ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(18)

Komise ve svém sdělení ze dne 28. listopadu 2012 o roční analýze růstu na rok 2013 zdůraznila, že by členské státy měly zajistit přechod mladých lidí ze školy na trh práce a vypracovat a provádět systém záruk pro mladé lidi, který by každému mladému člověkovi ve věku do 25 let zajistil nabídku zaměstnání, dalšího vzdělávání nebo učňovského programu či stáže do čtyř měsíců od ukončení formálního vzdělávání nebo od okamžiku, kdy se stal nezaměstnaným.
(10)

Na základě posouzení programu stability podle nařízení (ES) č. 1466/97 se Rada domnívá, že Nizozemsko v období 2011–2013 sice provedlo značná konsolidační opatření, avšak fiskální úsilí zřejmě nestačí k odstranění nadměrného schodku do roku 2013, a to zejména vzhledem k tomu, že hospodářský vývoj byl horší, než se očekávalo. Makroekonomický scénář, na němž jsou založeny rozpočtové projekce programu stability, je v podstatě realistický. Program stability předpokládá reálný hospodářský růst ve výši –0,4 % pro rok 2013 a 1,1 % pro rok 2014, což se poměrně blíží prognóze útvarů Komise z jara 2013 s údaji –0,8 % pro rok 2013 a 0,9 % pro rok 2014. V programu stability je uveden cíl snížit od roku 2014 udržitelným způsobem celkový schodek pod 3 % HDP. Program stability neobsahuje výslovný odkaz na střednědobý cíl, z čehož lze vyvodit, že je tak potvrzen střednědobý cíl –0,5 %, jak bylo sděleno v loňském programu stability. Tento střednědobý cíl je v souladu s požadavky Paktu o stabilitě a růstu. Navíc zatímco v souladu s minimálním ročním strukturálním požadavkem program stability v roce 2015 plánuje snížení strukturálního salda ve výši 0,5 % HDP ve strukturálním vyjádření, očekává se, že v roce 2016 se strukturální saldo zhorší o 0,4 % HDP a v roce 2017 se zlepší o 0,1 % HDP, čímž se nepodaří nastoupit cestu k přiměřené korekci. Na základě prognózy útvarů Komise z jara 2013 je průměrné roční fiskální úsilí ve výši přibližně 0,7 % HDP v období 2010–2013 v souladu s fiskálním úsilím ve výši ¾ % HDP, které doporučila Rada. Rozpočtová korekce v letech 2011 a 2012 byla přednostně zaměřena na stranu výdajů, ovšem v roce 2013 se opírala především o opatření na straně příjmů. Plánovaný celkový schodek stanovený programem stability je v souladu s odstraněním nadměrného schodku do roku 2014, tj. jeden rok po lhůtě stanovené Radou v rámci postupu při nadměrném schodku dne 2. prosince 2009. Rada se domnívá, že fiskální úsilí předpokládané orgány není slučitelné se skutečným odstraněním nadměrného schodku do roku 2014. Případná dodatečná konsolidační opatření uvedená v programu stability byla dočasně stažena a i tak by nebyla dostatečná. Je třeba, aby Nizozemsko určilo další opatření, jimiž by udržitelným způsobem snížilo celkový schodek veřejných financí pod prahovou hodnotu 3 % HDP v roce 2014. Podle programu stability se očekává, že se poměr dluhu k HDP v roce 2013 dále zvýší na 74 % HDP a v roce 2014 dále mírně vzroste na 75 % HDP. Míra zadlužení tak podle projekcí zůstane vysoko nad referenční hodnotou 60 %. Na rok 2015 se v programu stability očekává, že poměr dluhu k HDP klesne na 71,4 % a následně se bude mírně snižovat, takže v roce 2017 dosáhne 70,8 %. Tento pokles míry zadlužení po roce 2014 nicméně není dostatečně podložen politickými opatřeními.
(10)

Na základě posouzení programu stability podle nařízení (ES) č. 1466/97 se Rada domnívá, že makroekonomický scénář, z něhož rozpočtové projekce v programu vycházejí, je ve srovnání s prognózou útvarů Komise z jara 2013 pro rok 2014 optimistický. Od roku 2015 je tento scénář realistický. To však pouze za předpokladu, že přijaté strukturální reformy budou plně provedeny, což bude složité. Rozpočtová strategie stanovená v programu stability byla potvrzena novou vládou a schválena parlamentem. Usiluje o udržení schodku během programového období pod 3 % HDP, dosažení střednědobého cíle v roce 2013 a snižování poměru dluhu k HDP od roku 2014. Program stability potvrzuje střednědobý cíl v podobě vyvážené rozpočtové pozice ve strukturálním vyjádření, který je v souladu s Paktem o stabilitě a růstu. Deficit dosáhl v roce 2012 3 % HDP, tedy referenční hodnoty stanovené Smlouvou, a na základě prognózy útvarů Komise z jara 2013 se očekává, že v období 2013–2014 zůstane pod referenční hodnotou stanovenou Smlouvou. Odhaduje se, že předpisy přijaté italskou vládou dne 17. května nebudou mít při důsledném uplatňování na schodek výrazný dopad. Jak je popsáno v rozhodnutí o zrušení postupu při nadměrném schodku přijatém Radou dne 21. června 2013, v rámci právních předpisů byly přijaty dvě ochranné doložky, aby se zajistilo splnění rozpočtových cílů. Po zlepšení o 2,7 procentních bodů HDP kumulativně během období 2009–2012 a za předpokladu, že nebudou provedeny žádné další změny politiky, se očekává zlepšení strukturálního salda jako podílu HDP o další procentní bod v roce 2013 (na –0,5 %) a poté mírné zhoršení v roce 2014. Strukturální primární saldo by v roce 2014 dosáhlo téměř 5 % HDP. Předpovídaná strukturální korekce na rok 2013 je odpovídající, rovněž vzhledem k analýze výdajů bez vlivu diskrečních opatření na straně příjmů, zatímco na rok 2014 se podle prognózy útvarů Komise z jara 2013 odchyluje od postupu korekce směrem ke střednědobému cíli. V programu stability se předpokládá, že míra veřejného zadlužení bude nejvyšší v roce 2013 a poté začne klesat, a to i díky výnosům z plánované privatizace představujícím 1 procentní bod HDP za rok. V předpovědi se však má poměr dluhu k HDP do roku 2014 i nadále zvyšovat až na úroveň 132,2 % HDP za předpokladu nezměněné politiky, a to i z důvodu úhrady obchodních závazků, což v období 2013–2014 přidává přibližně 2,5 procentního bodu, zatímco nejsou zahrnuty žádné výnosy z privatizace, neboť zatím nebyly upřesněny podrobnosti. Itálie se od roku 2013 nachází v tříletém přechodném období, pokud jde o soulad s kritériem dluhu, a dluhová trajektorie v programu stability zajišťuje dostatečný pokrok k dosažení tohoto souladu. Projekce schodku a dluhu v programu stability jsou však stanoveny za předpokladu plného provedení přijatých rozpočtových opatření a strukturálních reforem, které jsou nezbytné pro získání důvěry trhů a podporu růstu a zaměstnanosti.
(12)

Hlavní výzvou pro zlepšení přiměřenosti důchodového systému, jakož i nabídky práce, je omezit předčasné odchody do důchodu. Míra zaměstnanosti starších pracovníků a zejména pracovnic je pod evropským průměrem a vede u velké části příjemců k nedostatečným důchodovým nárokům. Zatímco v této oblasti již probíhají významné reformy, zbývající zvláštní důchodové režimy pro některé profese jsou jedním z faktorů, které přispívají ke snižování skutečného věku odchodu do důchodu. Bulharsko by mělo pokračovat ve zvyšování věku odchodu do důchodu a rovněž by mělo připravit stejný zákonem stanovený věk odchodu do důchodu pro muže a ženy, kteří po celý pracovní život platili pojistné, a stanovit datum pro jeho zavedení. Důležitým příspěvkem, který účinně omezí zneužívání, by byl přezkum kritérií a kontrol pro udělování invalidních důchodů (například zavedením kritéria práceschopnosti).
(9)

Na základě posouzení letošního programu stability podle nařízení (ES) č. 1466/97 se Rada domnívá, že Rakousko vyvinulo značné úsilí o konsolidaci s cílem napravit nadměrný schodek rozpočtu. Pokud jde o program stability na rok 2013, je makroekonomický scénář, na němž jsou založeny rozpočtové projekce, optimistický. Hlavním cílem rozpočtové strategie nastíněné v programu stability je postupně snížit schodek vládních institucí tak, aby se do roku 2016 dosáhlo nominálně vyrovnaného rozpočtu a do roku 2017 střednědobého cíle. Program stability potvrzuje předchozí střednědobý cíl strukturálního schodku ve výši 0,45 % HDP. Střednědobý cíl je v souladu s požadavky Paktu o stabilitě a růstu. Na základě současných projekcí je Rakousko na správné cestě k nápravě nadměrného schodku do roku 2013 vzhledem k tomu, že schodek vládních institucí dosáhl v roce 2012 2,5 % HDP, a podle prognózy útvarů Komise se očekává, že se v roce 2013 dále sníží na 2,2 % HDP a v roce 2014 na 1,8 % HDP. Je však možné, že vzniknou dodatečné náklady související s ukončením činnosti jisté velké banky, což by mohlo schodek významně zvýšit. Po výrazném zlepšení, které překročilo cíle stanovené v postupu při nadměrném schodku v roce 2012, se očekává, že se schodek strukturálního salda v roce 2013 zvýší na 1,8 %. Mírný nárůst strukturálního schodku v roce 2013 potvrzuje i prognóza útvarů Komise. Podle informací týkajících se programu stability počínaje rokem 2014 se v letech 2014 a 2015 u nově vypočteného strukturálního salda očekává strukturální přizpůsobení přesahující 0,5 %, což by ve srovnání se scénářem uvedeným v programu stability mohlo Rakousku umožnit dosáhnout střednědobého cíle o dva roky dříve, tj. již v roce 2015 namísto 2017. Pokud jde o referenční hodnotu pro výdaje stanovenou v paktu o stabilitě a růstu, podle informací uvedených v programu stability se očekává, že v letech 2014 až 2016 dosáhne míra růstu veřejných výdajů, bez zohlednění diskrečních opatření, na ročním strukturálním přizpůsobení při plnění střednědobého cíle 0,5 % HDP. Předpokládaný výrazný pokles poměru mezi výdaji a HDP uvedený v programu stability je však velmi ambiciózní, protože se očekává, že výdaje budou – vyjádřeno v HDP – jedny z nejnižších za více než patnáct let. Lze očekávat, že pokud jde o dodržování kritéria dluhu, bude se Rakousko v letech 2014 až 2016 nacházet v přechodném období a dostatečný pokrok by v tomto směru měly zajistit plány. Fiskální vztahy mezi různými úrovněmi veřejné správy nebyly posílením rozpočtového rámce z větší části dotčeny a navzájem se překrývající kompetence v oblasti výdajů a čerpání finančních prostředků a s tím související nesrovnalosti zůstávají i nadále problematickým bodem. Složitý mechanismus průběžných dohod mezi spolkovou vládou, poskytovateli sociálního pojištění a subjekty na úrovni nižší než spolkové je rizikem pro provádění opatření, jejichž cílem je nezvyšovat výdaje na zdravotnictví. Pokud jde o vzdělávání, jednání o šestibodovém návrhu, který zahrnuje i zrušení okresních školských úřadů, je vítaným krokem ke zefektivnění kompetencí mezi různými úrovněmi veřejné správy, ale k výraznějšímu snížení fragmentace je třeba další zjednodušení.
(11)

Belgie se bude podle projekcí již v období 2010–2020 potýkat s velmi vysokým nárůstem výdajů spojených se stárnutím obyvatelstva (+2,0 procentní body HDP), zejména v oblasti důchodů a dlouhodobé péče. Započatá reforma systému důchodového zabezpečení by měla mít pozitivní dopad na zaměstnanost starších lidí. Nicméně z prognóz vyplývá, že Belgie nesplní cíl, který si pro rok 2020 v této oblasti vytyčila. Vzhledem k rozsahu problému bude nezbytné vyvinout další úsilí, aby se snížil rozdíl mezi skutečným a zákonem stanoveným věkem odchodu do důchodu. Dlouhodobou udržitelnost důchodového systému je možné zajistit navázáním zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu na vývoj střední délky života. Potřebu dosáhnout finanční udržitelnosti bude nutné uvést do rovnováhy s nutností zachovat přiměřenost systémů důchodového zabezpečení. V oblasti dlouhodobé péče by s ohledem na poměrně vysokou nákladnost ústavní péče v Belgii měly být zváženy tyto kroky: zlepšení nákladové efektivnosti veřejných výdajů na služby dlouhodobé péče, úsporná opatření v podobě zdravotní prevence a rehabilitace a vytvoření lepších podmínek pro nezávislý život.
Na základě posouzení programu stability podle nařízení (ES) č. 1466/97 se Rada domnívá, že navzdory značnému konsolidačnímu úsilí, které snížilo celkový schodek ze 7,5 % HDP v roce 2009 na 4,8 % v roce 2012, nelze předpokládat, že by Francie napravila do roku 2013 svůj nadměrný schodek tak, jak to doporučila Rada dne 2. prosince 2009. To je spojeno zejména s ekonomickým prostředím, které je horší, než bylo předpokládáno v době přijetí doporučení Rady ze dne 2. prosince 2009, což bylo jen částečně vykompenzováno neplánovanými příjmy, zatímco úsilí bylo do jisté míry opožděno. Makroekonomický scénář, z něhož rozpočtové projekce v programu stability vycházejí, je realistický pro rok 2013, ale příliš optimistický pro rok 2014. Orgány zejména očekávají, že po stagnaci v roce 2012 (0 %) a 2013 (+0,1 %) vzroste HDP v roce 2014 o 1,2 %, přičemž předpokládají, že budou přijata fiskální opatření, která povedou v roce 2014 ke snížení schodku veřejných financí na úroveň 2,9 % HDP. Naproti tomu Komise předpokládá, že HDP vzroste za předpokladu nezměněné politiky, tedy při scénáři, který bere v úvahu pouze opatření, která byla přijata nebo dostatečně vymezena, v roce 2014 o 1,1 %, a předpovídá tak schodek ve výši 4,2 % HDP. Hlavním účelem rozpočtové strategie uvedené v programu stability, stejně jako v programu stability pro období 2012-2016, je dosažení střednědobého cíle, kterým je vyrovnaný rozpočet ve strukturálním vyjádření. To je náročnější cíl, než vyžaduje Pakt o stabilitě a růstu. Zatímco v programu stability pro období 2012-2016 byl cílovým rokem pro dosažení střednědobého cíle rok 2015, nyní jde o rok 2016.

Plánovaný celkový schodek stanovený v programu stability je v souladu s nápravou nadměrného schodku do roku 2014, tj. jeden rok po prodloužené lhůtě stanovené Radou v rámci postupu při nadměrném schodku dne 2. prosince 2009. Vzhledem k příliš optimistické prognóze růstu v programu stability na rok 2014 se Rada domnívá, že pokud nebudou přijata další opatření, která podstatně posílí úsilí na daný rok, pak fiskální úsilí předpokládané orgány není slučitelné se skutečnou nápravou nadměrného schodku do roku 2014. Plánované úspory a další příjmy rovněž postrádají konkrétní vyjádření. Za těchto okolností musí být opatření na roky 2014 i 2015 zpřesněna, aby byla zaručena náprava nadměrného schodku nejpozději do roku 2015, jak doporučila Rada. V roce 2016 se podle nového propočtu Komise očekává strukturální schodek ve výši –0,4 % HDP (–0,3 % v roce 2017), takže střednědobého rozpočtového cíle nebude do konce programového období dosaženo. Očekává se, že pokrok směrem k dosažení střednědobého rozpočtového cíle bude v roce 2016 ve výši 0,3 % HDP, tedy pod referenční hodnotu 0,5 % HDP. Celkový veřejný dluh se od počátku krize podstatně zvýšil. V roce 2007 představoval poměr dluhu k HDP 64,2 %, v roce 2012 dosáhl 90,2 % a podle prognózy útvarů Komise z jara 2013 dále vzroste na 96,2 % do roku 2014. Orgány očekávají, že poměr zadlužení dosáhne vrcholu v roce 2014 na úrovni 94,3 % HDP a poté klesne na 88,2 % v roce 2017. Pokud jde o soulad s kritériem dluhu, bude Francie v přechodném období od roku 2016.
(13)

Spojené království se potýká s problémy nezaměstnanosti i podzaměstnanosti, zejména u mladých lidí. Nezaměstnanost setrvávala na začátku roku 2013 na 7,8 %, přičemž v EU činila v průměru 10,9 %, a zhruba na této úrovni by měla zůstat po zbytek roku 2013 i v roce 2014. Nezaměstnanost mladých je o mnoho vyšší, když dosahuje 20,7 %, a od roku 2007, kdy dosahovala 14,3 %, se setrvale zvyšuje. Podíl mladých, kteří nejsou zapojeni do vzdělávání, zaměstnání nebo profesní přípravy, činí 14,0 %. Zaměstnanost v soukromém sektoru v minulém roce silně rostla vzhledem ke slabému růstu HDP, ale růst produktivity i mezd byl nízký. Spojené království má rovněž přebytek pracovníků s nízkou kvalifikací, po nichž poptávka klesá. Naopak má nedostatek pracovníků s velkými odbornými a technickými dovednostmi, což přispívá k nízké vnější konkurenceschopnosti. Navzdory určitému pokroku v posledních letech stále značná část mladých lidí nemá schopnosti a kvalifikaci potřebné k úspěšnému prosazení se na trhu práce. Míra nezaměstnanosti málo kvalifikovaných mladých lidí ve věku 15 až 25 let činí 37,2 %, což je silně nad průměrem EU. Hlavní důraz stávající politiky odborného vzdělávání a přípravy je příliš kladen na základní dovednosti a kvalifikaci úrovně 2, zatímco hospodářství stále více požaduje vyšší kvalifikace. I když byla určitá snaha o zlepšení kvality učňovských programů, je třeba v něm pokračovat. Zejména systém hodnocení je i nadále velmi složitý, což může negativně ovlivňovat zapojení podnikatelské sféry do učňovských programů. Spojené království by mohlo při provádění iniciativy Záruky pro mladé lidi a řešení problému nezaměstnanosti mladých a osob, které nejsou zapojeny do vzdělávání, zaměstnání nebo profesní přípravy, vycházet ze stávajícího programu smluv pro mladé (Youth Contract).
(15)

Maltský mechanismus úpravy životních nákladů má jisté zvláštní rysy, které zřejmě zmírňují jeho negativní dopady na celkovou výkonnost trhu práce a úpravu mezd: mechanismus stanoví paušální zvyšování, takže u mezd přesahujících „referenční“ základní mzdu představuje pouze částečné vyrovnání inflace, existuje možnost odchylek na mikro- i makroúrovni a vyjednávání o mzdách je plně decentralizováno. Avšak v případě velmi nepříznivých fází hospodářského cyklu může v systému přesto nastat problém s flexibilitou reálných mezd, což by bránilo přizpůsobení trhu práce a oslabovalo konkurenceschopnost. Kolísavost cen některých složek cenového indexu, který mechanismus využívá, zejména cen energií, by mohla vést k tlaku na inflaci vznikem inflační spirály. Pro zmírnění potenciálních rizik proto bude mít zásadní význam shromažďování údajů o mzdách a produktivitě na úrovni odvětví a pečlivé sledování dopadů systému indexace mezd. Maltské orgány by měly vliv mechanismu na ekonomiku pečlivě sledovat a být připraveny jej podle potřeby reformovat.
(12)

Ačkoli je švédský trh s rezidenčními nemovitostmi v poslední době stabilní, zůstává přesto potenciálním zdrojem nestability. Na straně nabídky se švédský trh s rezidenčními nemovitostmi v některých oblastech vyznačuje neefektivností, která může přispět k nárůstu cen rezidenčních nemovitostí a může mít za následek nežádoucí efekt zablokování (lock-in effect). Stavební investice ve Švédsku jsou v porovnání s jinými severskými zeměmi jak v poměru k HDP, tak i k celkovému počtu obyvatel, o polovinu nižší. Vzhledem ke zdlouhavým postupům na komunální úrovni uplyne nezřídka několik let, než dojde k zahájení nového projektu. Zjednodušením těchto postupů by se zvýšila flexibilita nabídky na trhu s rezidenčními nemovitostmi, podpořila by se hospodářská soutěž v odvětví stavebnictví a snížily by se stavební náklady. Je zapotřebí provést další reformy systému stanovení nájmů, aby tržní síly mohly vytvořit optimální nabídku v oblasti nájemního bydlení za přiměřené ceny. Vyřešení této neefektivnosti trhu s rezidenčními nemovitostmi by mohlo rovněž přispět ke snížení míry zadlužení domácností, neboť oba tyto aspekty jsou navzájem propojené.
(17)

Rumunsko stojí před řadou problémů týkajících se konkurenceschopnosti hospodářství, neboť produktivita průmyslu a služeb zůstává nízká. Hlavními problematickými oblastmi jsou křehké podnikatelské prostředí a nízká podpora výzkumu a vývoje. Zlepšení podnikatelského prostředí by mělo být začleněno do širší, soudržné strategie elektronické veřejné správy v zájmu podpory transparentního prostředí a právní jistoty ve správě a s cílem zlepšit poskytování veřejných služeb on-line. Rumunsko by rovněž mělo usilovat o usnadnění přístupu malých a středních podniků k financování a snížení jejich správní zátěže. Intenzita výzkumu a vývoje se pohybuje na velmi nízké úrovni 0,48 % v roce 2011 a efektivnost a účelnost investic se musí zásadně zlepšit. Je zapotřebí, aby investoři v oblasti výzkumu a vývoje upřednostnili ty činnosti, jež mohou přilákat soukromé investice. V zájmu širšího komerčního využití výsledků výzkumu by Rumunsko mělo posílit rámec práv duševního vlastnictví.
(10)

Pokud jde o trh práce, ačkoli míra zaměstnanosti nadále roste, přetrvávají určité překážky růstu, jež zahrnují trvající nezaměstnanost mládeže a dlouhodobou nezaměstnanost, nesoulad mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi a rostoucí nedostatek pracovní síly včetně ztrát pracovní síly v důsledku dlouhodobých zdravotních problémů. Systém sociálních dávek by měl být upraven tak, aby byl flexibilnější a lépe cílený, poskytoval podpůrné služby a pobídky pro nezaměstnané a neaktivní osoby, jež by mohly být znovu zaměstnány, a zároveň by měla být posílena aktivační opatření, aby bylo zaručeno, že se dostanou k těm, kteří je nejvíce potřebují. Nákladová efektivita výdajů na rodinnou politiku by se mohla zlepšit, aniž by to mělo dopad na rozpočet, mimo jiné převedením prostředků určených na rodičovské dávky na účinnější opatření jako například služby péče o dítě, což by mělo pozitivně ovlivnit zaměstnanost žen. Hospodářský rozvoj regionů by měl být koordinovanější, aby byly jeho výsledky viditelnější.
(12)

Přetrvávající vysoká nezaměstnanost představuje, zejména v souvislosti s pomalým tempem obnovy hospodářství v období po krizi, pro hospodářství Slovenska i nadále jednu z hlavních výzev. V posledních měsících podniklo Slovensko kroky k reformě aktivní politiky trhu práce. Úspěch této reformy však bude záviset zejména na schopnosti jejího účinného provedení ze strany veřejných služeb zaměstnanosti. Jsou zapotřebí další cílenější opatření, jež by se zaměřovala na znevýhodněné uchazeče o zaměstnání. Poskytování sociální podpory by mělo být lépe navázáno na aktivaci a ve vztahu k osobám, jež přijímají pracovní místo s nízkou mzdou, je zapotřebí odstranit odrazující překážky v režimu daňových výhod. Větší míra zapojení žen a starších osob na trhu práce by napomohla zvýšit celkovou míru zaměstnanosti a dosáhnout národního cíle zaměstnanosti, jenž byl pro rok 2020 stanoven na 72 %. Nedostatek vhodných zařízení péče o dítě, zejména pro děti mladší tří let, však i nadále znesnadňuje návrat matek na trh práce.
(10)

Na základě posouzení programu stability podle nařízení (ES) č. 1466/97 se Rada domnívá, že veřejné finance Finska jsou celkově zdravé a že byla vynaložena snaha ke zvýšení příjmů a kontrole výdajů s cílem přiblížit se k střednědobému rozpočtovému cíli. Makroekonomický scénář, z něhož vycházejí rozpočtové projekce programu stability, je realistický. Projekce růstu pro rok 2013 se podobá prognóze útvarů Komise z jara 2013, zatímco projekce pro rok 2014 je o 0,6 procentních bodů vyšší než tato prognóza. Cílem rozpočtové strategie nastíněné v programu stability jsou vyvážené finance ústředních vládních institucí a dosažení klesající tendence poměru vládního dluhu k HDP do roku 2015. Program stability zahrnuje změnu střednědobého rozpočtového cíle z 0,5 % na – 0,5 %. Nový střednědobý rozpočtový cíl je v souladu s Paktem o stabilitě a růstu. Program stability předpokládá, že střednědobého rozpočtového cíle bude dosaženo do roku 2014 a že do roku 2017 bude udržen. Na základě (nově vypočteného) strukturálního salda vycházejícího z informací uvedených v programu stability Finsko v roce 2012 nesplnilo původní střednědobý rozpočtový cíl a nesplní ani nový střednědobý rozpočtový cíl v roce 2013. Program stability předpokládá, že se (nově vypočtené) strukturální rozpočtové saldo sníží z – 1 % HDP v roce 2012 na – 0,9 % HDP v roce 2013. V období 2014–2017 by mělo zůstat mezi – 0,6 % a – 0,7 % HDP. Čisté výdaje Finska v roce 2012 vzrostly o 0,4 %, což je stále pod stanovenou referenční hodnotou výdajového kritéria stanoveného v Paktu o stabilitě a růstu. Vzhledem k zápornému růstu reálného HDP v roce 2012 je nízké tempo strukturální korekce považováno za dostatečné. V roce 2013 se (nově vypočtené) strukturální rozpočtové saldo Finska zlepšuje a čisté výdaje by se měly odchýlit od výdajového kritéria pouze o 0,1 % HDP. Vzhledem k velké záporné mezeře výstupu Finska je to považováno za přiměřené. V roce 2014 se má (nově vypočtené) strukturální rozpočtové saldo Finska dále zlepšit až na úroveň – 0,6 % HDP, čímž se dostatečně přiblíží k střednědobému rozpočtovému cíli. Podle prognózy útvarů Komise z jara 2013 má Finsko v roce 2014 tento cíl dokonce zcela naplnit. Celkově by tak byl zajištěn soulad s preventivní složkou Paktu o stabilitě a růstu. Konsolidovaný hrubý veřejný dluh byl v roce 2012 na úrovni 53 % HDP a podle programu stability se během programového období udrží pod 60 % HDP. V letech 2016 a 2017 program stability předpokládá pokles úrovně zadlužení. Nejvýznamnějším problémem fiskální politiky zůstává dlouhodobá udržitelnost. Mezera udržitelnosti související se stárnutím populace a dotýkající se důchodů a zdravotní a dlouhodobé péče byla vzata na vědomí a musí být nepřetržitě sledována.