PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2019/244

ze dne 11. února 2019

o uložení konečného vyrovnávacího cla na dovoz bionafty pocházející z Argentiny

EVROPSKÁ KOMISE,

s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,

s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1037 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,

vzhledem k těmto důvodům:

1. ŘÍZENÍ

1.1. Zahájení řízení

(1) Dne 31. ledna 2018 zahájila Evropská komise (dále jen „Komise“) antisubvenční šetření týkající se dovozu bionafty pocházející z Argentiny (dále jen „dotčená země“) do Evropské unie na základě článku 10 nařízení (EU) 2016/1037. Oznámení o zahájení řízení zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“).

(2) Komise zahájila šetření na základě podnětu, který dne 18. prosince 2017 podala organizace European Biodiesel Board (dále jen „EBB“ nebo „žadatel“) jménem výrobců. Žadatel představuje přibližně 70 % celkové výroby bionafty v Unii. Podnět obsahoval důkazy o subvencování a výsledné hrozbě újmy, které byly dostatečné k zahájení šetření.

(3) Před zahájením antisubvenčního šetření Komise argentinské vládě (3) oznámila, že obdržela náležitě doložený podnět, a vyzvala ji ke konzultacím v souladu s čl. 10 odst. 7 základního nařízení. Argentinská vláda nabídku konzultací přijala a konzultace se uskutečnily dne 24. ledna 2018. V průběhu konzultací, jakož i v následných výměnách s argentinskou vládou byly připomínky předložené argentinskou vládou náležitě zohledněny. Nebylo však dosaženo žádného vzájemně přijatelného řešení.

(4) Po oznámení o zahájení řízení obdržela Komise připomínky týkající se zahájení řízení od argentinského sdružení pro bionaftu (Cámara Argentina de Biocombustibles, dále jen „CARBIO“). Ve svých připomínkách sdružení CARBIO uvedlo, že argentinské odvětví bionafty není subvencované a že dovoz argentinské bionafty nepředstavuje hrozbu podstatné újmy působené výrobnímu odvětví Unie.

(5) Co se týká důkazů o subvencování, které byly k dispozici v počáteční fázi, Komise zpřístupnila znění podnětu a poskytla analýzu důkazů, které byly v této fázi k dispozici, ve zprávě o dostatečnosti důkazů, na jejichž základě bylo šetření zahájeno.

(6) Pokud jde o důkazy týkající se hrozby újmy, sdružení CARBIO tvrdilo, že žadatel nepředložil dostatečné důkazy týkající se kritérií stanovených v čl. 8 odst. 8 základního nařízení, zejména ohledně významného zvýšení dovozu, dostatečné volné kapacity v Argentině a dopadu argentinského dovozu na ceny. Argumentace sdružení CARBIO se však do značné míry zakládala na příliš pesimistických odhadech vývoje argentinského vývozu v roce 2018, jenž sdružení CARBIO odhadlo na 480 000 tun za celý rok 2018 do všech zemí světa, aniž by tento nízký údaj, který byl o 70 % nižší než odpovídající údaj za rok 2016 a 2017 (4), doložilo. Na takovéto nízké úrovni by argentinský dovoz údajně nepředstavoval pro výrobní odvětví Unie hrozbu újmy. Komise posoudila důkazy předložené v podnětu (založené na skutečném dovozu do srpna 2017 a odhadech pro rok 2018 vycházejících z údajů o výrobě obsažených ve zprávě GAIN (5)), jež naznačovaly mnohem vyšší odhadovanou úroveň dovozu. Co se týká výrobní kapacity, sdružení CARBIO potvrdilo, že výrobní kapacita v Argentině skutečně značně převyšuje domácí spotřebu o více než 3 miliony tun.

(7) Tato tvrzení byla proto zamítnuta.

1.2. Celní evidence dovozu

(8) Dne 21. února 2018 podal žadatel žádost o celní evidenci dovozu bionafty pocházející z Argentiny podle čl. 24 odst. 5 základního nařízení. Dne 24. května 2018 vyhlásila Komise prováděcí nařízení (EU) 2018/756 (dále jen „nařízení o celní evidenci“) (6), kterým se ode dne 25. května 2018 zavádí celní evidence dovozu bionafty pocházející z Argentiny.

(9) V reakci na žádost o celní evidenci předložily zúčastněné strany Komisi připomínky, kterými se zabývalo nařízení o celní evidenci. Komise měla k dispozici dostatečné důkazy odůvodňující potřebu celní evidence dovozu.

(10) Podle čl. 24 odst. 5 základního nařízení je u dotčeného výrobku zavedena celní evidence dovozu, aby v případě, že výsledkem šetření budou zjištění, která povedou k uložení vyrovnávacího cla, mohlo být toto clo, pokud budou splněny nezbytné podmínky, uloženo na celně evidovaný dovoz se zpětnou působností v souladu s platnými právními předpisy.

(11) Po vyhlášení nařízení o celní evidenci obdržela Komise připomínky v tomto ohledu od argentinské vlády a od sdružení CARBIO).

(12) Připomínky argentinské vlády se týkaly tvrzení, že Komise nepředložila dostatečné důkazy o subvencování a že neprokázala újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie masivním dovozem argentinské bionafty v poměrně krátkém časovém úseku.

(13) Jak je objasněno v 5. až 7. bodě odůvodnění, Komise se domnívala, že v době zahájení řízení měla k dispozici dostatečné důkazy o subvencování a hrozící újmě. V 14. bodě odůvodnění nařízení o celní evidenci mimoto Komise poskytla důkazy o masivním zvýšení dovozu argentinské bionafty jak v absolutních hodnotách, tak pokud jde o podíl na trhu, a to v období od srpna 2017 do března 2018, které mohly prokázat existenci podstatné újmy ke konci období šetření. Tato tvrzení byla proto zamítnuta.

1.3. Období šetření a posuzované období

(14) Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. ledna 2017 do 31. prosince 2017 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy zahrnovalo období od 1. ledna 2014 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).

1.4. Zúčastněné strany

(15) V oznámení o zahájení řízení byly zúčastněné strany vyzvány, aby se obrátily na Komisi a zúčastnily se šetření. Komise o zahájení šetření navíc výslovně informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a argentinskou vládu, známé dovozce, dodavatele a uživatele, obchodníky, jakož i sdružení, o nichž je známo, že se jich zahájení šetření týká, a vyzvala je k účasti.

(16) Zúčastněné strany měly příležitost se k zahájení šetření vyjádřit a požádat o slyšení u Komise a/nebo u úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.

1.5. Výběr vzorku

(17) V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že možná vybere vzorek zúčastněných stran v souladu s článkem 27 základního nařízení.

1.5.1. Výběr vzorku výrobců v Unii

(18) V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Komise vybrala vzorek na základě největšího reprezentativního objemu výroby, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán.

(19) Předběžný vzorek sestával ze tří výrobců v Unii a představoval široké zeměpisné rozložení. Výrobci v Unii zařazení do vzorku představovali 19 % celkového objemu výroby výrobního odvětví Unie. Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily.

(20) Komise obdržela odůvodněné připomínky k předběžnému vzorku od sdružení CARBIO, společnosti Greenergy Fuels Limited a od žadatele. Podrobnější analýza těchto připomínek je uvedena v 310. až 313. bodě odůvodnění.

(21) V důsledku těchto připomínek nahradila Komise v předběžném vzorku jednoho z výrobců v Unii jiným výrobcem. Konečný vzorek sestával ze tří výrobců v Unii nacházejících se ve třech různých členských státech. Představoval více než 23 % výroby Unie.

1.5.2. Výběr vzorku dovozců

(22) Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala dovozce, kteří nejsou ve spojení, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení.

(23) Požadované informace poskytli a se zařazením do vzorku souhlasili dva dovozci, kteří nejsou ve spojení. Vzhledem k nízkému počtu dovozců, kteří nejsou ve spojení, se Komise rozhodla, že výběr vzorku není nutný.

1.5.3. Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Argentině

(24) Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala všechny vyvážející výrobce v Argentině, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení. Komise mimoto požádala argentinské orgány, aby určily a/nebo kontaktovaly případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.

(25) Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo devět výrobců v dotčené zemi. Komise vyloučila ze vzorku jednu společnost, jelikož v období šetření do Unie bionaftu nevyvážela. Zbývajících osm společností nebo skupin společností představovalo 100 % vývozu do Unie během období šetření. V souladu s čl. 27 odst. 1 písm. b) základního nařízení vybrala Komise na základě největšího reprezentativního objemu vývozu do Unie, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen, tento vzorek tří skupin vyvážejících výrobců: — skupina Renova (Molinos Agro SA, Oleaginosa Moreno Hermanos SACIFIyA, Vicentin SAIC), Argentina — skupina T6 (Aceitera General Deheza SA, Bunge Argentina SA), Argentina — Louis Dreyfus Commodities („LDC“) Argentina SA, Argentina

(26) Na skupiny vyvážejících výrobců zařazené do vzorku připadalo 84 % celkového vývozu dotčeného výrobku do Unie během období šetření.

(27) V souladu s čl. 27 odst. 2 základního nařízení projednala Komise výběr vzorku se všemi známými dotčenými vyvážejícími výrobci a s argentinskou vládou. K navrhovanému vzorku neobdržela Komise žádné připomínky.

1.5.4. Individuální zjišťování

(28) Žádný vyvážející výrobce, který nebyl zařazen do vzorku, nepožádal o individuální zjišťování podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení.

1.6. Odpovědi na dotazník a inspekce na místě

(29) Komise zaslala dotazníky argentinské vládě, třem skupinám vyvážejících výrobců zařazeným do vzorku, třem výrobcům v Unii zařazeným do vzorku a dvěma dovozcům, kteří nejsou ve spojení a kteří se přihlásili.

(30) Komise obdržela odpovědi na dotazníky od argentinské vlády, od všech skupin vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, od všech výrobců v Unii zařazených do vzorku, avšak pouze od jednoho ze dvou spolupracujících dovozců, kteří nejsou ve spojení.

(31) Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné k stanovení subvence, výsledné hrozby újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách argentinského ministerstva agroprůmyslu, zahraničí, výroby a daní a zúčastnili se jich i úředníci z ostatních příslušných ministerstev. Inspekce na místě se uskutečnily rovněž v prostorách Banco de Córdoba, Banco de la Provincia de Buenos Aires, Banco de la Ciudad de Buenos Aires, Banco Central de la República Argentina a Banco de la Nación Argentina.

(32) Inspekce na místě podle článku 26 základního nařízení byly provedeny v prostorách EBB a těchto společností: Výrobci v Unii: — Masol Iberia Biofuel, S.L.U., El Grao (Castellón) a Barcelona, Španělsko — Saipol, Grand-Couronne, Francie — Verbio Vereinigte BioEnergie AG, Leipzig, Německo Vyvážející výrobci v Argentině zařazení do vzorku: — skupina Renova: — Molinos Agro SA, Buenos Aires — Oleaginosa Moreno Hermanos SACIFIyA, Buenos Aires — Vicentin SAIC, Buenos Aires — skupina T6: — Aceitera General Deheza SA, Buenos Aires — Bunge Argentina SA, Buenos Aires — LDC Argentina SA, Buenos Aires

1.7. Neuložení prozatímních opatření a následný postup

(33) Jelikož Komise považovala za nezbytné získat další informace o vývoji po období šetření, které by mohly dále potvrdit předběžná zjištění Komise a blíže objasnit zájem Unie, rozhodla se v tomto případě prozatímní opatření neuložit.

(34) Dne 21. září 2018 Komise prostřednictvím informačního dokumentu popisujícího její předběžná zjištění všem zúčastněným stranám oznámila, že na dovoz bionafty pocházející z Argentiny do Unie nebude prozatímní vyrovnávací clo uloženo. Dne 8. října 2018 šest členských států (Francie, Španělsko, Bulharsko, Polsko, Portugalsko a Rumunsko) Komisi požádalo, aby v tomto případě uložila prozatímní vyrovnávací opatření. Dopisem ze dne 10. října 2018 Komise potvrdila, že šetření pokračuje a že budou uváženy další skutečnosti (zejména vývoj bezprostředně po období šetření).

(35) K informačnímu dokumentu podalo písemné připomínky několik zúčastněných stran. Stranám, které o to požádaly, byla poskytnuta možnost slyšení, včetně u úředníka pro slyšení.

(36) Po zveřejnění informačního dokumentu byly obdrženy připomínky od argentinské vlády, sdružení CARBIO, všech skupin vyvážejících výrobců zařazených do vzorku a EBB.

(37) Komise pokračovala ve vyhledávání a ověřování všech informací, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění. Informace zahrnovaly konkrétně mimo jiné dodatečné odpovědi na dotazník, které byly obdrženy od EBB a výrobců v Unii zařazených do vzorku a které se týkaly vývoje po období šetření, údaje o dovozu bionafty do Unie po období šetření a údaje, které předložily zúčastněné strany po zveřejnění informačního dokumentu.

(38) Dne 3. prosince 2018 informovala Komise všechny zúčastněné strany o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě hodlá uložit konečné vyrovnávací clo na dovoz dotčeného výrobku do Unie. Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž mohly k uvedeným konečným informacím předložit svá stanoviska.

(39) Po poskytnutí konečných informací EBB, Copa (Výbor profesních zemědělských organizací), Cogeca (Všeobecná konfederace zemědělských družstev v Evropské unii) a European Oilseed Alliance uvítaly záměr Komise uložit na dovoz dotčeného výrobku do Unie konečné vyrovnávací clo.

2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK

2.1. Dotčený výrobek

(40) Dotčeným výrobkem jsou monoalkylestery mastných kyselin a/nebo parafínovaný plynový olej ze syntézy a/nebo hydrotermální úpravy, nefosilního původu, obecně známé jako „bionafta“, buď v čisté formě, nebo obsažené ve směsi, pocházející z Argentiny (dále jen „dotčený výrobek“).

(41) Šetření prokázalo, že bionaftou vyráběnou v Argentině je výhradně methylester ze sójového oleje (dále jen „SME“), zatímco bionaftou vyráběnou v Unii je především methylester z řepkového oleje (dále jen „RME“), bionafta se však vyrábí i z jiných surovin včetně odpadních olejů a panenských olejů.

(42) SME i RME patří do kategorie methylesterů mastných kyselin. Pojem „ester“ odkazuje na transesterifikaci rostlinných olejů, konkrétně míšení oleje s alkoholem, čímž vzniká bionafta a jako vedlejší produkt glycerin. Pojem „methyl“ odkazuje na methanol, nejběžněji používaný alkohol v daném procesu.

(43) Bionaftu ze SME lze použít v čisté formě, v Unii se však před použitím obvykle míchá. Důvodem pro míšení je to, že SME v čisté formě nesplňuje evropskou normu EN 14214, pokud jde o jodové a cetanové číslo. Důvodem pro míšení SME s RME je skutečnost, že SME má vyšší filtrovatelnost při nízkých teplotách („CFPP“) než RME, a není proto vhodný pro použití v čisté formě během zimních měsíců v chladných oblastech Evropské unie.

(44) Směsi bionafty a minerální nafty se v zásadě používají v odvětví dopravy jako pohonná hmota pro naftové motory v silničních vozidlech, například osobních a nákladních automobilech a autobusech a rovněž ve vlacích. Bionaftu v čisté formě nebo její směsi s minerální naftou lze používat také jako palivo pro domácí, obchodní nebo průmyslové kotle a jako palivo pro generátory na výrobu elektřiny. Provádějí se zkoušky za účelem zavedení bionafty v letecké dopravě k snížení emisí CO2 z leteckého průmyslu.

(45) Dotčeným výrobkem je výrobek v současnosti kódů KN ex 1516 20 98 (kódy TARIC 1516209821, 1516209829 a 1516209830), ex 1518 00 91 (kódy TARIC 1518009121, 1518009129 a 1518009130), ex 1518 00 95 (kód TARIC 1518009510), ex 1518 00 99 (kódy TARIC 1518009921, 1518009929 a 1518009930), ex 2710 19 43 (kódy TARIC 2710194321, 2710194329 a 2710194330), ex 2710 19 46 (kódy TARIC 2710194621, 2710194629 a 2710194630), ex 2710 19 47 (kódy TARIC 2710194721, 2710194729 a 2710194730), 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 99 92 (kódy TARIC 3824999210, 3824999212 a 3824999220), 3826 00 10 a ex 3826 00 90 (kódy TARIC 3826009011, 3826009019 a 3826009030).

2.2. Obdobný výrobek

(46) Šetření prokázalo, že následující výrobky mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti, jakož i stejná základní použití: a) dotčený výrobek; b) výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v Argentině; c) výrobek vyráběný a prodávaný v Unii výrobním odvětvím Unie.

(47) Komise rozhodla, že uvedené výrobky jsou proto obdobnými výrobky ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.

2.3. Tvrzení týkající se definice výrobku

(48) Komise neobdržela žádná tvrzení ohledně definice výrobku.

3. SUBVENCOVÁNÍ

3.1. Subvence a programy subvencí, jichž se toto šetření týká

(49) Na základě dostupných informací, včetně informací obsažených v podnětu, oznámení o zahájení řízení a odpovědích na dotazník Komise, Komise prověřila údajné subvencování ze strany argentinské vlády prostřednictvím těchto programů subvencí: 1) podpora odvětví výroby bionafty ze strany vlády včetně prostřednictvím poskytování sójových bobů za cenu nižší než přiměřenou; 2) nákup bionafty z pověření vlády za cenu vyšší než přiměřenou („smlouva o dodávkách bionafty“); 3) poskytování úvěrů a financování vývozu za zvýhodněných podmínek, včetně zvýhodněných úvěrů Argentinské národní banky (Banco de la Nación Argentina, dále jen „BNA“); 4) prominutý nebo nevybraný státní příjem, například zrychlené odpisy ve prospěch výrobců bionafty podle zákona o biopalivech z roku 2006, osvobození od minimální předpokládané daně z příjmu nebo odklad její platby u výrobců bionafty podle zákona o biopalivech z roku 2006, a 5) oblastní a místní osvobození od daně: a) oblastní osvobození od daně poskytnuté provincií Córdoba; b) oblastní osvobození od daně poskytnuté provincií Buenos Aires; c) systém podpory a průmyslového rozvoje („PSPID“) provincie Santiago del Estero – provinciální zákon č. 6.750; d) dohoda o místních daních mezi společností Louis Dreyfus Argentina a obcí General Lagos; e) snížení procentní sazby daně podle „Pacto Fiscal“ (nařízení č. 14/1994); f) osvobození od daně z nemovitostí podle průmyslového zákona provincie Santa Fe: osvobození od daně z nemovitostí podle provinciálního zákona č. 8.478/1979 (§ 4) o podpoře průmyslu; g) oblastní osvobození od daně poskytnuté provincií Santa Fe; h) § 183.29 zákona o osvobození od kolkovného přijatého provincií Santa Fe; i) § 127 zákona o osvobození prodeje na vývoz od daně z obratu přijatého provincií Santa Fe.

3.2. Podpora odvětví výroby bionafty ze strany vlády včetně prostřednictvím poskytování sójových bobů za cenu nižší než přiměřenou

3.2.1. Použití ustanovení čl. 28 odst. 1 základního nařízení

(50) Komise argentinské vládě sdělila, že se při posuzování existence a rozsahu údajné podpory poskytnuté odvětví výroby bionafty, včetně poskytování sójových bobů za cenu nižší než přiměřenou, může případně uchýlit k použití dostupných údajů podle čl. 28 odst. 1 základního nařízení.

(51) Při zahájení řízení požádala Komise argentinskou vládu, aby poskytla kontaktní údaje (názvy, adresy a e-mail) všech společností dodávajících hlavní vstup (sójové boby) pro výrobu dotčeného výrobku. Argentinská vláda tyto kontaktní údaje neposkytla.

(52) Vzhledem k neposkytnutí odpovědi na tuto otázku byla argentinské vládě zaslána dne 17. dubna 2018 žádost o další informace týkající se největších producentů/dodavatelů sójových bobů, kteří poskytují vstupy argentinským výrobcům bionafty.

(53) Vzhledem ke značnému počtu společností poskytujících hlavní vstup pro dotčený výrobek omezila Komise v duchu dobré spolupráce a s cílem získat alespoň nějaké relevantní údaje pro šetření svou žádost na údaje od pouze deseti nejdůležitějších producentů/dodavatelů sójových bobů.

(54) Od většiny těchto producentů/dodavatelů vstupů pro výrobu dotčeného výrobku neobdržela Komise úplné informace. Komise obdržela ve skutečnosti informace pouze od výrobců bionafty, kteří si sójový olej (nikoli sójové boby) vyrábějí sami. Od deseti největších producentů sójových bobů nebyly požadované informace obdrženy. Vzhledem k neposkytnutí těchto údajů se Komise domnívala, že neobdržela zásadní informace, které jsou důležité pro tento aspekt šetření.

(55) Komise si mimoto vyžádala veškeré dostupné informace uvedené v předchozím bodě odůvodnění pro poskytovatele sójových bobů, s ohledem na něž nedrží argentinská vláda žádné akcie ani není největším akcionářem, a to pro roky 2014, 2015, 2016 a období šetření. Uvedené informace byly požadovány s cílem posoudit, zda dodavatel sójových bobů a výrobce bionafty nejsou ve spojení, jsou ve spojení, nebo jsou součástí téhož subjektu. Komise argentinskou vládu požádala, aby předložila důkazy o tom, že se pokusila kontaktovat tyto dodavatele, nebo aby Komisi informovala o tom, jak by bylo možno tyto údaje získat (např. prostřednictvím příslušných sdružení). Argentinská vláda neposkytla požadované informace ani důkazy o tom, že se pokusila tyto dodavatele kontaktovat.

(56) V odpovědi argentinské vlády ze dne 15. února 2018 bylo uvedeno, že by údaje o pěstitelích sójových bobů požadované Komisí mohly poskytnout čtyři subjekty, přičemž dvěma z nich byla sdružení ACSOJA (Asociación de la Cadena de la Soja Argentina) a CARBIO. Útvary Komise se s oběma subjekty setkaly během inspekce na místě v Argentině, žádné údaje o dodavatelích sójových bobů však poskytnuty nebyly. Druhé dva subjekty (7) nebyly vzhledem k omezenému času, který byl k dispozici, ověřeny. Sdružení ACSOJA a CARBIO byla vybrána za účelem ověření jako dva subjekty, které budou s největší pravděpodobností schopny napomoci při šetření.

(57) Během schůzky se sdružením ACSOJA položili zástupci Komise řadu otázek týkajících se situace na argentinském trhu se sójovými boby, dodavatelských vztahů s výrobci bionafty a dopadu vývozní daně na jejich činnost. Zástupci sdružení ACSOJA neposkytli na tyto otázky smysluplné odpovědi, ani nepředložili konkrétní údaje a důkazy, které by byly při šetření užitečné. Bylo zřejmé, že sdružení ACSOJA pouze zastupovalo jiné reprezentativní subjekty v hodnotovém řetězci sójových bobů a nebylo schopno zodpovědět podrobné dotazy ani poskytnout útvarům Komise informace ohledně produkce sójových bobů požadované v dotazníku.

(58) Sdružení ACSOJA se během inspekce na místě rovněž zavázalo, že zašle tiskové zprávy týkající se vývozní daně u sójových bobů a navazující výroby. Komise však takovéto tiskové zprávy neobdržela.

(59) Jelikož je sdružení CARBIO sdružením výrobců bionafty, nemohlo poskytnout Komisi požadované podrobné údaje o producentech sójových bobů.

(60) Co se týká údajného poskytování sójových bobů vládou za cenu nižší než přiměřenou, argentinská vláda nepředložila tudíž potřebné informace a důkazy požadované Komisí v dotazníku, v dopise ze dne 17. dubna 2018 a během inspekce na místě.

(61) Nedostatečná spolupráce neumožnila Komisi získat veškeré informace, které považuje za důležité pro zjištění v rámci tohoto šetření. Komise nemohla konkrétně získat informace a údaje o trhu producentů sójových bobů, o dopadu vládních opatření (jako je vývozní daň u sójových bobů) na jejich chování a o dodávkách sójových bobů výrobcům bionafty.

(62) K těmto informacím patřilo chování a rozhodnutí producentů sójových bobů před zavedením vývozních daní a různých změn těchto daní a jiných podobně omezujících opatření a posléze, jejich produkční strategie a možnost přechodu na alternativní plodiny, dostupnost orné půdy a přístup k této půdě, charakteristiky a dynamika trhu, co se týká rozlišování mezi velkými společnostmi a malými a středními podniky, prodejní a marketingové kanály a strategie pro domácí trh a vývozní trhy, ceny a cenové politiky na domácím trhu a na vývozních trzích, dopad mezinárodní ceny na jejich cenové politiky, situace v oblasti hospodářské soutěže na domácím trhu a na vývozních trzích, jejich ziskovost v jednotlivých letech, dopad případné nadměrné kapacity a strategií řízení zásob, dovoz a vývoz ze strany jejich hlavních odběratelů na domácím trhu a na vývozních trzích včetně úlohy odvětví drcení sójových bobů a přidané hodnoty dosažené odvětvím drcení, jakož i situace v oblasti hospodářské soutěže v odvětví drcení v Argentině a na mezinárodních trzích.

(63) V rozporu s tím, co argentinská vláda uvedla ve své odpovědi na dotazník, útvary Komise během inspekce na místě zjistily, že argentinská vláda vlastní jednoho poskytovatele sójových bobů pro odvětví bionafty, a to společnost YPF (8). Jelikož je však společnost YPF pouze jedním ze stovek dodavatelů sójových bobů pro odvětví výroby bionafty, informace předložené tímto poskytovatelem nepostačovaly k zjištění chování ostatních dodavatelů sójových bobů pro odvětví výroby bionafty. Společnost YPF zejména sójové boby nepěstuje, nýbrž je přijímá jako úhradu za svá hnojiva a palivo a poté prodává sójové boby na argentinském domácím trhu. Nezastupuje tudíž pěstitele sójových bobů, kteří zásobují odvětví výroby bionafty.

(64) Jelikož nebyly k dispozici informace, které by byly v rozporu s údaji obdrženými od argentinské vlády, vycházela Komise ve svých zjištěních týkajících se těchto aspektů šetření částečně z dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení.

(65) Po zveřejnění informačního dokumentu argentinská vláda znovu popřela, že s ohledem na informace požadované od pěstitelů sójových bobů plně nespolupracovala, a odkázala na svůj dopis ze dne 20. července 2018. Rovněž sdružení CARBIO tvrdilo, že Komise nesprávně uvedla, že argentinská vláda nespolupracovala.

(66) Komise zopakovala, že argentinská vláda neposkytla kontaktní údaje pěstitelů sójových bobů a pro producenty sójového oleje poskytla pouze částečné informace. Sdružení ACSOJA a CARBIO neposkytla informace požadované Komisí v dotazníku nebo během schůzek s těmito subjekty. Během těchto schůzek vyšlo mimoto najevo, že zástupci sdružení ACSOJA nebyli s to zodpovědět podrobné technické dotazy a že sdružení CARBIO sdružuje výrobce bionafty, a nikoli producenty sójových bobů.

(67) Komise došla k závěru, že co se týká údajné podpory odvětví bionafty ze strany argentinské vlády, zejména prostřednictvím různých opatření, včetně poskytování sójových bobů za cenu nižší než přiměřenou, nepředložila argentinská vláda potřebné informace a důkazy požadované Komisí v dotazníku, v dopise ze dne 17. dubna 2018 a během inspekce na místě. Komise proto musela s ohledem na tento aspekt šetření vycházet z dostupných údajů.

(68) Jelikož argentinská vláda neposkytla údaje o prodeji pěstitelů sójových bobů v Argentině, vycházela Komise z údajů, které s ohledem na cenu sójových bobů na domácím trhu předložili vyvážející výrobci zařazení do vzorku. Komise vycházela rovněž z veřejně dostupných informací ohledně usměrnění nebo pověření pěstitelů sójových bobů ze strany argentinské vlády, aby prodávali sójové boby na domácím trhu za cenu nižší než přiměřenou, a záměru argentinské vlády podporovat prostřednictvím tohoto a jiných souvisejících opatření odvětví bionafty.

(69) Po poskytnutí konečných informací argentinská vláda a sdružení CARBIO znovu projevily nesouhlas s tím, že Komise použila v souladu s článkem 28 základního nařízení dostupné údaje. Bylo uvedeno, že použití dostupných údajů je oprávněné pouze tehdy, pokud zúčastněná strana neposkytne „potřebné informace“ pro vyvození konkrétního závěru. Podle argentinské vlády a sdružení CARBIO Komise neprokázala, že požadované informace byly v tomto případě nezbytné pro vyvození konkrétního závěru, a opomenula skutečnost, že požadované informace neměla k dispozici ani argentinská vláda nebo že se na ně vztahovaly právní předpisy týkající se daňového tajemství.

(70) Komise ve své komunikaci s argentinskou vládou zevrubně vysvětlila důvody toho, proč potřebovala podrobnější informace o pěstitelích sójových bobů a o producentech sójového oleje. Tvrzení argentinské vlády a sdružení CARBIO, že argentinská vláda nemohla tyto informace poskytnout, nebylo doloženo žádnými důkazy prokazujícími, že tomu tak skutečně je nebo že Komise měla k dispozici jiné přiměřené prostředky k získání těchto informací. Požadované informace byly takové povahy, že Komise mohla předpokládat, že je má argentinská vláda a/nebo sdružení CARBIO k dispozici, nebo že argentinská vláda má přinejmenším regulační kontrolu nad pěstiteli sójových bobů a producenty sójového oleje, aby si mohla tyto informace vyžádat. Komise očekávala rovněž lepší spolupráci ze strany pěstitelů sójových bobů a producentů sójového oleje, pokud by se na ně argentinská vláda obrátila přímo a/nebo v úzké spolupráci s Komisí.

3.2.2. Analýza

(71) Podle žadatele argentinská vláda údajně podporuje odvětví výroby bionafty prostřednictvím různých opatření. Žadatel konkrétně uvedl, že argentinská vláda uplatňuje politiku ukládání vysokých vývozních daní a jiné předpisy týkající se sójových bobů a sójového oleje, což jsou hlavní suroviny, které se v Argentině používají k výrobě bionafty. Podle žadatele přitom argentinská vláda zajišťuje, aby byla cena surovin pro výrobu bionafty podstatně nižší než světové ceny.

(72) Jak je uvedeno ve zprávě Komise o dostatečnosti důkazů (9), Komise se domnívala, že vývozní daně jsou (jak se zdá) jedním z nástrojů, které argentinská vláda navrhla s cílem nařídit pěstitelům sójových bobů a producentům sójového oleje, aby byli nápomocni argentinskému odvětví výroby bionafty. V rámci tohoto šetření zkoumala Komise soubor opatření, která argentinská vláda přijala s cílem podporovat uměle argentinské odvětví výroby bionafty.

(73) Existence napadnutelné subvence je prokázána, jsou-li přítomny tři prvky: a) finanční příspěvek nebo příjmová/cenová podpora; b) výhoda a c) specifičnost (článek 3 základního nařízení) (10).

(74) Aby mohla Komise dospět k závěru ohledně prvního prvku, zkoumala, zda soubor opatření přijatých argentinskou vládou vedl k finančnímu příspěvku ve formě poskytování sójových bobů argentinským výrobcům vyvážejícím bionaftu ze strany vlády za cenu nižší než přiměřenou podle čl. 3 odst. 1 písm. a) základního nařízení a/nebo zda soubor opatření přijatých argentinskou vládou spadá do kategorie příjmové/cenové podpory odvětví výroby bionafty podle čl. 3 odst. 1 písm. b) základního nařízení.

3.2.2.1. Finanční příspěvek

(75) Na počátku Komise zjistila, že všechny společnosti zařazené do vzorku pořizují sójové boby na domácím trhu od společností ve spojení nebo od společností, které ve spojení nejsou, za účelem jejich zpracování na sójový olej a poté bionaftu. Vyvážející výrobci zařazení do vzorku nepořizovali sójový olej za účelem jeho dalšího zpracování na bionaftu, jelikož sójové boby drtili sami a vyráběli sójový olej jako mezistupeň ve výrobě bionafty. Analýza se proto v následujících pododdílech zaměřuje na to, zda argentinská vláda poskytovala sójové boby (místo sójového oleje) za cenu nižší než přiměřenou.

(76) Podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) druhé odrážky základního nařízení je finanční příspěvek poskytnut, pokud vláda: „pověří soukromý subjekt výkonem jedné nebo více funkcí uvedených v bodech i), ii) a iii), které by jinak byly svěřeny vládě, nebo jejich výkon takovému subjektu nařídí a jejich výkon se v žádném smyslu neliší od jednání obvykle prováděného vládou“. Typ funkcí popsaných v čl. 3 odst. 1 písm. a) bodě iii) základního nařízení nastává tehdy, pokud „vláda dodává zboží nebo poskytuje služby, které nejsou součástí obecné infrastruktury, nebo nakupuje zboží...“. Tato ustanovení odrážejí ustanovení čl. 1 odst. 1 písm. a) prvního pododstavce bodů iii) a iv) Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a měla by být vykládána a uplatňována v souladu s příslušnou judikaturou WTO.

(77) Panel WTO ve věci USA – vývozní omezení rozhodl, že dvě slova „pověřit“ a „usměrnit“ použitá v čl. 1 odst. 1 písm. a) prvním pododstavci bodě iv) Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních vyžadují, aby působení vlády obsahovalo pojetí zmocnění (v případě pověření) nebo příkazu (v případě usměrnění) (11). Odmítl argument USA o „příčině a následku“ a požadoval výslovné souhlasné zmocnění nebo příkaz (12).

(78) V další věci však Odvolací orgán rozhodl, že nahrazení slov „pověřit“ a „usměrnit“ slovy „zmocnit“ a „přikázat“ je jako norma příliš rigidní (13). Podle Odvolacího orgánu dochází k „pověření“ v případech, kdy vláda dává odpovědnost soukromému subjektu, a „usměrněním“ se rozumí situace, kdy vláda uplatňuje nad soukromým subjektem svou moc (14).

(79) V obou případech vláda využívá soukromý subjekt jako zástupce pro realizaci finančního příspěvku a „ve většině případů by se dalo očekávat, že pověření nebo usměrnění soukromého subjektu bude zahrnovat nějakou formu hrozby nebo nucení“ (15). Ustanovení čl. 1 odst. 1 písm. a) prvního pododstavce bodu iv) Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních současně členům neumožňuje ukládat vyrovnávací opatření na výrobky v případech, kdy „vláda pouze vykonává své obecné regulační pravomoci“ (16) nebo kdy zásah vlády „může, ale nemusí mít konkrétní výsledek vzhledem k daným skutkovým okolnostem a výkonu svobodné volby ze strany aktérů na trhu“ (17). Pověření a usměrnění pak spíše znamená „aktivnější úlohu vlády než pouhé pobízení“ (18).

(80) WTO se mimoto nedomnívá, že „ponechání určité rozhodovací pravomoci soukromému subjektu je nutně v rozporu s pověřením nebo usměrněním tohoto soukromého subjektu […]. Ačkoliv mohou existovat případy, kdy široká rozhodovací pravomoc soukromého subjektu neumožňuje vyvodit náležitý závěr, že tento soukromý subjekt je pověřen nebo usměrňován (k plnění určitého úkolu), jedná se o skutkovou/důkazní záležitost, kterou je třeba se zabývat individuálně.“ (19)

(81) V souladu s těmito rozhodnutími WTO se ne všechna vládní opatření, která mohou přinášet výhody, rovnají finančnímu příspěvku podle článku 3 základního nařízení a čl. 1 odst. 1 písm. a) prvního pododstavce Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních. Musí existovat důkaz vládní politiky nebo programu na podporu odvětví, které je předmětem šetření (v tomto konkrétním případě odvětví výroby bionafty/biopaliv), formou výkonu pravomoci nad veřejnými či soukromými subjekty nebo předání odpovědnosti těmto subjektům (zde: pěstitelům sójových bobů) k tomu, aby odvětví výroby bionafty poskytovaly sójové boby za nižší než přiměřenou cenu.

(82) Stručně, příslušná rozhodnutí WTO stanoví, že: i) rozhodnutí ohledně toho, zda existuje „finanční příspěvek“ podle čl. 1 odst. 1 písm. a) prvního pododstavce Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, by se mělo zaměřit na povahu vládního opatření, a nikoli na jeho účinky nebo výsledky (20). Jinými slovy, obecně se uznává, že vlády zasahují na trhu jako regulační orgány a že toto má účinky na trh i na jeho účastníky. V tomto smyslu může vláda například legitimně uložit vývozní daně za účelem vytvoření příjmů v případě velmi konkurenční komodity na mezinárodních trzích. Uložení vývozních omezení není naopak legitimní, je-li zřejmé, že využití takovéhoto nástroje spolu s jinými mechanismy k udržení komodit na domácím trhu a donucení dodavatelů k prodeji za nižší než tržní ceny je součástí širšího systému navrženého vládou na podporu konkrétního výrobního odvětví nebo souboru výrobních odvětví ke zvýšení jejich konkurenceschopnosti. Při posuzování „finančního příspěvku“ je tudíž důležitá povaha vládního opatření, včetně jeho kontextu, předmětu a účelu; ii) „pověření“ nebo „usměrnění“ zahrnuje výslovné souhlasné zmocnění určené konkrétní straně v souvislosti s určitým úkolem nebo povinností, což se velmi liší od situace, kdy vláda zasahuje na trhu určitým způsobem, což může, ale nemusí mít konkrétní výsledek vzhledem k daným skutkovým okolnostem a výkonu svobodné volby ze strany aktérů na tomto trhu. Klíčovou otázkou v souvislosti s pojmy pověření nebo usměrnění je to, zda dotyčné jednání, tj. finanční příspěvek ve formě poskytování zboží za cenu nižší než přiměřenou, lze přičíst vládě nebo zda existuje svobodná volba soukromých subjektů vzhledem k aspektům trhu, jako jsou regulační omezení (21); iii) ustanovení čl. 1 odst. 1 písm. a) prvního pododstavce bodu iv) Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních je v podstatě opatřením proti obcházení, a tudíž zjištění pověření nebo usměrnění vyžaduje, aby vláda přenesla odpovědnost na soukromý subjekt nebo aby uplatňovala nad soukromým subjektem svou moc při realizaci finančního příspěvku. Ve většině případů se očekává, že pověření nebo usměrnění soukromého subjektu zahrnuje nějakou formu hrozby nebo nucení, což může sloužit jako důkaz o pověření nebo usměrnění (22). Vlády však mají k uplatňování moci nad soukromým subjektem pravděpodobně k dispozici jiné prostředky, jež mohou být „jemnější“ než příkaz, nebo nemusí zahrnovat stejnou míru nátlaku (23); iv) musí existovat „prokazatelná souvislost“ mezi opatřením vlády a chováním soukromého subjektu (24). Neexistuje důvod, proč by se pověření nebo usměrnění ze strany vlády nemělo předpokládat na základě nepřímých důkazů (jako je předpokládané a neformální zmocnění nebo příkaz), jsou-li tyto důkazy průkazné a přesvědčivé (25). V tomto ohledu mohou být pro určení existence „finančního příspěvku“ podle čl. 1 odst. 1 písm. a) prvního pododstavce bodu iv) Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních (zejména jako nepřímý způsob, jakým vláda poskytuje zboží, jak je uvedeno v bodě iii)) důležité důkazy o záměru vlády podporovat navazující výrobní odvětví (např. prostřednictvím veřejně vyhlášených politik nebo rozhodnutí vlády či jiných vládních opatření), nebo existence jiných opatření vlády, která zajišťují určitý výsledek na trhu (např. omezení vývozu spolu s vládním opatřením, které brání subjektům, na něž se tato omezení vztahují, ve skladování výrobků). Za určitých okolností může„usměrnění“ představovat i „pokyn“ vlády (26). Existence konkrétních účinků na trhu (např. snížení cen) může být rovněž faktorem, který je nutno vzít v úvahu spolu se všemi ostatními dostupnými důkazy, včetně možného předjímání těchto účinků v určité situaci. Podle okolností se může soukromý subjekt rozhodnout, že nebude vykonávat funkci, kterou byl pověřen nebo která mu byla nařízena, navzdory možným nepříznivým důsledkům, které mohou následovat. To však samo o sobě neprokazuje, že soukromý subjekt nebyl pověřen či usměrňován (27).

(83) V souladu s touto judikaturou Komise velmi pečlivě přezkoumala povahu zasahování argentinské vlády (zahrnuje zásah argentinské vlády pověření nebo usměrňování pěstitelů sójových bobů?), povahu pověřených subjektů (jsou pěstitelé sójových bobů soukromými subjekty ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení?) a kroky pověřených nebo usměrněných subjektů (poskytovali pověření nebo usměrnění pěstitelé sójových bobů sójové boby argentinskému odvětví výroby bionafty za nižší než přiměřenou cenu, a jednali tudíž jako zástupci argentinské vlády?). Komise mimoto ověřila, zda by vykonávaná funkce byla obvykle svěřena vládě (je poskytování sójových bobů za cenu nižší než přiměřenou společnostem vyrábějícím sójový olej v Argentině obvyklou činností vlády?) a zda se tato funkce v žádném smyslu neliší od jednání obvykle prováděného vládami (liší se vlastní poskytování sójových bobů pěstiteli ve skutečnosti od toho, co by učinila samotná vláda?).

3.2.2.2. Pověření nebo usměrnění pěstitelů sójových bobů ze strany argentinské vlády

(84) Vzhledem k judikatuře WTO uvedené v 77. až 82. bodě odůvodnění Komise nejprve analyzovala, zda je podpora argentinského odvětví výroby bionafty ze strany argentinské vlády skutečně cílem vládní politiky, a nikoli pouze „vedlejším účinkem“ uplatňování obecných regulačních pravomocí. V rámci šetření se zejména zkoumalo, zda zjištěné narušení cen bylo součástí vládních cílů, nebo zda nižší ceny sójových bobů byly spíše „neúmyslným“ vedlejším produktem obecné vládní regulace. V souladu se závěry uvedenými v 64. bodě odůvodnění se Komise při určování, zda existuje pověření nebo usměrnění pěstitelů sójových bobů ze strany argentinské vlády, rozhodla použít částečně dostupné údaje.

(85) Řada dokumentů prokazuje, že argentinská vláda výslovně podporovala a rozvíjela odvětví výroby bionafty jako cíl politiky, a zejména usilovala o snížení ceny vstupního materiálu (sójových bobů) na domácím trhu, poskytovala tudíž finanční příspěvek na výrobu bionafty.

(86) Této podpory se dosahuje řadou opatření, která lze přičíst argentinské vládě (včetně vývozních daní u sójových bobů, subvencí pro producenty sójových bobů k zachování produkce a k jejich prodeji na domácím trhu výrobcům bionafty, opatření zaměřených proti pěstování jiných obilovin, například uložení vývozních kvót, a veřejných prohlášení s cílem vybízet producenty sójových bobů, aby produkci neukončili, nýbrž aby pokračovali v prodeji na domácím trhu (28)). Tato opatření, přestože byla od svého zavedení v roce 1994 několikrát pozměněna (29), se uplatňují trvale s cílem (jak uvedla samotná argentinská vláda v právních předpisech, viz 89. až 100. bod odůvodnění) snížit cenu sójových bobů na domácím trhu v situaci rostoucích světových cen a podporovat rozvoj hodnotového řetězce v Argentině, který zahrnuje mimo jiné odvětví výroby bionafty.

(87) Vývozní daně u sójových bobů představují důležitý nástroj, který argentinská vláda používá na podporu odvětví výroby bionafty. Podle OECD ukládá argentinská vláda zejména prostřednictvím svého režimu vývozních daní „výrobcům surovin nebo vstupů vyšší sazby, zatímco na hotové výrobky se vztahují nižší sazby. […] Cenové zvýhodnění poskytnuté domácím navazujícím výrobním odvětvím může narušit a omezit hospodářskou soutěž na domácím trhu i na zahraničních trzích“ (30). Mezinárodní agentura pro obnovitelné zdroje energie (IRENA) mimoto ve zprávě určené Argentině uvedla, že „rozdílné vývozní daně u biopaliv v porovnání s ostatními výrobky pocházejícími ze stejné suroviny podporují vývoz biopaliv, zejména bionafty“ (31). Světová banka uvedla, že Argentina vybírá vyšší vývozní daně, což má za následek „snížení nákladů na suroviny na domácím trhu a podporu vývozu bionafty“ (32).

(88) Argentinská vláda tvrdila, že žádná z publikací OECD, agentury IRENA ani Světové banky neodkazovala na výslovný cíl argentinské vlády týkající se podpory argentinského odvětví bionafty. Argentinská vláda však nepopřela správnost citací, které Komise nalezla. V rozporu s argentinskou vládou se Komise domnívala, že analýzy provedené v těchto publikacích podporují její zjištění, že argentinská vláda výslovně podporuje argentinské odvětví bionafty.

(89) Argentina má u sójových bobů zavedenou vývozní daň od roku 1994, a to ve výši 3,5 %. Jak bude doloženo všemi změnami právních předpisů popsanými v 91. až 100. bodě odůvodnění, opatření použitá k úpravě vývozní daně oproti původní sazbě prokazují výslovný cíl argentinské vlády, a to snížit ceny na domácím trhu v situaci rostoucích světových tržních cen. Během šetření argentinská vláda uvedla, že vývozní daň u sójových bobů a sójového oleje byla zavedena z důvodů souvisejících se zvýšením příjmů. Navzdory četným žádostem Komise o poskytnutí dokumentů k doložení tohoto tvrzení argentinská vláda žádné takovéto dokumenty nepředložila.

(90) Žádný z legislativních aktů od roku 2002, které se týkaly úprav vývozní daně u sójových bobů, sójového oleje nebo bionafty, mimoto neuváděl zvýšení příjmů jako důvod související s výší vývozní daně. Jak je objasněno v 91. až 100. bodě odůvodnění, tyto legislativní akty uvádějí, že účelem vývozní daně je vybízení dodavatelů sójových bobů k zachování prodeje na domácím trhu za ceny nižší, než jsou mezinárodní ceny. Argentinská vláda tudíž využívá vývozní daně u sójových bobů jako nástroj na podporu rozvoje domácího odvětví výroby bionafty, a nikoli jako opatření týkající se daňových příjmů.

(91) Po vyhlášení mimořádné situace (33) se vývozní daň v roce 2002 zvýšila z 3,5 % na 13,5 %, a to usnesením č. 11/2002 (34). Toto usnesení obsahovalo následující prohlášení: „uváženy jsou rovněž účinky možné významné změny mezinárodních cen zemědělské produkce“ (zdůraznění přidáno), což prokazuje, že toto opatření bylo přijato s cílem ovlivnit cenu sójových bobů na domácím trhu v porovnání se světovou tržní cenou.

(92) Sazba byla v témže roce dále zvýšena z 13,5 % na 23,5 % usnesením č. 35/2002 (35), v němž se uvádí, že „zákon č. 22.415 umožňuje uložení dovozu zboží ke spotřebě s cílem stabilizovat ceny na domácím trhu do doby, než dosáhnou přiměřené výše, a zachovat dodávky, které uspokojují potřeby domácího trhu“. Podle právního znění měla tato opatření přechodnou povahu a byla dočasná do doby, dokud budou přetrvávat stávající obecné ekonomické podmínky. Tyto vývozní daně jsou však dosud zavedeny v podobné výši jako v době vyhlášení mimořádné situace, zatímco u ostatních obilovin byla vývozní daň stanovena ve výši 0 % (36).

(93) V roce 2007 zahájili v Argentině činnost první velcí výrobci bionafty. V tomto roce zveřejnila argentinská vláda dvě usnesení o zvýšení vývozní daně u sójových bobů z 23,5 % na 27,5 % (37) a dále na 35 % (38). Obě usnesení udávala jako důvod dodatečné vývozní daně skutečnost, že kromě vyšší domácí a mezinárodní poptávky po těchto produktech se produkty, jichž se tato usnesení týkají (především produkty související se sójovými boby), využívají pro nová použití ve výrobě, přičemž jako příklad byla výslovně uvedena biopaliva.

(94) V usnesení č. 10/2007 (39) bylo mimoto výslovně uvedeno, že „mezinárodní ceny obilovin značně vzrostly […] uložení dodatečných vývozních cel na řadu výše uvedených produktů se považuje za vhodné“ (zdůraznění přidáno).

(95) V usnesení č. 369/2007 (40) se mimoto výslovně uvádělo, že zvýšení vývozní daně je nezbytné za účelem „snížení cen na domácím trhu, konsolidace lepšího rozdělení příjmů a podpory přidané hodnoty“ (zdůraznění přidáno).

(96) V roce 2008 argentinská vláda usnesením č. 125/2008 (41) stanovila vzorec pro výpočet pevné částky vývozní daně v závislosti na výši oficiální ceny FOB, kterou vláda (ministerstvo agroprůmyslu) stanoví každý den.

(97) V usnesení č. 125/2008 bylo uvedeno: „ Mezinárodní ceny obilovin a olejnin v posledních letech významně vzrostly s vysokou volatilitou meziročních rozdílů. Pokračování tohoto scénáře by mohlo mít negativní dopady na celé hospodářství, jako jsou vyšší ceny na domácím trhu , menší spravedlnost při rozdělování bohatství a rostoucí nejistota ohledně investičních rozhodnutí v odvětví zemědělství a živočišné výroby. Vhodný nástroj k řešení výše zmíněných problémů představuje navrhovaná změna režimu vývozních cel vztahujících se na hlavní podskupinu obilovin a olejnin.“ (Zdůraznění přidáno.)

(98) V roce 2008 argentinská vláda usnesením č. 64/2008 (42) vzorec pro výpočet vývozní daně pozměnila a výslovně zopakovala cíl své politiky: „Účelem režimu proměnlivých vývozních cel je zmírnění dopadu růstu mezinárodních cen obilovin a olejnin a jejich vedlejších produktů na ceny na domácím trhu , což přispěje k lepšímu rozdělení příjmů “. (Zdůraznění přidáno.)

(99) V roce 2012 zveřejnila argentinská vláda společné usnesení, v němž se uvádělo, že Argentina přijala řadu veřejných politik k posílení vnitrostátního odvětví výroby bionafty, zejména po přijetí zákona č. 26.093. Ve společném usnesení bylo rovněž uvedeno, že vývozní cla z bionafty a jejích směsí jsou v souladu s vývozními cly, jež se vztahují na jiné vedlejší produkty v odvětví olejnin, a to s přihlédnutím k rozdílným produkčním nákladům a k zachování rozdílu, aby byla efektivní sazba u bionafty nižší než u jejího hlavního vstupu, což zvýší přidanou hodnotu v Argentině, a pomůže tudíž podpořit rozvoj odvětví výroby bionafty (43).

(100) Ačkoliv na konci roku 2015 nově zvolená argentinská vláda vývozní daň u ostatních obilovin zrušila, u sójových bobů zůstala vývozní daň vysoká. Nařízení č. 133/2015 (44), kterým byla zrušena vývozní daň u pšenice a procentní sazba vývozní daně u sójových bobů byla upravena na 30 %, udávalo tento cíl politiky: „V případě sójových bobů a vedlejších produktů rozšíření osázené plochy ani rekordní sklizeň v minulé sezóně nezabránily snížení konkurenceschopnosti a ziskovosti celého souvisejícího hodnotového řetězce“ (zdůraznění přidáno). Hodnotový řetězec v tomto případě zahrnuje mimo jiné odvětví výroby bionafty.

(101) Po zveřejnění informačního dokumentu zopakovaly argentinská vláda a sdružení CARBIO své tvrzení, že případný účinek vývozních daní uplatňovaných na sójové boby na výrobu bionafty, pokud vůbec existuje, jednoznačně představuje nanejvýš vedlejší účinek opatření k výběru příjmů.

(102) Komise s tímto tvrzením nesouhlasí. Nařízení uvedená v 91. až 100. bodě odůvodnění nelze považovat za „pouhá politická prohlášení“. Tyto právní předpisy opakovaně odrážejí záměr argentinské vlády podporovat odvětví bionafty, přičemž v rozporu s přesvědčením argentinské vlády neuvádějí tato nařízení výběr příjmů jako účel vývozní daně u sójových bobů. Žádný z právních předpisů, které argentinská vláda předložila ve svém podání, neodkazoval na funkci vývozní daně u sójových bobů spočívající ve výběru příjmů.

(103) Uložením vývozních daní na sójové boby staví argentinská vláda argentinské pěstitele sójových bobů do situace, která není z ekonomického hlediska racionální a která je nutí prodávat zboží na domácím trhu za nižší cenu, než by mohli získat v případě, že by se tyto vývozní daně neuplatňovaly. Jsou proto zbaveni možnosti racionální volby a jsou nuceni plnit cíl politiky, který vývozní daň sleduje.

(104) Tato iracionální situace byla prohloubena dalšími vývozními omezeními, jako jsou vývozní kvóty pro jiné zemědělské produkty než sójové boby uplatňované od roku 2006 do roku 2015 s cílem odrazovat od vývozu ostatních plodin a směrovat pěstitele k zachování produkce sójových bobů (na rozdíl od ostatních obilovin) a dále snížit cenu na domácím trhu. Pěstitelé sójových bobů pokračovali v produkci a prodeji produkce na místním trhu, jelikož skladování není u tohoto zemědělského produktu vhodné a ve střednědobém až dlouhodobém horizontu není možné.

(105) Po zveřejnění informačního dokumentu argentinská vláda tvrdila, že na kukuřici a pšenici nebyly po dobu deseti let vývozní kvóty uloženy. Komise však došla k závěru, že toto tvrzení je věcně nesprávné. Usnesení č. 543/2008 (45) výslovně upravovalo stanovení maximálního vyváženého množství mimo jiné i pšenice a kukuřice. Toto opatření platilo do konce roku 2015 (46).

(106) V roce 2009 mimoto argentinská vláda stanovila dočasný zákaz dovozu sójových bobů a uvedla, že by využívání domácích surovin mělo být upřednostněno před dováženými surovinami, což zvýší hodnotu argentinského výrobku na mezinárodním trhu, a že dočasný dovoz místně vyráběných vstupů tento cíl narušuje (47). V roce 2012 zřídila argentinská vláda „rejstřík oprávněných hospodářských subjektů působících v odvětví sóji“ a zákaz dovozu zrušila (48). Dovoz sójových bobů do Argentiny však byl i nadále velmi obtížný, a to do doby, než v roce 2016 došlo k dalším změnám tohoto rejstříku (49). Zákaz dovozu ve spojení s vývozní daní u sójových bobů potvrzuje, že cílem politiky argentinské vlády byla podpora rozvoje plně domácího odvětví výroby bionafty včetně místního obsahu v dodavatelském řetězci. To vytváří umělou, vládou podporovanou produkci sójových bobů v Argentině určenou pro domácí spotřebu, což zajišťuje uspokojení místní poptávky po sójových bobech na základě místních dodávek zaměřených na dosažení stanovených cílů politiky.

(107) Dlouhá doba platnosti vývozních omezení týkajících se ostatních plodin navíc vedla k značnému zvýšení produkce sójových bobů, tzv. „sojización“ (50) argentinského zemědělství. I po zrušení vývozních kvót v roce 2015 (51) se produkce sójových bobů v porovnání s ostatními plodinami významně nesnížila a byla poměrně stálá, viz graf č. 1: Graf 1 Argentinská produkce sójových bobů, kukuřice a pšenice v daném hospodářském roce sklizně Produkce v milionech metrických tun Sója Kukuřice Pšenice 2000/01 2001/02 2002/03 2003/04 2004/05 2005/06 2006/07 2007/08 2008/09 2009/10 2010/11 2011/12 2012/13 2013/14 2014/15 2015/16 2016/17 2017/18 Zdroj: http://datosestimaciones.magyp.gob.ar/

(108) V roce 2017 mimoto argentinská vláda zveřejnila usnesení, kterým se stanoví režim podpory pěstitelů sójových bobů (52) v rámci tzv. Plan Belgrano (53). Plan Belgrano byl zaveden v roce 2016 jako plán rozvoje infrastruktury a průmyslu v deseti provinciích na severu Argentiny, které jsou v porovnání s ostatními částmi země historicky méně rozvinuté. Toto usnesení poskytovalo finanční pobídky pěstitelům sójových bobů v deseti nejméně rozvinutých provinciích v Argentině (54) v období od 1. března do 31. srpna 2017 a tímto pěstitele nasměrovalo na produkci sójových bobů a zvýšilo domácí nabídku sójových bobů ve prospěch rozvoje odvětví výroby bionafty.

(109) Komise se domnívala, že vzhledem k dostupným důkazům hrála argentinská vláda „aktivnější úlohu než pouhé pobízení“, jak vyžaduje Odvolací orgán (55). Opatření, která argentinská vláda přijala, omezují svobodu jednání pěstitelů sójových bobů tím, že v praxi omezují jejich obchodní rozhodnutí o ceně, za kterou budou produkt prodávat, a o tom, kde jej budou prodávat.

(110) Je jim bráněno v dosažení maximálního příjmu, který by byli schopni získat v případě, že by vývozní daň u sójových bobů nebo jiná podobná omezující opatření uložena nebyla (např. vývozem produkce s cílem využít vyšší ceny nebo zvýšením cen na domácím trhu).

(111) To dále podporuje nařízení č. 133/2015 a nařízení č. 640/2016, jimiž argentinská vláda přijala zvláštní opatření s cílem pomoci odvětví sójových bobů a souvisejícímu hodnotovému řetězci zvrátit snížení konkurenceschopnosti a ziskovosti celého souvisejícího hodnotového řetězce. Argentinská vláda tudíž pěstitele sójových bobů pobízí nebo jim nařizuje, aby zachovali produkci pro zásobování domácího trhu i v případě, kdy by racionálně jednající dodavatel svůj výstup a ceny upravil, pokud by bylo odrazováno od vývozu.

(112) Prostřednictvím těchto opatření proto argentinská vláda pobízí pěstitele sójových bobů k zachování produkce sójových bobů v Argentině, jelikož nemohou prodávat za lepší ceny, které by v Argentině existovaly, pokud by opatření nebyla zavedena.

(113) V tomto smyslu jsou producenti vstupů argentinskou vládou „pověřeni“ nebo „usměrňováni“, aby poskytovali zboží domácím uživatelům sójových bobů, tj. výrobcům bionafty, za cenu nižší než přiměřenou. Pěstitelům sójových bobů je dávána odpovědnost za vytvoření umělého, roztříštěného a levného domácího trhu v Argentině.

(114) Jinými slovy, když argentinská vláda uplatňuje popsaný soubor opatření, ví, jak pěstitelé sójových bobů na tato opatření zareagují a jaké důsledky z toho vyplynou. Ačkoliv pěstitelé sójových bobů mohou v reakci na vývozní daně a jiná omezující opatření svou domácí produkci mírně snížit, z důkazů vyplývá, že tato produkce nebyla zastavena, ani se významně nesnížila (viz tabulka č. 1 a bližší vysvětlení v 139. bodě odůvodnění). Komise dospěla k závěru, že to je výsledkem pověření a usměrnění pěstitelů sójových bobů ze strany argentinské vlády, aby pokračovali v produkci a vývozu.

(115) Jak bylo vysvětleno, přizpůsobení produkce v odvětví sójových bobů zůstane minimální, což povede k nižším cenám na domácím trhu. V tomto ohledu byly zjištěny účinky na předběžném, nikoli následném základě, a proto nejsou „neúmyslné“. Existuje jasná „prokazatelná souvislost“ mezi politikou a chováním dotčených soukromých subjektů, které jednají jako zástupci argentinské vlády a provádějí její politiku poskytování sójových bobů odvětví výroby bionafty za nižší než přiměřenou cenu.

(116) Samotná argentinská vláda uznala úspěšnost souboru svých opatření při dosahování udávaného cíle politiky spočívajícího v podpoře odvětví výroby bionafty. Ve společném usnesení, na něž se odkazuje níže a které argentinská vláda zveřejnila v roce 2012, uvedla, že přijaté veřejné politiky zahrnují řadu mechanismů na podporu odvětví výroby bionafty. Dále uvedla, že to vysvětluje úspěšné výsledky vykazované tímto výrobním odvětvím, jehož hrubé marže u hlavního vstupu během fáze zpracování přesahují 25 % (56). Zdá se, že tyto marže plynou do značné míry z rozdílů mezi vývozním clem u bionafty a sójových bobů.

(117) Komise tudíž zjistila, že argentinská vláda pěstitele sójových bobů pověřila nebo usměrnila, aby prováděli její politiku s cílem vytvořit roztříštěný domácí trh a poskytovat sójové boby domácímu odvětví výroby bionafty za cenu nižší než přiměřenou.

(118) Po zveřejnění informačního dokumentu argentinská vláda tvrdila, že Komise rozšířila rozsah pověření nebo usměrnění a kladla důraz na pojmy nucení a pokyn, zatímco požadavky WTO znamenají, že přidělení odpovědnosti musí představovat výslovný souhlasný úkon, být určeno konkrétní straně a jeho předmětem musí být konkrétní úkol nebo povinnost. Pouhá politická prohlášení vlády nemohou představovat příkaz a údajný příkaz nebo pověření nemohou být neúmyslné nebo být pouze vedlejším produktem nařízení vlády.

(119) Komise s tím nesouhlasila. Jak je uvedeno v 117. bodě odůvodnění, se zřetelem k judikatuře WTO, na niž se odkazuje v 93. bodě odůvodnění, našla Komise přesvědčivé důkazy pro vyvození závěru, že argentinská vláda učinila výslovné souhlasné úkony k pověření nebo usměrnění pěstitelů sójových bobů, aby prodávali sójové boby odvětví bionafty za cenu nižší než přiměřenou. Mezi opatřeními vlády a chováním pěstitelů sójových bobů existuje „prokazatelná souvislost“, takže jejich opatření lze přičíst argentinské vládě. Argentinská vláda nedoložila své tvrzení, že důkazy, které Komise nalezla, lze považovat za pouhá politická prohlášení argentinské vlády. Argentinská vláda zejména nezpochybnila existenci udávaných cílů politiky vyplývajících z těchto prohlášení, ani nepopřela prohlášení oslavující úspěch omezujících opatření při dosahování cílů politiky spočívajících v podpoře argentinského odvětví bionafty. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.

(120) Argentinská vláda rovněž uvedla, že závěr Komise ohledně toho, že pro určení povahy opatření je relevantní existence různých mechanismů v rámci širšího systému navrženého argentinskou vládou na podporu konkrétního výrobního odvětví, je zjevně chybný, jelikož vývozní daně nejsou v čl. 3 bodech i) až iii) základního nařízení (ani v Dohodě o subvencích a vyrovnávacích opatřeních) zahrnuty a nespadají do oblasti působnosti čl. 3 bodu iv) základního nařízení.

(121) Pouhá skutečnost, že vývozní daně jako takové nejsou v čl. 3 odst. 1 písm. a) základního nařízení výslovně zmíněny, nevylučuje, že mohou mít povahu finančního příspěvku, a proto spadají do definice subvence podle základního nařízení a Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních. Komise předložila četné důkazy ohledně toho, že vývozní daň u sójových bobů byla spolu s jinými nástroji využita k nucení pěstitelů sójových bobů, aby plnili udávané cíle politiky, a to způsobem, který představuje napadnutelnou subvenci, jak je vymezena v čl. 3 odst. 1 písm. a) základního nařízení. Jelikož argentinská vláda tvrzení týkající se toho, proč nemůže být vývozní daň u sójových bobů považována za napadnutelnou subvenci, nedoložila, Komise toto tvrzení zamítla.

(122) Po poskytnutí konečných informací nesouhlasila argentinská vláda se zjištěním Komise uvedeným v 121. bodě odůvodnění, že argentinská vláda nedoložila své tvrzení, proč vývozní daň u sójových bobů nelze považovat za napadnutelnou subvenci.

(123) Ačkoliv během celého šetření argentinská vláda tvrdila, že uložení vývozních daní má za cíl vytvoření příjmů, s ohledem na žádný z legislativních aktů, které stanoví nebo mění výši vývozní daně u sójových bobů, nepředložila důkazy na podporu tohoto tvrzení. Na základě dostupných důkazů měla Komise za to, že vývozní daně jsou jedním z nástrojů, které argentinská vláda používá na podporu rozvoje odvětví bionafty. Komise proto došla k jinému závěru, jak je objasněno v 89. až 90. bodě odůvodnění, a původní tvrzení argentinské vlády zamítla.

(124) Sdružení CARBIO tvrdilo, že Komise opomenula vysoký standard, který je nutný k prokázání pověření nebo usměrnění. Pěstitelé sójových bobů mají i nadále možnost se rozhodnout, zda budou produkovat, prodávat a vyvážet sójové boby. Žádný prvek vývozní daně u sójových bobů pěstitele sójových bobů nepověřuje ani neusměrňuje, aby přijali některé z těchto rozhodnutí.

(125) Komise nesouhlasila s tím, že v daném případě není podmínka týkající se pověření nebo usměrnění splněna, jak je uvedeno v 82. bodě odůvodnění. Tvrzení sdružení CARBIO, že pěstitelé sójových bobů mohou stanovit cenu sójových bobů libovolně, není mimoto správné. Během inspekce na místě argentinská vláda objasnila, jak při vývozu sójových bobů stanoví cenu FOB. Jelikož vývozní cena i cena sójových bobů na domácím trhu jsou výrazně nižší než cena na světovém trhu, je možnost pěstitelů sójových bobů stanovit ceny omezena. Sdružení CARBIO nebere rovněž v úvahu skutečnost, že vývozní daň není jediným nástrojem, který argentinská vláda navrhla k usměrňování pěstitelů sójových bobů. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.

(126) Sdružení CARBIO zpochybnilo také zjištění Komise uvedené v 112. bodě odůvodnění, že pěstitelé sójových bobů nemohou prodávat za lepší ceny, které by v Argentině existovaly, pokud by tato opatření uložena nebyla, a k doložení tohoto tvrzení odkázalo na studii Mezinárodní obchodní komise, podle níž by zrušení vývozní daně u sójových bobů vedlo ke zvýšení ceny sójových bobů na domácím trhu pouze o 1,2 % (57).

(127) Komise však zjistila, že podle studie zveřejněné v American Journal of Agricultural Economics (58) může být cena sójových bobů na domácím trhu v případě neexistence vývozní daně mnohem vyšší, a to až o 26,0 %. Studie, na kterou odkázalo sdružení CARBIO, mimoto rovněž uvádí, že by zrušení vývozní daně u sójových bobů vedlo k poklesu ceny sójových bobů na světovém trhu o 18 %. To znamená, že při teoretickém zrušení vývozní daně ve výši 23,5 % by byl rozdíl mezi argentinskou cenou a cenou na světovém trhu téměř odstraněn.

(128) Komise proto zopakovala závěr, že pěstitelé sójových bobů v Argentině jsou nuceni pokračovat v pěstování a prodeji sójových bobů, aniž by mohli prodávat za lepší ceny, které by v Argentině existovaly, pokud by tato opatření uložena nebyla.

(129) Po poskytnutí konečných informací argentinská vláda a sdružení CARBIO zopakovaly svá tvrzení, že: — neexistuje soubor opatření, která by domácí pěstitele sójových bobů vybízela k prodeji sójových bobů na místním trhu za cenu nižší než přiměřenou, — pěstitelé sójových bobů mohou cenu svých sójových bobů stanovit libovolně, — prostřednictvím vývozních daní u sójových bobů není poskytnut žádný finanční příspěvek, případný účinek vývozních daní uplatňovaných na sójové boby na výrobu bionafty představuje nanejvýš vedlejší účinek opatření k výběru příjmů, — povaha a účel vývozních daní u sójových bobů spočívající ve výběru příjmů nemá nic společného s údajným pověřením nebo usměrněním a — není poskytnuta žádná výhoda.

(130) Argentinská vláda a sdružení CARBIO dále nesouhlasily s právním výkladem pojmů „pověření“ a „usměrnění“ ze strany Komise. Argentinská vláda tvrdila, že hodnocení Komise týkající se finančního příspěvku velmi připomíná tzv. „přístup založený na účincích“, jenž byl v judikatuře WTO výslovně a kategoricky zamítnut.

(131) Sdružení CARBIO dále uvedlo, že současná světová tržní cena sójových bobů neodráží možnou cenu sójových bobů na domácím trhu v Argentině v případě, že by vývozní daň uložena nebyla.

(132) Jelikož argentinská vláda nebo sdružení CARBIO pouze zopakovaly tvrzení, která byla předložena již dříve, žádné z nich však nedoložily, Komise je zamítla.

3.2.2.3. Pověření nebo usměrnění soukromých subjektů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení

(133) Komise poté posoudila, zda jsou pěstitelé sójových bobů v Argentině soukromými subjekty, které jsou argentinskou vládou pověřeny nebo usměrňovány ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.

(134) Argentinští vyvážející výrobci zařazení do vzorku pořizovali veškeré sójové boby používané ve výrobě bionafty z domácích zdrojů. Sójové boby byly nakupovány od soukromých zemědělských podniků pěstujících sójové boby, přičemž menší objemy sójových bobů byly pořizovány od společnosti YPF ve vlastnictví státu.

(135) Komise proto měla na základě dostupných informací za to, že všichni pěstitelé sójových bobů jsou soukromými subjekty, které jsou argentinskou vládou ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení pověřeny poskytováním sójových bobů za cenu nižší než přiměřenou.

3.2.2.4. Poskytování sójových bobů pěstiteli sójových bobů za cenu nižší než přiměřenou

(136) V dalším kroku Komise ověřila, zda pěstitelé sójových bobů skutečně provádějí politiku argentinské vlády týkající se poskytování sójových bobů za cenu nižší než přiměřenou. To si vyžádalo podrobnou analýzu vývoje trhu v Argentině ve srovnání s vhodným měřítkem. V souladu se závěry uvedenými v 64. bodě odůvodnění se Komise při určování, zda docházelo k poskytování sójových bobů pěstiteli sójových bobů za cenu nižší než přiměřenou, rozhodla použít částečně dostupné údaje.

(137) Prostřednictvím souboru opatření popsaných v 84. až 116. bodě odůvodnění pobízela argentinská vláda pěstitele sójových bobů k prodeji na místním trhu za nižší ceny, než by tomu bylo jinak (tj. pokud by tato opatření neexistovala, pěstitelé sójových bobů by sójové boby vyváželi za mnohem vyšší světovou tržní cenu, nebo by jednoduše svou nabídku přizpůsobili tržním omezením). Pěstitelé sójových bobů tak však nečinili kvůli politice argentinské vlády týkající se podpory rozvoje navazujícího odvětví výroby bionafty.

(138) Jak prokazuje tabulka č. 1, prakticky veškerá domácí spotřeba sójových bobů je dále zpracována drcením sójových bobů k získání sójového oleje. Údaje týkající se produkce, vývozu, dovozu a drcení sójových bobů na vnitrostátní úrovni v jednotlivých letech: Tabulka č. 1 Argentinská produkce sójových bobů, sójového oleje a bionafty Produkce sójových bobů (metrické tuny) Vývoz sójových bobů (metrické tuny) Dovoz sójových bobů (metrické tuny) Drcení sójových bobů (metrické tuny) Produkce sójového oleje (metrické tuny) Domácí spotřeba sójového oleje (metrické tuny) Výroba bionafty (metrické tuny) 2007 47 482 787 11 843 248 2 245 391 36 268 044 6 962 206 474 078 2008 46 238 890 11 733 588 2 891 771 31 709 219 6 024 101 1 078 022 711 864 2009 30 989 474 4 292 321 823 924 30 285 623 5 772 026 1 348 922 1 179 103 2010 52 676 218 13 616 012 189 36 824 921 7 000 075 2 118 336 1 820 385 2011 48 878 774 10 420 216 12 862 37 339 854 7 113 681 2 996 512 2 429 964 2012 40 100 197 6 158 407 1 428 33 333 313 6 353 359 2 841 121 2 456 578 2013 49 306 202 7 784 236 1 615 34 040 869 6 432 942 2 448 560 1 997 809 2014 53 397 720 7 360 901 2 227 37 936 186 7 096 392 3 184 146 2 584 290 2015 61 446 556 11 509 272 566 40 940 319 7 895 905 2 407 954 1 810 659 2016 58 799 258 8 910 323 853 849 44 482 510 8 670 493 3 137 953 2 659 275 2017 54 971 626 7 369 126 1 897 833 41 824 091 8 065 602 3 264 784 2 871 435 Zdroj: Podání argentinské vlády, údaje pocházející z různých veřejně dostupných argentinských databází.

(139) Jak je patrné z tabulky č. 1, produkce sójových bobů vzrostla z 26,7 milionu metrických tun v roce 2001 na 40,5 milionu metrických tun v roce 2006 (59). Zvýšení vývozní daně u sójových bobů nevedlo k snížení jejich produkce, nýbrž k jejímu zvýšení, jež nebylo z ekonomického hlediska racionální. Bez nucení způsobeného různými opatřeními argentinské vlády by se dodavatelé, na něž se vývozní omezení vztahovala, přizpůsobili podmínkám na trhu. V tomto případě však pěstitelé sójových bobů místo snížení produkce využívali rovněž cíl politiky týkající se podpory a rozvoje konkurenceschopného odvětví výroby bionafty, což vyžadovalo poskytování množství sójových bobů výrobcům bionafty za ceny nižší, než jsou mezinárodní ceny.

(140) Tendence je uvedena v grafu č. 2 (v metrických tunách). Graf č. 2 Zpracování sójových bobů v Argentině Drcení sójových bobů Dovoz sójových bobů Vývoz sójových bobů Produkce sójových bobů 2017 2016 2015 2014 2013 2012 2011 2010 2009 2008 2007 Zdroj: Údaje uvedené v tabulce v 138. bodě odůvodnění.

(141) Tabulka č. 1 a graf č. 2 prokazují, že prakticky veškerá produkce sójových bobů, která byla spotřebována na vnitrostátní úrovni, byla použita k drcení a domácí spotřeba výsledného sójového oleje byla použita především k výrobě bionafty.

(142) Po poskytnutí konečných informací sdružení CARBIO uvedlo, že podle Komise byly všechny sójové boby prodané na domácím trhu použity výhradně k výrobě bionafty. Komise upřesnila, že tomu tak není. Jak je uvedeno v 141. bodě odůvodnění, sójové boby jsou prodávány na domácím trhu za účelem drcení na sójový olej a sójovou moučku. Výsledný sójový olej se používá k výrobě bionafty, jelikož v Argentině neexistuje významný domácí trh se sójovým olejem. Určité množství sójového oleje a sójové moučky se vyváží.

(143) K vývozu sójových bobů mimoto docházelo pouze tehdy, byla-li domácí spotřeba za účelem drcení sójových bobů i výroby bionafty plně uspokojena. Tabulka č. 1 a graf č. 2 ukazují rovněž neexistující či velmi omezený dovoz sójových bobů v letech, kdy se uplatňovala vývozní omezení. To potvrzuje i obchodní model zjištěný u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Žádný z nich skutečně sójové boby pro výrobu bionafty nedovážel. Sójové boby dováželi výhradně pro použití v drticích zařízeních a poté veškerý sójový olej a moučku vyváželi mimo Argentinu.

(144) Hlavního cíle opatření argentinské vlády bylo tudíž dosaženo: domácí produkce sójových bobů plně uspokojila domácí poptávku po vstupu pro domácí výrobu bionafty na úkor producentů sójových bobů, kteří by spíše optimalizovali zisk a veškerou svou produkci vyváželi, nebo ji prodávali na domácím trhu za vyšší ceny, pokud by vývozní omezení neexistovala.

(145) Podle příslušné judikatury WTO (jak je objasněno zejména v 78. bodě odůvodnění) by ve většině případů měla u dodavatelů vstupů existovat nějaká forma hrozby nebo nucení ze strany vlády, aby byla prokázána existence pověření nebo usměrnění. Ponechání určitého prostoru pro uvážení neznamená automaticky vyloučení tohoto zjištění. Tato analýza v každém jednotlivém případě vychází z důkazů. V tomto případě je pozoruhodná skutečnost, že vývoz na vysoce mezinárodní komoditní trh, na němž je Argentina jedním z předních světových producentů sójových bobů, je poměrně omezený, a to zejména vzhledem k tomu, že cena je na mezinárodních trzích podstatně vyšší než cena na domácím trhu v Argentině (viz graf č. 3 v 158. bodě odůvodnění).

(146) Důkazy obsažené v argentinských právních předpisech (viz 91. až 99. bod odůvodnění) prokazují, že cílem politiky argentinské vlády je rozvoj a podpora navazujících výrobních odvětví s vyšší přidanou hodnotou, včetně bionafty. Argentinská vláda mimoto jednoznačně oznámila svůj cíl chránit navazující výrobní odvětví před růstem mezinárodních cen.

(147) Po zveřejnění informačního dokumentu sdružení CARBIO uvedlo, že Komise nepředložila žádné důkazy pro tvrzení, že by producenti sójových bobů spíše optimalizovali svůj zisk.

(148) Jelikož Komise neobdržela přímé informace od pěstitelů sójových bobů, jak je uvedeno v 61. až 64. bodě odůvodnění, předpokládala, že pěstitelé sójových bobů jsou racionálními hospodářskými subjekty v tržním hospodářství, které pokud možno optimalizují své výhody. Proto pokládala rozhodnutí zvýšit produkci sójových bobů v případě poklesu cen kvůli vyšší vývozní dani za iracionální. Skutečnost, že pěstitelé sójových bobů i přes různá omezující opatření přijatá argentinskou vládou nadále dodávají sójové boby, je výsledkem opatření přijatých argentinskou vládou k tomu, aby přinutila pěstitele sójových bobů jakožto subjekty provádějící uvedené cíle politiky k podpoře odvětví bionafty. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.

(149) Argentinská vláda uvedla, že nebyly předloženy žádné důkazy prokazující, že se zpracovávání sójových bobů v Argentině v důsledku vývozních daní u sójových bobů jakkoli změnilo.

(150) Komise s tím nesouhlasila. Komise na začátku připomíná, že argentinská vláda nebyla Komisi nápomocna při získávání potřebných informací od pěstitelů sójových bobů, aby bylo možno lépe posoudit jejich chování. Komise se tudíž na základě dostupných informací domnívala, že opatření argentinské vlády (včetně vývozní daně) změnila chování pěstitelů sójových bobů za účelem dosažení účinků zamýšlených argentinskou vládou. Jak je patrné z tabulky č. 1, navzdory zvýšení vývozní daně u sójových bobů v roce 2007, tj. při zahájení výroby bionafty ve velkém měřítku, produkce sójových bobů významně vzrostla. Vývoz sójového oleje byl mimoto v témže období významně nahrazen vývozem bionafty, což prokazuje, že opatření argentinské vlády podnítila strukturální změnu ke zvýšení konkurenceschopnosti odvětví bionafty. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.

(151) Je rovněž zřejmé, že nespočtu drobných pěstitelů sójových bobů (přibližně 64 000) není sice argentinskou vládou ve vývozu produktů formálně bráněno, je však těmito politikami vybízen k prodeji téměř veškeré své produkce na domácím trhu za ceny nižší, než jakých by bylo jinak dosaženo na mezinárodních trzích. Ve spisu nejsou k dispozici důkazy, že se argentinská vláda nějak pokouší podněcovat a/nebo aktivně podporovat přímo či nepřímo zvýšení vývozu, a tudíž dosažení maximálního zisku ze strany pěstitelů sójových bobů, navzdory známým potížím drobných zemědělců při hledání odběratelů v zahraničí, komunikaci v cizím jazyce a vyřizování všech složitých správních náležitostí při vývozu.

(152) Vzhledem k neexistenci jiných důkazů ve spisu, které by prokazovaly opak, a nedostatečné spolupráci ze strany argentinské vlády při poskytování příslušných důkazů a informací v tomto ohledu vyvodila Komise závěr, že tyto důkazy prokazují nucení pěstitelů sójových bobů k prodeji produkce na domácím trhu ve prospěch navazujících výrobních odvětví (včetně výrobců bionafty) místo maximalizace jejich výnosů hledáním jiných způsobů, jako je přizpůsobení objemu produkce či přechod na jiný typ produkce (např. jiné obiloviny).

(153) Skutečnost, že pěstitelé sójových bobů mají při prodeji do zahraničí přinejmenším formálně určitý prostor pro uvážení a že se uskutečnil velmi omezený vývoz, nenarušuje hlavní závěr ohledně existence jejich pověření nebo usměrnění v souladu s judikaturou WTO týkající se DRAMS (60).

(154) Komise analyzovala rovněž možný dopad nabídky sójových bobů kvůli opatřením argentinské vlády na cenu sójových bobů na domácím trhu v Argentině.

(155) Komise použila průměrnou cenu sójových bobů na domácím trhu v Argentině, která vychází z měsíčních údajů od Buenos Aires Grain Exchange pro Rosario, Bahia Blanca a Quequen, jež ministerstvo agroprůmyslu poskytlo na úrovni země.

(156) Vyvážející výrobci zařazení do vzorku určité sójové boby dováželi. Ačkoliv společnosti tento dovoz nepoužívaly k výrobě bionafty (dovoz byl použit k výrobě sójového oleje, který byl poté vyvezen), lze cenu tohoto dovozu považovat za reprezentativní, jelikož sójové boby byly dováženy za účelem drcení a opětovného vývozu sójového oleje a jejich cena odrážela světovou tržní cenu sójových bobů.

(157) Cena na domácím trhu byla porovnána s průměrnou dovozní cenou FOB sójových bobů u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, a to na měsíčním základě.

(158) Graf č. 3 udává kolísání cen v posuzovaném období a procentuální cenový rozdíl mezi cenou na argentinském domácím trhu a světovou tržní cenou. Graf 3 Cena na argentinském domácím trhu v porovnání se světovou tržní cenou Cenový rozdíl (%) Světová tržní cena (ARS/MT) Cena na argentinském domácím trhu (ARS/MT) 2017M11 2017M09 2017M07 2017M05 2017M03 2017M01 2016M11 2016M09 2016M07 2016M05 2016M03 2016M01 2015M11 2015M09 2015M07 2015M05 2015M03 2015M01 Zdroj: Bloomberg a podání argentinské vlády na základě veřejně dostupných údajů.

(159) Graf č. 3 udává cenový rozdíl mezi cenou na argentinském domácím trhu a světovou tržní cenou, jenž lze vysvětlit především vývozní daní u sójových bobů. Politika usměrňování uplatňovaná argentinskou vládou brání pěstitelům sójových bobů v dosažení zisku na základě světových tržních cen. Pěstitelé sójových bobů jsou ve skutečnosti zbaveni možnosti racionálního rozhodnutí o prodeji na mezinárodních trzích za mnohem vyšší ceny.

(160) Místo toho dosahují srovnatelných zisků na domácím i mezinárodním trhu na úkor snížení cen na domácím trhu o výši vývozní daně. Argentinská vláda tudíž stlačuje ceny na domácím trhu ve prospěch domácího zpracovatelského odvětví.

(161) Argentinská vláda usměrňuje pěstitele sójových bobů tím, že jim brání v racionálním rozhodování. Jak lze zjistit z grafu, cenový rozdíl mezi cenami na domácím trhu a mezinárodními cenami je nejen značný, nýbrž také chrání odvětví výroby bionafty a všechna ostatní navazující výrobní odvětví (např. podniky působící v oblasti drcení, jež jsou většinou integrované s výrobci bionafty) před nejvyššími nárůsty ceny na mezinárodním trhu.

(162) Soubor opatření argentinské vlády proto dosáhl předem stanoveného cíle, a to snížení cen na domácím trhu v situaci rostoucích mezinárodních cen ve prospěch domácího výrobního odvětví s přidanou hodnotou, včetně bionafty.

(163) Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem vyvodila Komise závěr, že pěstitelé sójových bobů v Argentině byli pověřeni nebo usměrňováni, aby poskytovali sójové boby domácímu odvětví výroby bionafty za cenu nižší než přiměřenou.

3.2.2.5. Funkce, které by byly obvykle svěřeny vládě, a jednání, které se v žádném smyslu neliší od jednání obvykle prováděného vládou

(164) Co se týká kritéria „obvyklého svěření“, jež panel dosud blíže neobjasnil (61), Komise se domnívala, že poskytování surovin nacházejících se v dané zemi vnitrostátním společnostem je funkce, která je obvykle svěřena vládě. Podle obecného mezinárodního práva mají státy svrchovanost nad svými přírodními zdroji. Ačkoliv mají sice značnou rozhodovací pravomoc ohledně organizace využívání svých přírodních zdrojů, jejich svrchovanost je obvykle převedena na regulační vládní pravomoc. V tomto ohledu není podstatné, zda by vláda tuto funkci prováděla obvykle (62). Komise proto konstatovala, že poskytování sójových bobů nacházejících se na argentinské půdě argentinskému odvětví výroby bionafty představuje funkci, která je obvykle svěřena vládě.

(165) Po zveřejnění informačního dokumentu vzneslo sdružení CARBIO námitku proti rozhodnutí Komise, že stát je třeba pokládat za odpovědný za rozhodnutí přijatá dodavateli sójových bobů vypěstovaných v tomto státě, kteří jsou v soukromém vlastnictví. Sdružení CARBIO tvrdilo, že ke splnění kritéria „obvyklého svěření“ je třeba, aby byla všechna rozhodnutí týkající se sójových bobů přijata za veřejným účelem. Jak však sdružení CARBIO uvedlo ve svém podání, „stát se může rozhodnout, že přijme opatření týkající se jeho přírodních zdrojů“. To potvrzuje stanovisko Komise, že tato svrchovanost je obvykle převedena na regulační vládní pravomoc organizovat využívání přírodních zdrojů státu. Ke splnění kritéria „obvyklého svěření“ není proto nezbytné, aby všechna rozhodnutí týkající se sójových bobů musela být přijata za veřejným účelem. V opačném případě by se tyto subjekty mohly považovat za „veřejnoprávní subjekty“ a jejich opatření by bylo možno přičíst státu, což v případě scénáře založeného na pověření nebo usměrnění neplatí. V posledně uvedeném případě není nutné, aby byla státu přisouzena všechna opatření soukromých subjektů, nýbrž pouze konkrétní předmětné opatření (tj. poskytování vstupů za cenu nižší než přiměřenou). Komise proto toto tvrzení zamítla a vyvodila závěr, že poskytování surovin, jako jsou sójové boby, při sledování cílů veřejného zájmu (jako je rozvoj odvětví bionafty) představuje funkci, která je obvykle svěřena vládě.

(166) Pokud jde o kritérium „v žádném smyslu se neliší“, Komise uvedla, že tato formulace pochází ze zprávy z roku 1960, kterou vydal panel pro přezkum podle článku XVI:5 a ve které byla použita podobná formulace ve vztahu k odvodům producentů, které byly považovány za odvody, jež se v žádném smyslu neliší od jednání vlády v oblasti daní a subvencí (63). V této souvislosti vyžaduje zmíněné kritérium kladné zjištění ohledně toho, že poskytování zboží pověřenými soukromými subjekty se v žádném smyslu neliší od hypotézy, že toto zboží poskytla samotná vláda. Komise má za to, že tomu tak je. Místo poskytování vstupů přímo odvětví výroby bionafty za účelem dosažení cílů veřejné politiky argentinské vlády týkajících se podpory rozvoje odvětví výroby bionafty, včetně jeho vývozního potenciálu, vybízí argentinská vláda prostřednictvím souboru opatření soukromé subjekty k tomu, aby tak činily jménem argentinské vlády.

(167) Po poskytnutí konečných informací argentinská vláda a sdružení CARBIO uvedly, že Komise nepředložila žádné důkazy prokazující, že rozhodnutí přijatá dodavateli v soukromém vlastnictví ohledně výroby a prodeje sójových bobů, které se pěstují v Argentině na půdě v soukromém vlastnictví, představují funkci, která je obvykle svěřena argentinské vládě.

(168) Jak Komise uvedla v 164. bodě odůvodnění, domnívala se, že poskytování surovin nacházejících se v dané zemi vnitrostátním společnostem představuje funkci, která je obvykle svěřena vládě. Argentinská vláda ani sdružení CARBIO nepředložily žádné podstatné argumenty či důkazy vyvracející tento závěr, a toto tvrzení bylo proto zamítnuto. Argentinská vláda využívá pěstitele sójových bobů k dosažení určitého cíle politiky, což se neliší od situace, kdy by pěstitelem sójových bobů byla přímo argentinská vláda.

3.2.2.6. Závěr

(169) Prostřednictvím souboru opatření, včetně vývozních daní, množstevních omezení, subvencí pro domácí výrobce a veřejných politických prohlášení, vybízela argentinská vláda domácí pěstitele sójových bobů k jejich prodeji na místním trhu a „pověřila“ je nebo je „usměrňovala“, aby tuto surovinu poskytovali v Argentině za cenu nižší než přiměřenou. Dotyčná opatření dosáhla kýženého účinku spočívajícího v narušení domácího trhu se sójovými boby v Argentině a v stlačení ceny na uměle nízkou úroveň zvýhodňující navazující odvětví výroby bionafty. Funkce spočívající v poskytování sójových bobů za cenu nižší než přiměřenou je obvykle svěřena vládě vzhledem k veřejnému cíli podporovat odvětví výroby bionafty a jednání pěstitelů sójových bobů spočívající v jejich poskytování výrobním společnostem se v žádném smyslu neliší od jednání obvykle prováděného vládou při sledování obdobných cílů politiky prostřednictvím jiných forem podpory (jako jsou granty nebo ušlé příjmy).

(170) Komise proto vyvodila závěr, že argentinská vláda poskytla nepřímý finanční příspěvek ve smyslu ustanovení čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) a iii) základního nařízení tak, jak jsou vykládána a uplatňována v souladu s příslušnou normou WTO podle čl. 1 odst. 1 písm. a) prvního pododstavce bodu iv) a iii) Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních.

3.2.2.7. Cenová nebo příjmová podpora

(171) Komise se domnívá, že se kategorie „finanční příspěvek“/„příjmová nebo cenová podpora“ vzájemně nevylučují. Odvolací orgán ve skutečnosti potvrdil, že „rozsah vládních opatření, která mohou poskytovat subvence [v rámci „finančního příspěvku“], je dále rozšířen o pojem „příjmová nebo cenová podpora“ v čl. 1 odst. 1 písm. a) druhém pododstavci“ (64). Tento výklad je rovněž v souladu s předmětem a účelem Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, tj. „zvýšit a zlepšit disciplíny GATT týkající se používání subvencí i vyrovnávacích opatření“ (65).

(172) Článek XVI Všeobecné dohody o clech a obchodu 1994 (GATT 1994) zahrnuje „jakoukoli podporu včetně jakékoli formy příjmové nebo cenové podpory, jež způsobuje přímo nebo nepřímo zvýšení vývozu jakéhokoli výrobku z území, nebo snížení dovozu jakéhokoli výrobku na území“.

(173) Pojem „jakákoli forma“ naznačuje široký rozsah této kategorie v tom smyslu, že zahrnuje veškeré formy, které přímo či nepřímo poskytují příjmovou nebo cenovou podporu. V tomto smyslu slovníkový význam pojmu „forma“ odkazuje na „jeden z různých projevů, v nichž existuje nebo se objevuje; druh, typ nebo variantu“, tedy „způsob, metodu, postup“ (66). „Jakákoli forma“ tudíž zahrnuje jakýkoli postup nebo způsob, jímž vláda poskytuje komukoli příjmovou nebo cenovou podporu.

(174) „Podpora“ označuje „opatření přispívající k úspěchu či zachování hodnoty něčeho“ (67). Pojem „podpora“ se často používá v souvislosti se zemědělstvím jako pojem odkazující na vládní podpůrné programy (68). V tomto případě se význam pojmu „podpora“ v čl. 1 odst. 1 písm. a) druhém pododstavci Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních vztahuje na opatření vlády, které přispívá k úspěchu či zachování hodnoty cen nebo příjmů kohokoli.

(175) Odkaz „ve smyslu článku XVI GATT 1994“ znamená veškeré formy příjmové nebo cenové podpory, které přímo či nepřímo zvyšují vývoz „jakéhokoli výrobku“ z území členského státu WTO, nebo snižují dovoz tohoto výrobku na jeho území. Tento účinek, potenciální nebo skutečný, se výslovně předpokládá v článku XVI:1 dohody GATT 1994: „… včetně jakékoli formy příjmové nebo cenové podpory, jež způsobuje přímo nebo nepřímo zvýšení vývozu jakéhokoli výrobku z území, nebo snížení dovozu na území“.

(176) Ustanovení čl. 3 odst. 1 písm. b) základního nařízení tudíž zahrnuje vládní opatření v jakékoli formě, která komukoli poskytují přímo nebo nepřímo příjmovou nebo cenovou podporu a jejichž potenciálním nebo skutečným účinkem (69) je zvýšení vývozu jakéhokoli výrobku z území členského státu WTO, nebo snížení dovozu tohoto výrobku na jeho území. Tento výklad je rovněž v souladu s předmětem a účelem Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, tj. „zvýšit a zlepšit disciplíny GATT týkající se používání subvencí i vyrovnávacích opatření“ (70).

(177) V souladu s tímto výkladem analyzovala Komise kromě posouzení toho, zda lze soubor opatření přijatých argentinskou vládou charakterizovat jako „finanční příspěvek“ ve formě poskytování zboží za cenu nižší než přiměřenou, i to, zda lze soubor opatření argentinské vlády charakterizovat také jako příjmovou nebo cenovou podporu spadající do oblasti působnosti čl. 3 odst. 1 písm. b) základního nařízení. V rámci této analýzy Komise nejprve zkoumala, zda argentinská vláda zamýšlí podporovat vytvoření a rozvoj odvětví výroby bionafty; za druhé, jaký druh opatření přijala argentinská vláda na podporu odvětví výroby bionafty, a za třetí, zda se tato opatření považují za „jakoukoli formu příjmové/cenové podpory“ ve smyslu článku XVI dohody GATT 1994.

(178) Po zveřejnění informačního dokumentu argentinská vláda a sdružení CARBIO uvedly, že Komise vycházela z nepřípustně širokého výkladu pojmu „jakákoli forma příjmové či cenové podpory“ použitého v čl. 3 odst. 1 písm. b) základního nařízení a tvrdila, že tento pojem zahrnuje „veškeré formy, které přímo či nepřímo poskytují příjmovou nebo cenovou podporu“ a „jakýkoli postup nebo způsob, jímž vláda poskytuje komukoli příjmovou nebo cenovou podporu“.

(179) Komise toto tvrzení zamítla. Své zjištění učinila v souladu s judikaturou WTO a výkladem pojmu „příjmová nebo cenová podpora“. Jak je podrobně uvedeno v 186. až 195. bodě odůvodnění, Komise posoudila nejen účinky opatření přijatých argentinskou vládou, nýbrž pečlivě analyzovala také politické cíle opatření přijatých argentinskou vládou a jejich povahu a návrh a dospěla k závěru, že cena bionafty a sójových bobů na argentinském domácím trhu „zahrnuje přímý zásah vlády na trhu s cílem stanovit cenu zboží v určité výši“ (71). V důsledku cílů politiky, které sleduje argentinská vláda, jsou ceny bionafty na domácím trhu v porovnání s cenou vyvážené bionafty stanoveny na uměle vysoké úrovni na podporu domácího odvětví bionafty (viz 189. a 195. bod odůvodnění). Cena sójových bobů je současně stanovena na uměle nízké úrovni prostřednictvím vývozní daně u sójových bobů, což rovněž podporuje domácí odvětví bionafty.

(180) Po poskytnutí konečných informací nesouhlasila argentinská vláda s výkladem Komise, že se kategorie „finanční příspěvek“/„příjmová nebo cenová podpora“ vzájemně nevylučují, a to kvůli spojce „nebo“ v čl. 1 odst. 1 písm. a) druhém pododstavci Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních.

(181) V 171. bodě odůvodnění Komise objasnila, proč se nedomnívá, že se tyto kategorie vzájemně vylučují. Prosté lingvistické vysvětlení slova „nebo“ ve znění Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních odůvodnění Komise nemění, a toto tvrzení bylo proto zamítnuto.

(182) Argentinská vláda zopakovala své tvrzení, že zjištění Komise jsou nesprávně založena na nepřípustně širokém výkladu pojmu „jakákoli forma příjmové či cenové podpory“ použitého v čl. 1 odst. 1 písm. a) druhém pododstavci Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a že k zajištění toho, aby režim vývozní daně spadal do oblasti působnosti čl. 1 odst. 1 písm. a) druhého pododstavce, používá Komise „přístup založený na účincích“, což není v souladu s judikaturou WTO.

(183) Jelikož argentinská vláda nepředložila žádné nové podpůrné důkazy k vyvracení závěrů Komise, Komise tato tvrzení zamítla.

(184) Po poskytnutí konečných informací sdružení CARBIO rovněž zpochybnilo zjištění Komise týkající se příjmové a cenové podpory, k jejichž doložení je citována jiná část zprávy panelu ve věci Čína – ploché válcované výrobky s orientovanou strukturou vyrobené z elektrotechnické oceli (72). Podle sdružení CARBIO se příjmová a cenová podpora nevztahuje na situace, kdy je „pohyb cen nepřímým důsledkem jiné formy zásahu vlády“ (73).

(185) Komise se domnívala, že odkaz sdružení CARBIO na judikaturu ve věci Čína – ploché válcované výrobky s orientovanou strukturou vyrobené z elektrotechnické oceli není v daném případě relevantní, jelikož závěry týkající se příjmové/cenové podpory nejsou založeny na nepřímých účincích na ceny, nýbrž na opatřeních, která lze přičíst argentinské vládě a která byla navržena za účelem dosažení účinků na ceny, jež podporují odvětví bionafty. Toto tvrzení je proto zamítnuto.

3.2.2.8. Záměr argentinské vlády podporovat domácí odvětví výroby bionafty

(186) Legislativní akty uvedené v 89. až 100. bodě odůvodnění prokazují, že argentinská vláda uplatňuje jednoznačnou politiku podpory vytvoření a rozvoje domácího odvětví výroby bionafty. Prostřednictvím zákona č. 26.093 ze dne 12. května 2006 (74) stanovila argentinská vláda režim podpory domácí výroby a používání biopaliv včetně bionafty. Uvedeným zákonem byl zřízen donucovací orgán, jehož úlohou je prosazovat a kontrolovat udržitelnou výrobu a používání biopaliv (75). Tento zákon rovněž stanoví, že ministerstvo zemědělství, živočišné výroby, rybolovu a potravinářství podporuje plodiny určené k výrobě biopaliv, které podněcují diverzifikaci produkce v odvětví zemědělství, ministerstvo pro malé a střední podniky podporuje nabývání kapitálových aktiv malými a středními podniky, která jsou určena pro výrobu biopaliv, a ministerstvo vědy, techniky a výrobních inovací podporuje výzkum, spolupráci a převod technologií mezi malými a středními podniky a příslušnými institucemi veřejného vnitrostátního systému vědy, techniky a inovací (76).

(187) Argentinská vláda poskytuje výslovnou podporu od roku 2001, kdy vstoupilo v platnost nařízení č. 1396 (77). Uvedené nařízení stanovilo plán konkurenceschopnosti bionafty a osvobodilo výrobce od daní „s cílem podporovat rozvoj bionafty“ a výslovně uvádělo, že „osvobození kapalných paliv a zemního plynu od daní představuje základní nástroj k vyslání ekonomických signálů“ (zdůraznění přidáno). Tento plán podpořil v roce 2001 podtajemník pro paliva, který předkladatele projektů týkajících se výroby bionafty ujistil, že bionafta bude i nadále osvobozena od daně, a potvrdil úlohu argentinské vlády tím, že přislíbil vytvoření stálého regulačního rámce a oznámil, že projekty v oblasti bionafty budou požívat výhod režimu podpory průmyslu a úvěrů. Dále prohlásil, že rozvoj bionafty vyžaduje, aby hlavní úlohu hráli zemědělští producenti (78).

(188) Podpora domácí bionafty byla konsolidována v roce 2004 usnesením č. 1156, kterým byl vytvořen národní program pro biopaliva (79), jenž prosazoval technologický rozvoj domácího odvětví výroby bionafty ze strany ministerstva hospodářství a výroby (80). Argentinská vláda pokládala podporu domácího odvětví výroby bionafty výslovně za součást argentinského makroekonomického modelu (81).

(189) Centro de Economía Internacional v roce 2011 (82) uvedlo, že rozvoj domácího odvětví výroby bionafty má maximalizovat přidanou hodnotu sóji, a nikoli omezit používání fosilních paliv. K důvodům rozvoje odvětví výroby bionafty udávaným tímto výzkumným subjektem patřily mimo jiné rostoucí možnosti uspokojení potřeb zahraničních trhů a rozdíly ve vývozních clech podporující výrobu s vyšší přidanou hodnotou oproti produkci základních produktů, jako jsou sójové boby (83).

(190) Studie, kterou provedl vládní subjekt, Národní institut zemědělských technologií („Instituto Nacional de Tecnología Agropecuaria“, INTA) v roce 2011 (84), dospěla k závěru, že „na trhu s bionaftou je běžné, že jej z různých důvodů podporuje stát prostřednictvím různých politik“, „jinými slovy, je pravděpodobné, že trh je podporován uměle a že bez přítomnosti státu ztrácí ekonomický význam“ a že „zjevným závěrem je to, že se nezdá, že by bionafta podněcovala produkci sójových bobů, nýbrž že příčinná souvislost existuje v opačném směru“.

(191) Tato podpora pokračovala i po období šetření, jelikož v únoru 2018 schválili ministr energetiky, guvernér Santa Fe a sdružení CARBIO zřízení společné pracovní skupiny pro lepší návrh a zdokonalení vnitrostátní strategie pro biopaliva (85).

(192) V roce 2010 zavedla argentinská vláda pověření k přimíchávání, jež vyžadovalo, aby společnosti v Argentině, které působí v oblasti pohonných hmot, nakupovaly bionaftu a před prodejem ji přimíchávaly do minerální nafty (86). Toto pověření k přimíchávání bylo zavedeno společně se smlouvami o dodávkách bionafty uzavíranými mezi argentinskou vládou a výrobci bionafty od roku 2010 do roku 2015. Tyto smlouvy o dodávkách bionafty byly zavedeny „kvůli významu zařazení biopaliv do energetického systému země“, a proto bylo „nezbytné vypracovat jednoznačné pokyny, které zaručují účelné a efektivní dosažení cílů navrhovaných výkonnou mocí“ (87), a „zohlednění cílů státu týkajících se podpory zemědělsko-průmyslové činnosti zvyšující hodnotu surovin produkovaných na vnitrostátním území“ (88).

(193) Jak je pojednáno v 265. až 267. bodě odůvodnění, po roce 2015 nepodepsala argentinská vláda žádné smlouvy o dodávkách bionafty, nadále však přidělovala kvóty a stanovila cenu, za kterou společnosti pověřené přimícháváním musí bionaftu nakupovat. Kvóta vycházela z očekávaného množství potřebného na domácím trhu k plnění pověření k přimíchávání. Zbývající část argentinské produkce bylo možno pouze vyvézt.

(194) V období šetření byla cena bionafty na domácím trhu stanovena každý měsíc a lišila se pro velké, velké neintegrované a malé a střední podniky. Cena bionafty na domácím trhu vycházela z tohoto vzorce: náklady na sójový olej (zveřejněné ministerstvem zemědělství) + náklady na methanol + náklady práce + ostatní náklady + návratnost kapitálu (ve výši 3 %) (89)

(195) Žádná ze skupin vyvážejících výrobců zařazená do vzorku kvótu nezískala a během období šetření nedodávala na domácí trh. Průměrné stanovené ceny na domácím trhu se však jeví jako vyšší než průměrná vývozní cena, zejména v případě malých, středních a velkých neintegrovaných výrobců bionafty. Umělým stanovováním cen domácí bionafty na uměle vysoké úrovni tudíž argentinská vláda sledovala politiku poskytování cenové podpory malým a středním podnikům v odvětví výroby bionafty, které prodávaly bionaftu na domácím trhu.

(196) Po zveřejnění informačního dokumentu zpochybnila argentinská vláda zjištění, že cena bionafty na domácím trhu je stanovena na uměle vysoké úrovni.

(197) Komise s tím nesouhlasila. K posouzení výše ceny bionafty na domácím trhu použila Komise veřejné údaje, které poskytla argentinská vláda. Tyto veřejné údaje prokazovaly, že cenu na domácím trhu stanoví argentinská vláda, a není tudíž ponechána na tržních silách. Argentinská vláda nepopřela, že stanoví ceny bionafty na domácím trhu. Z veřejných údajů rovněž vyplývalo, že ceny na domácím trhu hrazené společnostmi, které mají na tento trh přístup (tj. malé a střední podniky), byly ve skutečnosti vyšší než vývozní cena. Argentinská vláda nepopřela ani tento rozdíl v cenách. Komise proto dospěla k závěru, že cena bionafty na domácím trhu je stanovena na uměle vysoké úrovni. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.

(198) Po zveřejnění informačního dokumentu argentinská vláda tvrdila, že příčinná souvislost mezi údajnou příjmovou nebo cenovou podporou a následným účinkem v podobě zvýšení vývozu či snížení vývozu není přesvědčivě zjištěna a že největším výrobcům je bráněno v prodeji na domácím trhu.

(199) Komise toto tvrzení zamítla. Regulací domácího trhu s bionaftou a udělováním kvót pouze menším společnostem vyrábějícím bionaftu argentinská vláda vytvořila výrobní odvětví, v němž bylo největším výrobcům bráněno v prodeji na domácím trhu, a ti se tudíž plně orientovali na vývoz, což podpořilo vývozní konkurenceschopnost odvětví výroby bionafty. V tabulce č. 2 v 209. bodě odůvodnění jsou mimoto uvedeny údaje o argentinské výrobě bionafty od roku 2008 (kdy Argentina zahájila výrobu ve velkém měřítku) a o vývozu bionafty. Tabulka č. 2 prokazuje, že příjmová podpora odvětví bionafty měla pozitivní dopad na vývoz kvůli skutečnosti, že toto odvětví bylo vytvořeno jako odvětví orientované na vývoz a takovým zůstává doposud.

(200) Jak je objasněno v 186. až 191. bodě odůvodnění, argentinská vláda měla zjevně v úmyslu podporovat celé domácí odvětví bionafty bez ohledu na to, zda je orientováno na domácí trh a na vývoz. Žádný z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku však neměl v období šetření příslušný prodej na domácím trhu. Všichni vyvážející výrobci zařazení do vzorku uvedli, že nabídkou malých a středních podniků, kterým argentinská vláda přidělila kvóty, byla domácí poptávka uspokojena. To, že pro velké společnosti byla stanovena zvláštní cena, nemění skutečnost, že žádná z velkých společností neprodávala v období šetření na domácím trhu. Argentinská vláda proto tím, že odvětví bionafty bránila v prodeji na domácím trhu, posilovala vývozní výkonnost argentinského odvětví bionafty.

(201) Komise proto vyvodila závěr, že záměr argentinské vlády podporovat vytvoření a rozvoj argentinského odvětví výroby bionafty je zjevný.

3.2.2.9. Opatření podpory pro odvětví výroby bionafty

(202) Jak je pojednáno v 186. až 201. bodě odůvodnění, argentinská vláda usilovala o podporu odvětví výroby bionafty přijetím souboru opatření, včetně vývozních daní u sójových bobů, vývozních kvót stanovených pro produkci jiných obilovin než sójových bobů, zákazu dovozu sójových bobů v období před obdobím šetření a poskytování subvencí pěstitelům sójových bobů v nejméně rozvinutých provinciích v Argentině. Tato opatření vytvořila v Argentině umělý, roztříštěný a levný domácí trh se sójovými boby ve prospěch domácího odvětví výroby bionafty. Zákonem o biopalivech z roku 2006 (90) mimoto argentinská vláda stanovila režim podpory výroby bionafty. Jak je uvedeno v 191. bodě odůvodnění, podpora byla poskytována i po období šetření, kdy argentinská vláda spolu s ostatními orgány a subjekty zřídila společnou pracovní skupinu pro lepší návrh a zdokonalení vnitrostátní strategie pro bionaftu. Komise proto na základě dostupných údajů vyvozuje závěr, že v posledním desetiletí zavedla argentinská vláda soubor opatření s cílem vytvořit, rozvíjet a podporovat odvětví výroby bionafty.

3.2.2.10. Soubor opatření přijatých argentinskou vládou se považuje za „jakoukoli formu příjmové/cenové podpory“ ve smyslu článku XVI dohody GATT 1994

(203) Prostřednictvím souboru opatření popsaných v 186. až 201. bodě odůvodnění poskytuje argentinská vláda odvětví výroby bionafty příjmovou podporu. Ačkoliv by bylo možno tvrdit, že opatření, která argentinská vláda zavedla