ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(9)

Celkový vývoj mezd byl umírněný a odpovídal vysoké nezaměstnanosti a potřebě podporovat obnovení vnější rovnováhy, a to v souladu s růstem produktivity ve střednědobém výhledu. Kolektivní vyjednávání na úrovni jednotlivých odvětví mělo pro tento trend podpůrný účinek, ačkoli vlastnosti systému kolektivního vyjednávání jsou pro oblast působnosti úprav na úrovni jednotlivých podniků stále omezující. V souvislosti s nízkou inflací a vysokou nezaměstnaností byla minimální mzda v lednu 2016 zvýšena z 505 na 530 EUR měsíčně a počítá se s jejím dalším postupným navyšováním až na 600 EUR měsíčně v roce 2019 (vyplácí se čtrnáct krát ročně). Portugalsko se pohybuje uprostřed žebříčku zemí EU, pokud jde o výši minimální mzdy v poměru k průměrné mzdě, ale patří k zemím s nejvyšší minimální mzdou v poměru ke mzdě mediánové. Tato skutečnost napovídá, že rozložení mezd v Portugalsku je velmi nerovnoměrné ve prospěch nižších mezd a že na základě dalšího zvýšení minimální mzdy může rychle vzrůst podíl pracovníků, kteří ji pobírají, což se v roce 2016 týká téměř čtvrtiny všech zaměstnanců. Toto opatření by sice mohlo pomoci snížit míru chudoby pracujících, má ale také za následek výraznější stlačování struktury mezd, čímž se vytváří tlak ke zvyšování mezd celkově. Pokud současně nedochází ke zvyšování produktivity, jsou ohroženy výhledy zaměstnanosti a konkurenceschopnosti, a to zejména u odvětví s vysokým podílem lidské práce. Může být rovněž snížena motivace investovat do dovedností.
(11)

Potenciál trhu práce některých skupin obyvatel, zejména žen a lidí z přistěhovaleckého prostředí, je nadále nedostatečně využíván a stále přetrvávají demotivační faktory, zejména pro osoby přinášejících druhý příjem do domácnosti. Zvláštní charakteristiky daňového systému a zdravotního pojištění odrazují osoby přinášející druhý příjem do domácnosti od nástupu do práce nebo zvýšení počtu odpracovaných hodin. Mimo jiné i proto pracuje v zemi malý podíl žen na plný úvazek a průměrný počet hodin, které ženy odpracují, patří i přes vysokou míru zaměstnanosti žen k nejnižším v Unii. Přestože jako vedlejší produkt zavedení minimální mzdy došlo k menšímu přesunu z tzv. minijobů na standardní zaměstnání, formou minijobů stále pracuje přibližně sedm milionů zaměstnanců (přičemž pro 5 milionů z nich je minijob jejich jedinou výdělečnou činností). Osvobození minijobů od daně z příjmu fyzických osob a v mnoha případech i od veškerých zaměstnaneckých příspěvků na sociální zabezpečení může pracovníky odradit od toho, aby přecházeli do zaměstnání, kde by jejich výdělek převyšoval strop pro minijoby stanovený na 450 EUR měsíčně. V mnoha případech je tento demotivační faktor ještě výraznější, jestliže se jedná o manžele podléhající společnému zdanění příjmů. Pozitivní dopad mírného zvýšení několika příspěvků a kompenzace fiskální brzdy na příjmy domácností a spotřebu by mohl být do značné míry znehodnocen nárůstem sociálních příspěvků zaměstnanců. Daňové zatížení na úrovni minimální mzdy je v porovnání s ostatními členskými státy vysoké, což má za následek nižší příjmy na spodním konci mzdové stupnice. Snížení příspěvků zaměstnanců na sociální zabezpečení nebo daně z příjmu fyzických osob, včetně poskytování cílených příspěvků nebo náhrad, by toto daňové zatížení snížilo, čímž by se zase zvýšil čistý příjem osob s nízkými příjmy, a tím možnosti spotřeby.
(6)

Na Rakousko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a přechodné pravidlo pro zadlužení. Ve svém programu stability z roku 2016 vláda očekává zhoršení celkového schodku vládního sektoru na 1,6 % HDP v roce 2016 a následně postupné snižování na 0,4 % HDP v roce 2020. Předpokládá se, že střednědobý rozpočtový cíl – strukturální schodek ve výši 0,45 % HDP do roku 2016 a revidovaný na 0,5 % HDP od roku 2017 – bude od roku 2018 splněn. Avšak na základě přepočteného strukturálního salda by byl střednědobý rozpočtový cíl splněn teprve od roku 2019. Podle programu stability měl poměr veřejného dluhu k HDP v roce 2015 dosáhnout své maximální hodnoty 86,2 % a poté postupně klesat až na 76,6 % v roce 2020. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je reálný. Opatření, kterými je zapotřebí podpořit plánované cíle, pokud jde o schodky od roku 2017, nebyla dostatečně upřesněna. Z prognózy Komise z jara 2016 vyplývá riziko určité odchylky v roce 2016. Pokud by se však z posouzení vyloučil také dodatečný dopad mimořádného přílivu uprchlíků, který se v současné době předpokládá pro rok 2016, pak by Rakousko v roce 2016 mělo splňovat ustanovení Paktu o stabilitě a růstu. Za předpokladu nezměněné politiky hrozí v roce 2017 významná odchylka od doporučené korekce. Předpokládaná odchylka v roce 2017 by však již nebyla významná po přihlédnutí k další výjimce spojené s rozpočtovými důsledky mimořádného přílivu uprchlíků, která bude možná pro rok 2016 udělena. Předpokládá se, že Rakousko v roce 2016 dodrží přechodné pravidlo týkající se zadlužení a v roce 2017 po skončení přechodného období i referenční hodnotu pro snižování dluhu. Na základě posouzení programu stability a s ohledem na prognózu Komise z jara 2016 spatřuje Rada riziko, že Rakousko ustanovení Paktu o stabilitě a růstu nedodrží. Proto budou nutná další opatření, aby byl v letech 2016 a 2017 zajištěn soulad.
(5)

Na Švédsko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Ve svém konvergenčním programu z roku 2016 vláda v průběhu programového období plánuje dosáhnout celkového salda ve výši – 0,4 % HDP a nadále splňovat střednědobý rozpočtový cíl v podobě strukturálního schodku ve výši 1 % HDP. Podle konvergenčního programu má poměr veřejného dluhu k HDP v roce 2016 klesnout na 42,5 % a v roce 2019 má dále klesat na 39,1 %. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je do roku 2016 reálný a opatrný pro období po tomto roce. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je reálný až do roku 2016 a pro roky následující je obezřetný. Podle prognózy Komise z jara 2016 by mělo strukturální saldo činit – 0,5 % HDP v roce 2016 a – 0,9 % HDP v roce 2017, a překročit tak střednědobý rozpočtový cíl. Možné budoucí odchylky by byly posouzeny na základě požadavku udržet strukturální saldo na střednědobém rozpočtovém cíli. Na základě posouzení konvergenčního programu a s ohledem na prognózu Komise z jara 2016 se Rada domnívá, že Švédsko by mělo ustanovení Paktu o stabilitě a růstu dodržet.
(8)

Celková úroveň investování v Dánsku je od prudkého propadu soukromých investic v době hospodářské krize nízká. Částečně to odráží nízkou úroveň investic do bydlení po té, co praskla bublina na trhu s nemovitostmi, a nevyužitou kapacitu korporátního sektoru. Intenzivnější podpora investic by Dánsku pomohla posílit hospodářský růst a zvýšit produktivitu. Překážky pro investice byly zjištěny v odvětví služeb a výzkumu. V odvětví maloobchodu a stavebnictví existují překážky pro vstup, což negativně ovlivňuje konkurenci a růst produktivity. Mohlo by se vynaložit větší úsilí na podporu transformace výsledků univerzitního výzkumu do podnikových inovací.
4)

Zaměřit se na konkrétní potřeby registrované dlouhodobě nezaměstnané osoby v dohodě o pracovní integraci kombinující příslušné služby a opatření poskytované různými organizacemi. a) V dohodě o pracovní integraci by měly být výslovně uvedeny cíle, harmonogram a povinnosti, jež registrovaná dlouhodobě nezaměstnaná osoba musí splňovat, například aktivně hledat pracovní místo, přijmout nabídku vhodné práce a aktivně se zapojovat do opatření v oblasti vzdělávání či odborné přípravy, rekvalifikace či zaměstnanosti. b) Dohoda o pracovní integraci by měla rovněž vymezovat nabídku poskytovatele nebo poskytovatelů služeb určenou dlouhodobě nezaměstnané osobě. V závislosti na dostupnosti v členských státech a na základě individuálních okolností registrované dlouhodobě nezaměstnané osoby by dohoda o pracovní integraci mohla zahrnovat pomoc při hledání zaměstnání i po jeho nalezení, uznávání neformálního a informálního učení, sociální rehabilitaci, poradenství a doporučení, vzdělávání, odborné vzdělávání a přípravu, pracovní zkušenosti, sociální podporu, předškolní vzdělávání a péči, služby zdravotní a dlouhodobé péče, poradenství při řešení dluhů a podporu na bydlení a dopravu. c) Dohoda o pracovní integraci by měla být pravidelně přezkoumávána s ohledem na změny individuální situace registrované dlouhodobě nezaměstnané osoby a v případě potřeby upravena s cílem usnadnit nástup této osoby do zaměstnání;
(2)

V návaznosti na zveřejnění zprávy „Addressing Base Erosion and Profit Shifting“ (Řešení problému eroze základu daně a přesouvání zisku) v únoru 2013 přijaly v září 2013 OECD a skupina zemí G20 patnáctibodový akční plán, jenž má erozi základu daně a přesouvání zisku řešit. Výsledkem společné práce bylo v říjnu 2015 zveřejnění závěrečných zpráv k opatření č. 6 (zamezení výhod z úmluvy udělovaných za nepřiměřených okolností) a č. 7 (zamezení umělému vyhýbání se statusu stálé provozovny). Obě zprávy navrhují, aby byla změněna vzorová úmluva OECD o daních z příjmu a majetku a aby byla v souladu s mandátem projektu OECD-G20 do konce roku 2016 začleněna do mnohostranného nástroje, kterým se provádějí výsledky práce na otázkách souvisejících s daňovými úmluvami. Změny navrhované v obou zprávách mají společně umožnit státům, aby řešily problematické prvky v daňových úmluvách, které souvisejí s erozí základu daně a přesouváním zisku.
(7)

Politiky členských států ke snížení míry předčasných odchodů ze vzdělávání a odborné přípravy v souladu s doporučením Rady ze dne 28. června 2011 (1) a se závěry Rady ze dne 23. listopadu 2015 o politikách snižování míry předčasných odchodů ze vzdělávání, které se opírají o opatření v oblasti prevence, zásahu a nápravy, mají pozitivní účinek. V roce 2015 byla průměrná míra předčasných odchodů ze vzdělávání v Unii ve věkové skupině 18–24 let přibližně o jeden procentní bod vyšší než hlavní cíl strategie Evropa 2020 ve výši 10 %, mezi členskými státy však existovaly značné rozdíly. Dokonce i v případě, že by hlavního cíle bylo dosaženo, čelilo by zbývajících 10 % osob v dospělosti vážným problémům při přístupu k trvalému zaměstnání. Kromě stále existují vysoké počty osob starších 25 let, které odešly ze vzdělávání předčasně a z nichž mnohé jsou státními příslušníky třetích zemí a dalšími osobami z rodin migrantů či ze znevýhodněného prostředí.
(24)

Vzhledem k nárůstu počtu žádostí podaných v Řecku od té doby, co se provádí prohlášení EU a Turecka, má o to větší význam existence plně obsazeného odvolacího orgánu, který bude schopen zvládnout očekávaný výrazný nárůst počtu odvolání. Efektivnost výborů by se měla zvýšit, aniž by to mělo dopad na jejich kvalitu a na nezávislost členů výborů. Zejména by mohla být zasedání odvolacích výborů častější, při přípravě rozhodnutí by mohly využívat právní pomoci, měly by se specializovat a jejich členové by měli pracovat na plný úvazek. Mělo by se také zapojit více podpůrného personálu (29). Rovněž by se mělo provádět průběžné posouzení potřeb na základě počtu odvolání, která jsou v současné době projednávána u různých odvolacích subjektů a která budou tyto subjekty pravděpodobně vyřizovat, s cílem posoudit, zda je počet výborů dostatečný a pracovní postupy odpovídající.
7)

Řecko se žádá, aby do 31. října 2016 předložilo zprávu o pokroku při provádění tohoto doporučení a doporučení ze dne 15. června a 10. února 2016. Tato zpráva by měla konkrétně obsahovat popis opatření přijatých za účelem nápravy dosud nevyřešených nedostatků uvedených v tomto doporučení, včetně způsobu, jakým řecké orgány zajistily nebo plánují zajistit potřebné lidské a materiální zdroje uvedené v bodech 1 až 5 tohoto doporučení. Tyto zprávy by měly rovněž obsahovat popis průběžného posouzení potřeb uvedeného v bodech 1 až 3 tohoto doporučení. Tato zpráva by měla obsahovat rovněž tyto informace: a) celkovou současnou a plánovanou trvalou a dočasnou přijímací kapacitu pro ubytování žadatelů o mezinárodní ochranu a charakter této kapacity; b) celkový počet žádostí o azyl dosud nevyřízených v prvním stupni; c) úplné údaje o všech dosud nevyřízených případech odvolání a o rozhodnutích vydaných ve druhém stupni, včetně případů týkajících se přípustnosti, jak novými odvolacími výbory, tak odvolacími výbory „pro nevyřízené případy“; d) celkový počet současných a plánovaných pracovníků pro vyřizování žádostí o azyl zaregistrovaných u azylové služby a pro ředitelství pro přijímání; a e) celkový a plánovaný počet pracovníků a počet výborů, jejichž provoz odvolací orgán postupně zahájil.
(10)

Rady pro produktivitu by měly vykonávat svou činnost nepřetržitě. Své analýzy by měly zveřejňovat a měly by vydávat výroční zprávu, která by mohla být začleněna do již existující zprávy. Nezávislé poradenství poskytnuté těmito radami, mimo jiné prostřednictvím výročních zpráv, by mohly využívat členské státy a Komise v rámci evropského semestru a postupu při makroekonomické nerovnováze.
(6)

Podle čl. 10 odst. 2 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1466/97 má Rada dotčenému členskému státu do jednoho měsíce ode dne zaslání varování vydat doporučení ohledně nezbytných politických opatření. Nařízení (ES) č. 1466/97 stanoví, že doporučení dá členskému státu lhůtu v délce nejvýše pěti měsíců pro nápravu odchýlení. Na tomto základě se pro Rumunsko jeví lhůta pro nápravu odchýlení do 15. října 2017 jako přiměřená. V uvedené lhůtě by mělo Rumunsko podat zprávu o opatřeních, která v reakci na toto doporučení přijalo.
(5)

Vzájemné poskytování osobních údajů prostřednictvím systému včasného varování a reakce by mělo být prováděno v souladu s požadavky směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (5) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (6). I když směrnice 95/46/ES a nařízení (ES) č. 45/2001 zpravidla brání zpracování zvláštních kategorií osobních údajů, včetně údajů týkajících se zdraví jednotlivce, je takové zpracování nicméně povoleno, pokud je to nutné k ochraně životně důležitých zájmů subjektu údajů, v souladu s čl. 8 odst. 2 písm. c) směrnice 95/46/ES a čl. 10 odst. 2 písm. c) nařízení (ES) č. 45/2001, a také z důvodů významného veřejného zájmu, jsou-li poskytnuta vhodná ochranná opatření, jak je stanoveno v právu Unie nebo členského státu, v souladu s čl. 8 odst. 4 a čl. 10 odst. 4 uvedených aktů.
(11)

Transparentnost a uznávání dovedností a kvalifikací patří mezi nové priority uvedené ve společné zprávě Rady a Komise pro rok 2015 o provádění strategického rámce evropské spolupráce v oblasti vzdělávání a odborné přípravy (ET 2020). Zpráva zdůrazňuje, že by evropský rámec kvalifikací měl být dále rozvíjen za účelem zvýšení transparentnosti a srovnatelnosti kvalifikací. Pokud jde o nově příchozí migranty, zpráva rovněž poukazuje na to, že stávající nástroje transparentnosti by mohly napomoci k lepšímu porozumění zahraničním kvalifikacím v Unii a naopak.
(10)

S cílem zajistit, aby spotřebitelé plně chápali důsledky přechodu na WLTP, by měly všechny zúčastněné strany uspořádat informační kampaně nebo se na nich podílet a vysvětlit vliv nového zkušebního postupu na hodnoty spotřeby paliva a emisí CO2. Do těchto informačních kampaní by se měly zapojit veřejné orgány, spotřebitelské organizace, organizace na ochranu životního prostředí a nevládní organizace, sdružení řidičů a automobilový průmysl.
(8)

Při řešení hrozeb pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost mohou pomoci moderní technologie pro sledování dopravních toků, zejména na dálnicích a dalších významných silnicích určených členskými státy. Z tohoto hlediska by tedy mělo být pro účely prosazování práva podporováno používání systémů monitorování a sledování umožňujících automatické rozpoznávání poznávacích značek, s výhradou platných předpisů týkajících se sledování pomocí kamerového systému, včetně záruk ochrany údajů. To by mohlo pomoci při sledování hlavních evropských dopravních koridorů, které využívá značný počet cestujících a vozidel k přesouvání po celé Unii, aniž by došlo k nepřiměřenému dopadu na dopravní tok.
12.

Členské státy by měly: a) v maximální možné míře sloučit v jeden procesní krok správní slyšení vedená příslušnými orgány k různým účelům, například pro udělení povolení k pobytu, pro navracení nebo zajištění. Měly by se více využívat i moderní způsoby pořádání slyšení se státními příslušníky třetích zemí, například videokonference; b) k podání odvolání proti rozhodnutí o navrácení stanovit co nejkratší lhůtu, jakou ve srovnatelných situacích ukládají vnitrostátní právní předpisy, aby se zabránilo zneužívání práv a postupů, zejména podávání odvolání krátce před plánovaným datem vyhoštění; c) zajistit, aby byl automatický odkladný účinek odvolání proti rozhodnutí o navrácení přiznán pouze tehdy, je-li to nezbytné k dosažení souladu s čl. 19 odst. 2 a článkem 47 Listiny; d) předcházet opakovanému posuzování rizika porušení zásady nenavracení, pokud bylo její dodržování posouzeno již při jiných řízeních, posouzení je konečné a v individuální situaci dotčených státních příslušníků třetích zemí nedošlo ke změně.
(15)

Dne 14. října 2016 přijala Benátská komise k zákonu z 22. července 2016 své stanovisko (9). Benátská komise ve svém stanovisku podotkla, že tento zákon obsahuje oproti zákonu z 22. prosince 2015, který byl předmětem jejího stanoviska z března 2016, některá zlepšení. Stanovisko nicméně hodnotí tato zlepšení jako příliš omezená co do rozsahu, jelikož další ustanovení zákona v podobě, v jaké byl přijat, by významným způsobem zpomalily a mařily práci Ústavního soudu, což by mohlo vést k neefektivitě jeho práce, a rovněž by podkopávaly jeho nezávislost nadměrnou kontrolou jeho fungování ze strany zákonodárné a výkonné moci. Mezi tato ostatní ustanovení patří například ustanovení, která na žádost čtyř soudců umožňují odložit případ až na dobu šesti měsíců, nejvyššímu státnímu zástupci umožňují zablokovat jednání svou nepřítomností, nebo ustanovení týkající se pozastavení všech institucionálních případů na dobu šesti měsíců, po kterých by následovalo opětovné podání. Stanovisko rovněž kritizovalo systém navrhování kandidátů na funkci předsedy Ústavního soudu prezidentovi republiky, který by mohl vést k situaci, kdy by byl jmenován kandidát, který nepožívá podporu významného počtu soudců. Mimo to se kancelář předsedy vlády bez jakékoliv ústavní nebo zákonné opory pokusila mít pod kontrolou platnost rozsudků Ústavního soudu tím, že je odmítne publikovat. Stanovisko rovněž zdůraznilo, že problém jmenování soudců nebyl vyřešen v souladu s doporučením a že při provedení ustanovení zákona ze dne 22. července 2016, která předsedovi Ústavního soudu ukládají přidělovat případy v prosinci jmenovaným soudcům, by bylo v rozporu s rozsudky Ústavního soudu, které jsou všeobecně závazné, a zavazují tedy i všechny státní orgány, včetně Ústavního soudu a jeho předsedy. Ve stanovisku je uveden závěr, podle nějž si polský parlament přijetím zmíněného zákona prakticky uzurpoval pravomoc ke změně Ústavy, ke které nebyl oprávněn, když jednal jen jako běžný zákonodárce. Ve stanovisku se uvádí, že Parlament a vláda Polské republiky nadále zpochybňují pozici Ústavního soudu jakožto konečného arbitra ústavnosti a tuto pravomoc si vyhrazují pro sebe: vytváří nové překážky efektivnímu fungování Ústavního soudu a svým jednáním dále ohrožují jeho nezávislost. Podle stanoviska parlament a vláda prostřednictvím prodlužování ústavní krize mařily činnost Ústavního soudu, který nemůže vykonávat svou ústavní roli strážce demokracie, právního státu a lidských práv. Vláda Polské republiky se rozhodla nezúčastnit jednání Benátské komise konané dne 14. října 2016, a to proto, že stanovisko Benátské komise je podle ní jednostranné a nezohledňuje postoj polské vlády.
7.

Členské státy, provozovatelé potravinářských podniků, výrobci, zpracovatelé a distributoři materiálů určených pro styk s potravinami a další zúčastněné strany by měly úřadu EFSA poskytovat údaje z monitorování vyjádřené na základě celkového množství spolu s příslušnými informacemi, a to v elektronickém formátu pro předkládání zpráv, jejž úřad EFSA stanovil pro účely ukládání do jediné databáze. Údaje z monitorování by měly být pokud možno předloženy do 1. října 2017 a v dalším roce potom do 1. října 2018. Poslední výsledky by měly být předloženy do 28. února 2019. Případné dostupné údaje o výskytu předmětných látek z roku 2016, které nebyly dosud předloženy, by měly být v souladu s týmiž ustanoveními zaslány co nejdříve.
(7)

Dne 12. července 2016 Rada doporučila, aby Lotyšsko zajistilo, že se odchylka od střednědobého rozpočtového cíle v roce 2017 omezí na odchylky spojené se systémovou důchodovou reformou a hlavní strukturální reformou zdravotnictví. S ohledem na tyto odchylky by mělo být možné, aby se strukturální saldo v roce 2017 zhoršilo o maximálně 1,0 % HDP. Podle prognózy Komise z jara 2017 by mělo Lotyšsko tento požadavek v roce 2017 splnit. V roce 2018 by mělo Lotyšsko splnit svůj střednědobý rozpočtový cíl, a to s ohledem na povolené odchylky pro rok 2016 související s provedením systémové důchodové reformy a pro rok 2017 související s provedením strukturální reformy, jelikož dočasné odchylky se převádějí do období tří let. Podle prognózy Komise z jara 2017 to je v souladu s maximální nominální mírou růstu čistých primárních veřejných výdajů (6) ve výši 6,0 % v roce 2018, což odpovídá zhoršení strukturálního salda ve výši 0,3 % HDP. Při nezměněné politice existuje riziko, že se Lotyšsko od uvedeného požadavku značně odchýlí. Celkově se Rada domnívá, že bude nutné přijmout v roce 2018 další opatření, aby bylo možné ustanovení Paktu o stabilitě a růstu dodržet.
(7)

Vzhledem k předpokládanému zvýšení nákladů plynoucích ze stárnutí obyvatelstva přetrvávají obavy ohledně dlouhodobé fiskální udržitelnosti. V souladu s důchodovou reformou z roku 2012 by měla být každých pět let od přijetí reformy mapována a vyhodnocována udržitelnost důchodového systému. Vláda provedla první hodnocení již v roce 2016. Ačkoli z přezkumu vyplývá, že důchodový systém nadále zaznamenává opakující se přebytek, který umožnil vytvoření značných rezerv, od roku 2023 se v důchodovém systému očekává záporný provozní zůstatek ve smyslu poměru mezi výdaji na dávky a odvody. Podle posledních revidovaných projekcí počtu obyvatel vypracovaných Eurostatem bude předpokládaný nárůst populace méně významný, než se původně předpokládalo. To bude mít dopad na index závislosti, který se bude zvyšovat rychleji, než se očekávalo, a důsledkem bude vyšší předpokládaný nárůst veřejných výdajů na důchody. V rozporu s předchozím doporučením Rady z roku 2016 nedošlo k žádnému pokroku, pokud jde o navázání zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu na střední délku života. Lucembursko je jediným členským státem, který na léta 2013–2060 nestanovil zvýšení zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu. Lucembursko má v Unii nejvyšší předpokládaný nárůst podílu, jejž budou v populaci do roku 2060 zaujímat osoby závislé na péči. Pokud jde o předčasný odchod do důchodu, dosáhlo Lucembursko omezeného pokroku. Návrh zákona, jímž se systémy předčasného odchodu do důchodu mění, byl sice parlamentu předložen v červenci 2015, dosud však nebyl přijat. Celkově lze konstatovat, že předčasný odchod do důchodu zůstává rozšířeným jevem a pobídky pro setrvání v práci jsou i nadále ojedinělé. Po revizi demografických vyhlídek čelí Lucembursko dalším rizikům plynoucím z výdajů na dlouhodobou péči. Tyto výdaje vyjádřené jako podíl HDP jsou již na jedné z nejvyšších úrovní mezi členskými státy a do roku 2060 se mají zvýšit z 1,5 % na 3,2 % HDP (což je více než dvojnásobek oproti stávající úrovni). Projekt reformy pojištění dlouhodobé péče projednává parlament.