6)

Článek 17 se nahrazuje tímto: „Článek 17 1. Členské státy mohou osvobodit vývozce od předložení dokladů podle článku 16 jiných, než je přepravní doklad nebo jeho rovnocenná elektronická podoba, kterou uvádí čl. 16 odst. 3, v případě vývozního prohlášení, které poskytuje nárok na náhradu, když: a) rozlišená část náhrady nepřesahuje: i) 2 400 EUR, pokud je třetí země nebo území určení uvedeno v seznamu v příloze IV; ii) 12 000 EUR, pokud není třetí země nebo území určení uvedeno v seznamu v příloze IV, nebo b) přístav určení se nachází ve vzdálené oblasti s náhradou pro určené produkty. 2. Osvobození podle odst. 1 písm. b) se použije, pouze jsou-li splněny tyto podmínky: a) produkty jsou přepravovány v kontejnerech a přeprava kontejnerů do přístavu vykládky je zajištěna po moři; b) v přepravním dokladu je jako místo určení uvedena země uvedená ve vývozním prohlášení nebo přístav obvykle sloužící k vykládce produktů určených pro zemi bez námořního přístavu, která je zemí určení uvedenou ve vývozním prohlášení; c) prokázání o vykládce se vystavuje podle čl. 16 odst. 2 písm. a), b) nebo c). Na žádost vývozce může členský stát v případě námořní kontejnerové přepravy uznat jako prokázání o vykládce uvedené v prvním pododstavci písm. c) údaje rovnocenné údajům v dokladu o vykládce, pokud pochází z informačního systému vedeného třetí stranou odpovědnou za přepravu a vykládku kontejnerů na místě určení, pokud se třetí strana na takovou činnost zaměřuje a je-li bezpečnost jejího informačního systému schválena členským státem jako vyhovující kritériím stanoveným ve verzi jednoho z mezinárodně uznávaných standardů uvedených v bodě 3 B) přílohy I nařízení (ES) č. 885/2006, která se použije pro dané období. Prokázání o vykládce může být předloženo podle prvního pododstavce písm. c) nebo podle druhého pododstavce, aniž by vývozce musel prokázat, že přijal vhodná opatření na získání dokladu uvedeného v čl. 16 odst. 1 písm. a) nebo b). 3. Způsobilost k osvobození stanovená v odst. 1 písm. a) je automatická, s výjimkou případu, kdy se použijí ustanovení odstavce 4. Způsobilost k osvobození stanovená v odst. 1 písm. b) se udělí na tři roky písemným povolením před vývozem, a to na žádost vývozce. Vývozci, kteří budou používat tato povolení, musí v žádosti o platbu uvést číslo povolení. 4. Pokud se členský stát domnívá, že produkty, na které vývozce žádá osvobození na základě tohoto článku, byly vyvezeny do jiné země, než uvádí vývozní prohlášení, případně do země, která leží mimo určenou vzdálenou oblast se sazbou, pro kterou byla sazba stanovena, nebo pokud vývozce uměle rozdělil vývoz s cílem mít prospěch z tohoto osvobození, členský stát odejme okamžitě způsobilost dotyčného vývozce k udělení všech osvobození podle tohoto článku. Dotyčnému vývozci se neposkytne žádné další osvobození podle tohoto článku po dobu dvou let od data odnětí způsobilosti. V případě odnětí způsobilosti zaniká nárok na vývozní náhradu pro dotčené produkty a náhrada musí být vrácena, pokud vývozce pro dotčené produkty nepředloží doklad podle článku 16. Nárok na vývozní náhrady navíc zaniká pro produkty, na které se vztahuje jakékoli vývozní prohlášení učiněné po datu úkonu, který vedl k odnětí způsobilosti, a náhrady budou vráceny, pokud vývozce nepředloží pro určené produkty doklad podle článku 16.“