NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 836/2011

ze dne 19. srpna 2011,

kterým se mění nařízení (ES) č. 333/2007, kterým se stanoví metody odběru vzorků a metody analýzy pro úřední kontrolu obsahu olova, kadmia, rtuti, anorganického cínu, 3-MCPD a benzo[a]pyrenu v potravinách

(Text s významem pro EHP)

EVROPSKÁ KOMISE,

s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,

s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat (1), a zejména na čl. 11 odst. 4 uvedeného nařízení,

vzhledem k těmto důvodům:

Vědecký výbor pro kontaminující látky v potravinovém řetězci při Evropském úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) přijal dne 9. června 2008 stanovisko o polycyklických aromatických uhlovodících v potravinách (3) . EFSA dospěl k závěru, že benzo[a]pyren není vhodným indikátorem výskytu polycyklických aromatických uhlovodíků (PAU) v potravinách a že nejvhodnějším indikátorem PAU v potravinách by byl systém čtyř specifických látek nebo osmi specifických látek. EFSA dále dospěl k závěru, že systém osmi látek by v porovnání se systémem čtyř látek nepředstavoval podstatnou přidanou hodnotu.

Referenční laboratoř Evropské unie pro polycyklické aromatické uhlovodíky (RL EU pro PAU) ve spolupráci s národními referenčními laboratořemi provedla průzkum mezi úředními kontrolními laboratořemi, aby bylo zhodnoceno, které pracovní charakteristiky metod analýzy by byly dosažitelné pro benzo[a]pyren, benzo[a]anthracen, benzo[b]fluoranthen a chrysen v příslušných matricích potravin. Výsledek tohoto průzkumu RL EU pro PAU shrnula ve zprávě „Pracovní charakteristiky metod analýzy pro stanovení čtyř polycyklických aromatických uhlovodíků v potravinách“ („Performance characteristics of analysis methods for the determination of 4 polycyclic aromatic hydrocarbons in food“) (6) . Výsledky průzkumu ukazují, že pracovní charakteristiky metod analýzy aktuálně platné pro benzo[a]pyren jsou vhodné i pro ostatní tři látky.

Zkušenosti získané při provádění nařízení (ES) č. 333/2007 ukazují, že v některých případech mohou být současná ustanovení odběru vzorků neproveditelná či mohou vést k nepřijatelné hospodářské škodě na vzorkované šarži. V těchto případech by mělo být povoleno se od takových postupů odběru vzorků odchýlit, za předpokladu že odběr vzorků zůstane pro vzorkovanou šarži nebo její část dostatečně reprezentativní a použitý postup bude plně zdokumentován. Pro odběr vzorků v maloobchodním prodeji již možnost odchýlit se od postupů odběru vzorků existuje. Postupy odběru vzorků v maloobchodním prodeji by měly být sjednoceny s obecnými postupy odběru vzorků.

Nařízení (ES) č. 333/2007 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno. Jelikož jsou nařízení (EU) č. 835/2011 a toto nařízení vzájemně propojené, měla by být obě nařízení použitelná od stejného dne.

PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:

Článek 1

Nařízení (ES) č. 333/2007 se mění takto:

Článek 2

Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

Použije se ode dne 1. září 2012.

(1) Úř. věst L 165, 30.4.2004, s. 1.

(2) Úř. věst. L 364, 20.12.2006, s. 5.

(3) The EFSA Journal (2008) 724, s. 1.

(4) Viz strana 4 v tomto čísle Úředního věstníku.

(5) Úř. věst L 88, 29.3.2007, s. 29.

(6) Zpráva JRC 59046, 2010.

PŘÍLOHA

Příloha nařízení (ES) č. 333/2007 se mění takto:

1) V bodě B.1.7 „Balení a přeprava vzorků“ se doplňuje nový pododstavec, který zní: „V případě odběru vzorků pro analýzu PAU je nezbytné se pokud možno vyhnout použití plastových nádob, neboť by mohly ovlivnit obsah PAU ve vzorku. Pokud je to možné, musí se použít skleněné nádoby z inertního materiálu bez obsahu PAU, které zaručují dostatečnou ochranu vzorku před světlem. Nebude-li toto z praktických důvodů možné, je nezbytné vyhnout se alespoň přímému kontaktu vzorku s plasty, např. v případě pevných vzorků tím, že budou před vložením do vzorkovací nádoby zabaleny do hliníkové fólie.“

2) Body B.2 a B.3 se nahrazují tímto: „B.2 PLÁNY ODBĚRU VZORKŮ B.2.1 Rozdělení šarží na části Velké šarže se rozdělí na části za podmínky, že části šarže lze fyzicky oddělit. Na produkty, s nimiž se obchoduje ve volně ložených zásilkách (např. obiloviny), se vztahuje tabulka 1. Na ostatní produkty se vztahuje tabulka 2. Vzhledem k tomu, že hmotnost šarže není vždy přesným násobkem hmotnosti částí šarže, může hmotnost části šarže překročit uvedenou hmotnost nejvýše o 20 %. B.2.2 Počet dílčích vzorků Souhrnný vzorek je nejméně 1 kg nebo 1 litr, kromě případů, kdy to není možné, např. je-li vzorek tvořen jedním balením nebo jednotkou. Minimální počet dílčích vzorků, který má být odebrán ze šarže nebo z části šarže, je uveden v tabulce 3. V případě volně ložených kapalných produktů musí být šarže nebo část šarže těsně před odebráním vzorku manuálně nebo mechanicky důkladně promíchány, pokud je to možné a pokud tím není ovlivněna jakost produktu. V tomto případě lze předpokládat rovnoměrné rozložení kontaminujících látek v dané šarži nebo její části. Proto stačí z každé šarže nebo její části odebrat tři dílčí vzorky, které budou tvořit souhrnný vzorek. Dílčí vzorky musí mít podobnou hmotnost/objem. Hmotnost/objem dílčího vzorku musí být alespoň 100 gramů nebo 100 mililitrů, což vede k hmotnosti/objemu souhrnného vzorku nejméně přibližně 1 kg nebo 1 litr. Odchylky od této metody se zaznamenají do protokolu podle bodu B.1.8 této přílohy. Tabulka 1 Rozdělení šarží na části u produktů, s nimiž se obchoduje ve volně ložených zásilkách Hmotnost šarže (tuny) Hmotnost nebo počet částí šarže ≥ 1 500 500 tun > 300 a < 1 500 3 části šarže ≥ 100 a ≤ 300 100 tun < 100 —

Tabulka 2 Rozdělení šarží na části u ostatních produktů Hmotnost šarže (tuny) Hmotnost nebo počet částí šarže ≥ 15 15–30 tun < 15 —

Tabulka 3 Minimální počet dílčích vzorků, které mají být odebrány ze šarže nebo z části šarže Hmotnost nebo objem šarže / části šarže (v kg nebo litrech) Minimální počet dílčích vzorků, které mají být odebrány < 50 3 ≥ 50 a ≤ 500 5 > 500 10 Sestává-li šarže nebo její část z jednotlivých balení nebo jednotek, je počet balení nebo jednotek, které musí být odebrány za účelem vytvoření souhrnného vzorku, uveden v tabulce 4. Tabulka 4 Počet balení nebo jednotek (dílčích vzorků), které musí být odebrány za účelem vytvoření souhrnného vzorku, sestává-li šarže nebo její část z jednotlivých balení nebo jednotek Počet balení nebo jednotek v šarži / části šarže Počet balení nebo jednotek, které mají být odebrány ≤ 25 alespoň 1 balení nebo jednotka 26–100 přibližně 5 %, alespoň 2 balení nebo jednotky > 100 přibližně 5 %, nejvýše 10 balení nebo jednotek Maximální limity pro anorganický cín se vztahují na obsah každé konzervy, avšak z praktických důvodů je pro vyšetření nezbytné vytvořit souhrnný vzorek. Jestliže výsledek vyšetření pro souhrnný vzorek konzerv nepřekračuje maximální limit, avšak blíží se k maximálnímu limitu pro anorganický cín, a existuje-li podezření, že u jednotlivých konzerv může být maximální limit překročen, může být nezbytné provést další šetření. Pokud není možné provést metodu odběru vzorků stanovenou v této kapitole z důvodu nepřijatelných hospodářských důsledků (např. kvůli formám obalů, poškození šarže apod.) nebo pokud je prakticky nemožné výše uvedenou metodu odběru vzorků použít, lze použít alternativní metodu odběru vzorků, za předpokladu že odběr vzorků bude pro vzorkovanou šarži nebo její část dostatečně reprezentativní a bude plně zdokumentován. B.2.3 Zvláštní ustanovení pro odběr vzorků z velkých ryb ve velkých šaržích Pokud vzorkovaná šarže či její část obsahuje velké ryby (jednotlivé ryby o hmotnosti větší než přibližně 1 kg) a šarže či její část váží více než 500 kg, musí dílčí vzorek sestávat ze střední části ryby. Každý dílčí vzorek musí vážit alespoň 100 g. B.3 ODBĚR VZORKŮ V MALOOBCHODNÍM PRODEJI Odběr vzorků potravin v maloobchodním prodeji se provádí pokud možno podle ustanovení o odběru vzorků uvedených v bodě B.2.2 této přílohy. Pokud není možné provést metodu odběru vzorků stanovenou v bodě B.2.2 z důvodu nepřijatelných hospodářských důsledků (např. kvůli formám obalů, poškození šarže apod.) nebo pokud je prakticky nemožné výše uvedenou metodu odběru vzorků použít, lze použít alternativní metodu odběru vzorků, za předpokladu že odběr vzorků bude pro vzorkovanou šarži nebo její část dostatečně reprezentativní a bude plně zdokumentován.“

3) V prvním pododstavci bodu C.1 „Normy jakosti pro laboratoře“ se zrušuje poznámka pod čarou 1.

4) V bodě C.2.2.1 „Specifické postupy pro olovo, kadmium, rtuť a anorganický cín“ se druhý pododstavec nahrazuje tímto: „Existuje mnoho uspokojivých specifických postupů přípravy vzorku, které mohou být pro zkoumané produkty použity. Pro aspekty, které toto nařízení specificky neupravuje, se norma CEN „Potraviny – Stanovení stopových prvků – Pracovní charakteristiky, obecné požadavky a příprava vzorků“(1) ukázala jako uspokojivá, ale i jiné metody přípravy vzorků mohou být stejně validní.“

5) Bod C.2.2.2 se nahrazuje tímto: „C.2.2.2 Specifické postupy pro polycyklické aromatické uhlovodíky Analytik musí zajistit, aby při přípravě vzorků nedošlo k jejich kontaminaci. Nádoby musí být před použitím vypláchnuty acetonem nebo hexanem vysoké čistoty, aby se minimalizovalo riziko kontaminace. Přístroje a pomůcky přicházející do styku se vzorkem musí být pokud možno vyrobeny z inertních materiálů, např. z hliníku, ze skla nebo leštěné korozivzdorné oceli. Nelze používat plasty, jako například polypropylen nebo PTFE, protože analyty se mohou do těchto materiálů adsorbovat.“

6) Bod C.3.1 „Definice“ se mění takto: a) definice „HORRATr“ se nahrazuje tímto: „HORRAT (1) r = zjištěná hodnota RSDr dělená hodnotou RSDr odvozenou z (upravené) Horwitzovy rovnice (2) (srov. bod C.3.3.1 („Poznámky k pracovním charakteristikám“)) za předpokladu r = 0,66 R; b) definice „HORRATR“ se nahrazuje tímto: „HORRAT (3) R = zjištěná hodnota RSDR dělená hodnotou RSDR odvozenou z (upravené) Horwitzovy rovnice (4) (srov. bod C.3.3.1 („Poznámky k pracovním charakteristikám“)); c) definice „u“ se nahrazuje tímto: „u = kombinovaná standardní nejistota měření získaná použitím individuálních standardních nejistot měření přidružených ke vstupním veličinám v modelu měření (5);

7) Bod C.3.2 se nahrazuje tímto: „C.3.2 Obecné požadavky Metody analýzy použité pro účely kontroly potravin musí být v souladu s ustanoveními přílohy III nařízení (ES) č. 882/2004. Metody pro analýzu celkového obsahu cínu jsou vhodné pro úřední kontrolu obsahu anorganického cínu. Pro analýzu olova ve víně platí metody a pravidla stanovené OIV (6) v souladu s článkem 31 nařízení Rady (ES) č. 479/2008 (7).

8) Bod C.3.3.1 se nahrazuje tímto: „C.3.3.1 Pracovní charakteristiky Nejsou-li na úrovni Evropské unie předepsány žádné specifické metody pro stanovení kontaminujících látek v potravinách, mohou laboratoře zvolit jakoukoli validovanou metodu analýzy pro příslušnou matrici za předpokladu, že zvolená metoda splňuje zvláštní pracovní charakteristiky uvedené v tabulkách 5, 6 a 7. Doporučuje se, aby byly používány plně validované metody (tj. metody pro příslušnou matrici validované mezilaboratorní zkouškou), jsou-li vhodné a dostupné. Lze také použít další vhodné validované metody (např. interně validované metody pro příslušnou matrici) za předpokladu, že splňují pracovní charakteristiky uvedené v tabulkách 5, 6 a 7. Pokud je to možné, při validaci interně validovaných metod musí být použit certifikovaný referenční materiál. a) Pracovní charakteristiky metod analýzy pro olovo, kadmium, rtuť a anorganický cín Tabulka 5 Parametr Charakteristika Použitelnost Potraviny uvedené v nařízení (ES) č. 1881/2006 Specifičnost Bez matricových nebo spektrálních interferencí Opakovatelnost (RSDr) HORRATr méně než 2 Reprodukovatelnost (RSDR) HORRATR méně než 2 Výtěžnost Použijí se ustanovení bodu D.1.2 Anorganický cín Olovo, kadmium, rtuť ML je < 0,100 mg/kg ML je ≥ 0,100 mg/kg LOD ≤ 5 mg/kg ≤ jedna pětina ML ≤ jedna desetina ML LOQ ≤ 10 mg/kg ≤ jedna pětina ML ≤ jedna pětina ML b) Pracovní charakteristiky metod analýzy pro 3-MCPD Tabulka 6 Parametr Charakteristika Použitelnost Potraviny uvedené v nařízení (ES) č. 1881/2006 Specifičnost Bez matricových nebo spektrálních interferencí Prázdná kolonka Méně než LOD Opakovatelnost (RSDr) 0,66krát RSDR, jak je odvozeno z (upravené) Horwitzovy rovnice Reprodukovatelnost (RSDR) Jak je odvozeno z (upravené) Horwitzovy rovnice Výtěžnost 75–110 % LOD ≤ 5 μg/kg (na bázi sušiny) LOQ ≤ 10 μg/kg (na bázi sušiny) c) Pracovní charakteristiky metod analýzy pro polycyklické aromatické uhlovodíky Čtyři polycyklické aromatické uhlovodíky, na které se tyto charakteristiky vztahují, jsou benzo[a]pyren, benzo[a]anthracen, benzo[b]fluoranthen a chrysen. Tabulka 7 Parametr Charakteristika Použitelnost Potraviny uvedené v nařízení (ES) č. 1881/2006 Specifičnost Bez matricových nebo spektrálních interferencí, ověření pozitivní detekce Opakovatelnost (RSDr) HORRATr méně než 2 Reprodukovatelnost (RSDR) HORRATR méně než 2 Výtěžnost 50–120 % LOD ≤ 0,30 μg/kg pro každou ze čtyř látek LOQ ≤ 0,90 μg/kg pro každou ze čtyř látek d) Poznámky k pracovním charakteristikám: Horwitzova rovnice (8) (pro koncentrace 1,2 × 10–7 ≤ C ≤ 0,138) a upravená Horwitzova rovnice (9) (pro koncentrace C < 1,2 × 10–7) jsou zobecněné rovnice pro přesnost, které nejsou u většiny běžných metod analýzy závislé na analytu a matrici, ale pouze na koncentraci. Upravená Horwitzova rovnice pro koncentrace C < 1,2 × 10–7: RSDR = 22 % kde: — RSDR je relativní směrodatná odchylka vypočtená z výsledků získaných za podmínek reprodukovatelnosti [(sR / ) × 100] — C je poměr koncentrací (tj. 1 = 100 g/100 g, 0,001 = 1 000 mg/kg). Upravená Horwitzova rovnice platí pro koncentrace C < 1,2 × 10–7. Horwitzova rovnice pro koncentrace 1,2 × 10–7 ≤ C ≤ 0,138: RSDR = 2C(–0,15) kde: — RSDR je relativní směrodatná odchylka vypočtená z výsledků získaných za podmínek reprodukovatelnosti [(sR / ) × 100] — C je poměr koncentrací (tj. 1 = 100 g/100 g, 0,001 = 1 000 mg/kg). Horwitzova rovnice platí pro koncentrace 1,2 × 10–7 ≤ C ≤ 0,138.

9) Bod C.3.3.2 se nahrazuje tímto: „C.3.3.2 Přístup založený na vhodnosti pro daný účel U interně validovaných metod může být k hodnocení jejich vhodnosti pro úřední kontrolu jako alternativa použit přístup založený na vhodnosti pro daný účel (10). Metody vhodné pro úřední kontrolu musí poskytovat výsledky s kombinovanou standardní nejistotou měření (u) menší, než je maximální standardní nejistota měření vypočítaná pomocí následující rovnice: kde: — Uf je maximální standardní nejistota měření (μg/kg), — LOD je mez detekce metody (μg/kg). LOD musí splňovat pracovní charakteristiky stanovené v bodě C.3.3.1 pro příslušnou koncentraci, — C je příslušná koncentrace (μg/kg); — α je číselný faktor používaný v závislosti na hodnotě C. Hodnoty, které mají být použity, jsou uvedeny v tabulce 8. Tabulka 8 Číselné hodnoty konstanty α závisející na příslušné koncentraci použitelné v rovnici uvedené v tomto bodě C (μg/kg) α ≤ 50 0,2 51–500 0,18 501–1 000 0,15 1 001–10 000 0,12 > 10 000 0,1 Analytik vezme na vědomí „Zprávu o vztahu mezi výsledky analýz, nejistotou měření, faktory výtěžnosti a ustanoveními právních předpisů EU týkajících se potravin a krmiv“ (11).

10) V bodě D.1.2 „Výpočet výtěžnosti“ se druhý pododstavec nahrazuje tímto: „Pokud v metodě analýzy není použita extrakce (např. u kovů), výsledek může být uveden nekorigovaný na výtěžnost, pokud je doloženo, nejlépe využitím vhodného certifikovaného referenčního materiálu, že bylo dosaženo certifikované koncentrace beroucí v úvahu nejistotu měření (tzn. vysoká přesnost měření) a metoda tedy není ovlivněna chybou správnosti. Pokud je výsledek uváděn nekorigovaný na výtěžnost, je třeba toto uvést.“

11) V bodě D.1.3 „Nejistota měření“ se druhý pododstavec nahrazuje tímto: „Analytik vezme na vědomí „Zprávu o vztahu mezi výsledky analýz, nejistotou měření, faktory výtěžnosti a ustanoveními právních předpisů EU týkajících se potravin a krmiv“ (12).

(1) Horwitz W. a Albert, R., 2006, The Horwitz Ratio (HorRat): A useful Index of Method Performance with respect to Precision, Journal of AOAC International, Vol. 89, 1095–1109.

(2) M. Thompson, Analyst, 2000, s. 125 a 385–386.“

(3) Horwitz W. a Albert, R., 2006, The Horwitz Ratio (HorRat): A useful Index of Method Performance with respect to Precision, Journal of AOAC International, Vol. 89, 1095–1109.

(4) M. Thompson, Analyst, 2000, s. 125 a 385–386.“

(5) Mezinárodní metrologický slovník – Základní a všeobecné pojmy a přidružené termíny (VIM), JCGM 200:2008.“

(6) Mezinárodní organizace pro révu a víno (Organisation internationale de la vigne et du vin).

(7) Nařízení Rady (ES) č. 479/2008 ze dne 29. dubna 2008 o společné organizaci trhu s vínem, o změně nařízení (ES) č. 1493/1999, (ES) č. 1782/2003, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 3/2008 a o zrušení nařízení (EHS) č. 2392/86 a (ES) č. 1493/1999 (Úř. věst. L 148, 6.6.2008, s. 1).“

(8) W. Horwitz, L.R. Kamps, K.W. Boyer, J.Assoc.Off.Analy.Chem.,1980, 63, 1344.

(9) M. Thompson, Analyst, 2000, s. 125 a 385–386.“

(10) M. Thompson a R. Wood, Accred. Qual. Assur., 2006, s. 10 a 471–478.

(11) http://ec.europa.eu/food/food/chemicalsafety/contaminants/report-sampling_analysis_2004_en.pdf“

(12) http://ec.europa.eu/food/food/chemicalsafety/contaminants/report-sampling_analysis_2004_en.pdf“