Ve zveřejněné verzi tohoto Rozhodnutí byly některé informace vynechány v souladu s články 30 a 31 Nařízení Rady (EU) 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie, upravujícími nezveřejňování informací, které jsou předmětem profesního tajemství. Vynechané údaje jsou označeny takto […]. VEŘEJNÉ ZNĚNÍ Tento dokument je zpřístupněn pouze pro informaci.

ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2021/69

ze dne 24. února 2020

o státní podpoře SA.43549 (2017/C)(ex2017/FC)(ex.2016/NN)(ex.2015/EO), kterou poskytlo Rumunsko společnosti CFR Marfă

(oznámeno pod číslem C(2020) 1115)

(Pouze rumunské znění je závazné)

(Text s významem pro EHP)

EVROPSKÁ KOMISE,

s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,

s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,

poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními (1), a s ohledem na tyto připomínky,

vzhledem k těmto důvodům:

1. POSTUP

(1) Dopisem ze dne 24. září 2015 Rumunsko informovalo Komisi, že v červnu 2013 převedlo na kapitál veřejný dluh ve výši 1 669 milionů RON (cca 363 milionů EUR (2)) společnosti Societatea Națională de Transport Feroviar de Marfa CFR S.A. (dále jen „CFR Marfă“), státního podniku poskytujícího železniční nákladní dopravu, vůči společnosti CFR Infrastructură, státnímu provozovateli železniční infrastruktury, různým úřadům pro sociální zabezpečení a daňovým úřadům (3). Na základě informací, které poskytlo Rumunsko, se Komise rozhodla zahájit z úřední moci řízení ve věci opatření ve prospěch společnosti CFR Marfă, registrované pod číslem věci státní podpory SA.43549 (2015/CP).

(2) Dopisy ze dne 17. listopadu 2015, 6. července 2016 a 6. dubna 2017 si Komise vyžádala informace o opatřeních ve prospěch společnosti CFR Marfă. Rumunsko odpovědělo dopisy ze dne 24. prosince 2015, 10. a 11. srpna 2016 a 12. května 2017. Rumunsko též oznámilo kapitalizaci pohledávky předem dne 5. října 2016 a jeho předběžné oznámení bylo sloučeno s výše uvedenou věcí státní podpory z moci úřední.

(3) Dne 6. března 2017 Komise obdržela formální stížnost (dále jen „stížnost“ od Sdružení soukromých provozovatelů železniční nákladní dopravy (dále jen „stěžovatel“ nebo „sdružení OPSFPR“, které znamená Organizația Patronală a Societăților Feroviare Private din Romania) (4), zastupující zájmy soukromých společností působících v oblasti železniční nákladní dopravy v Rumunsku. Stížnost společně s žádostí o další technické informace byla Rumunsku zaslána dne 6. dubna 2017. Rumunsko vyjádřilo své připomínky k stížnosti dne 12. května 2017.

(4) Dne 19. áří předložil stěžovatel Komisi dodatek ke stížnosti. Nedůvěrné znění dodatku bylo Rumunsku předloženo k připomínkám. Rumunsko odpovědělo dne 6. října 2017.

(5) Dopisem ze dne 18. prosince 2017 Komise Rumunsko informovala, že se s ohledem na tuto podporu rozhodla zahájit formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“).

(6) Rozhodnutí Komise zahájit řízení (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (5). Komise vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek k podpoře/opatření.

(7) Komise obdržela počáteční připomínky Rumunska k rozhodnutí o zahájení řízení dne 20. února 2018.

(8) Dne 6. července 2018 Komise obdržela též připomínky od zúčastněných stran. Dne 16. července 2018 je Komise postoupila Rumunsku s příležitostí k reakci. Rumunsko zaslalo své poznámky k připomínkám třetích stran dopisem ze dne 14. srpna 2018.

(9) Komise zaslala Rumunsku následné žádosti o informace, a sice dne 14. listopadu 2018 a 15. března 2019, a rumunské orgány na ně odpověděly dne 19. prosince 2018 a dne 27 června, 9. července, 13. září, resp. 6. listopadu 2019.

(10) Komise uspořádala několik zasedání s rumunskými orgány, přičemž poslední se konalo dne 24. července 2019 a po něm Rumunsko předložilo dne 13. září 2019 další informace.

2. PODROBNÝ POPIS PODPORY

2.1. Příjemce

(11) Společnost CFR Marfă je společnost s omezeným ručením vlastníků a je plně ve vlastnictví státu (dále jen „státem vlastněný podnik“) poskytující služby v oblasti železniční nákladní dopravy a provozující multimodální terminály. Rumunsko, jako jediný podílník, v současnosti společnost řídí (např. v souvislosti s jejím ročním rozpočtem) a dohlíží na ni prostřednictvím Ministerstva dopravy.

(12) Společnost CFR Marfă byla založena jako akciová společnost dne 1. října 1998 po reorganizaci provozovatele rumunských drah, společnosti Societatea Națională Căile Ferate Române (dále jen „SNCFR“) (6), vertikálně integrované železniční společnosti, která byla poté rozdělena na pět nezávislých společností: CFR Infrastructură (neboli CFR SA, správce infrastruktury, plně ve vlastnictví státu, dále jen „CFR Infrastructură“), CFR Marfă, CFR Călători (provozovatel železniční osobní dopravy, plně ve vlastnictví státu), CFR Gevaro (poskytující služby spojené s restauračními vozy a lůžkovými a lehátkovými vozy) a Societatea de Administrare Active Feroviare – SAAF (společnost spravující přebytečná kolejová vozidla, která mají být prodána, pronajata nebo zlikvidována).

(13) Společnost CFR Marfă poskytuje služby v oblasti železniční nákladní dopravy, mimo jiné železniční přepravu pro domácí produkci uhlí, cementu, chemických produktů, obilí a oleje, dřeva, soli a kovu, provozuje multimodální terminály a poskytuje doplňkové služby, jako jsou služby vozoven, služby spojené s pohonnými hmotami a logistika. K hlavním klientům společnosti CFR Marfă patří jiné státem vlastněné podniky, např. CE Hunedoara, bývalí výrobci chemických látek Oltchim, Salrom a společnosti centrálního zásobování teplem.

(14) V roce 2017 představovala železniční nákladní doprava 30,2 % trhu s nákladní dopravou v Rumunsku oproti 30,7 % v roce 2013 a pouhých 24,9 % v roce 2007 (7). Podíl silniční dopravy byl poměrně vyšší, počínaje 53,5 % v roce 2007 a konče 40,3 % v roce 2013 a 42,4 % v roce 2017, zatímco podíl vnitrozemské vodní dopravy se pohyboval od 25,2 % v roce 2007 k 29 % v roce 2013 a 27,4 % v roce 2017 (8).

(15) V roce 1998 udělilo Rumunsko přístup ke své železniční síti zahraničním provozovatelům železniční nákladní dopravy (9). Od vstupu Rumunska do EU v roce 2007 se podíl společnosti CFR Marfă na trhu v odvětví železniční nákladní dopravy posuzovaný podle objemu (tisíc tun přepraveného zboží) soustavně snižoval z [70–80] % v roce 2007 na [50–60] % v roce 2014 a na [40–50] % v roce 2018. Klesal i podíl společnosti CFR Marfă na trhu posuzovaný podle ujeté vzdálenosti (tunokilometry), a sice z [60–70] % v roce 2007 na [40–50] % v roce 2014 a na [30–40] % v roce 2018 (10). To představuje podíl společnosti CFR Marfă ve výši [5–10] % celkového trhu nákladní dopravy v Rumunsku v porovnání s kombinovaným tržním podílem soukromých provozovatelů železniční nákladní dopravy ve výši [10–20] % (11). Tabulka 1 Vývoj podílu společnosti CFR Marfă na trhu železniční nákladní dopravy v letech 2007–2018 Podíl na trhu (v %) 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 (*1) podle objemu přepraveného zboží CFR Marfă [70–80] [60–70] [50–60] [50–60] [60–70] [50–60] [50–60] [50–60] [50–60] [40–50] [40–50] [40–50] Jiní provozovatelé železniční nákladní dopravy [20–30] [30–40] [40–50] [40–50] [30–40] [40–50] [40–50] [40–50] [50–60] [50–60] [50–60] [50–60] podle ujeté vzdálenosti (tkm) CFR Marfă [60–70] [50–60] [40–50] [40–50] [40–50] [40–50] [40–50] [40–50] [40–50] [30–40] [30–40] [30–40] Jiní provozovatelé železniční nákladní dopravy [30–40] [40–50] [50–60] [50–60] [50–60] [50–60] [50–60] [50–60] [60–70] [60–70] [60–70] [60–70] Zdroj: Podání Rumunska ze dne 24. prosince 2015; odpověď Rumunska ze dne 12. května 2017, příloha 2; odpověď Rumunska ze dne 27. června 2019, bod 29.1.;

(16) V době rozhodnutí o zahájení řízení působilo na rumunském trhu přibližně dvacet provozovatelů železniční nákladní dopravy. Hlavními konkurenty společnosti CFR Marfă jsou všichni soukromí provozovatelé s těmito podíly na trhu (z hlediska tunokilometrů): SC Group Feroviar Roman SA (12) (dále jen „GFR“; [20–30] % v roce 2012 a [20–30] % v roce 2016), SC Unifertrans SA ([5–10] % v roce 2012 a [5–10] % v roce 2016), SC Cargo Trans Vagon SA ([5–10] % v roce 2012 a [0–5] % v roce 2016), SC DB Schenker Rail Romania ([5–10] % v roce 2012 a [10–20] % v roce 2016), SC Transferoviar Grup SA ([0–5] % v roce 2012 a [0–5] % v roce 2016) a Rail Cargo Carrier Romania ([0–5] % v roce 2016) (13). V současnosti vzrostl počet aktivních dopravců na rumunském trhu železniční nákladní dopravy na 28 (14).

2.2. Finanční obtíže společnosti CFR Marfă před neúspěšnou privatizací v roce 2013

(17) Během uplynulého desetiletí se podnikatelská činnost společnosti CFR Marfă postupně snižovala. Objem nákladu přepravený společností CFR Marfă trvale klesal z […] tisíc tun v roce 2007 na […] tisíc tun v roce 2016 (viz tabulka 2 níže). Tabulka 2 Objem nákladu společnosti CFR Marfă v tisících tun v letech 2007–2017 podle kategorie V tisících tun 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 Přepravený objem nákladu (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) Zdroj: Podání Rumunska ze dne 24. prosince 2015; odpověď Rumunska ze dne 12. května 2017, příloha 1; odpověď Rumunska ze dne 19. prosince 2018, pododdíl E, bod 13.

(18) S poklesem podnikatelské činnosti společnosti CFR Marfă se postupně snížil i počet zaměstnanců, a sice z 15 992 zaměstnanců v přepočtu na plné pracovní úvazky v roce 2009 na 6 508 v roce 2014, na 6 155 v roce 2016 a na 5 717 v roce 2018 (viz tabulka 3 níže). Tabulka 3 Zaměstnanci společnosti CFR Marfă v přepočtu na plné pracovní úvazky v letech 2009–2018 V přepočtu na plné pracovní úvazky 1999 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 Počet zaměstnanců 29 289 15 992 10 813 8 257 9 053 8 767 6 508 6 454 6 155 5 995 5 717 Zdroj: Podání Rumunska ze dne 24. prosince 2015, odpověď Rumunska ze dne 12. května 2017, příloha 1, roční rozvaha společnosti (), odpověď Rumunska ze dne 27. června 2019, bod 49.

(19) Faktory popsané v 15. a 16. bodě odůvodnění výše nepříznivě ovlivnily finanční situaci společnosti CFR Marfă. Jak je popsáno v tabulce 4 níže, potýká se společnost CFR Marfă již několik let s finančními obtížemi. Tabulka 4 Klíčové finanční ukazatele společnosti CFR Marfă v letech 2009–2016 V milionech RON 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 Celkový obrat 1 097,30 1 056,10 1 150,00 1 020,60 961,50 954,90 775,94 673,61 ZISK PŘED ÚROKY, ZDANĚNÍM, ODPISY A AMORTIZACÍ (EBITDA) – 186,60 –97,10 25,10 –41,50 –89,70 17,70 27,56 –43,69 Úrokové náklady 31,40 29,40 27,00 23,10 16,00 12,90 8,98 5,62 Celkový dluh 1 261,60 1 673,40 1 891,20 2 186,60 666,30 720,20 788,25 868,13 Vlastní kapitál 93,60 – 343,50 – 471,90 – 904,60 566,20 540,50 405,21 302,00 Upsaný základní kapitál 247,33 248,15 251,60 263,96 1 987,54 1 988,35 2 012,12 2 012,12 Jiný kapitál – 153,69 – 591,62 – 723,50 –1 168,58 –1 420,20 –1 447,69 –1 606,91 –1 710,13 — Rezervní fondy na přecenění 93,91 120,62 107,98 106,46 114,90 101,99 88,08 88,08 — Rezervní fondy 236,22 253,62 266,15 279,17 293,50 306,36 201,05 201,05 — Akumulovaný zisk/ztráta – 141,84 – 430,59 –1 004,18 –1 149,12 –1 565,68 –1 828,88 –1 736,85 –1 844,48 — Roční zisk/ztráta – 341,98 – 535,27 –93,45 – 405,09 – 262,92 –27,16 – 159,19 – 154,78 % snížení základního kapitálu – 62 – 238 – 288 – 443 – 71 – 73 – 20 – 15 Poměr zadlužení k vlastnímu kapitálu 13,48 –4,87 –4,01 –2,42 1,18 1,33 1,94 2,87 EBITDA/poměr úrokového krytí –5,94 –3,30 0,93 –1,80 –5,61 1,37 3,07 –7,77 Zdroj: Podání Rumunska ze dne 24. prosince 2015; odpověď Rumunska ze dne 12. května 2017, příloha 1.

(20) Společnost CFR Marfă je od roku 2008 (16) ve ztrátě. Akumulované roční ztráty ve finančních letech 2009 až 2012 činily 1 149,12 milionu RON (cca 250 milionů EUR), což byl hlavní faktor pro snížení vlastního kapitálu z kladné hodnoty ve výši 93,6 milionu RON (cca 20 milionů EUR) v roce 2009 na zápornou hodnotu 904,60 milionu RON (cca 197 milionů EUR) v roce 2012. Vlastní kapitál přešel do kladných čísel v roce 2013, na částku 566,20 milionu RON (cca 123 milionů EUR), zejména díky kapitalizaci pohledávky ve výši 1 669 milionů EON (cca 363 milionů EUR) schválené státem (17). Neustálé snižování vlastního kapitálu se obnovilo v roce 2013 (okamžitě po kapitalizaci pohledávky v roce 2013) a pokračovalo i v letech 2015 a 2016.

(21) Jak je shrnuto v tabulce 5 níže, měla společnost CFR Marfă již v roce 2010 významnou úroveň zadlužení, které představovalo 126 % celkových aktiv. Ve zhoršující se finanční situaci společnosti v letech 2010 až 2012 vzrostlo zadlužení společnosti CFR Marfă přibližně o 31 % na částku ve výši 2 186,56 milionů RON (cca 475 milionů EUR), tj. 171 % celkových aktiv.

(22) V roce 2012 představovaly krátkodobé závazky (s datem splatnosti za méně než jeden rok) 87 % celkových závazků společnosti CFR Marfă a byly tvořeny závazky z obchodního styku, splatnými daněmi a jinými závazky (viz tabulka 5 níže). Tabulka 5 Přehled zadlužení společnosti CFR Marfă v letech 2010–2016 V milionech RON 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 Rezervy 215,72 96,92 61,1 31,69 1,97 2,68 1,55 Dlouhodobé půjčky 324,74 272,82 223,77 169,95 113,23 57,15 — Výnosy příštích období 2,24 2,49 2,23 2,49 1,61 1,73 1,4 Dlouhodobé závazky 542,7 372,23 287,1 204,13 116,81 61,56 2,95 Závazky z obchodního styku* 556,36 709,55 841,85 301,12 448,10 604,60 731,54 Krátkodobé půjčky 97,38 89,06 83,02 67,23 77,55 83,50 81,46 Daně 310,86 487,48 631,57 52,15 69,00 14,07 30,79 Ostatní závazky 166,13 232,86 343,02 36,30 8,25 24,52 21,39 Krátkodobé závazky 1 130,73 1 518,95 1 899,46 456,80 602,90 726,69 865,18 Celkový dluh 1 673,43 1 891,18 2 186,56 660,93 719,71 788,25 868,13 Aktiva celkem (= kapitál + dluhy) 1 329,96 1 419,28 1 281,94 1 227,16 1 260,21 1 193,47 1 170,12 Zdroj: Podání Rumunska ze dne 24. prosince 2015; Private Investor Test application (Uplatnění kritéria soukromého investora) (* u závazků z obchodního styku), Deloitte, 29. března 2013; odpověď Rumunska ze dne 12. května 2017, příloha 1, finanční zprávy zveřejněné na internetových stránkách společnosti CFR Marfă:

(23) Od roku 2010 do roku 2012 se závazky z obchodního styku společnosti CFR Marfă zvýšily o 53 %, z částky ve výši 562,61 milionu RON (cca 122 milionů EUR) na částku 862,43 milionu RON (cca 187 milionů EUR). Většinu dlužných závazků z obchodního styku ([90–100] % z celkových závazků z obchodního styku v roce 2012) lze připsat státem vlastněným podnikům, konkrétně společnostem CFR Infrastructură, Informatica Feroviară (18), CFR Călatori a dalším (viz tabulka 6 níže). Tabulka 6 Přehled závazků z obchodního styku společnosti CFR Marfă v letech 2010–2016 V milionech RON 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 Závazky z obchodního styku celkem 562,61 726,74 862,43 318,72 465,70 607,68 724,17 934,66 991,88 — z toho státem vlastněné podniky (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) — z toho CFR Infrastructură 412,68 582,77 716,30 213,47 348,65 505,26 623,54 826,09 860,93 % CFR Infrastructură z celkových závazků z obchodního styku 73,35 80,19 83,06 66,98 74,86 83,15 86,10 88,38 86,80 Zdroj: Podání Rumunska ze dne 27. června 2019, bod 39 a vlastní výpočty Komise ().

(24) Podle informací, které poskytlo Rumunsko, byl společnosti CFR Marfă za dluhy po splatnosti vůči společnosti CFR Infrastructură účtován úrok a penále (viz tabulka 7 níže). Tabulka 7 Přehled závazků po splatnosti (včetně úrokové sazby a penále) společnosti CFR Marfă vůči společnosti CFR Infrastructură V milionech RON 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 Částka po splatnosti, z toho 347 515,66 663,96 182,6 314,28 460,57 557,57 777,33 950,08 Úroková sazba a penále (denní) za pozdní platbu (%) 0,05 0,05 0,05 0,05 0,06 0,05 0,05 0,03 0,03 Úroky a penále fakturované během roku (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) % celkového zadlužení společnosti CFR Infrastructură 30,57 28,08 34,44 34,15 27,65 62,24 61,78 76,57 73,23 Zdroj: Odpověď Rumunska ze dne 27. června 2019, body 36 a 39.

(25) Zadlužení společnosti CFR Marfă vůči státnímu rozpočtu tvořené dlužnými splatnými daněmi a dlužnými sociálními příspěvky (sociální pojištění, příspěvek na zdravotní pojištění, příspěvek do fondu nezaměstnanosti a do zvláštního fondu) se více než zdvojnásobily, z částky 376,21 milionů RON (cca 82 milionů EUR) v roce 2010 na částku 838,47 milionu RON (cca 183 milionů EUR) v roce 2012 (viz tabulka 8 níže).

(26) Současně nesplacené úvěry společnosti CFR Marfă u soukromých bank klesly z […] milionů RON (cca […] milionů EUR) v roce 2010 na […] milionů RON (cca […] milionů EUR) v roce 2012 (viz též 191. bod odůvodnění) níže vysvětlující, že společnost CFR Marfă upřednostnila splácení úvěrů u soukromých bank, platy a platby neveřejným dodavatelům, zatímco platby do státního rozpočtu odkládala).

(27) Podle rumunských orgánů neměla společnost CFR Marfă od druhé části roku 2013 již žádné dluhy po splatnosti vůči státnímu rozpočtu (viz tabulka 8 níže). Tabulka 8 Přehled dluhů společnosti CFR Marfă po splatnosti (včetně úroků a penále) vůči státnímu rozpočtu od roku 2008 (včetně úřadů ANAF, CNPP, ANOFM a CNAS (sociální příspěvek)) V milionech RON 2008 2009 2010 2011 2012 (*2) Červen 2013 (*3) Po červnu 2013 2014 2015 2016 (*4) 2017 (*5) 2018 Výše jistiny (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) Úroky z prodlení (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) Penále za pozdní platbu (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) Dluhy po splatnosti vůči státnímu rozpočtu CELKEM 130,2 309,41 376,21 627,4 838,47 1 001,2 0 0 0 0 0 19,9 Zdroj: odpověď Rumunska ze dne 27. června 2019, body 18, 19 a 21, též příloha 4 k připomínkám Rumunska k rozhodnutí o zahájení řízení předloženým dne 20. února 2018 (dále jen „připomínky Rumunska k rozhodnutí o zahájení řízení“).

2.3. Historie neúspěšných pokusů o privatizaci společnosti CFR Marfă a kapitalizace pohledávky v roce 2013

(28) Společnost CFR Marfă je na seznamu státem vlastněných podniků sledovaných Mezinárodním měnovým fondem (dále jen „MMF“) a Světovou bankou (20) a byla též zahrnuta Evropskou unií do druhého a třetího programu finanční pomoci platebním bilancím (21). V roce 2010 mezinárodní věřitelé doporučili Rumunsku privatizovat své většinové podíly v některých státem vlastněných podnicích, včetně CFR Marfă, s cílem snížit dlužné platby a nedoplatky, které mají nepříznivý dopad na rumunský státní rozpočet.

(29) Podle veřejně dostupných informací mělo Rumunsko v úmyslu privatizovat společnost CFR Marfă nejméně od roku 2007 (22). V prohlášení o záměru ze dne 16. července 2010 Rumunsko konstatovalo, že je stále platný jeho závazek privatizovat společnost CFR Marfă v roce 2011 (23).

(30) Vzhledem k závazkům, které Rumunsko přijalo v prohlášení o záměru a v technickém memorandu o porozumění podepsaném s MMF a současně i s EU (24), schválilo Rumunsko privatizační strategii pro většinový podíl (51 %) ve společnosti CFR Marfă ve vládním rozhodnutí č. 46 ze dne 13. února 2013.

(31) Podle veřejně dostupných informací zveřejnilo rumunské Ministerstvo dopravy dne 5. dubna 2013 oznámení o prodeji 51 % podílu ve společnosti CFR Marfă s počáteční cenou 797 milionů RON (cca 173 milionů EUR) (25). Do dne 8. května 2013 Rumunsko obdrželo na akcie společnosti CFR Marfă tři nabídky, a sice od společnosti OmniTRAX Inc., se sídlem v USA, společnosti GFR a konsorcia Transferoviar Grup a Donau-Finanz (26). Dne 15. května 2013 Rumunsko oznámilo, že všechny tři žádosti byly zamítnuty a že proces privatizace začne znovu (27).

(32) Dne 17. května 2013 Rumunsko zveřejnilo v mezinárodních, celostátních a místních sdělovacích prostředcích a na internetových stránkách Ministerstva dopravy a společnosti CFR Marfă oznámení o prodeji akcií společnosti CFR Marfă. Potenciální investoři byli vyzváni k vyjádření zájmu o akvizici většinového podílu (51 %) ve společnosti CFR Marfă do dne 23. května 2013.

(33) Dne 23. května 2013 byla předložená vyjádření zájmu obsahující dokumenty pro předběžný výběr otevřena a byl sestaven užší seznam předběžně vybraných uchazečů. Uchazeči zařazení na užší seznam, konsorcium Transferoviar Grup a Donau-Finanz a společnosti GFR a OmniTRAX Inc., byli informováni dopisem ze dne 23. května 2013.

(34) V období od 24. května 2013 do 20. června 2013 získali předběžně vybraní uchazeči přístup do datové místnosti, díky němuž mohli provést hloubkovou prověrku. Předběžně vybraní uchazeči byli též vyzváni k předložení nezávazných předběžných nabídek do dne 5. června 2013 a závazných nabídek do dne 20. června 2013. Podle veřejně dostupných informací zůstala po stažení předběžně vybraných uchazečů z transakce do 20. června 2013 jediným uchazečem společnost GFR, která za 51 % podíl nabídla cca 202 milionů EUR a přislíbila další investice ve výši cca 201,4 milionu EUR (28).

(35) Mezitím dne 12. června 2013 Rumunsko provedlo kapitalizaci pohledávky společnosti CFR Marfă ve výši 1 669 milionů RON (cca 363 milionů EUR) vůči společnosti CFR Infrastructură a státnímu rozpočtu (ve formě sociálního pojištění a splatných daní) (29).

(36) Rumunsko předpokládalo, že hlavní podmínky smlouvy o koupi a prodeji akcií schválí v období od 25. června 2013 do 1. srpna 2013, a usilovalo tak o dokončení transakce v říjnu 2013. Společnost GFR však kupní cenu neuhradila ve stanovené lhůtě a privatizace se nezdařila.

(37) Další dva uchazeči, společnost OmniTRAX a konsorcium Transferoviar Grup a Donau-Finanz, kteří vyjádřili zájem o koupi společnosti CFR Marfă vedle společnosti CFR v roce 2013, svou nabídku stáhli. Následně, jak bylo vyjádřeno v různých tiskových prohlášeních vlády, byly předpokládány další privatizační plány, ale žádný z nich nebyl nakonec zrealizován (např. v roce 2015 byla oznámena privatizace prostřednictvím IPO, ale od projektu se ustoupilo) (30).

2.4. Finanční situace společnosti CFR Marfă po neúspěšné privatizaci

(38) V roce 2013 celkový dluh společnosti CFR Marfă díky kapitalizaci pohledávky výrazně klesl, ale následně se znovu okamžitě zvýšil. Poté, co se nezdařila privatizace společnosti, celkový dluh neustále rostl: o 9 % v letech 2014 a 2015, kdy dosáhl částky 788,25 milionu RON (cca 171 milionů EUR), a o 10 % v roce 2016, kdy dosáhl částky 868,13 milionu RON (cca 189 milionů EUR, viz tabulka 4 výše). Celkový dluh pokračoval v růstu nepřetržitě i v následujících letech, až v roce 2018 dosáhl částky ve výši 1 214,66 milionu RON (cca 264 milionů EUR), což odpovídá 20 % nárůstu v porovnání s dluhem ve výši 1 013,13 milionu RON (cca 220 milionů EUR) v roce 2017 (31).

(39) Kromě toho po nezdařené privatizaci se krátkodobé závazky společnosti CFR Marfă i nadále zvyšovaly, a to o 32 % v roce 2014, o 21 % v roce 2015 a o 19 % v roce 2016, přičemž představovaly většinu dluhů (92 % v roce 2015 a 99,7 % v roce 2016, viz tabulka 5 výše), zatímco závazky z obchodního styku společnosti CFR Marfă neustále rostly z 251,34 milionu RON (cca 55 milionu EUR) v roce 2013 na částku 731,54 milionu RON (cca 159 milionů EUR) v roce 2016, přičemž opět většina (90 % v roce 2016) z těchto závazků z obchodního styku je připsatelná státem vlastněným podnikům. Zejména závazky z obchodního styku společnosti CFR Marfă vůči společnosti CFR Infrastructură se téměř ztrojnásobily z částky 213,47 milionu RON (cca 46 milionů EUR) v roce 2013 na 623,5 milionů RON (cca 135,5 milionů EUR) v roce 2016 (viz tabulky 5 a 6 výše).

(40) Po mírném zlepšení v roce 2014 (provozní ztráta ve výši 27,16 milionu RON) (cca 6 milionů EUR) v roce 2014 v porovnání se ztrátou ve výši 262,92 milionu RON (cca 57 milionů EUR) v roce 2013 se finanční situace společnosti CFR Marfă dále zhoršovala. V roce 2015 byla zaznamenána ztráta ve výši 159,19 milionu RON (cca 35 milionů EUR) a v roce 2016 ztráta ve výši 154,78 milionu RON (cca 34 milionů EUR). Vlastní kapitál společnosti CFR Marfă opět klesl o 47 %, tj. z částky 566,2 milionu RON (cca 123 milionů EUR) v roce 2013 na 302 milionů RON (cca 66 milionů EUR) v roce 2016 (viz tabulka 4 výše).

(41) Na finanční obtíže společnosti CFR Marfă je nutné pohlížet v širším kontextu působících faktorů, které jdou nad rámec zvýšené hospodářské soutěže ze strany (tuzemských a zahraničních) soukromých železničních nákladních dopravců a ze strany jiných způsobů dopravy. Podle veřejně dostupných zpráv patří k těmto dalším faktorům zejména nesprávné řízení, nedostatečná transparentnost a odpovědnost, obrovské náklady, významné nevyřízené záležitosti vyplývající ze smluv s jinými státem vlastněnými podniky (z nichž některé jsou samy v obtížích), zastaralá kolejová vozidla, manažeři opouštějící společnost a nastupující u přímé konkurence, jakož i korupce údajně ztenčující výraznou měrou finanční zdroje (miliony eur) nebo smlouvy s důležitými zákazníky, jak uváděl tisk (32) (33) a jak také vyplývá z oficiální komunikace s příslušnými státními úřady (34).

2.5. Rozsah formálního vyšetřovacího řízení

(42) Dne 18. prosince 2018 zahájila Komise formální řízení ve věci pěti podpůrných opatření: Opatření 1 : nevymáhání neustále rostoucích dluhů vůči státu (dlužných příspěvků na sociálním pojištění a dlužných daní) nejméně od roku 2010 až do kapitalizace pohledávky v roce 2013 (opatření 3 níže), kterým byly všechny dluhy společnosti CFR Marfă po splatnosti vůči státu převedeny na její kapitál. Opatření 2 : nevymáhání neustále rostoucích dluhů společnosti CFR Marfă vůči společnosti CFR Infrastructură nejméně od roku 2010 až do kapitalizace dluhu v roce 2013 (opatření 3 níže), kterou bylo 85 % dluhů společnosti CFR Marfă po splatnosti vůči státu převedeno na její kapitál. Opatření 3 : kapitalizace pohledávky ve výši 1 669 milionů RON (přibližně 363 milionů EUR) v roce 2013. Opatření 4 : pokračující nevymáhání dluhů vůči státu (dlužné příspěvky na sociální pojištění a dlužné daně) po kapitalizaci pohledávky v roce 2013. Opatření 5 : pokračující nevymáhání neustále rostoucích dluhů společnosti CFR Marfă vůči společnosti CFR Infrastructură po kapitalizaci pohledávky v roce 2013.

(43) V rozhodnutí o zahájení řízení bylo předběžným názorem Komise, že výše popsaná opatření zahrnovala státní prostředky a že je lze přičíst státu. Vzhledem k nepravděpodobnosti toho, že by taková opatření ve prospěch společnosti CFR Marfă provedl racionálně jednající soukromý hospodářský subjekt, zastávala Komise předběžný názor, že tato opatření poskytla společnosti CFR Marfă neoprávněnou výhodu; tato výhoda je selektivní, jelikož jediným příjemcem byla společnost CFR Marfă.

(44) Komise také uvedla, že opatření pravděpodobně ovlivnila obchod mezi členskými státy, neboť společnost CFR Marfă soutěží s ostatními železničními nákladními dopravci z jiných členských států. Díky těmto opatřením mohla společnost CFR Marfă pokračovat v činnosti, což jí umožnilo vyhnout se na rozdíl od jiných soutěžitelů následkům obvykle plynoucím z nedostatečných finančních výsledků.

(45) Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k předběžnému závěru, že opatření patrně představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

(46) Komise vyslovila rovněž pochybnosti ohledně slučitelnosti opatření, zejména vzhledem ke skutečnosti, že rumunské orgány neuvedly možné důvody slučitelnosti. Komise dospěla k předběžnému závěru, že společnost CFR Marfă lze považovat za podnik v obtížích ve smyslu pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci nefinančních podniků v obtížích z roku 2004 a roku 2014 (dále jen „pokyny pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci“) (35), mimo jiné vzhledem ke skutečnosti, že společnost splňovala podmínky k zahájení insolvenčního řízení nejméně od roku 2010.

(47) Žádné z opatření však nesplňovalo kritéria pro slučitelnou podporu na záchranu a restrukturalizaci stanovená v pokynech pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci. Jelikož nebyl předložen plán restrukturalizace (rumunské orgány neuváděly způsobilost opatření jako podpory na restrukturalizaci), nemohla Komise ani posoudit nezbytné součásti restrukturalizace, včetně opatření v oblasti investic a modernizace, ani vyhodnotit, zda jsou opatření schopna obnovit dlouhodobou životaschopnost společnosti a zda jsou omezena na minimum, takže je zabráněno nepatřičnému narušení hospodářské soutěže. A konečně, rumunské orgány nenavrhly žádná smysluplná kompenzační opatření.

(48) Vzhledem k tomu, že opatření byla provedena v rozporu s oznamovací povinností a povinností zdržet se jednání stanovenou v čl. 108 odst. 3 SFEU, Komise konstatovala, že podle všeho představují protiprávní státní podporu. Vzhledem k neexistenci plánu restrukturalizace a z toho důvodu, že chování veřejných věřitelů neodpovídalo zásadě subjektu v tržním hospodářství, zatímco nebyly splněny požadavky použitelných pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích z roku 2004 a 2014, nemohlo být těchto pět opatření prohlášeno za slučitelná s vnitřním trhem.

3. PŘIPOMÍNKY K ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ

3.1. Připomínky zúčastněných stran

(49) Stěžovatel předložil své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení v zákonné lhůtě a souhlasil se zjištěními Komise v uvedeném rozhodnutí. Poskytl zejména další připomínky ke dvěma aspektům uvedeným v rozhodnutí o zahájení řízení, konkrétně k argumentu Rumunska, že společnost CFR Marfă je společnost „strategického významu“, a k tvrzením Rumunska, že společnost CFR Infrastructură nezbavila společnost CFR Marfă jejího dluhu a že ve skutečnosti podnikla v letech 2013 až 2017 tvrdé kroky k vymožení svých pohledávek u ní.

(50) Za prvé stěžovatel uvádí, že na rozdíl od tvrzení Rumunska nemá společnost CFR Marfă pro odvětví železniční nákladní dopravy v Rumunsku „strategický význam“.

(51) Stěžovatel, zastupující sdružení provozovatelů železniční nákladní dopravy, se domnívá, že není správné tvrdit, že společnost CFR Marfă je jediným provozovatelem, který disponuje požadovanými zdroji a organizační kapacitou pro případ krize, a jako příklad uvádí nejméně deset dopravců, kteří přepravují velké objemy nákladu (36), a z hlediska zdrojů jsou tedy srovnatelní se společností CFR Marfă.

(52) Pokud jde o přepravu vojenského materiálu, stěžovatel uvádí, že o vystavení zvláštního oprávnění, které má společnost CFR Marfă, by mohl požádat kterýkoli soukromý provozovatel. Nedostatek zájmu o to, požádat o takové oprávnění, je dle názoru stěžovatele způsoben omezenou poptávkou po takových přepravních službách.

(53) Za druhé, stěžovatel se domnívá, že žádné z tvrzení Rumunska, že stát dluhy společnosti CFR Marfă vymáhal, není pravdivé.

(54) Na jedné straně stěžovatel sice uznává, že společnost CFR Infrastructură zahájila určité postupy k zpětnému získání části dluhu společnosti CFR Marfă na dani za využívání infrastruktury, ale konstatuje, že vymožena byla pouze část celkové výše dluhu. Konkrétně to znamená, že zatímco společnost CFR Infrastructură vlastnila vykonatelné tituly (příkazy k obstavení, tj. příkazy požadující, aby třetí strany, které společnosti CFR Marfă dluží peníze, převedly své splátky dluhu na společnost CFR Infrastructură) ve výši […] milionů RON (cca […] milionů EUR), byla vymožena pouze částka […] milionů RON (cca […] milionů EUR) (37) (z celkového dluhu po splatnosti činícího nejméně […] milionů RON (cca […] milionů EUR)).

(55) Stěžovatel dále uvádí, že od podání stížnosti Komisi v březnu 2017 výše daně za využívání infrastruktury, kterou společnost CFR Marfă dluží společnosti CFR Infrastructură, neustále roste, přesto CFR Marfă i nadále využívá síť železniční nákladní dopravy společnosti CFR Infrastructură.

(56) Stěžovatel uvádí dva dokumenty dokládající tento názor: a) Poznámka představenstva společnosti CFR Marfă vydaná dne 23. března 2018 uvádějící, že na dani za využívání infrastruktury dluží společnost CFR Marfă společnosti CFR Infrastructură […] milionů RON (cca […] milionů EUR), přičemž tuto částku tvoří […] milionů RON (cca […] milionů EUR) jako hlavní dluh a […] milionů RON (cca […] milionů EUR) ve formě penále (38). b) Dopis adresovaný společnosti CFR Marfă právním oddělením společnosti CFR Infrastructură dne 26. března 2018, v němž CFR Infrastructură odhadla, že dluh společnosti CFR Marfă u CFR Infrastructură činí […] milionů RON (cca […] milionů EUR), z čehož částka ve výši […] milionů RON (cca […] milionů EUR) je po splatnosti (39).

(57) Stěžovatel se tudíž domnívá, že navzdory pokračujícímu neplacení a kumulaci dluhu na dani za využívání infrastruktury společnost CFR Marfă i nadále využívá infrastrukturu pro železniční nákladní dopravu spravovanou společností CFR Infrastructură bez omezení, a má tudíž prospěch z další státní podpory. Stěžovatel navíc vysvětluje, že společnost CFR Infrastructură výslovně potvrdila, že společnost CFR Marfă by měla být schopna vykonávat své obchodní činnosti a že nepřijme žádné opatření, které by vedlo k zablokování činností společnosti CFR Marfă (40). Konkrétně v dopise pro společnost CFR Marfă společnost CFR Infrastructură vysvětluje, že „[s ohledem na výše uvedené ukazujeme, že] během těchto postupů společnost CNCF „CFR“ SA zvážila situaci dlužníka a přistoupila k vymáhání neuhrazených dluhů v právním rámci bez blokování obchodní činnosti společnosti SNTFM „CFR“ Marfă SA“.

(58) Na druhou stranu, stěžovatel rovněž tvrdí, že prohlášení Rumunska citované v rozhodnutí o zahájení řízení, že v roce 2017 společnost CFR Marfă „neměla již žádné dluhy vůči státnímu rozpočtu“, je zavádějící i nepravdivé. Stěžovatel poznamenává, že společnost CFR Marfă i nadále působí na trhu, a tudíž neustále kumuluje dluhy vůči státnímu rozpočtu.

(59) Stěžovatel rovněž zmiňuje poznámku společnosti CFR Marfă, v níž společnost uznává, že „[n]ení schopna splácet současné dluhy vůči zaměstnancům, státnímu rozpočtu a dodavatelům, a zejména nebude schopna se dne 29. března 2018 zúčastnit dvou hlavních nabídkových řízení v oblasti dopravy, aby získala příjem nutný pro svou činnost. Jedná se nabídkové řízení společnosti [Oltenia Power Complex] a společnosti [SALROM Salt National Company]“ (41).

(60) A konečně, stěžovatel opakuje svá stanoviska již představená v dodatku ke stížnosti ze dne 12. září 2017 a týkající se negativních dopadů podpory, konkrétně toho, že i) podpora má závažné účinky narušující hospodářskou soutěž na liberalizovaném rumunském trhu železniční nákladní dopravy tím, že společnost CFR Marfă zvýhodňuje před jejími konkurenty; ii) podpora vedla k vážnému zhoršení stavu železniční infrastruktury v Rumunsku; a že iii) tato narušení zhoršuje porušování práva o zadávání veřejných zakázek ze strany rumunského státu v souvislosti s diskriminačním udělováním zakázek na železniční nákladní dopravu ve veřejném sektoru společnosti CFR Marfă. Pokud jde o body uvedené jako poslední, stěžovatel uznává, že tato problematika nespadá do oblasti působnosti posuzování státní podpory Komisí.

(61) Na závěr stěžovatel ve svých připomínkách k rozhodnutí o zahájení řízení podtrhuje, že trvání různých opatření podpory je značně dlouhé a že podpora má na soukromé provozovatele železniční nákladní dopravy v Rumunsku obzvláště narušující dopad. Žádá proto Komisi, aby nařídila zastavení poskytování státní podpory společnosti CFR Marfă ve formě nesplácení daně za využívání infrastruktury a akumulovaných dluhů vůči státnímu rozpočtu (tj. opatření 4 a 5).

3.2. Připomínky Rumunska

(62) Rumunsko se domnívá, že ani jedno z opatření definovaných v rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení nepředstavuje neslučitelnou státní podporu, a předkládá řadu důvodů. Za prvé, jako obecnou připomínku Rumunsko uvádí argumenty, že činnosti, které společnost CFR Marfă vykonává, jsou ve strategickém zájmu státu. Za druhé, Rumunsko se vyjadřuje ke každému z opatření, která jsou předmětem rozhodnutí o zahájení řízení a jsou shrnuta níže v pododdílech 3.2.3 až 3.2.5.

3.2.1. Připomínky Rumunska týkající se strategického významu společnosti CFR Marfă a použitelnosti čl. 107 odst. 1 SFEU

(63) Rumunsko uvádí, že CFR Marfă je obchodní společností strategického významu pro stát, která vedle soutěžení na trhu železniční nákladní dopravy se soukromými provozovateli železniční nákladní dopravy vykonává též činnosti související s potřebami v oblasti obrany země a členstvím v NATO a zapojuje se do přepravy strategických materiálů v odvětvích velkého významu pro hospodářství země, energetickém odvětví a sociálních sektorech.

(64) Rumunsko tvrdí, že společnost CFR Marfă má následující povinnosti souvisící s potřebami v oblasti obrany země (42): i) společně s jinými odpovědnými zúčastněnými stranami se účastnit tvorby a provádění plánu mobilizace; ii) zajistit nezbytné rezervy a kapacity (kolejová vozidla, trajekty, pracovníky atd.) k výkonu mobilizačních úkolů. Třebaže tyto rezervy mohou být využívány při komerční činnosti společnosti CFR Marfă v oblasti železniční nákladní dopravy, je společnost CFR Marfă povinna vytvářet tyto rezervy v různých bodech vnitrostátní železniční sítě, za což orgány neposkytují náhradu. Navíc tam, kde takové rezervy nejsou již zapotřebí pro obchodní účely, protože již neexistuje poptávka po přepravě, nemusí být takové zdroje zlikvidovány a musí být zachovány a udržovány v provozu na náklady společnosti CFR Marfă, která související náklady hradí z výnosů získaných z jiných dodávek služeb. Odhad nákladů souvisejících se zřízením a udržováním těchto rezerv v provozu poskytlo Rumunsko až velmi pozdě v průběhu řízení (43) z toho důvodu, že „orgány veřejné správy v tomto ohledu nepřipravily žádné metodiky výpočtu“ a protože tyto informace budou klasifikovány jako státní tajemství (44). Na základě informací, které Rumunsko poskytlo, by odhad celkových nákladů s udržováním rezerv pro účely obrany činil […] milionů RON ([…] milionů EUR) za období let 2008 až 2018 a […] milionů RON ([…] milionů EUR) za období let 2010 až 2018. iii) vypracovat dokumenty týkající se doplňování potřebných pracovních sil; iv) zajistit civilní ochranu svých zaměstnanců, cestujících a zboží svěřeného pro účely přepravy v případě zvláštních okolností, včetně kalamit; v) provádět vojenské dodávky (na úrovni NATO i na vnitrostátní úrovni), zajišťovat kontinuitu přepravy vojenských oddílů a materiálu v době míru a v případě krize, kalamit a války či jiných zvláštních okolností, jakož i dodávat vozy, personál a další zdroje na žádost Ministerstva národní obrany. Tyto povinnosti plní společnost CFR Marfă na základě ustanovení protokolů, společných objednávek a dohod (45) uzavřených mezi Ministerstvem národní obrany a Ministerstvem dopravy, výstavby a cestovního ruchu, jakož i na základě příslušných dohod mezi Rumunskem a NATO. Rumunsko odhadlo podíl vojenských dodávek na […] % ročního obratu společnosti CFR Marfă (46), avšak neposkytlo jeho podrobný odůvodněný výpočet s tím, že se jedná o státní tajemství; vi) udržovat a rozvíjet trajektovou linku určenou k rozšíření panevropského koridoru IV jako prostředku spojení mezi Evropou a Asií. Rumunsko tvrdí, že vzhledem k tomu, že trajektové linky, které spojují Evropu a Asii přes přístav v Konstanci, nejsou ziskové a způsobují ztráty (47), byly trajekty vlastněné společností CFR Marfă zakotveny v námořním přístavu v Konstanci a v období let 2008 až 2018 nevykonávaly žádnou obchodní činnost. Rumunsko vysvětluje, že náklady na údržbu trajektů (které jsou zahrnuty v údajích v bodě ii) 64. bodu odůvodnění výše) by činily […] milionů RON ([…] milionů EUR) za období let 2008 až 2018 a […] milionů RON ([…] milionů EUR) za období let 2010 až 2018 (48).

(65) Rumunsko dále tvrdí, že kromě potřeb v oblasti obrany země má společnost CFR Marfă též strategický význam v tom, že poskytuje služby v oblasti přepravy uhlí a jiných strategických produktů největším průmyslovým zákazníkům (hlavně státem vlastněným podnikům, jako jsou Complexul Energetic Oltenia, Complexul Energetic Hunedoara, CET Govora a další uhelné závody), které vyrábějí takové základní potřeby, jako je elektřina, teplo a horká voda. Podle Rumunska se tyto dodávky obvykle provádějí v souladu se smlouvami uzavřenými na základě nabídkových řízení, jichž se účastní další soukromí provozovatelé a soutěží se společností CFR Marfă, avšak v době krize (např. nepříznivé povětrnostní podmínky, jako je sněžení, vánice či sucho) mohou orgány veřejné správy požadovat, aby takové dodávky byly prováděny i mimo stávající smlouvy. Rumunsko uvádí, že vodní elektrárny a větrné systémy nemají kapacitu vyžadovanou k pokrytí nedostatku elektřiny způsobeného poklesem výroby v tepelných elektrárnách, které jsou hlavním zdrojem elektřiny (společnost Complexul Energetic Oltenia sama představuje 20–30 % výroby elektřiny v Rumunsku). Podle Rumunska je tedy zajištění kontinuity dodávek takových strategických materiálů těmto průmyslovým zákazníkům nezbytné k udržení životní úrovně obyvatel a zabránění negativním dopadům na činnosti hospodářských subjektů, což z těchto zásilek dělá záležitost národní bezpečnosti, jak potvrzují nálezy Ústavního soudu Rumunska v rozhodnutí č. 91 ze dne 28. února 2018 (49).

(66) Rumunsko dále tvrdí, že základní příčinou akumulace dluhů společnosti CFR Marfă po splatnosti vůči úřadu ANAF byla akumulace dluhů za služby strategických dodávek, které společnost CFR Marfă poskytuje svým průmyslovým zákazníkům (zejména státem vlastněným podnikům, 65. bod odůvodnění). Rumunsko odhaduje, že výše příslušných penále a úroků vzniklých v důsledku nesplácení dluhu společnosti CFR Marfă ve prospěch úřadu ANAF odpovídá výši dluhu akumulovaného těmito státem vlastněnými podniky za služby strategických dodávek společnosti CFR Marfă (50).

(67) Rumunsko rovněž bere na vědomí, že společnost CFR Marfă a další veřejné subjekty mají povinnost (bezplatně) se účastnit různých cvičení (např. simulace železničních nehod) organizovaných orgány veřejné správy (jako je Generální inspektorát pro mimořádné situace) a že společnost CFR Marfă poskytovala zdroje pro nákladní dopravu bez jakékoli peněžní náhrady v zájmu určitých orgánů veřejné správy nebo veřejných institucí nebo pro ně (ve formě úschovy a skladování věcí mimo jiné pro Úřad pro národní rezervy či pronájmu speciálního vybavení pro konkrétní zásahy pro zimní ústřední velitelství) (51). Rumunsko nepředložilo žádné vyčíslení nákladů vzniklých na výše uvedené činnosti.

(68) Rumunsko tvrdí, že společnost CFR Marfă je jediným provozovatelem, který disponuje kapacitami nezbytnými k zajištění řádného a včasného plnění výše uvedených povinností v oblasti obrany a národní bezpečnosti. V důsledku toho Rumunsko tvrdí, že vymáhání dluhů společnosti CFR Marfă exekučním řízením, okamžitou likvidací nebo zahájením insolvenčního řízení není přijatelným řešením, protože by mohlo vést k významným obdobím, kdy by zdroje potřebné pro národní bezpečnost a obranu země nemohly být použity (52).

(69) Proto s ohledem na ustanovení čl. 107 odst. 1 SFEU, článku 4 SEU a bodu 17 sdělení Komise č. 2016/C 262/01 o pojmu státní podpora uvedeném v čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „sdělení Komise“) (53) Rumunsko uvádí, že: a) všechny výše uvedené okolnosti umožňují rumunským orgánům přijmout jakékoli opatření zaměřené na zajištění územní celistvosti, udržování veřejného pořádku a ochranu národní bezpečnosti, i když toto opatření ovlivnilo hospodářskou soutěž v určité oblasti; b) jakékoli opatření přijaté v zájmu a určené k zajištění národní bezpečnosti, územní celistvosti a veřejného pořádku, bez ohledu na to, zda je považováno za státní podporu či nikoli, je slučitelné s pravidly Společenství (54);

(70) Jinými slovy, Rumunsko se domnívá, že při přijímání opatření 1–3 a 5 týkajících se společnosti CFR Marfă s cílem zajistit kontinuitu vojenských dodávek a dodávek strategických materiálů, jakož i plnit další povinnosti související s účely národní bezpečnosti a obrany vykonávalo své veřejné pravomoci, a proto by čl. 107 odst. 1 SFEU nebyl použitelný na základě ustanovení článku 4 SEU a bodu 17 sdělení Komise.

3.2.2. Připomínky Rumunska k připomínkám stěžovatele ke strategickému významu společnosti CFR Marfă

(71) Rumunsko tvrdí, že informace poskytnuté stěžovatelem neprokazují, že soukromí provozovatelé mají kapacity k tomu, aby společnost CFR Marfă nahradili na trzích strategických a vojenských dodávek z následujících důvodů.

(72) Zaprvé, Rumunsko se domnívá, že skutečnost, že soukromí provozovatelé nejsou schopni nahradit činnosti společnosti CFR Marfă, je podporována realitou na trhu. Za tímto účelem udává Rumunsko jako příklad nabídkové řízení vypsané v roce 2014 společností Complexul Energetic Oltenia, kde byla odmítnuta nabídka konsorcia tří soukromých provozovatelů (GFR, Unicom Transit a Servtrans Invest), protože jeho členové neměli technické a provozní kapacity požadované ve specifikacích nabídkového řízení, a to navzdory výhodnější finanční nabídce konsorcia. Vnitrostátní soud zamítl odvolání konsorcia a potvrdil správnost nálezů o nedostatku technických a provozních kapacit členů konsorcia, jak to vyžadovala zadávací dokumentace.

(73) Rumunsko dále tvrdí, že nedostatek zájmu soukromých provozovatelů o služby v oblasti vojenských dodávek souvisí nejen s velmi nízkou poptávkou po tomto druhu přepravních služeb, ale také se skutečností, že vojenské dodávky a příslušný požadavek rychlé reakce na objednávky takových dodávek (mají přednost před jakoukoli soukromou dodávkou) znamenají mít rezervy z různých zdrojů (např. kolejová vozidla, trajekty atd.) rozptýlené po různých bodech vnitrostátní železniční sítě. Podle Rumunska to snižuje efektivnost využívání těchto zdrojů a toto snížení účinnosti není odměňováno orgány, což není pro soukromé provozovatele atraktivní. Kromě toho Rumunsko uvádí, že společnost CFR Marfă vlastní cca 93 % vnitrostátního vozového parku a je jediným provozovatelem, který může plnit povinnost udržovat mobilizační rezervy, zatímco soukromí provozovatelé používají převážně vozy pronajaté od zahraničních společností, které nemohou tvořit mobilizační rezervy.

(74) Rumunsko se proto domnívá, že soukromí provozovatelé společnost CFR Marfă na trhu vojenských dodávek nahradit nemohou, jak to dále potvrzují ustanovení rozhodnutí Nejvyšší rady národní obrany z roku 2013, které požaduje, aby do privatizační smlouvy společnosti CFR Marfă byla zahrnuta ustanovení, jež by nabyvatele zavázala zajistit splnění všech strategických závazků, které v současnosti má společnost CFR Marfă v oblasti národní bezpečnosti a obrany (55).

(75) Za druhé Rumunsko rovněž tvrdí, že poskytování přepravních služeb v zájmu národní obrany v mnoha případech znamená vyzrazení tajných informací s různou úrovní utajení, což znamená, že soukromí provozovatelé, kteří mají zájem o poskytování těchto přepravních služeb, musí být držiteli určitých odvětvových osvědčení o bezpečnosti. Soukromým provozovatelům železniční dopravy s nejvyššími podíly na rumunském trhu (členové sdružení OPSFPR) by však s největší pravděpodobností bylo takové odvětvové osvědčení o bezpečnosti pro poskytování strategických a obranných dodávek odepřeno, protože by nesplnili přísné požadavky pro získání těchto osvědčení. Rumunsko uvádí několik možných důvodů pro odmítnutí osvědčení členům sdružení OPSFPR: a) akcionáři nebo jiná osoba s rozhodovacími pravomocemi ve společnosti; (1) byli pravomocně usvědčeni z korupce (56); (2) byli obžalováni z korupce (57); (3) byli obžalováni z vytvoření zločinného spolčení, daňových úniků a praní peněz (58); (4) jsou cizími státními příslušníky nebo podniky; b) dotčení provozovatelé mají dluhy nebo evidují významné ztráty; c) provozovatelé podnikají se subjekty ve státech, které rumunské strategie národní obrany schválené vládními rozhodnutími popisují jako bezpečnostní rizika pro Rumunsko (konkrétně země bývalého Sovětského svazu).

(76) Rumunsko proto tvrdí, že společnost CFR Marfă je fakticky jediným provozovatelem na trhu, který má kapacitu nezbytnou k provádění dodávek strategického a vojenského materiálu i k plnění dalších povinností souvisejících s účely národní bezpečnosti a obrany. V důsledku toho se Rumunsko domnívá, že s ohledem na výše uvedené okolnosti a vzhledem k realitě nedávného konfliktu v blízkosti rumunských hranic (na Ukrajině), kvůli kterému se množství vojenských dodávek uskutečněných společností CFR Marfă zvýšilo ve srovnání s rokem 2013 více než pětkrát, je Rumunsko oprávněno uplatnit ustanovení článku 4 SEU a bodu 17 sdělení Komise s tím, že čl. 107 odst. 1 SFEU není použitelný na veškerou činnost společnosti CFR Marfă.

3.2.3. Připomínky Rumunska k opatřením 1 a 4

(77) Pokud jde o opatření 1, Rumunsko tvrdí, že za účelem zabezpečení neuhrazených fiskálních dluhů zahájil úřad ANAF exekuční řízení. Podle zákonů platných od roku 2004 nevybírají CNPP (Národní veřejný důchodový úřad), ANOFM (Národní úřad pro zaměstnanost) a CNAS (Národní úřad zdravotního pojištění) příspěvky dlužné rumunskými hospodářskými subjekty a jinými osobami přímo; jediným úřadem odpovědným za tento úkol je úřad ANAF, který částky vybrané jménem jednotlivých orgánů mezi ně následně rozdělí (59).

(78) Pokud jde o výše popsaný dluh společnosti CFR Marfă vůči státnímu rozpočtu v rámci opatření 1 (viz tabulka 8), Rumunsko tvrdí, že úřad ANAF jednal jako soukromý subjekt v tržním hospodářství, protože vypočítal úroky a penále za dluhy společnosti CFR Marfă po splatnosti vůči státnímu rozpočtu. Rumunsko zejména tvrdí, že s ohledem na dluhy společnosti CFR Marfă po splatnosti vůči státnímu rozpočtu byly vypočítány následující úrokové sazby: i) denní úroková sazba 0,1 % v období od 1. ledna 2006 do 30. června 2010; ii) denní úroková sazba 0,05 % v období od 1. července 2010 do 30. září 2010; iii) denní úroková sazba 0,04 % v období od 1. října 2010 do 28. února 2014 (60). Rumunsko rovněž vysvětluje, že pozdní platby fiskálních závazků jsou navíc sankcionovány penále za pozdní platbu, a to následovně: i) pokud je platba daňových závazků po splatnosti provedena později než 30 dnů od data splatnosti, avšak do 90 dnů po datu splatnosti, připočítává se penále za pozdní platbu ve výši 5 % splatné částky jistiny; ii) po uplynutí 90 dnů od data splatnosti se připočítává penále za pozdní platbu ve výši 15 % z částky jistiny. Zaplacením penále za pozdní platbu se neruší povinnost zaplatit úrok (61).

(79) Rumunsko dále tvrdí, že úřad ANAF aktivně prosazoval vymáhání dluhů společnosti CFR Marfă vůči státnímu rozpočtu a přijal řadu exekučních opatření ve formě příkazů a obstavení bankovních účtů a movitého a nemovitého majetku společnosti CFR Marfă.

(80) Rumunsko zejména uvádí, že v roce 2009 vydal úřad ANAF dvanáct příkazů za účelem vymáhání neuhrazených dluhů společnosti CFR Marfă v celkové výši […] milionů RON (cca […] milionů EUR). Rumunsko vysvětluje, že příkaz je přímo vymahatelným daňovým dokladem, což znamená, že úřad ANAF může pokračovat v exekučním řízení bez účasti soudů v případě, že dlužník nezaplatí dlužné částky ve lhůtě stanovené v příkazu. Zejména pak může úřad ANAF vynutit vypořádání nesplacených dluhů zabavením aktiv a majetku dlužníka a zahájením prodeje těchto aktiv a majetku (62).

(81) Po těchto příkazech následoval jeden případ obstavení bankovních účtů společnosti CFR Marfă ve výši […] milionů RON (cca […] milionů EUR), které bylo vynuceno a vedlo k získání částky ve výši […] milionů RON (cca […] milionů EUR) (63), a 22 případů zabavení nemovitostí společnosti CFR Marfă v celkové účetní hodnotě […] milionů RON (cca […] milionů EUR) (64). Rumunsko vysvětluje, že obstavení uplatněné na movitý nebo nemovitý majetek představuje zákonnou zástavu tohoto majetku, která skýtá přednostní nárok na výnosy z prodeje obstaveného majetku s dalšími důsledky, že dlužník nesmí obstavený majetek prodat a může jej použít pouze se souhlasem příslušného subjektu (v tomto případě úřad ANAF) (65).

(82) Rumunsko dále tvrdí, že v letech 2010 a 2011 vydal úřad ANAF 24 příkazů vůči společnosti CFR Marfă, a vysvětluje, že v letech 2010 a 2011 nebyl majetek dlužníků společnosti CFR Marfă (zejména státem vlastněných podniků) zabaven ani obstaven, aby se zamezilo výraznému sociálnímu dopadu (66). Rumunsko rovněž uvádí, že do června 2013 úřad ANAF nařídil ve 200 případech zabavit movitý a nemovitý majetek společnosti CFR Marfă v celkové účetní hodnotě ve výši […] milionů RON (cca […] milionů EUR). Rumunsko následně rozebírá, že z těchto 200 případů zabavení jich bylo 25 uloženo na movitý a nemovitý majetek společnosti SC de Transport Maritim și de Coastă CFR Ferryboat SA (dále jen „CFR Ferryboat“) v účetní hodnotě […] milionů RON (cca […] milionů EUR), zatímco v 84 případech byl zabaven movitý a nemovitý majetek společnosti SC Intreținere și Reparații Vagoane SA („Wagon Repair and Maintenance SA“) v účetní hodnotě […] milionů RON (cca […] milionů EUR), což byly společnosti, které v červnu 2012 fúzovaly se společností CFR Marfă (viz 27. bod odůvodnění) (67).

(83) Ze zbývajících 91 případů zabavení majetku jich 10 bylo uloženo na nemovitý majetek společnosti CFR Infrastructură v účetní hodnotě […] milionů RON (cca […] milionů EUR) a ve zbývajících 81 případech (v listopadu a prosinci 2012) se jednalo o zabavení movitého a nemovitého majetku společnosti CFR Marfă v účetní hodnotě […] milionů RON (cca […] milionů EUR) (68).

(84) Kromě toho Rumunsko tvrdí, že úřad ANAF vystavil celkem 1 440 oznámení o obstavení prostředků dostupných na bankovních účtech společností CFR Ferryboat SA, Wagon Repair and Maintenance SA a CFR Infrastructură, jakož i 612 případů obstavení bankovních účtů třetích stran (na celkovou částku […] milionů RON (cca […] milionů EUR) (69).

(85) Rumunsko rovněž vysvětluje, že zabavení movitého majetku (zejména železničních vozů a lokomotiv) společnosti CFR Marfă v účetní hodnotě […] milionů RON (cca […] milionů EUR, 95 % z celkové hodnoty 81 případů zabavení) bylo uloženo až 28. listopadu 2012 a ne dříve, protože „tyto movité věci“ představovaly kolejová vozidla a lokomotivy, movité věci používané pro hlavní činnosti vytvářející výnosy společnosti CFR Marfă, a protože společnost CFR Marfă „poskytuje činnosti národního veřejného zájmu za účelem poskytování železniční nákladní veřejné dopravy a služeb požadovaných pro národní obranu“ (70).

(86) Rumunsko tvrdí, že poté, co byl majetek společnosti CFR Marfă zabaven, požádal úřad ANAF o jeho ocenění a zahájení řízení pro realizaci aktiv. Realizace aktiv však nikdy nezačala, jelikož exekuční příkaz na dluhy společnosti CFR Marfă byl vypořádán provedením kapitalizace pohledávky v roce 2013 (71). Rumunsko rovněž vysvětluje, že vymáhání dluhů společnosti CFR Marfă vůči úřadu ANAF exekučním řízením, okamžitou likvidací nebo zahájením insolvenčního řízení nebylo přijatelným řešením, protože by mohlo vést k významným obdobím, kdy by zdroje potřebné pro národní bezpečnost a obranu země nemohly být použity, což by s ohledem na nedávné konflikty v regionu mohlo potenciálně ohrozit stát jako takový („rumunský stát se neobejde bez důležitého nástroje a zdrojů, které měla ze zákona povinnost poskytovat, aby vykonávala svou roli a funkce k zajištění své územní celistvosti, k udržení veřejného pořádku a k obraně národní bezpečnosti, a které nelze za současných okolností nahradit“) (72).

(87) Pokud jde o opatření 4, Rumunsko uvádí, že společnost CFR Marfă své příspěvky do státního rozpočtu v letech 2013 až 2017 zaplatila v plné výši a že fiskální certifikáty vydané úřadem ANAF v různých okamžicích tohoto období slouží jako důkaz toho, že společnost CFR Marfă neakumulovala v tomto období žádné další zadlužení vůči státnímu rozpočtu (73).

(88) Rumunsko konkrétně vysvětluje, že tabulka 7 rozhodnutí o zahájení řízení uvádí pro období 2013–2016 fiskální závazky vzniklé těsně před ukončením finančního roku, jejichž datum splatnosti bylo v následujícím roce. Rumunsko tvrdí, že za všechny roky od června 2013 byly příslušné částky splatné společností CFR Marfă zaplaceny na začátku následujícího roku, tj. do data splatnosti. Podle Rumunska jsou příslušné částky uvedeny v ročních rozvahách v souladu s pravidly pro jejich sestavování, s přihlédnutím k počátečnímu datu a datům platby těchto fiskálních závazků. Rumunsko se domnívá, že posouzení výkazu o vyrovnání fiskálních závazků společností CFR Marfă na základě rozvahy není přesné a že doklady, které by měly být brány v úvahu, jsou daňové doklady pravidelně vydávané úřadem ANAF (74). V souladu s tím Rumunsko předložilo údaje odpovídající fiskálním závazkům a dalším dluhům vůči státnímu rozpočtu takto: Tabulka 9 Fiskální závazky a další zadlužení společnosti CFR Marfă vůči státnímu rozpočtu po kapitalizaci pohledávky v roce 2013 (v milionech RON) V milionech RON 2013 2014 2015 2016 2017 Fiskální závazky a další zadlužení vůči státnímu rozpočtu (…) (…) (…) (…) (…) Souhrnné částky, které má úřad ANAF společnosti CFR Marfă zaplatit/vrátit (…) (…) (…) (…) (…) Daňový doklad č./datum 1042215/ 18.12.2013 1356231/ 5.12.2014 107680/ 16.12.2015 90817/ 12.1.2016 78183/ 14.12.2017 Zdroj: Odpověď Rumunska ze dne 19. prosince 2018, oddíl E, bod 21.

(89) Rumunsko vysvětluje, že fiskální závazky společnosti CFR Marfă za roky 2016 a 2017 byly předmětem žaloby společnosti CFR Marfă před odvolacím soudem v Bukurešti. Touto žalobou společnost CFR Marfă požádala odvolací soud o zrušení rozhodnutí úřadu ANAF, kterým tento úřad zamítl žádost společnosti CFR Marfă o započtení nesplacených fiskálních dluhů CFR Marfă za roky 2016 a 2017 o částky ([…] milionů RON, cca […] milionů EUR), které měl úřad ANAF zaplatit společnosti CFR Marfă na základě občanskoprávního rozsudku odvolacího soudu č. 1011/2015, potvrzeného rozhodnutím Nejvyššího kasačního a justičního soudu č. 998/30.3.2016 (75).

(90) Na základě výše uvedeného se Rumunsko domnívá, že v letech 2013 až 2017 společnost CFR Marfă neevidovala žádné zadlužení vůči státnímu rozpočtu, jelikož jí úřad ANAF musí kompenzovat/vrátit částky ve výši […] milionů RON a […] milionů RON, které by byly nižší než příslušný dluh úřadu ANAF vůči společnosti CFR Marfă.

(91) V neposlední řadě Rumunsko poskytlo informace, že dluh společnosti CFR Marfă po splatnosti (společně s úroky a penále) vůči státnímu rozpočtu dosáhl v roce 2018 částky […] milionů RON (cca […] milionů EUR) a dne 28. března 2019 se více než ztrojnásobil na částku […] milionů RON (cca […] milionů EUR) (76). Rumunsko zdůraznilo, že pokud jde o tento dluh, uložil úřad ANAF v 16 případech zabavení nezatíženého movitého majetku společnosti CFR Marfă v účetní hodnotě […] milionů RON (cca […] milionů EUR) a v 66 případech zabavení nezatíženého nemovitého majetku společnosti CFR Marfă v účetní hodnotě […] milionů RON (cca […] milionů EUR) (77).

3.2.4. Připomínky Rumunska k opatřením 2 a 5

(92) Pokud jde o opatření 2 a 5, Rumunsko stále zastává názor, že společnost CFR Infrastructură neosvobodila společnost CFR Marfă od splácení dluhů odpovídajících dani za využívání infrastruktury.

(93) Rumunsko vysvětluje, že rumunské právo neumožňuje osvobodit provozovatele železniční dopravy od placení daně za využívání infrastruktury a že společnost CFR Infrastructură neudělala ani v případě společnosti CFR Marfă žádnou výjimku.

(94) Rumunsko vysvětluje, že existují následující tři formy penále za neplacení daně za využívání infrastruktury dopravci: (1) Za každou službu vystavuje společnost CFR Infrastructură měsíční faktury, a pokud tyto finanční závazky nejsou splněny v souladu s podmínkami přijatými ve smlouvě o přístupu k železniční infrastruktuře (která se uzavírá každoročně), neustále počítá a fakturuje za každý den prodlení úroky a penále za nezaplacení daně za využívání infrastruktury (první forma penále za nezaplacení daně za využívání infrastruktury). Úroková sazba a penále jsou uvedeny v tabulce 7 (24. bod odůvodnění). Na všechny provozovatele železniční nákladní (a osobní) dopravy, bez ohledu na jejich vlastnictví, se uplatňuje stejné penále. (2) Z důvodu prodlení při platbě daně za využívání infrastruktury společnost CFR Infrastructură navíc neposkytuje 33 % slevu z této daně na vlaky jezdící v síti CFR provozované společností CFR Marfă, stejně jako u soukromých provozovatelů (druhá forma penále). (3) Společnost CFR Infrastructură dále nepřijímá a nevytváří další trasy pro vlaky v zájmu společnosti CFR Marfă a jejích zákazníků, stejně jako tomu je u soukromých provozovatelů (třetí forma penále).

(95) V této souvislosti Rumunsko uvádí, že společnost CFR Infrastructură rovněž podala žalobu proti společnosti CFR Marfă za účelem vymáhání dluhů CFR Marfă v roce 2015. Rumunsko zejména sděluje, že společnost CFR Infrastructură zahájila rozhodčí řízení a soudní řízení týkající se vymáhání dluhů společnosti CFR Marfă takto: rozhodčí řízení v roce 2015 v souvislosti s částkou ve výši […] milionů RON (cca […] milionů EUR); rozhodčí řízení a soudní řízení v roce 2016 v souvislosti s částkou ve výši […] milionů RON (cca […] milionů EUR); rozhodčí řízení a soudní řízení v roce 2016 v souvislosti s částkou ve výši […] milionů RON (cca […] milionů EUR); rozhodčí řízení a soudní řízení v roce 2018 v souvislosti s částkou ve výši […] milionů RON (cca […] milionů EUR) (78). Podle Rumunska bylo 100 % těchto částek v příslušných a pravomocných rozhodnutích soudu a rozhodčího soudu (79) přisouzeno ve prospěch společnosti CFR Infrastructură.

(96) Podle Rumunska poté, co byla tato rozhodnutí vydána v její prospěch, využila společnost CFR Infrastructură k vymáhání přisouzených dluhů služeb soudních vykonavatelů, mimo jiné prostřednictvím zmrazení finančních prostředků na bankovních účtech a obstavení částek, které společnosti CFR Marfă dlužili její zákazníci, jakož i prostřednictvím zabavení movitého a nemovitého majetku společnosti CFR Marfă (80).

(97) Rumunsko rovněž vysvětluje, že v roce 2016 společnost CFR Infrastructură uzavřela se společností CFR Marfă dohodu o změně splátkového kalendáře (dále jen „dohoda o změně splátkového kalendáře z roku 2016“) týkající se platby částky ve výši […] milionů RON (cca […] milionů EUR), což představuje jistinu a úrok, které byly společnosti CFR Infrastructură přisouzeny v rozhodčích řízeních v letech 2015 a 2016. Podle vysvětlení Rumunska byla částka […] milionů RON plně získána zpět nucenou exekucí poté, co společnost CFR Marfă nedodržela ustanovení dohody o změně splátkového kalendáře z roku 2016 (81).

(98) Podle Rumunska se společnosti CFR Infrastructură podařilo do srpna 2018 získat od společnosti CFR Marfă – díky soudním a mimosoudním opatřením – více než […] milionů RON (cca […] milionů EUR), z toho […] milionů RON (cca […] milionů EUR) v období od března do července 2018. Dne 6. prosince 2018 uzavřela společnost CFR Infrastructură také dohodu o změně splátkového kalendáře pro platbu úroků a penále splatných společností CFR Marfă ve výši […] milionů RON (cca […] milionů EUR, dále jen „dohoda o změně splátkového kalendáře z roku 2018“). Tato dohoda upřesňuje mimo jiné, že ke dni 4. prosince 2018 činila celková částka, kterou společnost CFR Marfă dlužila společnosti CFR Infrastructură, […] milionů RON (cca […] milionů EUR), z čehož […] milionů RON (cca […] milionů EUR) představuje částku přisouzenou společnosti CFR Infrastructură sedmi rozhodnutími občanských soudů z roku 2017, která jsou nyní vykonávána. Z této částky […] milionů RON (cca […] milionů EUR) představuje částka […] milionů RON (cca […] milionů EUR) úrok a penále. Ustanovení dohody o změně splátkového kalendáře z roku 2018 rovněž upřesňují, že částka jistiny ve výši […] milionů RON (cca […] milionů EUR) bude i nadále vymáhána prostřednictvím realizace zabavení uložených na movitý a nemovitý majetek společnosti CFR Marfă.

(99) Rumunsko vysvětluje, že vymáhání prostřednictvím příkazů k obstavení majetku bylo uplatňováno, pouze dokud společnost CFR Marfă plnila povinnosti přijaté dohodami o změně splátkového kalendáře, a tvrdí, že společnost CFR Marfă dohodu o změně splátkového kalendáře z roku 2018 dodržuje (82).

(100) Podle názoru Rumunska vše výše uvedené potvrzuje skutečnost, že společnost CFR Infrastructură uplatňuje opatření k vymáhání dluhů a že společnost CFR Marfă nebyla z jejich splácení osvobozena (83).

(101) Rumunsko se domnívá, že „společnosti CFR Marfă se nedostává od společnosti CFR Infrastructură preferenčního zacházení a není a ani nebyla osvobozena od žádného právního závazku“ (84). Rumunsko tvrdí, že „[u] neplacení daní za využívání infrastruktury kterýmkoli z provozovatelů železniční dopravy společnost CFR SA [CFR Infrastructură] uplatnila a uplatňuje stejná finanční penále“, a připomíná, že „[f]inanční penále jsou penále za pozdní platby vypočítané a použité za nezaplacení dlužných poplatků ke dni splatnosti podle stejného procenta a bez diskriminace“ (85). Rumunsko dále uvádí, že „[společnost CFR Infrastructură] uplatňuje k vymáhání částek dlužných kterýmkoli z provozovatelů železniční dopravy stejná soudní a mimosoudní opatření“ (86).

(102) Rumunsko rovněž dodává, že nevybírání daně za využívání infrastruktury společností CFR Infrastructură od společnosti CFR Marfă je objektivní okolností a důsledkem skutečnosti, že jiné státem vlastněné podniky nebo podniky, ve kterých je stát podílníkem (mnoho z nich působí v energetickém sektoru), zase neplatily své dluhy vůči společnosti CFR Marfă. Rumunsko vysvětluje, že tyto dluhy vůči společnosti CFR Marfă jsou ve stejném řádu jako částky, které CFR Marfă dluží společnosti CFR Infrastructură, a jakékoli přerušení dopravních služeb společnosti CFR Marfă by narušilo činnosti, které vykonávají tyto konkrétní podniky, na úkor životní úrovně lidí a hospodářské činnosti v různých oblastech. Rumunsko tvrdí, že společnost CFR Marfă podnikla kroky k vymožení těchto dluhů v souladu s právními předpisy v této oblasti (87).

(103) Rumunsko dále dodává, že není možné uvalit na společnost CFR Marfă přísnější opatření (jako je návrh na zahájení insolvenčního řízení), protože společnost CFR Infrastructură a rumunské orgány musí zohlednit význam společnosti CFR Marfă a jejích zdrojů pro národní systém obrany, národní bezpečnost, veřejnou bezpečnost a pořádek, pro přepravu strategických materiálů, pro národní hospodářství a pro obyvatelstvo (88) (viz také pododdíly 3.2.1. a 3.2.2. výše).

(104) Za tímto účelem Rumunsko připomíná, že rumunské orgány a společnost CFR Infrastructură musí jednat v souladu s právním rámcem použitelným na obranu (89) a přijmout opatření, která nepředstavují riziko likvidace určitých zdrojů patřících společnosti CFR Marfă (nepříznivý dopad na zdroje považované za „státní prostředky“) a neovlivňují vojenské dodávky a přepravu strategických materiálů touto strategickou společností ani reakci této společnosti v krizových situacích (jako byla zima v letech 2016/2017) (90).

(105) Ve svých připomínkách ze dne 14. srpna 2018 v odpovědi na připomínky třetích stran Rumunsko dále argumentuje tím, že společnost CFR Infrastructură je povinna zdržet se přijímání exekučních opatření, která by mohla blokovat vojenské dodávky a snížit obranyschopnost země na základě článku 34 zákona o národní obraně (91). Rumunsko cituje svého ministra dopravy, který říká, že „bychom neměli zabíjet slepici, která snáší zlatá vejce“, když se zmiňuje o tom, proč by stát neměl vymáhat všechny dluhy, které společnost CFR Marfă dluží společnosti CFR Infrastructură.

3.2.5. Připomínky Rumunska k opatření 3

(106) Za prvé Rumunsko protestuje, že opatření 3 pochází ze státních prostředků. Rumunsko konkrétně tvrdí, že „nebyly splněny tři kumulativní podmínky [čl. 107 odst. 1 SFEU], aby kapitalizace pohledávky v souvislosti se společností CFR Marfă mohla být považována za státní podporu, vzhledem k tomu, že nebyla splněna podmínka podle písmene a), protože nebyly vynaloženy žádné státní prostředky a nebyly přiděleny žádné prostředky ze státního rozpočtu (což by znamenalo, že státu vznikly přímé rozpočtové výdaje). Ve skutečnosti tyto částky již nepředstavují rozpočtové příjmy, což přesahuje znění textu SFEU“. Rumunsko tvrdí, že jednalo, jak by jednal jediný podílník, a zaměřilo se na konsolidaci svých vlastních zájmů, a nikoli na poskytnutí hospodářské výhody určitému hospodářskému subjektu (92).

(107) Za druhé, Rumunsko tvrdí, že kapitalizaci pohledávky schválila Rada Evropské unie ve svém rozhodnutí Rady ze dne 22. října 2013, kterým se Rumunsku poskytuje preventivní střednědobá finanční pomoc Unie (93) (dále jen „rozhodnutí Rady ze dne 22. října 2013“), a potvrdila ji ustanovení preventivní dohody o pohotovostním úvěru mezi Rumunskem a Mezinárodním měnovým fondem (dále jen „MMF“) ve výši 1 751,34 milionu SDR, odsouhlasené v prohlášení o záměru podepsaném rumunskými orgány v Bukurešti dne 12. září 2013 a schválené rozhodnutím Výkonné rady MMF ze dne 27. září 2013 (94). Rumunsko zastává tento názor na základě přílohy I dohody o pohotovostním úvěru (95), která stanoví toto: „V loňském roce jsme provedli několik důležitých reforem týkajících se státem vlastněných podniků a odvětví energetiky a dopravy. Například […] prostřednictvím dobrovolné insolvence nebo likvidace několika společností, dluhových swapů a restrukturalizačních opatření“. (zvýraznění přidáno) […] Klíčové reformy v odvětví energetiky a dopravy zahrnují: […] „Odvětví dopravy: iniciovali jsme smlouvu o prodeji a koupi týkající se prodeje 51 % podílu ve státem vlastněné společnosti pro nákladní dopravu [CFR Marfă] za 905 milionů RON a přijali jsme vládní rozhodnutí o schválení této smlouvy. V červnu jsme také schválili režim vyrovnání nedoplatků, kdy by nedoplatky společnosti CFR Marfă byly po uzavření prodeje sníženy o více než 90 % […]“ (96). „Rovněž plánujeme usnadnit lepší platby za přístup k infrastruktuře a poplatky za elektřinu od státem vlastněné společnosti působící v oblasti osobní železniční dopravy a společnosti CFR Marfă prostřednictvím reforem těchto podniků a vypořádat nesplacené dluhy mezi třemi hlavními železničními společnostmi. K opatřením ke zlepšení provozní a finanční výkonnosti těchto společností by mohla patřit: […] – CFR Marfă: Splníme své závazky vyplývající ze smlouvy o prodeji a koupi většinového podílu ve společnosti CFR Marfă a transakci (výměnu platby za akcie) uzavřeme do poloviny října 2013. V této souvislosti bude požádáno o schválení fúze příslušným regulačním orgánem. Pokud proces privatizace narazí na nepřekonatelné překážky, znovu vyhlásíme nabídkové řízení na privatizaci většinového podílu ve společnosti Marfă v souladu s postupem, který se řídí nejlepšími mezinárodními postupy.“

(108) Rumunsko vysvětluje, že výše uvedená dohoda o pohotovostním úvěru včetně přílohy citované ve 107. bodě odůvodnění byla schválena Radou EU podle čl. 1 odst. 1 jejího rozhodnutí ze dne 22. října 2013, které mimo jiné zmiňuje specifické podmínky hospodářské politiky stanovené v memorandu o porozumění, jež zahrnují mimo jiné „restrukturalizaci státem vlastněných podniků, včetně prodeje podílů na jejich kapitálu, a posílení správy a řízení státem vlastněných podniků“.

(109) Rumunsko tvrdí, že nejenže Rada EU schválila privatizaci společnosti CFR Marfă a opatření kapitalizace pohledávky, ale proces privatizace společnosti CFR Marfă také trvale sledovala Evropská komise.

(110) Zejména v souvislosti se sledováním ze strany Komise zmiňuje Rumunsko zprávu Komise „The Balance of Payments Programme. Romania, 2013–2015“ (Program pro platební bilance: Rumunsko, 2013–2015), který mimo jiné představuje tento stav procesu privatizace společnosti CFR Marfă, včetně též kapitalizace pohledávky. Zejména podle citované zprávy „by privatizace mimo jiné zmírnila obavy ohledně kapitalizace pohledávky provedené v červnu 2013, před neúspěšným pokusem o privatizaci v říjnu 2013“ (97).

(111) Za třetí, Rumunsko uvádí, že kapitalizace pohledávky splňuje standardní kritérium subjektu v tržním hospodářství, a opakuje zjištění studie společnosti Deloitte, kterou zpracovalo a předložilo Komisi.

(112) Rumunsko znovu opakuje, že auditorské a poradenské společnosti Deloitte zadalo vypracování studie, jejímž cílem je ověřit kritérium subjektu v tržním hospodářství. Studie byla provedena pomocí renomované metody, konkrétně pomocí výpočtu tržní hodnoty 51 % podílu k 31. prosinci 2012 pomocí metody diskontovaných peněžních toků a samostatně pomocí výpočtu tržní hodnoty zbývajícího kapitálového podílu (49 %) za předpokladu, že by tento kapitálový podíl byl prodán v období let 2015–2018, za použití metody multiplikačního ocenění CBIT a EBITDA.

(113) Rumunsko podtrhuje zjištění zprávy společnosti Deloitte ze dne 29. března 2019, podle nichž by kapitalizace pohledávky následovaná privatizací společnosti CFR Marfă umožnila státu jako podílníkovi a věřiteli získat zpět větší částku (v průměru 1 079,9 milionu RON nebo přibližně 235 milionů EUR) než okamžitá likvidace společnosti (v průměru 916,97 milionu RON nebo přibližně 199 milionů EUR).

(114) Rumunsko upozorňuje na to, že kapitalizace pohledávky byla provedena až po přijetí rozhodnutí v souladu s doporučeními studie společnosti Deloitte vydáním mimořádného nařízení 61/2013 ze dne 12. června 2013, tj. po ověření kritéria subjektu v tržním hospodářství.

(115) Rumunsko rovněž zdůrazňuje, že výše uvedené mimořádné nařízení 61/2013 bylo vydáno „s náležitým ohledem na stanoviska a doporučení MMF a EU“ (viz rovněž výše uvedený 107. a následující bod odůvodnění), protože „všechna memoranda o porozumění uzavřená s těmito mezinárodními organizacemi po roce 2011 zajišťují strukturální reformy (včetně privatizací) určené pro velký počet státem vlastněných podniků v různých oblastech“, včetně „dopravy (CFR Infrastructură, CFR Marfă, Tarom)“ (98). Rumunsko zejména zdůrazňuje popis jedné z reforem obsažených v jednom z takových memorand schválených rozhodnutím Rady, podle kterého Rumunsko „v červnu rovněž schválilo režim vyrovnání nedoplatků, kdy by nedoplatky společnosti CFR Marfă byly po uzavření prodeje sníženy o více než 90 procent. […]“ (99).

(116) Za čtvrté, Rumunsko tvrdí, že kapitalizace pohledávky v roce 2013 ve prospěch společnosti CFR Marfă je velmi podobná jiným opatřením týkajícím se provozovatelů železniční nákladní dopravy v jiných členských státech, v nichž Komise shledala, že se nejedná o státní podporu, nebo u nichž byla podpora prohlášena za slučitelnou s vnitřním trhem. Rumunsko uvádí jako příklad následující precedenty Komise: rozhodnutí ze dne 16. června 2017 o státní podpoře SA.32544 (2011/C) provedené Řeckem ve prospěch řecké železniční skupiny TRAINOSE (100), rozhodnutí S.A. ze dne 20. července 2018 o veřejné půjčce SA.29198 (2010/C) (ex 2009/NN) poskytnuté Slovenskou republikou podniku Železničná spoločnosť Cargo Slovakia, a.s. (ŽSSK Cargo) (101) a rozhodnutí ze dne 19. června 2017 o státní podpoře SA.39877 (2017/NN) – Chorvatsko – podpora pro společnost HŽ Cargo d. o. o. – zrušení dluhu (102).

(117) Rumunsko tvrdí, že „společným bodem je, že se provozovatelé železniční dopravy v těchto státech a společnost CFR Marfă dostali do finančních obtíží a utrpěli značné ztráty, a orgány veřejné správy se rozhodly zasáhnout s ohledem na jejich význam pro národní hospodářství“. Domnívá se proto, že „Rumunsko, Chorvatsko, Řecko a Slovensko jednaly ve stejném duchu, pokud jde o provozovatele vnitrostátní železniční dopravy, kteří všichni čelili finančním obtížím“. Podle názoru Rumunska by se výsledek posouzení této konkrétní kapitalizace pohledávky (stejně jako u ostatních opatření) neměl u společnosti CFR Marfă lišit.

(118) Rumunsko zejména připomíná rozhodnutí Komise ve věci SA.32544 provedené Řeckem ve prospěch řecké železniční skupiny Trainose S.A., a zejména zvýšení kapitálu o 60 milionů EUR, které bylo provedeno v roce 2009 z prostředků státního rozpočtu.

(119) Rumunsko konstatuje, že ačkoli se řecké orgány domnívaly, že příslušné opatření nepředstavuje státní podporu, bylo shledáno, že opatření podporu představuje, a Komise ji prohlásila za slučitelnou s vnitřním trhem, protože (103): a) cílem opatření bylo napravit vážné narušení v hospodářství Řecka. V tomto ohledu Rumunsko připomíná, že „Komise zachovala a přijala argumenty týkající se ekonomické situace Řecka (hospodářská krize) a skutečnosti, že společnost Trainose hraje zásadní roli v hospodářství této země. Její likvidace by způsobila obtíže správci železniční infrastruktury, některým z jejích dceřiných společností, významným podnikům v Řecku a zámořskému obchodu prováděnému touto zemí. Navíc by přímo či nepřímo přispěla ke zvýšení nezaměstnanosti v zemi zasažené krizí“; b) opatření je proto náležité/vhodné, nezbytné a přiměřené. V tomto ohledu Rumunsko připomíná, že „Komise potvrdila, že nad rámec výhod pro společnost Trainose: opatření bylo v souladu s účelem vyvarovat se rizik pro řecký systém železniční dopravy a zabránit přerušení poskytování služeb železniční dopravy pro hospodářství a obyvatelstvo; […] bylo omezeno časově; […] bylo nezbytné pro privatizaci společnosti, […] zajistilo dočasné přežití společnosti až do její skutečné privatizace; […] nebylo zaměřeno na zvýšení kapacity společnosti, a z tohoto důvodu neovlivnilo hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy EU“.

(120) Rumunsko rovněž tvrdí, že „zrušení kapitalizace pohledávky po neúspěšné privatizaci v roce 2013 a nařízení společnosti CFR Marfă vrátit částky související s touto kapitalizací by vyústilo v její velké provozní obtíže, které by vedly k nepřijatelnému riziku, že společnost nebude schopna plnit své závazky vyplývající ze zákona, dohod a úmluv v oblasti národní obrany nebo vyplývajících z členství Rumunska v NATO, vzhledem ke konfliktu na Ukrajině, který vypukl v roce 2014, hlavní reakci na tento politický a vojenský kontext a zvýšení poptávky po vojenských dodávkách o 562,89 %. Výjimka uplatněná podle čl. 107 odst. 1 SFEU a článku 4 SEU je na tomto základě odůvodněna“ (104).

(121) Rumunsko zejména zdůrazňuje, že „prodej aktiv v rámci potenciální likvidace společnosti v souladu s platnými zákony by mohl být dosti zdlouhavý, což by vedlo k významným obdobím, kdy by nemohly být použity zdroje potřebné pro obranný systém země a strategické dodávky, a zhoršily by se v důsledku nepoužívání. V těchto obdobích, kdy by společnost CFR Marfă nemohla poskytovat dopravní služby a tyto zdroje by se ještě nestaly majetkem jiného provozovatele železniční dopravy, jak se dělo v letech 2008 a 2014, mohou propuknout nebo se obnovit konflikty, jak uvádí strategie národní obrany (105) […]“. Za těchto okolností se Rumunsko obává, že „by již nemělo dopravní kapacitu a nemohlo by správně reagovat na možné výzvy, což je nepřijatelné“.

4. POSOUZENÍ PODPORY

(122) Komise nejprve zkoumá, zda opatření 1 až 5 ve prospěch společnosti CFR Marfă zahrnují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU (viz pododdíl 4.1 níže), zda společnost CFR Marfă byla podnikem v obtížích (viz pododdíl 4.2 níže) a zda byla podpora již provedena (viz pododdíl 4.3 níže). Nakonec Komise posuzuje, zda by taková podpora mohla být slučitelná s vnitřním trhem (viz pododdíl 4.4 níže).

4.1. Existence podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy

(123) V čl. 107 odst. 1 SFEU je stanoveno, že „[p]odpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem“.

(124) Musí být splněna všechna kritéria stanovená v čl. 107 odst. 1 SFEU. Aby se opatření považovalo za státní podporu ve smyslu tohoto ustanovení, je tedy nutné, aby byly splněny tyto kumulativní podmínky: a) opatření musí být přičitatelné státu a být financováno ze státních prostředků; b) opatření musí poskytovat příjemci výhodu; c) tato výhoda musí být selektivní; a d) opatření musí narušovat nebo může narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod mezi členskými státy.

4.1.1. Podnik

(125) Podle ustálené judikatury musí Komise nejdříve určit příjemce posuzovaných opatření. Ustanovení čl. 107 odst. 1 Smlouvy v definici příjemce podpory odkazuje na pojem podnik. Soudy EU definují pojem podnik jako subjekt vykonávající hospodářskou činnost bez ohledu na své právní postavení a způsob, jakým je financován (106). Jediným relevantním kritériem je to, zda vykonává hospodářskou činnost, tedy zda nabízí zboží a/nebo služby na trhu.

(126) Společnost CFR Marfă je společnost s omezeným ručením vlastníků zcela ve státním vlastnictví. Byla založena jako akciová společnost dne 1. října 1998 po reorganizaci provozovatele rumunských drah a poskytuje železniční nákladní dopravu a všechny související služby na trhu.

(127) Společnost CFR Marfă je tudíž subjektem pro účely čl. 107 odst. 1 SFEU. Komise dále posoudí, zda je činnost poskytování železniční nákladní dopravy a dalších souvisejících služeb na trhu společností CFR Marfă hospodářskou činností.

4.1.2. Hospodářská činnost

(128) Na počátku Komise posoudila použitelnost čl. 107 odst. 1 SFEU ve světle rumunských argumentů, že společnost CFR Marfă vykonává veřejnou moc.

(129) Rumunsko tvrdí (viz 63. až 76. bod odůvodnění výše), že čl. 107 odst. 1 SFEU není na společnost CFR Marfă použitelný na základě čl. 4 odst. 2 SEU (107) a bodu 17 sdělení Komise, který mimo jiné stanoví, že se ustanovení čl. 107 odst. 1 SFEU nepoužije, pokud stát jedná „při výkonu veřejné moci“ nebo pokud veřejnoprávní subjekty jednají „jakožto orgány veřejné moci“. Rumunsko tvrdí, že uplatňovalo svou veřejnou moc při přijímání opatření 1–3 a 5, jejichž cílem bylo zajistit kontinuitu plnění povinností společnosti CFR Marfă v oblasti národní bezpečnosti a obrany.

(130) Komise poznamenává, že tento argument je z následujících důvodů chybný.

(131) Za prvé, tento argument zkresluje způsob, jakým mají fungovat ustanovení bodu 17 sdělení Komise. Tato ustanovení jsou součástí oddílu 2 sdělení Komise, který obsahuje pravidla týkající se pojmu podnik a hospodářská činnost. Ustanovení čl. 107 odst. 1 SFEU je použitelné ve vztahu k subjektům, které lze považovat za podniky vykonávající hospodářskou činnost podle pravidel stanovených v oddíle 2 sdělení Komise. Test použitelnosti čl. 107 odst. 1 SFEU tedy zahrnuje posouzení, zda je společnost CFR Marfă podnikem vykonávajícím hospodářskou činnost.

(132) Naopak, Rumunsko naznačuje, že čl. 107 odst. 1 SFEU není na společnost CFR Marfă použitelný, protože uplatnilo svou veřejnou pravomoc při přijímání opatření 1–3 a 5 ve prospěch společnost CFR Marfă, aby zajistilo kontinuitu dodávek strategických a vojenských materiálů, jakož i plnění dalších povinností souvisejících s účely národní bezpečnosti a obrany. Jinými slovy, Rumunsko naznačuje, že čl. 107 odst. 1 SFEU není na společnost CFR Marfă použitelný pouze z důvodu postavení, v němž rumunský stát přijal opatření 1–3 a 5 ve prospěch společnost CFR Marfă.

(133) Komise uvádí, že tento argument souvisí s otázkou, zda je kritérium subjektu v tržním hospodářství použitelné na kroky Rumunska, jimiž přijalo opatření 1–5, a případně na použití tohoto kritéria (body 76–77 sdělení Komise), jak je uvedeno ve 179. až 181. bodě odůvodnění níže. Použitelnost a použití kritéria subjektu v tržním hospodářství však v žádném případě nezahrnuje posouzení, zda je společnost CFR Marfă podnikem vykonávajícím hospodářskou činnost pro účely použitelnosti čl. 107 odst. 1 SFEU. Argument Rumunska tudíž nevykládá cíl oddílu 2 sdělení Komise správně.

(134) Za druhé, Rumunsko neposkytlo žádné důkazy o tom, že činnost společnosti CFR Marfă není hospodářská. Zejména Rumunsko neposkytlo žádné důkazy o tom, že pro výkon své veřejné moci vyňalo činnosti v oblasti vojenských dodávek a dodávek strategických produktů z hospodářské oblasti, což mohlo prokázat, že tyto činnosti jsou skutečně nehospodářské povahy (108).

(135) Z rumunských podání zcela naopak jasně vyplývá, že vojenské dodávky jsou služby poskytované společností CFR Marfă na základě ročních smluv a jsou odměňovány (109). Rumunsko rovněž připouští, že trhy s vojenskými dodávkami a souvisejícími činnostmi jsou otevřené všem soukromým provozovatelům železniční dopravy s platnou licencí, i když s výhradou získání určitých bezpečnostních prověrek (viz 75. bod odůvodnění výše). To dále potvrzují ustanovení protokolů, společných objednávek a dohod (110) uzavřených mezi Ministerstvem národní obrany a Ministerstvem dopravy, výstavby a cestovního ruchu, které stanoví, že závazky zajistit kontinuitu vojenských dodávek v době míru, války, přírodních kalamit, krizových situací nebo jiných mimořádných okolností nespočívají pouze na společnosti CFR Marfă, ale také na dalších provozovatelích železniční dopravy s licencí, kteří mají být odměňováni na základě smlouvy.

(136) Výše uvedené jasně ukazuje, že tyto služby vojenských dodávek nebyly státem vyňaty z hospodářské oblasti a jsou společností CFR Marfă poskytovány na základě tržních mechanismů, a proto jsou považovány za hospodářské činnosti (111).

(137) Skutečnost, že si soukromí provozovatelé železniční nákladní dopravy nepřejí podílet se na vojenských dodávkách ať už z důvodu omezené poptávky, či z důvodu nedostatku kapacity, není pro tento závěr podstatná – důležitá je pouze možnost těchto provozovatelů soutěžit o tyto smlouvy se společností CFR Marfă, kterou zaručuje i duch a znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/81/ES (112), provedené do rumunského práva mimořádným nařízením vlády 114/2011 ze dne 21. prosince 2011 (113).

(138) Povinnost vytvářet, udržovat a zachovávat rezervy v různých bodech železniční sítě je navíc předpokladem pro to, aby společnost CFR Marfă mohla zajišťovat na základě smlouvy vojenské dodávky za úplatu (114), a proto ji Komise považuje za součást hospodářské činnosti vojenských dodávek. Skutečnost, že společnost CFR Marfă může využívat zdroje označené jako mobilizační rezervy pro své obvyklé obchodní činnosti v nákladní železniční dopravě (včetně vojenských dodávek), slouží jako další potvrzení tohoto závěru. Na tomto závěru nic nemění ani skutečnost, že společnost CFR Marfă nemusí dostávat přiměřenou odměnu za náklady vzniklé vytvořením, udržováním a zachováním těchto rezerv, jelikož podle ustálené judikatury je jakákoli činnost spočívající v nabídce zboží a/nebo služeb na daném trhu hospodářskou činností bez ohledu na to, zda se tak děje bez motivace ziskem nebo s řádnou náhradou (115). Skutečnost, že společnost CFR Marfă nemusí dostávat řádnou náhradu za poskytování určitých služeb, by tedy neměla mít vliv na označení služeb za hospodářskou činnost.

(139) Komise nepřijímá argument Rumunska, že společnost CFR Marfă, která vlastní přibližně 93 % vnitrostátního vozového parku železničních vozů, je ve skutečnosti jediným provozovatelem schopným plnit povinnost udržovat mobilizační rezervy. I když by tento argument mohl změnit závěr Komise ve 136. bodě odůvodnění (quod non, protože oblast vojenských dodávek nebyla rumunským státem v zásadě vyňata z hospodářské oblasti), Rumunsko nepředložilo žádné důkazy o tom, proč by ostatní soukromí provozovatelé nemohli soutěžit o vojenské dodávky nebo splnit požadavky na mobilizaci s ostatními 7 % železničních vozů nebo s železničními vozy dodatečně zakoupenými na trhu za tímto účelem (mimo jiné od společnosti CFR Marfă, buď na běžném komerčním základě, nebo během likvidace společnosti CFR Marfă). Komise uvádí, že ačkoli Rumunsko tvrdí, že rezervy zahrnuté v mobilizačních plánech nelze zlikvidovat a musí být udržovány v provozu na náklady společnosti CFR Marfă (64. bod odůvodnění bod ii)), Rumunsko nebylo schopno Komisi poskytnout výslovné ustanovení v právních předpisech, které by to potvrdilo (116).

(140) Komise rovněž nepřijímá argument Rumunska, že žádný z ostatních provozovatelů železniční nákladní dopravy v Rumunsku nemá nárok na získání potřebných odvětvových osvědčení o bezpečnosti. I když by tento argument mohl změnit závěr Komise ve 136. bodě odůvodnění (quod non, protože oblast vojenských dodávek nebyla rumunským státem v zásadě vyňata z hospodářské oblasti), Komise uvádí, že je na příslušných soukromých provozovatelích železniční dopravy, aby učinili nezbytné změny pro získání příslušných osvědčení. Komise rovněž bere na vědomí skutečnost, že i bývalý ministr dopravy (117) a bývalý generální ředitel společnosti CFR Marfă byli rumunskými vnitrostátními soudy odsouzeni za trestnou činnost rovnající se korupci (viz 41. bod odůvodnění výše), což by stejně vedlo k vyloučení společnosti CFR Marfă z poskytování služeb v oblasti vojenských dodávek.

(141) Pokud jde o argument Rumunska, že činnost společnosti CFR Marfă v oblasti trajektového provozu není hospodářské povahy, bere Komise na vědomí argument Rumunska, že tyto trajekty nebyly používány pro komerční účely, protože jiné trajektové linky provozované přes přístav Konstanca nebyly ekonomicky životaschopné (64. bod odůvodnění bod vi)). Komise to pokládá za jasnou známku toho, že činnost společnosti CFR Marfă v oblasti trajektového provozu nespadá do hospodářské působnosti, jelikož podle ustálené judikatury je jakákoli činnost spočívající v nabídce zboží a/nebo služeb na daném trhu hospodářskou činností bez ohledu na to, zda se tak děje bez motivace ziskem nebo s řádnou náhradou (118).

(142) Pokud jde o dodávky strategického zboží, Komise konstatuje, že tyto dodávky provádí společnost CFR Marfă na základě smluv obvykle uzavíraných na základě nabídkových řízení, kterých se účastní a v nichž soutěží se společností CFR Marfă další soukromí provozovatelé (viz 65. bod odůvodnění výše). Služby poskytované na základě těchto smluv jsou odměňovány za podmínek příslušné smlouvy (66. bod odůvodnění). Proto jsou zadávány smlouvy na dodávky strategického zboží a příslušné služby na základě těchto smluv jsou jasně poskytovány za tržních podmínek, a mají tedy hospodářskou povahu.

(143) Ačkoli Rumunsko tvrdí, že za určitých krizových podmínek mohou orgány veřejné správy tyto služby vyžadovat i mimo stávající smlouvy, připouští, že tyto dodávky byly odměňovány za ceny stanovené ve smlouvách zadávaných prostřednictvím zadávacích řízení předtím, než nastanou příslušné nepříznivé povětrnostní podmínky (119).

(144) Pokud jde o neplacenou účast společnosti CFR Marfă na různých veřejných cvičeních a poskytování zdrojů nákladní dopravy bez jakékoli peněžní náhrady v zájmu určitých orgánů veřejné správy nebo veřejných institucí nebo pro ně (jak je uvedeno v 67. bodě odůvodnění), Komisi není jasné, jak to může mít vliv na to, aby činnosti společnosti CFR Marfă při provádění strategických dodávek na základě smluv zadaných za tržních podmínek byly definovány jako jasně hospodářské. Komise dále podotýká, že Rumunsko neposkytlo žádné důkazy o tom, zda bylo poskytování zdrojů společnosti CFR Marfă bez jakékoli peněžní náhrady v zájmu určitých orgánů veřejné správy nebo veřejných institucí nařízeno příslušnými právními předpisy, a v žádném případě nepředložilo žádné vyčíslení nákladů vynaložených na tyto činnosti.

(145) Společnost CFR Marfă je tedy bezpochyby podnikem vykonávajícím hospodářskou činnost, pokud jde o všechny její činnosti v nákladní dopravě, na které se vztahuje čl. 107 odst. 1 SFEU.

(146) Za třetí a alternativně Komise připomíná, že skutečnost, že subjekt vykonává za účelem části svých činností výsady veřejné moci, sama o sobě nebrání tomu, aby byl klasifikován jako podnik ve smyslu ustanovení čl. 107 odst. 1 SFEU v souvislosti s pravidly hospodářské soutěže pro zbytek jeho hospodářských činností (120). Podle judikatury platí, že pokud lze hospodářskou činnost dotyčného subjektu oddělit od výkonu jeho výsad veřejné moci, musí být tento subjekt pro tuto část svých činností kvalifikován jako podnik (121).

(147) Komise se domnívá, že i kdyby činnost společnosti CFR Marfă v oblasti služeb vojenských dodávek a údržby mobilizačních rezerv měla být považována za činnosti nehospodářské povahy, Rumunsko nepředložilo žádný důkaz prokazující, že hospodářské činnosti komerční železniční nákladní dopravy vykonávané společností CFR Marfă nemohly být odděleny od výsad orgánů veřejné správy ve vojenském prostoru. Pouhá skutečnost, že mezi těmito činnostmi může existovat hospodářská vazba v tom smyslu, že hospodářské činnosti společnosti CFR Marfă umožňují zcela nebo zčásti financovat její činnosti nehospodářské povahy, nestačí ve smyslu judikatury k prokázání neoddělitelnosti těchto činností (122).

(148) Komise se dále domnívá, že ačkoli se čl. 346 odst. 2 SFEU, který je použitelný na výrobu zbraní, střeliva a válečného materiálu nebo na obchod s nimi, nepoužije ve vztahu k přepravním službám (a Rumunsko se ho nedovolává), určité zásady odvozené v judikatuře z použití čl. 346 odst. 2 SFEU jsou analogicky použitelné na problematiku oddělení hospodářských činností a činností nehospodářské povahy pro účely použití čl. 107 odst. 1 SFEU. Komise se zejména domnívá, že podniky, které se zabývají jak činnostmi nehospodářské povahy, tak činnostmi hospodářskými, se nemohou dovolávat ustanovení bodu 18 sdělení Komise argumentací, že hospodářské činnosti jsou nezbytné pro životaschopnost vojenské/obranné činnosti, aby mohly tvrdit, že jsou neoddělitelně propojeny (123).

(149) A co víc, obchodní činnost společnosti CFR Marfă v odvětví železniční nákladní dopravy je jasně oddělitelná od výkonu těchto činností nehospodářské povahy především z toho důvodu, že se vojenské dodávky, jak připouští Rumunsko (viz 64. bod odůvodnění výše), řídí zvláštními pravidly a jsou vykonávány mimo jiné na základě samostatných smluv uzavřených mezi Ministerstvem obrany a společností CFR Marfă.

(150) Kromě toho, i když původně Rumunsko odmítlo poskytnout údaje o procentním podílu zdrojů vyhrazených pro účely národní obrany (z důvodu státního tajemství) a tvrdilo, že nelze zohlednit náklady vzniklé společnosti CFR Marfă v důsledku takové rezervace zdrojů, protože orgány veřejné správy nevypracovaly v tomto ohledu žádné metodiky (viz 64. bod odůvodnění výše), poukázalo na to, že vojenské dodávky nejsou objednávány soustavně a představují „mnohem menší podíl než jiné dopravní operace“, a naznačilo, že se pohybují kolem 2 % celkového obratu společnosti CFR Marfă (124). Rumunsko navíc poskytlo i odhad nákladů vzniklých společnosti CFR Marfă z důvodu vytvoření a udržování mobilizačních rezerv (viz 64. bod odůvodnění výše).

(151) Komise se domnívá, že to je další známkou toho, že činnost společnosti CFR Marfă v oblasti vojenských zásilek a související povinnost vytvářet a udržovat mobilizační rezervy, i když jsou označeny jako činnosti nehospodářské povahy (quod non, viz 145. bod odůvodnění), by byly skutečně oddělitelné od hospodářských činností společnosti CFR Marfă.

(152) Aniž je dotčen závěr ve 151. bodě odůvodnění, Komise se však domnívá, že odhad nákladů vzniklých společnosti CFR Marfă v důsledku vytvoření a udržování mobilizačních rezerv poskytovaných Rumunskem není z následujících důvodů opodstatněný.

(153) Za prvé, Komise se domnívá, že odhad nákladů vzniklých společnosti CFR Marfă v důsledku vytvoření a udržování mobilizačních rezerv poskytovaných Rumunskem je zjevně zveličený. Rumunsko uvádí jako náklady veškeré roční výdaje na amortizaci všech nečinných lokomotiv a železničních vozů společnosti CFR Marfă, jakož i roční výdaje na údržbu a opravy těchto vozů. Komise se domnívá, že potřeba mobilizačních rezerv není (a neměla by být) určována množstvím a změnami kolejových vozidel ve vlastnictví železniční dopravní společnosti (změny, které závisejí na mnoha faktorech, jako je historie a obchodní rozhodnutí samotného provozovatele železniční dopravy), ale skutečnou potřebou takových rezerv, které by mělo stanovit ministerstvo obrany. Rumunsko však nepředložilo žádné důkazy, které by doložily, že jako mobilizační rezervy slouží veškerá kolejová vozidla.

(154) Totéž platí i v souvislosti s náklady na údržbu trajektů ve vlastnictví společnosti CFR Marfă. Rumunsko jednoduše předkládá všechny náklady na údržbu a další výdaje spojené s těmito trajekty jako náklady vzniklé společnosti CFR Marfă v důsledku její povinnosti udržovat mobilizační rezervy. Rumunsko však nedokládá, že tyto trajekty jsou skutečně označeny jako mobilizační rezervy, ani nerozvádí, zda tyto náklady hradí Ministerstvo obrany, zejména pokud jde o některé služby vojenských dodávek poskytované společností CFR Marfă pro účely obrany v rámci smlouvy s Ministerstvem obrany, která zahrnovala trajektovou přepravu a za kterou společnost CFR Marfă vystavovala faktury podle své tarifní politiky.

(155) Za druhé, Rumunsko neposkytlo Komisi dokumenty, které by jí umožnily zkontrolovat přesnost výdajů na amortizaci, údržbu a opravy těchto nečinných kolejových vozidel, které předložilo Rumunsko, jakož i dalších výdajů (na zaměstnance, pohonné hmoty, trajekty, jiné poplatky než daně za využívání infrastruktury atd.).

(156) Za třetí, Rumunsko bralo jako podíl na alokaci dalších nákladů (například včetně výdajů na zaměstnance a na naftu pro zvláštní pohyb kolejových vozidel odpovídajících mobilizačním rezervám a na jiné poplatky než daní za využívání infrastruktury u těchto pohybů) faktor rovnající se 2 %, ale nevysvětlilo, na základě čeho byl tento konkrétní alokační faktor zvolen. Zdá se, že toto procento odpovídá podílu vojenských dodávek na celkovém obratu společnosti CFR Marfă (viz 64. bod odůvodnění bod v)). Rumunsko však nevysvětlilo, zda je to skutečně ten důvod, proč pro alokaci nákladů zvolilo 2 %. V každém případě je vysoce nepravděpodobné, že by činnost ve výši 2 % obratu společnosti CFR Marfă vyžadovala přesné % aktiv nebo pracovníků pro údržbu mobilizačních rezerv.

(157) Komise se proto domnívá, že Rumunsko v nezbytné míře neodůvodnilo odhady nákladů vzniklých společnosti CFR Marfă v důsledku její povinnosti zachovávat a udržovat nezbytné rezervy a kapacity pro plnění mobilizačních úkolů.

(158) Na základě výše uvedeného dospěla Komise k závěru, že společnost CFR Marfă je podnik vykonávající hospodářskou činnost ve vztahu ke všem svým činnostem v nákladní železniční dopravě, a proto je čl. 107 odst. 1 SFEU použitelný na veškerou její činnost. I kdyby činnost v oblasti vojenských dodávek a údržby mobilizačních rezerv měla být uznána jako činnost nehospodářské povahy, je jasně oddělitelná od hlavní hospodářské činnosti společnosti CFR Marfă, a sice komerční železniční nákladní dopravy, kdy je na její hospodářskou činnost použitelný čl.107 odst. 1 SFEU.

4.1.3. Státní povaha (zdroje a přičitatelnost státu)

(159) Jak uvedly soudy EU (dále jen „Soudní dvůr“) (125), aby se opatření považovala za státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy, musí a) být odvozena ze státních prostředků, a to nepřímo či přímo zprostředkujícím subjektem jednajícím na základě pravomocí, které mu byly svěřeny, a b) musí být přičitatelná státu. Pojem „členský stát“ zahrnuje všechny úrovně orgánů veřejné moci bez ohledu na to, zda se jedná o celostátní, regionální nebo místní orgán (126).

4.1.3.1. Opatření 1 a 4 – nevymáhání dlužných příspěvků na sociálním pojištění a na daních i) nejméně od roku 2010 až do kapitalizace pohledávky v roce 2013 a ii) po kapitalizaci pohledávky

(160) Jak je uvedeno v 77. bodě odůvodnění, úřady ANAF, CNPP, ANOFM a CNAS jsou součástí veřejné správy a jsou podřízeny rumunské vládě. Nevymáhání splatného dluhu (tj. splatných daní a plateb sociálních příspěvků plus úroků a penále) ze strany těchto subjektů a další akumulace dluhů, jež by jim měly být za běžné situace uhrazeny, zatěžuje státní rozpočet a zahrnuje státní prostředky. Rumunsko nezpochybnilo přičitatelnost v případě výše uvedených veřejných věřitelů.

(161) Vzhledem k úvahám ve 160 bodě odůvodnění výše dospěla Komise k závěru, že opatření 1 a 4 jsou přičitatelná státu a zahrnují převod státních prostředků.

4.1.3.2. Opatření 2 a 5 – nevymáhání dluhů vůči společnosti CFR Infrastructură a zvýšení zadlužení vůči společnosti CFR Infrastructură v důsledku nepřetržitého poskytování služeb i) nejméně od roku 2010 až do kapitalizace pohledávky v roce 2013 a ii) po kapitalizaci pohledávky

(162) Podle judikatury ve věci Stardust Marine (127) zdroje podniku soukromého práva, který je většinově ve veřejném vlastnictví, tj. veřejnoprávní podnik, představují státn