ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2016/1349

ze dne 5. srpna 2016,

kterým se stanoví ekologická kritéria pro udělování ekoznačky EU obuvi

(oznámeno pod číslem C(2016) 5028)

(Text s významem pro EHP)

EVROPSKÁ KOMISE,

s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,

s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 66/2010 ze dne 25. listopadu 2009 o ekoznačce EU (1), a zejména na čl. 6 odst. 7 a čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,

po konzultaci s Výborem pro ekoznačku Evropské unie,

vzhledem k těmto důvodům:

Cílem revidovaných ekologických kritérií je zejména podpora produktů, které mají menší dopad na životní prostředí (především pokud jde o vyčerpávání přírodních zdrojů a o emise z výrobních procesů, jež jsou vypouštěny do vody, vzduchu a půdy), po celou dobu svého životního cyklu přispívají k ekologicky udržitelnému rozvoji, mají dlouhou životnost a omezují přítomnost nebezpečných látek.

Revidovaná ekologická kritéria a související požadavky na posuzování a ověřování by měly platit po dobu šesti let ode dne přijetí tohoto rozhodnutí, při zohlednění inovačního cyklu u této skupiny produktů.

Rozhodnutí 2009/563/ES by proto mělo být nahrazeno.

Pro výrobce, jejichž výrobkům byla udělena ekoznačka EU pro obuv na základě ekologických kritérií uvedených v rozhodnutí 2009/563/ES, je záhodno stanovit přechodné období, aby se zajistilo, že budou mít dostatek času na přizpůsobení svých výrobků revidovaným ekologickým kritériím a požadavkům. Výrobci by také měli mít možnost podávat po dostatečně dlouhou dobu žádosti vypracované podle ekologických kritérií stanovených v rozhodnutí 2009/563/ES, nebo podle revidovaných ekologických kritérií stanovených v tomto rozhodnutí.

PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

Článek 1

1. Skupina produktů „obuv“ zahrnuje veškeré výrobky, které jsou určeny k ochraně nebo krytí nohou a mají aplikovánu podešev, jež přichází do styku se zemí. S výhradou výjimek stanovených v odstavci 3 spadá do této skupiny obuv uvedená v příloze II směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/11/ES (3) a ochranná obuv, na niž se vztahuje směrnice Rady 89/686/EHS (4).

2. Obuv se může skládat z různých přírodních a/nebo syntetických materiálů v souladu se směrnicí 94/11/ES.

3. Tato skupina produktů nezahrnuje:

c)

Článek 2

Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:

„biologicky inherentně rozložitelnou chemickou látkou“ látka, která při použití některé z těchto zkušebních metod vykazuje za 28 dnů rozklad 70 % rozpuštěného organického uhlíku nebo vykazuje za 28 dnů 60 % teoretického maxima spotřeby kyslíku nebo uvolnění oxidu uhličitého: ISO 14593, OECD 302 A, ISO 9887, OECD 302 B, ISO 9888, OECD 302 C.

„snadno biologicky rozložitelnou chemickou látkou“ látka, která při použití některé z těchto zkušebních metod vykazuje za 28 dnů rozklad 70 % rozpuštěného organického uhlíku nebo vykazuje za 28 dnů 60 % teoretického maxima spotřeby kyslíku nebo uvolnění oxidu uhličitého: OECD 301 A, ISO 7827, OECD 301 B, ISO 9439, OECD 301 C, OECD 301 D, ISO 10708, OECD 301 E, OECD 301 F, ISO 9408.

Článek 3

Aby mohla být výrobku udělena ekoznačka EU podle nařízení (ES) č. 66/2010, musí spadat do skupiny produktů „obuv“, jak je definována v článku 1 tohoto rozhodnutí, a musí splňovat ekologická kritéria a související požadavky na posuzování a ověřování stanovená v příloze tohoto rozhodnutí.

Článek 4

Ekologická kritéria pro skupinu produktů „obuv“ a související požadavky na posuzování a ověřování platí po dobu šesti let ode dne přijetí tohoto rozhodnutí.

Článek 5

Pro správní účely se skupině produktů „obuv“ přiděluje číselný kód „017“.

Článek 6

Rozhodnutí 2009/563/ES se zrušuje.

Článek 7

1. Žádosti o ekoznačku EU pro výrobky spadající do skupiny produktů „obuv“ podané přede dnem přijetí tohoto rozhodnutí se odchylně od článku 6 hodnotí podle podmínek stanovených v rozhodnutí 2009/563/ES.

2. Žádosti o ekoznačku EU pro výrobky spadající do skupiny produktů „obuv“ podané do dvou měsíců ode dne přijetí tohoto rozhodnutí se mohou zakládat buď na kritériích stanovených v rozhodnutí 2009/563/ES, nebo na kritériích stanovených v tomto rozhodnutí. Žádosti se pak hodnotí podle kritérií, na nichž jsou založeny.

3. Licence na ekoznačku EU udělené v souladu s kritérii stanovenými v rozhodnutí 2009/563/ES se smí používat po dobu dvanácti měsíců ode dne přijetí tohoto rozhodnutí.

Článek 8

Toto rozhodnutí je určeno členským státům.

(1) Úř. věst. L 27, 30.1.2010, s. 1.

(2) Rozhodnutí Komise 2009/563/ES ze dne 9. července 2009, kterým se stanoví ekologická kritéria pro udělování ekoznačky Společenství obuvi (Úř. věst. L 196, 28.7.2009, s. 27).

(3) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/11/ES ze dne 23. března 1994 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se označování materiálů používaných v hlavních částech obuvi prodávané spotřebiteli (Úř. věst. L 100, 19.4.1994, s. 37).

(4) Směrnice Rady 89/686/EHS ze dne 21. prosince 1989 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se osobních ochranných prostředků (Úř. věst. L 399, 30.12.1989, s. 18).

PŘÍLOHA

KRITÉRIA PRO UDĚLOVÁNÍ EKOZNAČKY EU A POŽADAVKY NA POSUZOVÁNÍ A OVĚŘOVÁNÍ

Kritéria pro udělování ekoznačky EU obuvi:

1. Původ kůží a kožek, bavlny, dřeva a korku a umělých celulózových vláken

2. Snížení spotřeby vody a omezení v procesu činění kůží a kožek

3. Emise vypouštěné do vody v souvislosti s výrobou usní, textilií a pryže

4. Těkavé organické sloučeniny

5. Nebezpečné látky ve výrobku a dílech obuvi

6. Seznam látek podléhajících omezení

7. Parametry přispívající k trvanlivosti

8. Sociální odpovědnost podniků s ohledem na pracovní aspekty

9. Balení

10. Informace uváděné na obalu

Posuzování a ověřování: U každého kritéria jsou uvedeny podrobné požadavky na posuzování a ověřování.

Je-li požadováno, aby žadatel předložil prohlášení, dokumentaci, rozbory, zprávy o zkouškách nebo jiné doklady dosvědčující splnění kritérií, mohou tyto podklady pocházet od žadatele nebo popřípadě od jeho dodavatele (dodavatelů) nebo jejich subdodavatelů.

Příslušné subjekty přednostně uznávají osvědčení vydaná orgány, které jsou akreditovány podle příslušné harmonizované normy pro zkušební a kalibrační laboratoře, a ověření provedená subjekty, které jsou akreditovány podle příslušné harmonizované normy pro orgány certifikující produkty, procesy a služby.

V náležitých případech lze použít jiné zkušební metody než ty, které se uvádějí u jednotlivých kritérií, pakliže je příslušný subjekt posuzující žádost uzná za rovnocenné.

V náležitých případech mohou příslušné subjekty vyžadovat podpůrnou dokumentaci a mohou provádět nezávislá ověření nebo inspekce na místě.

Hotovým výrobkem se rozumí jeden pár obuvi. Požadavky jsou stanoveny na základě těchto velikostí: podle francouzského číslování: 42 u pánské obuvi, 38 u dámské obuvi, 40 u unisexové obuvi, 32 u dětské obuvi (nebo na největší velikosti, jsou-li velikosti menší než francouzské číslo 32) a 26 u obuvi určené pro děti do tří let.

Není-li zvlášť uvedeno jinak, kritéria platí pro hotový výrobek, který se skládá z vrchu a podešve vyrobených z homogenních materiálů, a pro předměty, které tvoří hotový výrobek.

Žadatel předloží soupis materiálů produktu, ve kterém uvede všechny použité homogenní materiály a předměty. Váha každého základního materiálu se vyjadřuje v gramech a jako procentní podíl vrchu a podešve. Uvádí se celková jednotková hmotnost hotového výrobku.

Kritérium č. 6 se odvolává na seznam látek podléhajících omezení, který je uveden v dodatku. V seznamu je stanoven rozsah omezení a příslušné metody ověřování.

KRITÉRIA PRO UDĚLOVÁNÍ EKOZNAČKY EU

Kritérium č. 1 – Původ kůží a kožek, bavlny, dřeva a korku a umělých celulózových vláken a plastů

1.1 Požadavky na kůže a kožky

Surové kůže a kožky určené k použití v hotovém výrobku podléhají omezením uvedeným v kritériích 1.1 a) a b).

1.1 a) Kůže a kožky

Kritérium 1.1 a) platí, je-li obsah usně ve vrších nebo podešvích vyšší než 10,0 % hmotnostních kteréhokoli z těchto dílů.

Useň určená k použití v hotovém výrobku se smí vyrábět jen ze surových kůží a kožek, jež pocházejí ze zvířat chovaných na mléko či maso.

Posuzování a ověřování: Žadatel předloží prohlášení o splnění tohoto kritéria vydané výrobcem usně nebo dodavatelem kůží či kožek. V prohlášení musí být uvedeno, že podnik vyrábějící useň provádí u používaných surovin ověřovací zkoušky souladu a že surové kůže a kožky určené k použití v hotovém výrobku pocházejí ze zvířat chovaných na mléko či maso.

1.1 b) Zakázané kůže a kožky

V hotovém výrobku nesmí být použity surové kůže a kožky pocházející z druhů, které figurují na Červeném seznamu ohrožených druhů Mezinárodního svazu ochrany přírody (IUCN) (1) jako vyhynulé, vyhynulé v přírodě, kriticky ohrožené, ohrožené, zranitelné nebo téměř ohrožené.

Posuzování a ověřování: Žadatel předloží prohlášení o splnění tohoto kritéria vydané výrobcem usně nebo jejím dodavatelem. V prohlášení musí být upřesněno, z jakého zvířete materiál pochází, a musí v něm být uvedeno, že surové kůže a kožky určené k použití v hotovém výrobku nepocházejí z druhů, které podle klasifikace IUCN patří mezi vyhynulé, vyhynulé v přírodě, kriticky ohrožené, ohrožené, zranitelné nebo téměř ohrožené.

1.2 Bavlna a jiná přírodní celulózová vlákna ze semen

Kritérium 1.2 platí, je-li obsah bavlny ve vrších nebo podešvích vyšší než 10,0 % hmotnostních kteréhokoli z těchto dílů.

Bavlna, jež obsahuje nejméně 70,0 % hmotnostních recyklátu, je z požadavku kritéria 1.2 vyňata.

Bavlněná a jiná přírodní celulózová vlákna ze semen (dále jen „bavlna“) nepocházející z recyklace musí obsahovat určitý minimální podíl buď ekologicky pěstované bavlny (viz kritérium 1.2 a)), nebo bavlny pěstované v souladu se zásadami integrované ochrany rostlin (IPM) (viz kritérium 1.2 b)).

V případě textilií, kterým byla udělena ekoznačka EU na základě ekologických kritérií stanovených v rozhodnutí Komise 2014/350/EU (2), se má za to, že kritérium 1.2 splňují.

Posuzování a ověřování: Žadatel, nebo případně dodavatel materiálu předloží prohlášení o splnění tohoto kritéria.

V případě použití textilií nesoucích ekoznačku EU poskytne žadatel kopii osvědčení o této ekoznačce, jež prokazuje, že ekoznačka EU byla udělena v souladu s rozhodnutím 2014/350/EU.

Recyklát, je-li použit, musí být zpětně vysledovatelný až do fáze opětovného zpracování suroviny. K ověření poslouží certifikace dodavatelského řetězce nezávislou třetí stranou nebo dokumentace od dodavatelů surovin a subjektů provádějících opětovné zpracování.

1.2 a) Norma pro ekologickou produkci

S výjimkou obuvi určené pro děti do tří let musí být alespoň 10 % hmotnostních nerecyklovaných bavlněných vláken použitých ve výrobku vypěstováno v souladu s požadavky nařízení Rady (ES) č. 834/2007 (3), s normou National Organic Program (NOP) Spojených států amerických nebo s rovnocennými právními povinnostmi stanovenými obchodními partnery EU. Ekologická bavlna obsažená ve výrobku může pocházet z ekologické zemědělské produkce a zemědělské produkce ve fázi přechodu na ekologické zemědělství.

Alespoň 95 % hmotnostních nerecyklovaných bavlněných vláken použitých v obuvi určené pro děti do tří let musí být z ekologicky pěstované bavlny.

Pokud má být ekologicky pěstovaná bavlna smíšena s bavlnou vypěstovanou tradičním způsobem nebo v souladu se zásadami IPM, musí bavlna pocházet z odrůd, které nejsou geneticky modifikovány.

Tvrzení, že produkt je vyroben z ekologicky pěstované bavlny, lze vznést pouze tehdy, pokud podíl této bavlny na obsahu je alespoň 95 %.

Posuzování a ověřování: Žadatel, nebo případně dodavatel materiálu předloží prohlášení o splnění požadavku na obsah ekologicky pěstované bavlny spolu s doklady, v nichž nezávislý kontrolní subjekt certifikoval, že byla vyprodukována v souladu s požadavky na produkci a inspekce stanovenými v nařízení (ES) č. 834/2007, v souladu s americkou normou National Organic Program nebo v souladu s požadavky dalších obchodních partnerů. Ověření se předkládá u každé země původu.

Žadatel, nebo případně dodavatel materiálu doloží splnění požadavku na minimální obsah ekologicky pěstované bavlny, který je založen na ročním objemu bavlny zakoupené za účelem výroby hotového výrobku (hotových výrobků) a podle jednotlivých výrobních řad, a předloží záznamy transakcí a/nebo faktury dokládající množství nakoupené certifikované bavlny.

U bavlny vypěstované tradičním způsobem nebo v souladu se zásadami IPM, která se používá ve směsích z ekologicky pěstované bavlny, se za důkaz, že se jedná o stanovené odrůdy bavlny, považuje screeningový test na běžnou genetickou modifikaci.

1.2 b) Produkce bavlny v souladu se zásadami integrované ochrany rostlin (IPM) a omezení pesticidů

S výjimkou obuvi určené pro děti do tří let musí být alespoň 20 % hmotnostních nerecyklovaných bavlněných vláken použitých ve výrobku vypěstováno v souladu se zásadami integrované ochrany rostlin, jak je definuje program integrované ochrany rostlin Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO), nebo v souladu se systémy integrované produkce rostlin zahrnujícími zásady integrované ochrany rostlin.

Alespoň 60 % nerecyklovaných bavlněných vláken použitých v obuvi určené pro děti do tří let musí být vypěstováno v souladu se zásadami integrované ochrany rostlin.

Bavlna vypěstovaná v souladu se zásadami integrované ochrany rostlin a určená k použití v hotovém výrobku musí být vyprodukována bez použití kterékoli z těchto látek: aldikarb, aldrin, kamfechlor (toxafen), kaptafol, chlordan, 2,4,5-T, chlordimeform, cypermethrin, DDT, dieldrin, dinoseb a jeho soli, endosulfan, endrin, heptachlor, hexachlorbenzen, hexachlorcyklohexan (suma izomerů), methamidofos, methylparathion, monokrotofos, neonikotinoidy (klothianidin, imidakloprid, thiametoxam), parathion, pentachlorfenol.

Posuzování a ověřování: Žadatel, nebo případně dodavatel materiálu předloží prohlášení o splnění kritéria 1.2 b), a to spolu s doklady o tom, že alespoň 20 % hmotnostních nerecyklovaných bavlněných vláken obsažených ve výrobku nebo 60 % hmotnostních v případě obuvi určené pro děti do tří let bylo vypěstováno zemědělci, kteří se zúčastnili oficiálních školicích programů Organizace OSN pro výživu a zemědělství nebo vládních programů integrované ochrany rostlin či integrované produkce plodin a/nebo kteří byli auditováni v rámci systémů integrované ochrany rostlin certifikovaných třetí stranou. Ověření se provádí buď jednou ročně pro každou zemi původu, nebo na základě certifikace veškeré bavlny vypěstované v souladu se zásadami IPM zakoupené za účelem výroby daného produktu.

Žadatel, nebo případně dodavatel materiálu musí rovněž prohlásit, že při produkci bavlny pěstované v souladu se zásadami integrované ochrany rostlin nebyla použita žádná z látek uvedených v kritériu 1.2 b). Certifikační systémy integrované ochrany rostlin vylučující použití vyjmenovaných látek jsou akceptovány jako doklad o splnění tohoto kritéria.

1.3 Udržitelně získávané dřevo a korek

Kritérium 1.3 platí, je-li obsah dřeva či korku ve vrších nebo podešvích vyšší než 10,0 % hmotnostních kteréhokoli z těchto dílů.

Pro veškeré dřevo a veškerý korek musí být k dispozici certifikáty dodavatelského řetězce vystavené nezávislou třetí stranou v rámci certifikačních systémů, jako jsou Forest Stewardship Council (FSC), Programme for the Endorsement of Forest Certification (PEFC) nebo jejich ekvivalenty.

Veškeré surové dřevo a veškerý korek musí pocházet z geneticky nemodifikovaných odrůd a být kryty platnými osvědčeními o udržitelném obhospodařování lesů a certifikáty dodavatelského řetězce vystavenými nezávislou třetí stranou v rámci certifikačních systémů, jako jsou FSC, PEFC nebo jejich ekvivalenty.

Pokud certifikační systém dovoluje smíchávat ve výrobku nebo výrobní řadě necertifikovaný materiál s certifikovaným a/nebo recyklovaným, musí nejméně 70 % dřeva, respektive korku představovat udržitelný certifikovaný surový materiál a/nebo recyklovaný materiál.

Necertifikovaný materiál musí procházet ověřovacím systémem, který zajišťuje, že pochází z legálních zdrojů a splňuje veškeré další požadavky certifikačního systému na necertifikovaný materiál.

Certifikační orgány, které vydávají osvědčení o udržitelném obhospodařování lesů a/nebo provádějí certifikaci dodavatelského řetězce, musí být akreditovány nebo uznány uvedeným certifikačním systémem.

Posuzování a ověřování: U veškerého dřeva a korku používaného ve výrobku či výrobní řadě předloží žadatel, nebo případně dodavatel materiálu prohlášení o splnění tohoto kritéria, a to spolu s platným certifikátem (certifikáty) dodavatelského řetězce vydaným nezávislým subjektem, a prokáže, že alespoň 70 % dřeva či korku pochází z lesů či oblastí obhospodařovaných v souladu se zásadami udržitelného obhospodařování lesů a/nebo z recyklovaných zdrojů, jež splňují požadavky stanovené příslušným nezávislým certifikačním systémem dodavatelského řetězce. Jako nezávislé certifikace třetí stranou jsou akceptovány FSC, PEFC nebo rovnocenné systémy. V případě, že režim neobsahuje zvláštní požadavek, aby veškerý surový materiál byl odebírán z geneticky nemodifikovaných odrůd, je třeba předložit další důkazy za účelem prokázání této skutečnosti.

Jestliže výrobek nebo výrobní řada obsahuje necertifikovaný surový materiál, je třeba doložit, že podíl necertifikovaného surového materiálu nepřekračuje 30 % a že prošel ověřovacím systémem, který zajišťuje, že pochází z legálních zdrojů a splňuje veškeré další požadavky certifikačního systému na necertifikovaný materiál.

1.4 Umělá celulózová vlákna (včetně viskózy, modalu a lyocellu)

Kritérium 1.4 platí, je-li obsah umělých celulózových vláken ve vrších nebo podešvích vyšší než 10,0 % hmotnostních kteréhokoli z těchto dílů.

Umělá celulózová vlákna, jež obsahují nejméně 70,0 % hmotnostních recyklátu, jsou z požadavku kritéria 1.4 vyňata.

Alespoň 25,0 % nerecyklovaných celulózových vláken musí být vyrobeno ze dřeva, které bylo vyprodukováno v souladu se zásadami udržitelného obhospodařování lesů definovanými Organizací OSN pro výživu a zemědělství. Zbývající podíl nerecyklovaných celulózových vláken musí být tvořen celulózou pocházející z legálního lesního hospodářství a výsadby.

V případě textilních výrobků, kterým byla udělena ekoznačka EU na základě ekologických kritérií stanovených v rozhodnutí 2014/350/EU, se má za to, že kritérium č. 1.4 splňují.

Posuzování a ověřování: Žadatel, nebo případně dodavatel materiálu předloží prohlášení o splnění tohoto kritéria.

V případě použití textilních výrobků nesoucích ekoznačku EU poskytne žadatel kopii osvědčení o této ekoznačce, jež prokazuje, že ekoznačka EU byla udělena v souladu s rozhodnutím 2014/350/EU. V ostatních případech získá žadatel od výrobce (výrobců) vláken platné certifikáty dodavatelského řetězce vystavené třetí stranou, jež prokazují, že dřevitá vlákna byla vyprodukována v souladu se zásadami udržitelného obhospodařování lesů a/nebo pochází z legálních zdrojů. Jako nezávislé certifikace jsou akceptovány FSC, PEFC nebo rovnocenné systémy.

Výrobce vláken prokáže, že dodržel postupy náležité péče, jak stanoví nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 995/2010 (4), aby zajistil, že dřevo pochází z legální těžby. Jako doklad legální těžby jsou akceptovány platné licence udělené v rámci plánu EU pro prosazování práva, správu a obchod v oblasti lesnictví (FLEGT) nebo Úmluvy OSN o mezinárodním obchodu ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (CITES) a/nebo osvědčení vydaná třetí stranou.

Recyklát, je-li použit, musí být zpětně vysledovatelný až do fáze opětovného zpracování suroviny. K ověření poslouží certifikace dodavatelského řetězce nezávislou třetí stranou nebo dokumentace od dodavatelů surovin a subjektů provádějících opětovné zpracování.

1.5 Plasty

Plasty typu PVC se nesmí používat v žádné části výrobku.

Posuzování a ověřování: Žadatel, nebo případně dodavatel materiálu předloží prohlášení o splnění tohoto kritéria.

Kritérium č. 2 – Snížení spotřeby vody a omezení v procesu činění kůží a kožek

U surových kůží a kožek určených k použití v hotovém výrobku platí omezení co do spotřeby vody v procesu činění, jak je uvedeno v kritériu 2.1.

V případě usně používané ve výrobcích určených pro děti do tří let je omezeno chromočinění, jak je uvedeno v kritériu 2.2.

2.1 Spotřeba vody

Kritérium platí, je-li obsah usně ve vrších nebo podešvích vyšší než 10,0 % hmotnostních kteréhokoli z těchto dílů.

Spotřeba vody, vyjádřená jako roční průměrné množství vody spotřebované na jednu tunu surových kůží a kožek, nesmí překročit mezní hodnoty uvedené v tabulce č. 1.

Tabulka č. 1

Maximální povolená spotřeba vody při postupech činění

Kůže 28 m3/t Kožky 45 m3/t Třísločiněné usně 35 m3/t Vepřovice 80 m3/t Skopovice 180 l/kožka

Posuzování a ověřování: Žadatel předloží prohlášení o splnění tohoto kritéria vydané dodavatelem usně, nebo případně jejím výrobcem. V prohlášení je třeba uvést roční objem výroby usní a související spotřebu vody, a to na základě průměrných měsíčních hodnot za posledních dvanáct měsíců před podáním žádosti, měřeno podle množství vypouštěných odpadních vod.

Probíhá-li proces výroby usně na různých zeměpisných místech, žadatel nebo dodavatel usňového polotovaru předloží dokumentaci, ve které bude uvedeno, jaké množství vody (m3) bylo vypuštěno na množství zpracovaného usňového polotovaru v tunách (t), případně, jedná-li se o skopovice, na počet zpracovaných kožek, a to na základě průměrných měsíčních hodnot během dvanácti měsíců předcházejících podání žádosti.

2.2 Omezení v procesu činění kůží a kožek

V případě obuvi určené pro děti do tří let musí být surové kůže a kožky určené k použití v podšívkách a stélkách, jak je definováno v čl. 2 odst. 2, vyčiněny technologií, která nepracuje s chromem.

Posuzování a ověřování: U obuvi určené pro děti do tří let předloží žadatel prohlášení o splnění tohoto kritéria vydané výrobcem usně, nebo případně jejím dodavatelem, přičemž v prohlášení musí být uvedeno, že useň použitá ve vnitřních částech obuvi (v podšívce a/nebo stélce) byla vyčiněna bez použití chromu. V prohlášení je třeba uvést, jaké činidlo bylo při zpracovávání surových kůží a kožek použito.

Kritérium č. 3 – Emise vypouštěné do vody v souvislosti s výrobou usní, textilií a pryže

U textilií, usní a pryže určených k použití v hotovém výrobku platí omezení co do emisí vypouštěných do vody.

Kritérium platí vždy, když se useň, textilie nebo pryž používají ve vrších nebo podešvích a jejich podíl představuje více než 10,0 % hmotnostních kteréhokoli z těchto dílů.

3.1 Chemická spotřeba kyslíku v odpadních vodách vypouštěných z koželužen

Hodnota chemické spotřeby kyslíku v odpadních vodách, které jsou po čištění (v místě nebo jinde) vypouštěny z koželužen do povrchových vod, nesmí přesáhnout 200,0 mg/l.

Posuzování a ověřování: Žadatel, nebo případně dodavatel materiálu předloží prohlášení o splnění tohoto kritéria, a to spolu s podrobnou dokumentací a zprávami o zkouškách podle normy ISO 6060, jež prokazují dodržení tohoto kritéria na základě měsíčních průměrů za posledních šest měsíců před podáním žádosti. Údaje musí prokazovat splnění požadavku ze strany výrobního závodu, nebo je-li tekutý odpad čištěn mimo něj, ze strany provozovatele čistírny odpadních vod.

3.2 Chemická spotřeba kyslíku v odpadních vodách produkovaných při konečné úpravě textilu

Hodnota chemické spotřeby kyslíku ve vypouštěných odpadních vodách vznikajících při konečné úpravě textilu nesmí přesáhnout 20,0 g/kg zpracovávaných textilií.

Konečná úprava zahrnuje tepelnou fixaci, termosolové zpracování, potahování a impregnaci textilií. Tento požadavek platí pro mokré postupy uplatňované při konečné úpravě textilií. Splnění požadavku se měří za čistírnou odpadních vod, která je přímo v závodu, nebo za obecní čistírnou odpadních vod, do které jsou odpadní vody z místa zpracování odváděny.

V případě textilních výrobků, kterým byla udělena ekoznačka EU na základě ekologických kritérií stanovených v rozhodnutí 2014/350/EU, se má za to, že kritérium 3.2 splňují.

Posuzování a ověřování: Žadatel, nebo případně dodavatel materiálu předloží prohlášení o splnění tohoto kritéria.

V případě použití textilních výrobků nesoucích ekoznačku EU poskytne žadatel kopii osvědčení o této ekoznačce, jež prokazuje, že ekoznačka EU byla udělena v souladu s rozhodnutím 2014/350/EU.

V ostatních případech předloží žadatel, nebo případně dodavatel materiálu podrobnou dokumentaci a zprávy o zkouškách podle normy ISO 6060, jež prokazují dodržení tohoto kritéria na základě měsíčních průměrů za posledních šest měsíců před podáním žádosti. Údaje musí prokazovat splnění požadavku ze strany výrobního závodu, nebo je-li tekutý odpad čištěn mimo něj, ze strany provozovatele čistírny odpadních vod.

3.3 Chemická spotřeba kyslíku v odpadních vodách produkovaných při zpracovávání přírodní a syntetické pryže

Hodnota chemické spotřeby kyslíku v odpadních vodách, které vznikají při zpracovávání přírodní nebo syntetické pryže a po čištění (v místě nebo jinde) jsou vypouštěny do povrchových vod, nesmí přesáhnout 150,0 mg/l. Tento požadavek platí pro mokré postupy uplatňované při výrobě pryže.

Posuzování a ověřování: Žadatel, nebo případně dodavatel materiálu předloží prohlášení o splnění tohoto kritéria, a to spolu s podrobnou dokumentací a zprávami o zkouškách podle normy ISO 6060, jež prokazují dodržení tohoto kritéria na základě měsíčních průměrů za posledních šest měsíců před podáním žádosti. Údaje musí prokazovat splnění požadavku ze strany výrobního závodu, nebo je-li tekutý odpad čištěn mimo něj, ze strany provozovatele čistírny odpadních vod.

3.4 Chrom ve vyčištěných odpadních vodách z koželužen

Celková koncentrace chromu ve vyčištěných odpadních vodách z koželužen nesmí přesahovat 1,0 mg/l, jak je stanoveno v prováděcím rozhodnutí Komise 2013/84/EU (5).

Posuzování a ověřování: Žadatel nebo případně dodavatel(é) materiálu předloží prohlášení o splnění tohoto kritéria, které doloží zprávou o zkouškách, při nichž byla použita jedna z těchto zkušebních metod: ISO 9174, EN 1233 nebo EN ISO 11885 pro chrom, jež prokazují dodržení tohoto kritéria na základě měsíčních průměrů za posledních šest měsíců před podáním žádosti. Žadatel předloží prohlášení o dodržení nejlepších dostupných technik č. 10 a buď č. 11, nebo č. 12, které jsou ke snížení obsahu chromu ve vypouštěných odpadních vodách stanoveny v prováděcím rozhodnutí 2013/84/EU.

Kritérium č. 4 – Těkavé organické sloučeniny

Není-li uvedeno jinak, celkové průměrné množství těkavých organických sloučenin použitých při konečné výrobě obuvi nesmí překročit 18,0 gramů na 1 pár.

V případě obuvi, jež se řadí mezi osobní ochranné prostředky v souladu se směrnicí 89/686/EHS, nesmí celkové průměrné množství těkavých organických sloučenin použitých při konečné výrobě obuvi překročit 20,0 gramů na 1 pár.

Posuzování a ověřování: Žadatel předloží prohlášení o splnění tohoto kritéria, které podloží výpočtem celkového množství těkavých organických sloučenin použitých při konečné výrobě obuvi provedeným v souladu s normou EN 14602. Výpočet je třeba poskytnout spolu s výsledky zkoušek, popřípadě s dokumentací (vyžadují se záznamy o zakoupené usni, lepidlech, výrobcích pro konečnou úpravu a o výrobě obuvi samé).

V příslušných případech musí být také poskytnuta kopie osvědčení, které vydal certifikační orgán oznámený podle směrnice 89/686/EHS a které prokazuje, že se výrobek řadí mezi osobní ochranné prostředky.

Kritérium č. 5 – Nebezpečné látky ve výrobku a dílech obuvi

V hotovém výrobku a ve veškerých jeho homogenních materiálech či předmětech se v souladu s kritérii 5.1 a 5.2 omezuje přítomnost látek a směsí, jež splňují kritéria pro zařazení mezi látky vzbuzující mimořádné obavy podle článku 57 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 (6) nebo mezi látky či směsi, jež splňují kritéria pro klasifikaci, označování a balení podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 (7) z důvodu nebezpečnosti uvedené v tabulce č. 2.

Klasifikace nebezpečnosti, pokud jde o seznam látek vzbuzujících mimořádné obavy a o klasifikaci, označování a balení, jsou pro účely tohoto kritéria v tabulce č. 2 sdruženy do skupin podle nebezpečných vlastností.

Kritérium neplatí pro látky či směsi, které po zpracování mění své vlastnosti (tj. přestanou být biologicky dostupné nebo projdou chemickou změnou), takže zjištěné riziko už u nich nehrozí. To je rovněž případ chemických reakcí, při nichž se látky změní, jako je například polymerace, při které dochází ke kovalentnímu vázání monomerů či přísad.

V případě textilních výrobků, kterým byla udělena ekoznačka EU na základě ekologických kritérií stanovených v rozhodnutí 2014/350/EU, se má za to, že kritérium č. 5 splňují.

Tabulka č. 2

Uskupení nebezpečnosti látek, jejichž používání je omezeno

1. skupina nebezpečnosti – látky vzbuzující mimořádné obavy

Nebezpečnost, pro kterou se látka či směs řadí do 1. skupiny:

— látky figurující na seznamu látek vzbuzujících mimořádné obavy vedeném Evropskou agenturou pro chemické látky (ECHA) (8)

— karcinogenita, mutagenita nebo toxicita pro reprodukci kategorie 1 A nebo 1B: H340, H350, H350i, H360, H360F, H360D, H360FD, H360Fd, H360Df

2. skupina nebezpečnosti – nebezpečnost, pokud jde o klasifikaci, označování a balení

Nebezpečnost, pro kterou se látka či směs řadí do 2. skupiny:

— karcinogenita, mutagenita nebo toxicita pro reprodukci kategorie 2: H341, H351, H361f, H361d, H361fd, H362

— toxicita pro vodní prostředí kategorie 1: H400, H410

— akutní toxicita kategorie 1 a 2: H300, H310, H330,

— toxicita při vdechnutí kategorie 1: H304

— toxicita pro specifické cílové orgány kategorie 1: H370, H372

— Senzibilizace kůže kategorie 1: H317

3. skupina nebezpečnosti – nebezpečnost, pokud jde o klasifikaci, označování a balení

Nebezpečnost, pro kterou se látka či směs řadí do 3. skupiny:

— toxicita pro vodní prostředí kategorie 2, 3 a 4: H411, H412, H413

— akutní toxicita kategorie 3: H301, H311, H331, EUH070

— STOT (*) kategorie 2: H371, H373

5.1 Omezení látek vzbuzujících mimořádné obavy (SVHC)

Hotový výrobek ani žádné jeho homogenní materiály či předměty nesmí obsahovat látky, které byly identifikovány podle postupu popsaného v čl. 59 odst. 1 nařízení (ES) č. 1907/2006 a zařazeny na seznam látek vzbuzujících mimořádné obavy, v koncentracích převyšujících 0,10 % hmotnostních.

Pro látky uvedené na seznamu látek vzbuzujících mimořádné obavy, jsou-li obsaženy v hotovém výrobku nebo v některých homogenních materiálech či předmětech, které jsou jeho součástí, v koncentracích převyšujících 0,10 % hmotnostních, nelze udělit žádnou výjimku.

Prověřování musí vycházet ze zjištění, že by takovéto látky mohly být ve výrobku obsaženy.

Posuzování a ověřování: Žadatel předloží prohlášení o splnění tohoto kritéria, které v příslušných případech podloží prohlášeními od dodavatele materiálu, že v hotovém výrobku ani v žádném homogenním materiálu či předmětu, které jsou jeho součástí, nejsou přítomny látky vzbuzující mimořádné obavy v koncentracích převyšujících 0,10 % (hmotnostních). Prohlášení musí vycházet z poslední verze seznamu látek zveřejněného agenturou ECHA (9).

V případě použití textilních výrobků nesoucích ekoznačku EU poskytne žadatel kopii osvědčení o této ekoznačce, jež prokazuje, že ekoznačka EU byla udělena v souladu s rozhodnutím 2014/350/EU.

5.2 Omezení založené na látkách a směsích klasifikovaných podle CLP

S výjimkou podšívek a stélek definovaných v čl. 2 odst. 2 tohoto rozhodnutí platí toto kritérium, pokud je obsah jakéhokoli homogenního materiálu nebo předmětu ve vrších či podešvích vyšší než 3,0 % hmotnostních kteréhokoli z těchto dílů. V případě podšívek a stélek podléhá jakýkoli homogenní materiál či předmět, který je pro ně použit, omezení uvedenému v následujícím odstavci.

Látky a směsi, které spadají do skupin vymezených v tabulce č. 3 a splňují kritéria pro klasifikaci nebezpečnosti podle nařízení o klasifikaci, označování a balení v tabulce č. 2, nesmí být přítomny v žádném homogenním materiálu či předmětu, které jsou součástí hotového výrobku, v koncentracích převyšujících 0,10 % (hmotnostních).

Tabulka č. 3

Skupiny látek a směsí, pro které platí kritérium 5.2

— Účinné látky biocidních přípravků

— Barviva (včetně inkoustů, pigmentů a laků)

— Pomocné přenašeče, egalizační a disperzní činidla, nadouvadla, povrchově aktivní látky

— Likrovací přípravky

— Rozpouštědla

— Zahušťovadla tiskacích past, pojidla, zpevňovače a změkčovadla

— Zpomalovače hoření

— Síťovací činidla, lepidla

— Vodoodpudivé látky, látky zajišťující odolnost proti ušpinění a skvrnám

Používání některých látek a směsí uvedených v tabulce č. 3 je z požadavků kritéria 5.2 vyňato, s výhradou podmínek stanovených v tabulce č. 4.

Tabulka č. 4

Podmínky pro odchylky – platí pro používání funkčních látek a směsí

Látky a směsi Rozsah odchylky Podmínky odchylky Použitelnost v případě obuvi Nikl H317, H351, H372 Nikl může být obsažen jen v nerezavějící oceli. Míra uvolňování niklu z nerezavějící oceli smí být nejvýše 0,5 μg/cm2 za týden, jak je uvedeno v kritériu 6 (seznam látek podléhajících omezení). Kovové tužinky a obuvní doplňky Barviva pro barvení a nepigmentový potisk H301, H311, H331, H317 V barvírnách a tiskárnách se používají bezprašná barviva nebo automatické dávkování a nanášení barev, aby se minimalizovala expozice zaměstnanců. Barviva Barviva pro barvení a nepigmentový potisk H411, H412, H413 Barvicí postupy používající reaktivní, přímá, kypová nebo sirná barviva s těmito klasifikacemi musí splňovat alespoň jednu z těchto podmínek: 1. používají se barviva s vysokou afinitou; 2. odpadovost je nižší než 3,0 %; 3. používá se přístrojové vybavení pro slaďování barevného odstínu; 4. pro barvení jsou zavedeny standardní provozní postupy; 5. při čištění odpadních vod se provádí jejich odbarvení. Barvení ve hmotě a/nebo digitální potisk jsou z těchto podmínek vyňaty. Barviva Vodoodpudivé látky, látky zajišťující odolnost proti ušpinění a skvrnám H413 Látka a její degradační produkty musí být ve vodním prostředí, včetně vodního sedimentu, snadno a/nebo přirozeně biologicky rozložitelné a nesmí být bioakumulativní. Vodoodpudivost Zbytkové pomocné látky v jakýchkoli homogenních materiálech či předmětech, které jsou součástí hotového výrobku Pomocné látky zahrnující: přenašeče, egalizační a disperzní činidla, povrchově aktivní látky, zahušťovadla, pojidla H301, H311, H331, H371, H373, H317 (1B), H411, H412, H413, EUH070, Receptury se vyvíjejí s použitím systémů automatického dávkování a pochody se musí řídit standardními operačními postupy. Látky klasifikované jako H311, H331, H317 (1B) nesmí být v žádném homogenním materiálu nebo předmětu, který je součástí hotového výrobku, přítomny v koncentracích vyšších než 1,0 % hmotnostních. Pomocné látky

Posuzování a ověřování: Žadatel předloží prohlášení o splnění kritéria 5.2, které v příslušných případech podloží prohlášeními od dodavatele (dodavatelů) materiálu. Prohlášení musí být podloženo seznamem látek a/nebo látek ve směsích, jak je uvedeno v tabulce č. 3, jež jsou přítomny v kterémkoli homogenním materiálu či předmětu, které jsou součástí hotového výrobku, spolu s informacemi o tom, zda jsou klasifikovány z hlediska nebezpečnosti, či nikoliv.

Na podporu prohlášení o klasifikaci nebezpečnosti nebo o neklasifikování musí být pro každou látku či směs poskytnuty následující informace:

— číslo CAS, číslo ES nebo číslo látky (případně směsi) na seznamu,

— fyzikální forma a skupenství, v kterých je látka či směs použita,

— harmonizovaná klasifikace nebezpečnosti podle nařízení o klasifikaci, označování a balení látek a směsí,

— záznamy vlastní klasifikace látek registrovaných podle nařízení REACH v databázi agentury ECHA, pokud není k dispozici žádná harmonizovaná klasifikace (10),

— klasifikace směsí podle kritérií stanovených v nařízení CLP.

Záznamy u společných předložení mají při zvažování záznamů vlastní klasifikace v databázi látek registrovaných podle nařízení REACH přednost.

Je-li u klasifikace v databázi látek registrovaných podle nařízení REACH zaznamenáno „nedostatek údajů“ nebo „neprůkazné údaje“ nebo pokud látka nebyla v rámci systému podle nařízení REACH dosud registrována, předloží se toxikologické údaje splňující požadavky uvedené v příloze VII nařízení (ES) č. 1907/2006, které dostatečně dokládají průkaznost vlastní klasifikace v souladu s přílohou I nařízení (ES) č. 1272/2008 a s pomocnými pokyny agentury ECHA. V případech, kdy v databázi figurují záznamy „nedostatek údajů“ nebo „neprůkazné údaje“, musí být vlastní klasifikace ověřená, přičemž jako zdroje informací jsou akceptovány:

— Toxikologické studie a posouzení nebezpečnosti od regulačních agentur spolupracujících s agenturou ECHA (11), regulačních orgánů členských států nebo mezivládních subjektů.

— Bezpečnostní listy zcela vyplněné v souladu s přílohou II nařízení (ES) č. 1907/2006.

— Zdokumentovaný odborný posudek předložený odborníkem v oboru toxikologie. Posudek musí být založen na přezkumu vědecké literatury a existujících údajů o zkouškách a v případě potřeby podložen výsledky nových zkoušek provedených nezávislými laboratořemi za použití metod uznávaných agenturou ECHA.

— Osvědčení, v příslušných případech založené na odborném posudku, vydané akreditovaným subjektem posuzování shody, který provádí posouzení nebezpečnosti podle globálně harmonizovaného systému klasifikace a označování chemických látek (GHS) o klasifikaci, označování a balení látek a směsí nebo systémů klasifikace nebezpečnosti podle nařízení CLP.

Informace o nebezpečných vlastnostech látek či směsí se mohou v souladu s přílohou XI nařízení (ES) č. 1907/2006 získávat i jinak než zkouškami, například alternativními metodami, jako jsou metody in vitro, modely kvantitativních vztahů mezi strukturou a aktivitou nebo s využitím sdružování nebo analogického přístupu.

U látek a směsí uvedených v tabulce č. 4, pro které je stanovena odchylka, žadatel prokáže, že jsou splněny všechny podmínky odchylky.

V případě použití textilních výrobků nesoucích ekoznačku EU poskytne žadatel kopii osvědčení o této ekoznačce, jež prokazuje, že ekoznačka EU byla udělena v souladu s rozhodnutím 2014/350/EU.

Kritérium č. 6 – Seznam látek podléhajících omezení

Kritérium platí, je-li obsah jakéhokoli homogenního materiálu či předmětu ve vrších nebo podešvích vyšší než 3,0 % hmotnostních kteréhokoli z těchto dílů.

Hotový výrobek, homogenní materiály či předměty, které jej tvoří, nebo případně uplatňované výrobní receptury nesmí obsahovat látky uvedené na seznamu látek podléhajících omezení. Na tomto seznamu jsou pro každou látku nebo skupinu látek stanoveny použitelnost, rozsah omezení a požadavky na ověřování a zkoušení. Seznam látek podléhajících omezení je uveden v dodatku tohoto rozhodnutí.

O tomto seznamu informuje žadatel všechny dodavatele materiálů či předmětů, které budou ve výrobku nesoucím ekoznačku EU použity jako díly.

V případě textilních výrobků, kterým byla udělena ekoznačka EU na základě ekologických kritérií stanovených v rozhodnutí 2014/350/EU, se má za to, že kritérium č. 6 splňují.

Posuzování a ověřování: Žadatel a v příslušných případech dodavatel(é) materiálu předloží prohlášení o respektování seznamu látek podléhajících omezení, které podloží příslušnými důkazy o látkách a směsích použitých při výrobě hotového výrobku nebo jeho materiálů. Pro každý relevantní požadavek, který je uveden v seznamu, se zajišťuje ověření, kterým mohou být:

— prohlášení získaná od subjektů odpovědných za související výrobní fáze,

— prohlášení dodavatelů chemických látek nebo

— výsledky zkoušek uskutečněných při laboratorních rozborech vzorků hotového výrobku.

Je-li jich zapotřebí, bezpečnostní listy musí být vyplněny v souladu s pokyny v oddílech 10, 11 a 12 přílohy II nařízení (ES) č. 1907/2006 (Požadavky na sestavení bezpečnostních listů). V případě neúplných bezpečnostních listů jsou zapotřebí doplňková prohlášení dodavatelů chemických látek.

Pokud je vyžadován laboratorní rozbor hotového výrobku, provádí se u konkrétních výrobních řad a na základě náhodných vzorků. Je-li tak stanoveno, provádí se tento rozbor během období, po které platí licence, každý rok, aby bylo prokazováno neustálé plnění kritéria souvisejícího se seznamem látek podléhajících omezení, přičemž s výsledky je následně seznamován příslušný orgán.

Údaje ze zkoušek získané pro účely ověřování shody s odvětvovými seznamy látek podléhajících omezení a s jinými certifikačními systémy pro obuv jsou akceptovány v případě, že bylo použito rovnocenných zkušebních metod.

V případě použití textilních výrobků nesoucích ekoznačku EU poskytne žadatel kopii osvědčení o této ekoznačce, jež prokazuje, že ekoznačka EU byla udělena v souladu s rozhodnutím 2014/350/EU.

Kritérium č. 7 – Parametry přispívající k trvanlivosti

Pracovní a bezpečnostní obuv musí být opatřena značkou ES a musí splňovat požadavky na trvanlivost stanovené v souladu se směrnicí 89/686/EHS. Všechny ostatní druhy obuvi musí splňovat požadavky uvedené v tabulce č. 5.

Tabulka č. 5

Parametry trvanlivosti

Parametr/Standardní zkušební metoda Sportovní obuv (nespecializovaná) Školní obuv Obuv pro volný čas Pánská vycházková obuv Zimní obuv Dámská vycházková obuv Módní obuv Dětská obuv Domácí obuv Odolnost vrchů proti opakovanému ohybu: (v tisících cyklů bez viditelného poškození)/EN 13512 Za sucha = 100 Za mokra = 20 Za sucha = 100 Za mokra = 20 Za sucha = 80 Za mokra = 20 Za sucha = 80 Za mokra = 20 Za sucha = 100 Za mokra = 20 – 20° = 30 Za sucha = 50 Za mokra = 10 Za sucha = 15 Za sucha = 15 Za sucha = 15 Pevnost vrchů v dalším trhání (průměrná síla trhání v N)/EN 13571 Useň ≥ 80 ≥ 60 ≥ 60 ≥ 60 ≥ 60 ≥ 40 ≥ 30 ≥ 30 ≥ 30 Jiné materiály ≥ 40 ≥ 40 ≥ 40 ≥ 40 ≥ 40 ≥ 40 ≥ 30 ≥ 30 ≥ 30 Odolnost podešví proti opakovanému ohybu: EN 17707 Nárůst roztržení (mm) Žsp = Žádná spontánní prasklina ≤ 4 Žsp ≤ 4 Žsp ≤ 4 Žsp ≤ 4 Žsp ≤ 4 Žsp při – 10 °C ≤ 4 Žsp Odolnost podešví proti odírání/EN 12770 D ≥ 0,9 g/cm3 (mm3) ≤ 200 ≤ 200 ≤ 250 ≤ 350 ≤ 200 ≤ 400 ≤ 450 D < 0,9 g/cm3 (mg) ≤ 150 ≤ 150 ≤ 170 ≤ 200 ≤ 150 ≤ 250 ≤ 300 Pevnost spoje mezi vrchem a podešví (N/mm)/EN 17708 ≥ 4,0 ≥ 4,0 ≥ 3,0 ≥ 3,5 ≥ 3,5 ≥ 3,0 ≥ 2,5 ≥ 3,0 ≥ 2,5 Pevnost podešví v dalším trhání (průměrná síla v N/mm)/EN 12771 D ≥ 0,9 g/cm3 8 8 8 6 8 6 5 6 5 D < 0,9 g/cm3 6 6 6 4 6 4 4 5 4 Stálost barev vnitřní části boty (podšívky nebo vnitřní strany vrchu). Odstín šedi plsti po 50 cyklech za mokra/EN ISO 17700 ≥ 2/3 ≥ 2/3 ≥ 2/3 ≥ 2/3 ≥ 2/3 ≥ 2/3 ≥ 2/3 ≥ 2/3 Cykly odírání podšívek a stélek/EN 17704 > 25 600 za sucha > 12 800 za mokra > 25 600 za sucha > 12 800 za mokra > 25 600 za sucha > 12 800 za mokra > 25 600 za sucha > 6 400 za mokra > 25 600 za sucha > 12 800 za mokra > 25 600 za sucha > 6 400 za mokra > 25 600 za sucha > 3 200 za mokra >= 25 600 za sucha >= 12 800 za mokra > 8 400 za sucha > 1 600 za mokra

Posuzování a ověřování: Žadatel předloží prohlášení o splnění tohoto kritéria, které podloží zprávami o zkouškách podle tabulky č. 5.

V příslušných případech musí být také poskytnuta kopie osvědčení, které vydal certifikační orgán oznámený podle směrnice 89/686/EHS a které prokazuje, že se výrobek řadí mezi osobní ochranné prostředky.

Kritérium č. 8 – Sociální odpovědnost podniků s ohledem na pracovní aspekty

Požadavky tohoto kritéria platí pro závody, kde se provádí finální kompletace obuvi.

S ohledem na tripartitní deklaraci Mezinárodní organizace práce (ILO) o zásadách pro nadnárodní společnosti a sociální politiku, na iniciativu OSN Global Compact (2. pilíř), na obecné zásady OSN v oblasti podnikání a lidských práv a na pravidla OECD pro nadnárodní podniky získá žadatel od třetí strany ověření podložené kontrolou (kontrolami) na místě a dokládající, že v závodě, kde se provádí finální kompletace obuvi, jsou dodržovány příslušné zásady obsažené v základních úmluvách ILO a níže uvedená doplňující ustanovení.

Základní úmluvy ILO:

i) Dětská práce: — Úmluva č. 138 o nejnižším věku pro vstup do zaměstnání z roku 1973, — Úmluva č. 182 o nejhorších formách dětské práce z roku 1999.

ii) Nucené a povinné práce: — Úmluva č. 29 o nucené práci z roku 1930 a protokol z roku 2014 k úmluvě o nucené práci, — Úmluva č. 105 o odstranění nucené práce z roku 1957.

iii) Svoboda shromažďování a sdružování a právo na kolektivní vyjednávání: — Úmluva č. 87 o svobodě sdružování a ochraně práva odborově se organizovat z roku 1948, — Úmluva č. 98 o právu organizovat se a kolektivně vyjednávat z roku 1949.

iv) Diskriminace: — Úmluva č. 100 o stejném odměňování z roku 1951, — Úmluva č. 111 o diskriminaci (zaměstnání a povolání) z roku 1958. Doplňující ustanovení:

v) Pracovní doba: — Úmluva ILO č. 1 o pracovní době (v průmyslu) z roku 1919.

vi) Odměňování: — Úmluva ILO č. 131 o stanovení minimálních mezd z roku 1970. — Životní minimum: Žadatel zajistí, aby mzda vyplácená za běžný pracovní týden vždy odpovídala alespoň minimální zákonné či odvětvové normě, stačila k pokrytí základních potřeb pracovníků a poskytovala určitý diskreční příjem. Plnění tohoto požadavku je auditováno na základě pokynů k odměňování ve standardu SA8000 (12).

vii) Zdraví a bezpečnost: — Úmluva ILO č. 170 o bezpečnosti při používání chemických látek při práci z roku 1981, — Úmluva ILO č. 155 o bezpečnosti a zdraví při práci z roku 1990.

V místech, kde je ze zákona omezena svoboda shromažďování a sdružování a právo na kolektivní vyjednávání, uzná společnost legitimní sdružení zaměstnanců, s nimiž může zahájit dialog o otázkách týkajících se pracoviště.

Součástí auditu musí být konzultace s externími zúčastněnými stranami z okolí závodů, včetně odborových organizací, místních občanských organizací, nevládních organizací a odborníků na pracovní záležitosti. Souhrnné výsledky a hlavní zjištění z auditů zveřejní žadatel na internetu, aby měli zainteresovaní spotřebitelé k dispozici fakta o tom, jak si z hlediska sociálně-pracovních aspektů stojí jeho dodavatel.

Posuzování a ověřování: Žadatel poskytne prohlášení o splnění tohoto kritéria a spolu s ním také kopie osvědčení a podpůrných auditních zpráv ke každému závodu, který provádí finální kompletaci výrobku v případě modelu či modelů, jimž má být udělena ekoznačka.

Audit na místě, který musí zajišťovat třetí strana, provádějí soukromí auditoři kvalifikovaní k posuzování shody obuvnického dodavatelského řetězce se sociálními standardy či kodexy chování, nebo inspektoři práce jmenovaní některým vnitrostátním orgánem (v zemích, kde byla ratifikována úmluva ILO č. 81 o inspekci práce z roku 1947 a dohled ze strany organizace ILO nasvědčuje tomu, že vnitrostátní systém inspekce práce je účinný (13), a kde do působnosti systémů inspekce spadají výše uvedené oblasti).

Akceptována jsou osvědčení, která byla vydána nejvýše 12 měsíců před podáním žádosti na základě auditních systémů nebo postupů kontrolujících dodržování příslušných zásad, jež jsou zakotveny v uvedených základních úmluvách organizace ILO, včetně doplňujících ustanovení o pracovní době, odměňování a zdraví a bezpečnosti.

Kritérium č. 9 – Balení

Toto kritérium se vztahuje pouze na primární obaly, jak je definuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/62/ES (14).

9.1 Karton a papír

Karton a papír, které se používají ke konečnému balení obuvi, musí být vyrobeny ze stoprocentně recyklovaného materiálu.

9.2 Plasty

Plasty, které se používají ke konečnému balení obuvi, musí být vyrobeny z materiálu, který je recyklovaný alespoň z 80 %.

Posuzování a ověřování: Žadatel, nebo případně dodavatel obalu předloží prohlášení o splnění tohoto kritéria, ve kterém uvede materiálové složení obalu a podíl recyklovaného a zcela nového materiálu.

Kritérium č. 10 – Informace uváděné na obalu

10.1 Návod k použití

K výrobku se připojují následující informace:

— návod na čištění a ošetřování pro každý konkrétní výrobek,

— „Obuv nezahazujte – nechejte ji raději opravit. Je to šetrnější k životnímu prostředí.“

— „Nechtěnou obuv prosím odevzdejte na příslušném sběrném místě, které je ve Vašem okolí.“

Posuzování a ověřování: Žadatel předloží vzorek obalu nebo navrhovanou předlohu obalu, na kterých bude uveden návod k použití, jenž se bude k výrobku připojovat.

10.2 Informace uvedené na ekoznačce EU

Jestliže se použije volitelný štítek s textovým polem, musí případně obsahovat tři z těchto sdělení:

i) udržitelné hospodaření se surovinami přírodního původu (platí-li kritérium č. 1);

ii) méně znečišťující výrobní postupy;

iii) minimální používání nebezpečných látek;

iv) testovaná trvanlivost;

v) použito xx % ekologicky pěstované bavlny (toto tvrzení lze uplatnit pouze tehdy, pokud podle kritéria 1.2 a) více než 95 % celkové bavlny tvoří ekologicky pěstovaná bavlna).

Instrukce k používání nepovinné etikety s textovým polem lze nalézt v „Pokynech pro používání loga ekoznačky“ na internetové stránce:

http://ec.europa.eu/environment/ecolabel/documents/logo_guidelines.pdf

Posuzování a ověřování: Žadatel předloží prohlášení o splnění tohoto kritéria a spolu s ním vzorek etikety výrobku nebo její navrhovanou předlohu, ze které je patrné, kde bude ekoznačka EU umístěna.

(1) http://www.iucnredlist.org/.

(2) Rozhodnutí Komise 2014/350/EU ze dne 5. června 2014, kterým se stanoví ekologická kritéria pro udělování ekoznačky EU textilním výrobkům (Úř. věst. L 174, 13.6.2014, s. 45).

(3) Nařízení Rady (ES) č. 834/2007 ze dne 28. června 2007 o ekologické produkci a označování ekologických produktů a o zrušení nařízení (EHS) č. 2092/91 (Úř. věst. L 189, 20.7.2007, s. 1).

(4) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 995/2010 ze dne 20. října 2010, kterým se stanoví povinnosti hospodářských subjektů uvádějících na trh dřevo a dřevařské výrobky (Úř. věst. L 295, 12.11.2010, s. 23).

(5) Prováděcí rozhodnutí Komise 2013/84/EU ze dne 11. února 2013, kterým se stanoví závěry o nejlepších dostupných technikách (BAT) podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/75/EU o průmyslových emisích pro vydělávání kůží a kožešin (Úř. věst. L 45, 16.2.2013, s. 13).

(6) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky (Úř. věst. L 136, 29.5.2007, s. 3).

(7) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 ze dne 16. prosince 2008 o klasifikaci, označování a balení látek a směsí, o změně a zrušení směrnic 67/548/EHS a 1999/45/ES a o změně nařízení (ES) č. 1907/2006 (Úř. věst. L 353, 31.12.2008, s. 1).

(8) Evropská agentura pro chemické látky (ECHA), Seznam látek vzbuzujících mimořádné obavy pro případné zahrnutí do povolovacího postupu, http://www.echa.europa.eu/candidate-list-table.

(*) STOT = Toxicita pro specifické cílové orgány.

(9) Evropská agentura pro chemické látky (ECHA), Seznam látek vzbuzujících mimořádné obavy pro případné zahrnutí do povolovacího postupu, http://www.echa.europa.eu/candidate-list-table.

(10) Agentura ECHA, Databáze látek registrovaných podle nařízení REACH, http://www.echa.europa.eu/information-on-chemicals/registered-substances.

(11) Agentura ECHA, Spolupráce s ostatními regulačními agenturami, http://echa.europa.eu/en/about-us/partners-and-networks/international-cooperation/cooperation-with-peer-regulatory-agencies.

(12) Organizace Social Accountability International, Mezinárodní standard sociální odpovědnosti 8000 (Social Accountability 8000 International Standard), http://www.sa-intl.org.

(13) Viz ILO NORMLEX (http://www.ilo.org/dyn/normlex/en) a doplňující pokyny.

(14) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/62/ES ze dne 20. prosince 1994 o obalech a obalových odpadech (Úř. věst. L 365, 31.12.1994, s. 10).