příchod poměrně velkého počtu migrantů a uprchlíků do Finska v roce 2015 by mohl zvrátit následky stárnutí obyvatelstva, ovšem pouze pokud budou úspěšně začleněni do trhu práce a systému vzdělávání. Na trhu práce existují problémy se sladěním poptávky a nabídky, částečně způsobené strukturální změnou ekonomiky, neboť nová pracovní místa vznikají v jiných geografických oblastech a v jiných odvětvích, než ve kterých pracovní místa zanikají. Jsou potřeba opatření, díky nimž by bylo více dostupného bydlení v Helsinkách a okolí, a účinné politiky, jež by lidem pomohly doplnit si kvalifikaci a najít si práci.
(8)

Kromě deformací trhu s bydlením snižují disponibilní příjmy domácností také povinné nedaňové příspěvky do druhého pilíře důchodového systému. Druhý pilíř důchodového systému vykazuje dobré výsledky v oblasti kvality a přiměřenosti, má však nedostatky, pokud jde o mezigenerační spravedlnost, transparentnost a odolnost vůči finančním otřesům. Udržitelnost důchodového systému se v posledních letech zlepšila zvýšením zákonného věku odchodu do důchodu na 67 let do roku 2021, přičemž následně bude tento věk navázán na střední délku života. Penzijní příspěvky se v průměru snížily poté, co byla snížena maximální akruální sazba osvobozená od daně. Vhodné rozdělení nákladů a rizik v rámci jednotlivých generací a mezi generacemi nad rámec přijatých pravidel týkajících se indexace a finančních rezerv (rámec pro finanční posouzení) by domácnostem pomohlo vynakládat své finanční prostředky způsoby, jež by více podporovaly růst. Vláda oznámila svůj záměr zásadním způsobem se zapojením sociálních partnerů reformovat druhý důchodový pilíř, a vytvořit transparentnější a z pojistněmatematického hlediska spravedlivější systém.
(11)

Velký podíl populace v produktivním věku se neúčastní trhu práce. Jedním z hlavních důvodů této skutečnosti je předčasný odchod do důchodu, rovněž mezi muži v nejproduktivnějším věku. Předčasný odchod do důchodu je možný celých pět let před dosažením zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu a finanční pobídky, aby lidé pracovali do uvedeného věku (a déle), jsou nízké. Navíc se důchodový systém vyznačuje řadou zvláštních ustanovení pro specifické kategorie pracovníků a velkorysými možnostmi předčasného odchodu do důchodu pro některé profese. Zákonem stanovený věk odchodu do důchodu pro muže a ženy je slaďován a zvyšován na 67 let, avšak pouze pomalu. Stávající a budoucí přiměřenost důchodů je nízká a vytváří vysoké riziko chudoby ve vyšším věku, zejména u lidí s krátkým produktivním věkem.
(6)

Problémem na Slovensku zůstává dlouhodobá udržitelnost veřejných financí, což je dáno především tím, že podle projekcí porostou v souvislosti se stárnutím obyvatelstva náklady na zdravotnictví a důchody. Očekává se, že růst výdajů na důchody do roku 2060, způsobený stárnutím obyvatel, zde bude jeden z nejvyšších v Unii. Zákonem stanovená věková hranice pro odchod do důchodu je na Slovensku nastavena relativně nízko, což zčásti souvisí s faktory ovlivňujícími střední délku života. Hlavním faktorem, jenž náklady spojené se stárnutím obyvatelstva ovlivňuje, jsou výdaje na zdravotnictví. Podle projekcí by měly veřejné výdaje na zdravotnictví v dlouhodobém horizontu výrazně růst, byť z relativně nízké výchozí úrovně. Zdravotní ukazatele na Slovensku zůstávají navzdory určitému zlepšení velmi nízké. S cílem zvýšit ve zdravotnictví nákladovou efektivnost přijímá vláda opatření v oblasti lůžkové i ambulantní péče a nadále se snaží zavést integrovaný model péče. Úspěch této reformy bude pravděpodobně záviset na tom, jak se za ni budou zasazovat hlavní zúčastněné strany, dále na integraci zdravotnických středisek a nemocnic a na náležitém personálním vybavení. Několik veřejných nemocnic se nadále nachází v obtížné finanční situaci, přestože byla v tomto sektoru přijata opatření, jež omezují další hromadění dluhů. Na problémy stále naráží i snaha zvrátit negativní výdajové trendy, např. cestou restrukturalizace nemocničních kapacit, zavádění systému prospektivních náhrad a posilování konkurence v zadávání veřejných zakázek ve zdravotnictví. Pokud jde o ambulantní péči, mají praktičtí lékaři slabé postavení v tom smyslu, že se na ně pacienti obracejí příliš zřídka, než navštíví lékaře specializovaného. Tento stav je zčásti dán suboptimálním rozdělením pravomocí mezi praktickými a specializovanými lékaři a svádí k nadužívání nákladnější specializované péče. Co se týče zdanění, vládní opatření k boji proti daňovým podvodům přispěla k lepšímu výběru daní, zejména v oblasti daně z přidané hodnoty (DPH). Výpadek z příjmů z DPH však zůstává vysoký, což svědčí o přetrvávajících problémech s dodržováním předpisů. Silný důraz na výběr DPH v posledních letech oslabil pozornost vůči dalším důležitým oblastem zdanění, např. zdanění příjmů. Navíc v důsledku zaměření na kontroly nemohly být dostatečně uplatňovány další funkce daňové správy, např. výběr daňových pohledávek. Uvedené nasvědčuje tomu, že pokud jde o alokaci zdrojů, je v daňovém systému dán prostor ke zlepšení. Strategie, jež by vymezila cíle v oblasti dodržování předpisů, dosud vypracována nebyla.