CS Úřední věstník Evropské unie L 105/1

JEDNACÍ ŘÁD TRIBUNÁLU

Obsah

ÚVODNÍ USTANOVENÍ 10

Článek 1 Definice 10

Článek 2 Působnost tohoto jednacího řádu 11

HLAVA I – ORGANIZACE TRIBUNÁLU 11

KAPITOLA 1 – ČLENOVÉ TRIBUNÁLU 11

Článek 3 Funkce soudce a generálního advokáta 11

Článek 4 Začátek funkčního období soudce 11

Článek 5 Složení přísahy 12

Článek 6 Slavnostní závazek 12

Článek 7 Zbavení funkce soudce 12

Článek 8 Pořadí podle délky výkonu funkce 12

KAPITOLA 2 – PŘEDSEDA TRIBUNÁLU 12

Článek 9 Volba předsedy a místopředsedy Tribunálu 12

Článek 10 Pravomoci předsedy Tribunálu 13

Článek 11 Pravomoci místopředsedy Tribunálu 13

Článek 12 Překážka na straně předsedy a místopředsedy Tribunálu 13

KAPITOLA 3 – SENÁTY A SOUDNÍ KOLEGIA 13

Oddíl 1. Zřizování senátů a složení soudních kolegií 13

Článek 13 Zřizování senátů 13

Článek 14 Příslušné soudní kolegium 14

Článek 15 Složení velkého senátu 14

Článek 16 Vyloučení soudce 14

Článek 17 Překážka na straně člena soudního kolegia 14

Oddíl 2. Předsedové senátů 15

Článek 18 Volba předsedů senátů 15

Článek 19 Pravomoci předsedy senátu 15

Článek 20 Překážka na straně předsedy senátu 15

Oddíl 3. Porady 15

Článek 21 Postup při vedení porad 15

Článek 22 Počet soudců účastnících se porad 15

Článek 23 Podmínky usnášeníschopnosti velkého senátu 16

Článek 24 Podmínky usnášeníschopnosti senátů zasedajících v kolegiích o třech nebo o pěti soudcích 16

KAPITOLA 4 – PŘIDĚLOVÁNÍ A NOVÉ PŘIDĚLOVÁNÍ VĚCÍ, URČOVÁNÍ SOUDCŮ ZPRAVODAJŮ A PŘEDÁVÁNÍ VĚCÍ SOUDNÍM KOLEGIÍM A SAMOSOUDCI 16

Článek 25 Kritéria přidělování 16

Článek 26 Počáteční přidělení věci a určení soudce zpravodaje 16

Článek 27 Určení nového soudce zpravodaje a nové přidělení věci 17

Článek 28 Předání věci k projednání a rozhodnutí senátu zasedajícímu v kolegiu o jiném počtu soudců 17

Článek 29 Předání věci k projednání a rozhodnutí samosoudci 17

KAPITOLA 5 – URČOVÁNÍ GENERÁLNÍCH ADVOKÁTŮ 18

Článek 30 Případy určování generálního advokáta 18

Článek 31 Postup při určování generálního advokáta 18

KAPITOLA 6 – SOUDNÍ KANCELÁŘ 18

Oddíl 1. Vedoucí soudní kanceláře 18

Článek 32 Jmenování vedoucího soudní kanceláře 18

Článek 33 Náměstek vedoucího soudní kanceláře 19

Článek 34 Překážka na straně vedoucího soudní kanceláře a na straně náměstka vedoucího soudní kanceláře 19

Článek 35 Pravomoci vedoucího soudní kanceláře 19

Článek 36 Vedení rejstříku 19

Článek 37 Nahlížení do rejstříku 20

Článek 38 Přístup k soudnímu spisu 20

Oddíl 2. Obslužné útvary 20

Článek 39 Úředníci a ostatní zaměstnanci 20

KAPITOLA 7 – ČINNOST TRIBUNÁLU 20

Článek 40 Místo zasedání Tribunálu 20

Článek 41 Rozvrh práce Tribunálu 20

Článek 42 Plenární zasedání 21

Článek 43 Sepisování protokolů 21

HLAVA II – JAZYKOVÝ REŽIM 21

Článek 44 Jednací jazyky 21

Článek 45 Určení jednacího jazyka 21

Článek 46 Používání jednacího jazyka 22

Článek 47 Odpovědnost vedoucího soudní kanceláře v oblasti užívání jazyků 22

Článek 48 Jazykový režim dokumentů zveřejňovaných Tribunálem 23

Článek 49 Rozhodné znění dokumentů 23

HLAVA III – PŘÍMÉ ŽALOBY 23

Článek 50 Oblast působnosti 23

KAPITOLA 1 – OBECNÁ USTANOVENÍ 23

Oddíl 1. Zastupování účastníků řízení 23

Článek 51 Povinné zastoupení 23

Oddíl 2. Práva a povinnosti zástupců účastníků řízení 23

Článek 52 Výsady, imunity a výhody 23

Článek 53 Postavení zástupců účastníků řízení 24

Článek 54 Zbavení imunity 24

Článek 55 Vyloučení z řízení 24

Článek 56 Vysokoškolští učitelé 24

Oddíl 3. Doručování 24

Článek 57 Způsoby doručování 24

Oddíl 4. Lhůty 25

Článek 58 Počítání lhůt 25

Článek 59 Žaloba proti aktu orgánu zveřejněnému v Úředním věstníku Evropské unie 25

Článek 60 Prodloužení procesních lhůt z důvodu vzdálenosti 25

Článek 61 Určení a prodloužení lhůt 26

Článek 62 Podání předložená opožděně 26

Oddíl 5. Průběh řízení a projednávání věcí 26

Článek 63 Průběh řízení 26

Článek 64 Kontradiktornost řízení 26

Článek 65 Doručování podání a rozhodnutí přijatých v průběhu řízení 26

Článek 66 Anonymita a odstranění některých údajů ve vztahu k veřejnosti 26

Článek 67 Pořadí projednávání věcí 26

Článek 68 Spojení věcí 27

Článek 69 Případy přerušení řízení 27

Článek 70 Rozhodnutí o přerušení řízení a rozhodnutí o pokračování v řízení 27

Článek 71 Doba a účinky přerušení řízení 27

KAPITOLA 2 – PODÁNÍ 28

Článek 72 Společná pravidla pro předkládání podání 28

Článek 73 Předkládání podání v listinné podobě soudní kanceláři 28

Článek 74 Předkládání podání elektronicky 28

Článek 75 Délka spisů účastníků řízení 28

KAPITOLA 3 – PÍSEMNÁ ČÁST ŘÍZENÍ 29

Článek 76 Obsah žaloby 29

Článek 77 Informace pro účely doručování 29

Článek 78 Přílohy k žalobě 29

Článek 79 Sdělení v Úředním věstníku Evropské unie 29

Článek 80 Doručení žaloby 30

Článek 81 Žalobní odpověď 30

Článek 82 Předávání dokumentů 30

Článek 83 Replika a duplika 30

KAPITOLA 4 – DŮVODY, DŮKAZY A ÚPRAVA ŽALOBY 30

Článek 84 Nové důvody 30

Článek 85 Důkazy a důkazní návrhy 31

Článek 86 Úprava žaloby 31

KAPITOLA 5 – PŘEDBĚŽNÁ ZPRÁVA 32

Článek 87 Předběžná zpráva 32

KAPITOLA 6 – ORGANIZAČNÍ PROCESNÍ OPATŘENÍ A PROVÁDĚNÍ DŮKAZŮ 32

Článek 88 Obecná ustanovení 32

Oddíl 1. Organizační procesní opatření 32

Článek 89 Účel a předmět 32

Článek 90 Řízení 33

Oddíl 2. Provádění důkazů 33

Článek 91 Předmět 33

Článek 92 Řízení 33

Článek 93 Předvolávání svědků 34

Článek 94 Výslech svědků 34

Článek 95 Povinnosti svědků 34

Článek 96 Znalecký posudek 34

Článek 97 Přísaha svědka a znalce 35

Článek 98 Porušení přísahy svědky nebo znalci 35

Článek 99 Námitka proti svědkovi nebo znalci 35

Článek 100 Svědečné a znalečné 35

Článek 101 Dožádání 35

Článek 102 Protokol z jednání k provedení důkazů 36

Oddíl 3. Nakládání s důvěrnými údaji, podklady a dokumenty předloženými v rámci provádění důkazů 36

Článek 103 Nakládání s důvěrnými údaji a podklady 36

Článek 104 Dokumenty, k nimž orgán odepřel přístup 37

KAPITOLA 7 – ÚDAJE ČI PODKLADY TÝKAJÍCÍ SE BEZPEČNOSTI NEBO ZAHRANIČNÍ POLITIKY UNIE NEBO JEDNOHO ČI VÍCE JEJÍCH ČLENSKÝCH STÁTŮ 37

Článek 105 Nakládání s údaji či podklady týkajícími se bezpečnosti nebo zahraniční politiky Unie nebo jednoho či více jejích členských států 37

KAPITOLA 8 – ÚSTNÍ ČÁST ŘÍZENÍ 38

Článek 106 Ústní část řízení 38

Článek 107 Datum jednání 38

Článek 108 Nepřítomnost účastníků řízení na jednání 38

Článek 109 Jednání s vyloučením veřejnosti 39

Článek 110 Průběh jednání 39

Článek 111 Ukončení ústní části řízení 39

Článek 112 Přednesení a předložení stanoviska generálního advokáta 39

Článek 113 Znovuotevření ústní části řízení 39

Článek 114 Protokol z jednání 39

Článek 115 Záznam jednání 40

KAPITOLA 9 – ROZSUDKY A USNESENÍ 40

Článek 116 Datum vyhlášení rozsudku 40

Článek 117 Obsah rozsudku 40

Článek 118 Vyhlášení a doručení rozsudku 40

Článek 119 Obsah usnesení 40

Článek 120 Podpis a doručení usnesení 41

Článek 121 Právní moc rozsudků a usnesení 41

Článek 122 Zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie 41

KAPITOLA 10 – ROZSUDEK PRO ZMEŠKÁNÍ 41

Článek 123 Rozsudek pro zmeškání 41

KAPITOLA 11 – DOHODA O SMÍRNÉM ŘEŠENÍ A ZPĚTVZETÍ NÁVRHU 42

Článek 124 Dohoda o smírném řešení 42

Článek 125 Zpětvzetí návrhu 42

KAPITOLA 12 – NÁMITKY A PŘEKÁŽKY V PRŮBĚHU ŘÍZENÍ A NÁVRHY, O NICHŽSE ROZHODUJE USNESENÍM 42

Článek 126 Zjevné důvody pro odmítnutí nebo zamítnutí návrhu 42

Článek 127 Postoupení věci Soudnímu dvoru nebo Soudu pro veřejnou službu 42

Článek 128 Upuštění od projednání věci 42

Článek 129 Nepominutelné podmínky řízení 43

Článek 130 Námitky a překážky v průběhu řízení 43

Článek 131 Nevydání rozhodnutí ve věci samé z podnětu soudu 43

Článek 132 Zjevně opodstatněná žaloba 43

KAPITOLA 13 – NÁKLADY ŘÍZENÍ A PROCESNÍ VÝDAJE 44

Článek 133 Rozhodnutí o nákladech řízení 44

Článek 134 Obecná pravidla ukládání náhrady nákladů řízení 44

Článek 135 Ekvita a náklady způsobené bezdůvodně nebo zlovolně 44

Článek 136 Náklady řízení v případě zpětvzetí návrhu 44

Článek 137 Náklady řízení v případě nevydání rozhodnutí ve věci samé 44

Článek 138 Náklady řízení vedlejších účastníků 44

Článek 139 Procesní výdaje 45

Článek 140 Přiznatelná náhrada nákladů řízení 45

Článek 141 Platební podmínky 45

KAPITOLA 14 – VEDLEJŠÍ ÚČASTENSTVÍ 45

Článek 142 Předmět a účinky vedlejšího účastenství 45

Článek 143 Návrh na vstup vedlejšího účastníka do řízení 45

Článek 144 Rozhodnutí o návrhu na vstup vedlejšího účastníka do řízení 46

Článek 145 Předkládání spisů vedlejšího účastníka 46

KAPITOLA 15 – BEZPLATNÁ PRÁVNÍ POMOC 47

Článek 146 Obecná ustanovení 47

Článek 147 Žádost o bezplatnou právní pomoc 47

Článek 148 Rozhodnutí o žádosti o bezplatnou právní pomoc 47

Článek 149 Zálohy a hrazení nákladů řízení 48

Článek 150 Odejmutí bezplatné právní pomoci 48

KAPITOLA 16 – NALÉHAVÁ ŘÍZENÍ 49

Oddíl 1. Zrychlené řízení 49

Článek 151 Rozhodnutí o použití zrychleného řízení 49

Článek 152 Žádost o projednání věci ve zrychleném řízení 49

Článek 153 Přednostní projednání 49

Článek 154 Písemná část řízení 49

Článek 155 Ústní část řízení 50

Oddíl 2. Odklad provádění nebo nuceného výkonu a jiná předběžná opatření 50

Článek 156 Návrh na odklad provádění nebo na jiná předběžná opatření 50

Článek 157 Řízení 50

Článek 158 Rozhodnutí o návrhu 50

Článek 159 Změna okolností 51

Článek 160 Nový návrh 51

Článek 161 Návrh předložený na základě článků 280 SFEU, 299 SFEU a 164 SESAE 51

KAPITOLA 17 – NÁVRHY A ŽÁDOSTI TÝKAJÍCÍ SE ROZSUDKŮ A USNESENÍ 51

Článek 162 Přidělení návrhu nebo žádosti 51

Článek 163 Přerušení řízení 51

Článek 164 Oprava rozsudků a usnesení 52

Článek 165 Chybějící rozhodnutí 52

Článek 166 Odpor proti rozsudku pro zmeškání 52

Článek 167 Námitka třetí osoby 52

Článek 168 Výklad rozsudků a usnesení 53

Článek 169 Obnova řízení 53

Článek 170 Spor o přiznání náhrady nákladů řízení 54

HLAVA IV – SPORY Z PRÁV DUŠEVNÍHO VLASTNICTVÍ 54

Článek 171 Oblast působnosti 54

KAPITOLA 1 – ÚČASTNÍCI ŘÍZENÍ 54

Článek 172 Žalovaný 54

Článek 173 Postavení dalších účastníků řízení před odvolacím senátem v řízení před Tribunálem 54

Článek 174 Záměna účastníka řízení 55

Článek 175 Návrh na záměnu účastníka řízení 55

Článek 176 Rozhodnutí o návrhu na záměnu účastníka řízení 55

KAPITOLA 2 – ŽALOBA A VYJÁDŘENÍ K NÍ 56

Článek 177 Žaloba 56

Článek 178 Doručení žaloby 56

Článek 179 Účastníci řízení oprávnění předložit vyjádření k žalobě 57

Článek 180 Vyjádření k žalobě 57

Článek 181 Ukončení písemné části řízení 57

KAPITOLA 3 – VEDLEJŠÍ ŽALOBA 57

Článek 182 Vedlejší žaloba 57

Článek 183 Obsah vedlejší žaloby 57

Článek 184 Návrhové žádání, důvody a argumenty uplatněné ve vedlejší žalobě 58

Článek 185 Vyjádření k vedlejší žalobě 58

Článek 186 Ukončení písemné části řízení 58

Článek 187 Vztah mezi hlavní a vedlejší žalobou 58

KAPITOLA 4 – DALŠÍ ASPEKTY ŘÍZENÍ 58

Článek 188 Předmět sporu před Tribunálem 58

Článek 189 Délka spisů účastníků řízení 58

Článek 190 Rozhodnutí o nákladech řízení 58

Článek 191 Ostatní použitelná ustanovení 59

HLAVA V – KASAČNÍ OPRAVNÉ PROSTŘEDKY PROTI ROZHODNUTÍM SOUDU PRO VEŘEJNOU SLUŽBU 59

Článek 192 Oblast působnosti 59

KAPITOLA 1 – KASAČNÍ OPRAVNÝ PROSTŘEDEK 59

Článek 193 Podání kasačního opravného prostředku 59

Článek 194 Obsah kasačního opravného prostředku 59

Článek 195 Návrhové žádání, důvody a argumenty uplatněné v kasačním opravném prostředku 60

Článek 196 Návrhové žádání pro případ vyhovění kasačnímu opravnému prostředku 60

KAPITOLA 2 – KASAČNÍ ODPOVĚĎ, REPLIKA A DUPLIKA 60

Článek 197 Doručení kasačního opravného prostředku 60

Článek 198 Účastníci řízení oprávnění předložit kasační odpověď 60

Článek 199 Obsah kasační odpovědi 60

Článek 200 Návrhové žádání v kasační odpovědi 61

Článek 201 Replika a duplika 61

KAPITOLA 3 – VEDLEJŠÍ KASAČNÍ OPRAVNÝ PROSTŘEDEK 61

Článek 202 Vedlejší kasační opravný prostředek 61

Článek 203 Obsah vedlejšího kasačního opravného prostředku 61

Článek 204 Návrhové žádání, důvody a argumenty uplatněné ve vedlejším kasačním opravném prostředku 61

KAPITOLA 4 – SPISY ÚČASTNÍKŮ ŘÍZENÍ NÁSLEDUJÍCÍ PO PODÁNÍ VEDLEJŠÍHO KASAČNÍHO OPRAVNÉHO PROSTŘEDKU 62

Článek 205 Odpověď na vedlejší kasační opravný prostředek 62

Článek 206 Replika a duplika k vedlejšímu kasačnímu opravnému prostředku 62

KAPITOLA 5 – ÚSTNÍ ČÁST ŘÍZENÍ 62

Článek 207 Ústní část řízení 62

KAPITOLA 6 – ROZHODNUTÍ O KASAČNÍM OPRAVNÉM PROSTŘEDKU USNESENÍM 62

Článek 208 Zjevně nepřípustný nebo zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek 62

Článek 209 Zjevně opodstatněný kasační opravný prostředek 62

KAPITOLA 7 – DŮSLEDKY VYŠKRTNUTÍ HLAVNÍHO KASAČNÍHO OPRAVNÉHO PROSTŘEDKU PRO VEDLEJŠÍ KASAČNÍ OPRAVNÝ PROSTŘEDEK 63

Článek 210 Důsledky zpětvzetí nebo zjevné nepřípustnosti hlavního kasačního opravného prostředku pro vedlejší kasační opravný prostředek 63

KAPITOLA 8 – NÁKLADY ŘÍZENÍ A PROCESNÍ VÝDAJE V ŘÍZENÍ O KASAČNÍM OPRAVNÉM PROSTŘEDKU 63

Článek 211 Rozhodnutí o nákladech řízení o kasačním opravném prostředku 63

KAPITOLA 9 – OSTATNÍ USTANOVENÍ, KTERÁ SE POUžIJÍ NA KASAČNÍ OPRAVNÝ PROSTŘEDEK 63

Článek 212 Délka spisů účastníků řízení 63

Článek 213 Ostatní ustanovení, která se použijí na kasační opravný prostředek 63

KAPITOLA 10 – KASAČNÍ OPRAVNÝ PROSTŘEDEK PROTI ROZHODNUTÍ O ZAMÍTNUTÍ NÁVRHU NA VSTUP VEDLEJŠÍHO ÚČASTNÍKA DO ŘÍZENÍ A PROTI ROZHODNUTÍ O PŘEDBĚŽNÉM OPATŘENÍ 64

Článek 214 Kasační opravný prostředek proti rozhodnutí o zamítnutí návrhu na vstup vedlejšího účastníka do řízení a proti rozhodnutí o předběném opatření 64

HLAVA VI – ŘÍZENÍ PO VRÁCENÍ VĚCI 64

KAPITOLA 1 – ROZHODOVÁNÍ TRIBUNÁLU PO ZRUŠENÍ JEHO ROZHODNUTÍ A VRÁCENÍ VĚCI 64

Článek 215 Zrušení rozhodnutí a vrácení věci Soudním dvorem 64

Článek 216 Přidělení věci 64

Článek 217 Průběh řízení 64

Článek 218 Pravidla použitelná na řízení 64

Článek 219 Náklady řízení 65

KAPITOLA 2 – ROZHODOVÁNÍ TRIBUNÁLU PO PŘEZKUMU JEHO ROZHODNUTÍ A VRÁCENÍ VĚCI 65

Článek 220 Přezkum rozhodnutí a vrácení věci Soudním dvorem 65

Článek 221 Přidělení věci 65

Článek 222 Průběh řízení 65

Článek 223 Náklady řízení 65

ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ 65

Článek 224 Prováděcí předpisy 65

Článek 225 Nucený výkon 65

Článek 226 Zrušovací ustanovení 66

Článek 227 Zveřejnění a vstup tohoto jednacího řádu v platnost 66

JEDNACÍ ŘÁD TRIBUNÁLU

TRIBUNÁL,

s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména její článek 19,

s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména její čl. 254 pátý pododstavec,

s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména její čl. 106a odst. 1,

s ohledem na Protokol o statutu Soudního dvora Evropské unie, a zejména jeho čl. 19 šestý pododstavec, článek 63 a čl. 64 druhý pododstavec,

vzhledem k těmto důvodům:

(1) Jednací řád ze dne 2. května 1991 doznal mnoha dílčích změn, jejichž účelem bylo poskytnout soudu pravidla, která mu umožní projednávat za nejlepších podmínek věci různé povahy a ve stále rozmanitějších oblastech.

(2) Obnovení vnitřní soudržnosti jednacího řádu, posílení vzájemného souladu procesních předpisů upravujících řízení zahajovaná před soudy Evropské unie, zachování schopnosti soudu rozhodovat v přiměřené lhůtě, vyjasnění práv přiznaných účastníkům řízení, upřesnění požadavků kladených soudem na zástupce účastníků řízení a přizpůsobení některých ustanovení tak, aby byl zohledněn jednak vývoj, mimo jiné technologický, k němuž došlo ohledně podávání a doručování procesních písemností, a jednak potíže vznikající při jejich provádění, vyžadují celkovou revizi textu jednacího řádu.

(3) Žaloby v oblasti duševního vlastnictví a kasační opravné prostředky proti rozhodnutím Soudu pro veřejnou službu Evropské unie musí z důvodu svých zvláštností podléhat zvláštním procesním pravidlům obsaženým v samostatných hlavách, přičemž v ostatních aspektech podléhají procesním ustanovením platným pro přímé žaloby. Osnovu tohoto jednacího řádu proto tvoří pravidla pro přímé žaloby, pravidla pro žaloby v oblasti duševního vlastnictví a pravidla pro kasační opravné prostředky.

(4) S ohledem na získané zkušenosti se také ukazuje nezbytným doplnit nebo vyjasnit pro procesní subjekty pravidla použitelná na každé z těchto řízení. Tato pravidla se týkají zejména rozsahu práv přiznaných hlavním účastníkům řízení a rozsahu práv přiznaných vedlejším účastníkům, respektive ve věcech z oblasti duševního vlastnictví nabývání postavení vedlejšího účastníka a rozsahu jeho práv. Dodržování zásady kontradiktornosti a nezbytnost zachovávat v některých případech důvěrnost citlivých informací významných pro řešení sporu je předmětem zvláštních ustanovení. Pokud jde o kasační opravné prostředky podávané proti rozhodnutím Soudu pro veřejnou službu, je dále třeba zřetelněji odlišit hlavní kasační opravný prostředek od vedlejšího kasačního opravného prostředku podaného po doručení hlavního kasačního opravného prostředku. Stejně je třeba ve věcech z oblasti duševního vlastnictví odlišit původní žalobu od vedlejší žaloby podané vedlejším účastníkem po doručení návrhu na zahájení řízení.

(5) Při vedení některých řízení se ukázalo, že jsou příliš složitá. Tato řízení je proto třeba zjednodušit. Pravidla pro určení jednacího jazyka ve věcech z oblasti duševního vlastnictví tak dotyčným osobám zajistí lepší předvídatelnost a soudu umožní jednodušší projednání věci. Cílem pravidel týkajících se řízení o návrhu na vydání rozsudku pro zmeškání je umožnit rychlejší rozhodování ve věci v zájmu žalobce, který je v případě úspěchu ve věci vystaven nebezpečí, že žalovaný, na jehož straně došlo ke zmeškání, podá odpor.

(6) Pro lepší přehlednost je třeba do hlavy týkající se přímých žalob zařadit i všechny návrhy a žádosti týkající se rozsudků a usnesení, které se v současné době nacházejí v různých hlavách a různých kapitolách jednacího řádu. Pro lepší přehlednost byla do jediné hlavy zařazena i řízení po vrácení věci Soudním dvorem, ať už po zrušení rozhodnutí, nebo po jeho přezkumu.

(7) I když musí soud čelit stále rozsáhlejší soudní agendě, nesmí přestat vydávat rozsudky v přiměřené lhůtě. Je proto nezbytné pokračovat v zahájeném úsilí o zkrácení délky řízení, která jsou u něj vedena, a to zejména tím, že písemná část řízení ve věcech z oblasti duševního vlastnictví bude omezena na jedinou výměnu spisů účastníkůřízení, že bude stanoven rámec pro žádosti o úpravu návrhových žádání obsažených v žalobě, že budou zkráceny některé normativně stanovené lhůty, že bude zjednodušen režim vedlejšího účastenství zrušením kategorie vedlejšího účastenství, které lze povolit po uplynutí normativně stanovené lhůty šesti týdnů ode dne zveřejnění oznámení v Úředním věstníku Evropské unie, že bude stanovena možnost Tribunálu rozhodovat v řízeních o přímých žalobách bez ústní části řízení, nepožádá-li žádný z hlavních účastníků řízení o konání jednání a má-li Tribunál věc za dostatečně objasněnou na základě podkladů ze soudního spisu, jakož i možnost Tribunálu rozhodovat bez ústní části řízení v řízeních o kasačním opravném prostředku, že budou rozšířeny rozhodovací pravomoci předsedů senátů a konečně že bude rozšířen okruh případů, kdy soud rozhoduje prostým rozhodnutím.

(8) Za stejným účelem byla do hlavy týkající se organizace Tribunálu vložena ustanovení, jejichž cílem je zejména vymezit případy, ve kterých může být věc nově přidělena, a rozšířit pravomoci samosoudce tak, aby mohl rozhodovat ve věcech z oblasti duševního vlastnictví.

(9) Skutečnost, že řízení jsou vedena v souladu se zásadou kontradiktornosti, stvrzuje zakotvení této zásady v samostatném článku i restriktivní vymezení případů, kdy zachování důvěrnosti některých informací poskytnutých hlavním účastníkem řízení a nezbytných pro rozhodnutí sporu odůvodňuje, aby výjimečně nebyly tyto informace sděleny druhému hlavnímu účastníku řízení. Nová ustanovení poskytují soudu i formální rámec pro případy vyloučení soudců. Cílem rekodifikace je také zahrnout do jednacího řádu ustanovení, která byla doposud součástí praktických pokynů pro účastníky řízení, například ustanovení o délce spisů účastníků řízení, nebo pokynů pro vedoucího soudní kanceláře Tribunálu, například ustanovení o anonymitě či ustanovení upřesňující podmínky, za nichž může třetí osoba získat přístup k soudnímu spisu ve věci.

(10) Přehlednost jednacího řádu zlepšuje nakonec i vypuštění některých zastaralých nebo nepoužívaných pravidel, očíslování všech pododstavců článků tohoto jednacího řádu, opatření každého z článků vlastním nadpisem, jakož i sladění jednacího řádu po terminologické stránce.

Po dohodě se Soudním dvorem,

se schválením Rady ze dne 10. února 2015,

PŘIJÍMÁ TENTO JEDNACÍ ŘÁD:

ÚVODNÍ USTANOVENÍ

Článek 1

Definice

1. V tomto jednacím řádu:

a) jsou ustanovení Smlouvy o Evropské unii označena číslem dotčeného článku uvedené Smlouvy a zkratkou „SEU“;

b) jsou ustanovení Smlouvy o fungování Evropské unie označena číslem dotčeného článku uvedené Smlouvy a zkratkou „SFEU“;

c) jsou ustanovení Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii označena číslem dotčeného článku uvedené Smlouvy a zkratkou „SESAE“;

d) je Protokol o statutu Soudního dvora Evropské unie označován jako „statut“;

e) je Dohoda o Evropském hospodářském prostoru (1) označována jako „Dohoda o EHP“;

f) je nařízení Rady č. 1 ze dne 15. dubna 1958 o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství (2) označováno jako „nařízení Rady č. 1“.

2. Pro účely tohoto jednacího řádu:

a) se „Tribunálem“ ve věcech přidělených nebo předaných určitému senátu rozumí tento senát a ve věcech předaných nebo přidělených samosoudci rozumí tento samosoudce;

b) se „předsedou“ bez dalšího upřesnění rozumí: — ve věcech dosud nepřidělených žádnému soudnímu kolegiu předseda Tribunálu, — ve věcech přidělených senátům předseda senátu, kterému je věc přidělena, — ve věcech předaných nebo přidělených samosoudci tento samosoudce;

c) se „účastníkem řízení“ a „účastníky řízení“ bez dalšího upřesnění rozumí kterýkoli účastník řízení, včetně vedlejšího účastníka;

d) se „hlavním účastníkem řízení“ a „hlavními účastníky řízení“ rozumějí podle okolností žalobce, nebo žalovaný, nebo žalobce a žalovaný;

e) se „zástupci účastníků řízení“ rozumějí advokáti a zmocněnci, kteří v souladu s článkem 19 statutu zastupují účastníky řízení před Tribunálem, přičemž zmocněncům mohou být případně nápomocni poradci nebo advokáti;

f) se „orgánem“ a „orgány“ rozumějí orgány Unie uvedené v čl. 13 odst. 1 SEU, jakož i instituce nebo jiné subjekty, které jsou založeny Smlouvami nebo aktem přijatým k jejich provedení a které mohou být účastníky řízení před Tribunálem;

g) se „Úřadem“ rozumí podle okolností Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) nebo Odrůdový úřad Společenství;

h) se „Kontrolním úřadem ESVO“ rozumí Kontrolní úřad Evropského sdružení volného obchodu uvedený v Dohodě o EHP;

i) se „přímými žalobami“ rozumějí žaloby podané na základě článků 263 SFEU, 265 SFEU, 268 SFEU a 272 SFEU.

Článek 2

Působnost tohoto jednacího řádu

Ustanovení tohoto jednacího řádu provádějí a podle potřeby doplňují příslušná ustanovení SEU, SFEU a SESAE, jakož i statut.

HLAVA I

ORGANIZACE TRIBUNÁLU

Kapitola 1

ČLENOVÉ TRIBUNÁLU

Článek 3

Funkce soudce a generálního advokáta

1. Každý člen Tribunálu zásadně vykonává funkci soudce.

2. Členové Tribunálu jsou dále uváděni jako „soudci“.

3. Každý soudce s výjimkou předsedy, místopředsedy a předsedů senátů Tribunálu, může za podmínek uvedených v článcích 30 a 31 vykonávat v určité věci funkci generálního advokáta.

4. Odkazy na generálního advokáta v tomto jednacím řádu se použijí pouze v případě, že byl některý soudce určen jako generální advokát.

Článek 4

Začátek funkčního období soudce

Funkční období soudce začíná dnem stanoveným ve jmenovacím aktu. Nestanoví-li tento akt počáteční den funkčního období, začíná toto období dnem jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

Článek 5

Složení přísahy

Před svým nástupem do funkce skládá soudce před Soudním dvorem tuto přísahu upravenou v článku 2 statutu:

„Přísahám, že budu svoji funkci vykonávat nestranně a podle svého nejlepšího svědomí; přísahám, že budu zachovávat tajnost porad.“

Článek 6

Slavnostní závazek

Neprodleně po složení přísahy podepíše soudce prohlášení, kterým slavnostně přijímá závazek upravený v čl. 4 třetím pododstavci statutu.

Článek 7

Zbavení funkce soudce

1. Má-li Soudní dvůr po konzultaci s Tribunálem podle článku 6 statutu rozhodnout, zda soudce již nesplňuje požadované podmínky nebo neplní povinnosti vyplývající z jeho funkce, vyzve předseda Tribunálu dotyčného soudce, aby se k tomu v nepřítomnosti vedoucího soudní kanceláře vyjádřil.

2. Stanovisko Tribunálu musí obsahovat odůvodnění.

3. Stanovisko konstatující, že soudce již nesplňuje požadované podmínky nebo neplní povinnosti vyplývající z jeho funkce, musí získat alespoň většinu hlasů všech soudců, z nichž se podle článku 48 statutu Tribunál skládá. V takovém případě je Soudnímu dvoru oznámeno rozložení hlasů.

4. Hlasování je tajné a probíhá v nepřítomnosti vedoucího soudní kanceláře; dotčený soudce se porady neúčastní.

Článek 8

Pořadí podle délky výkonu funkce

1. Délka výkonu funkce soudců se počítá od okamžiku jejich nástupu do funkce.

2. Při stejné délce výkonu funkce určuje pořadí věk.

3. Soudcům, kteří jsou opětovně jmenováni, se zachovává jejich předchozí pořadí.

Kapitola 2

PŘEDSEDA TRIBUNÁLU

Článek 9

Volba předsedy a místopředsedy Tribunálu

1. Neprodleně po částečné obměně uvedené v čl. 254 druhém pododstavci SFEU volí soudci ze svého středu předsedu Tribunálu na dobu tří let.

2. Uvolní-li se funkce předsedy Tribunálu před řádným uplynutím jeho funkčního období, zvolí Tribunál nástupce pro zbývající část tohoto funkčního období.

3. Volba uvedená v tomto článku se provádí tajným hlasováním. Zvolen je soudce, který získá hlasy více než poloviny soudců, z nichž se podle článku 48 statutu Tribunál skládá. Nezíská-li žádný soudce tuto většinu, konají se další kola volby až do jejího dosažení.

4. Soudci dále volí ze svého středu na dobu tří let místopředsedu Tribunálu postupem podle odstavce 3. Uvolní-li se jeho funkce před řádným uplynutím funkčního období, použije se odstavec 2.

5. Jména předsedy a místopředsedy Tribunálu zvolených v souladu s tímto článkem se zveřejňují v Úředním věstníku Evropské unie.

Článek 10

Pravomoci předsedy Tribunálu

1. Předseda Tribunálu zastupuje Tribunál.

2. Předseda Tribunálu řídí soudní činnost a obslužné útvary Tribunálu.

3. Předseda Tribunálu předsedá plenárnímu zasedání uvedenému v článku 42.

4. Předseda Tribunálu předsedá velkému senátu. V tom případě se použije článek 19.

5. Je-li předseda Tribunálu přidělen k senátu, předsedá tomuto senátu. V tom případě se použije článek 19.

6. Ve věcech dosud nepřidělených soudnímu kolegiu může předseda Tribunálu přijmout organizační procesní opatření stanovená v článku 89.

Článek 11

Pravomoci místopředsedy Tribunálu

1. Místopředseda Tribunálu je nápomocen předsedovi Tribunálu ve výkonu jeho funkce a zastupuje jej v případě překážky na jeho straně.

2. Místopředseda Tribunálu zastupuje předsedu Tribunálu na jeho žádost ve výkonu funkcí uvedených v čl. 10 odst. 1 a 2.

3. Tribunál rozhodnutím upřesní podmínky, za nichž místopředseda Tribunálu zastupuje předsedu Tribunálu ve výkonu jeho soudních funkcí. Toto rozhodnutí se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.

4. Je-li místopředseda Tribunálu přidělen k senátu, předsedá tomuto senátu s výhradou čl. 10 odst. 5. V tom případě se použije článek 19.

Článek 12

Překážka na straně předsedy a místopředsedy Tribunálu

V případě překážky současně na straně předsedy a místopředsedy Tribunálu zajišťuje výkon funkce předsedy jeden z předsedů senátů a v případě překážky také na jejich straně některý z ostatních soudců podle pořadí stanoveného v článku 8.

Kapitola 3

SENÁTY A SOUDNÍ KOLEGIA

Oddíl 1

Zřizování senátů a složení soudních kolegií

Článek 13

Zřizování senátů

1. Tribunál zřizuje senáty zasedající v kolegiích o třech a o pěti soudcích.

2. O přidělení soudců k senátům rozhodne Tribunál na návrh předsedy Tribunálu.

3. Rozhodnutí přijatá podle tohoto článku se zveřejňují v Úředním věstníku Evropské unie.

Článek 14

Příslušné soudní kolegium

1. Věci předložené Tribunálu projednávají a rozhodují senáty zasedající v kolegiích o třech nebo o pěti soudcích v souladu s článkem 13.

2. Věci mohou být projednávány a rozhodovány velkým senátem za podmínek stanovených v článku 28.

3. Věci mohou být projednávány a rozhodovány samosoudcem, jsou-li mu předány za podmínek stanovených v článku 29.

Článek 15

Složení velkého senátu

1. Velký senát se skládá z patnácti soudců.

2. Tribunál rozhodne o způsobu určování soudců, ze kterých se skládá velký senát. Toto rozhodnutí se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.

Článek 16

Vyloučení soudce

1. Jestliže má soudce v souladu s čl. 18 prvním a druhým pododstavcem statutu za to, že se nemůže účastnit rozhodování v určité věci, sdělí to předsedovi Tribunálu, který jej vyloučí.

2. Jestliže se předseda Tribunálu domnívá, že se některý soudce nemůže v souladu s čl. 18 prvním a druhým pododstavcem statutu účastnit rozhodování v určité věci, upozorní na to dotyčného soudce a před rozhodnutím vyslechne jeho vyjádření.

3. V případě obtíží při použití tohoto článku předloží předseda Tribunálu v souladu s čl. 18 třetím pododstavcem statutu otázky uvedené v odstavcích 1 a 2 plenárnímu zasedání. V tomto případě je hlasování tajné a probíhá v nepřítomnosti vedoucího soudní kanceláře; dotyčný soudce, jehož vyjádření bylo vyslechnuto, se porady neúčastní.

Článek 17

Překážka na straně člena soudního kolegia

1. Není-li ve velkém senátu v důsledku překážky na straně soudce nastalé před zahájením porady ve věci nebo před jednáním dosaženo počtu soudců stanoveného článkem 15, bude tento senát doplněn soudcem určeným předsedou Tribunálu tak, aby bylo dosaženo stanoveného počtu soudců.

2. Není-li v senátu zasedajícím v kolegiu o třech nebo o pěti soudcích v důsledku překážky na straně soudce nastalé před zahájením porady ve věci nebo před jednáním dosaženo stanoveného počtu soudců, určí předseda tohoto senátu jiného soudce z téhož senátu, který nahradí soudce, na jehož straně nastala překážka. Není-li možné nahradit soudce, na jehož straně nastala překážka, soudcem z téhož senátu, oznámí to předseda dotyčného senátu předsedovi Tribunálu, který podle kritérií stanovených rozhodnutím Tribunálu určí jiného soudce tak, aby bylo dosaženo stanoveného počtu soudců. Rozhodnutí upravující tato kritéria se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.

3. V případě překážky na straně soudce, kterému byla věc předána nebo přidělena jako samosoudci, určí předseda Tribunálu jiného soudce, který ho nahradí.

Oddíl 2

Předsedové senátů

Článek 18

Volba předsedů senátů

1. Soudci volí ze svého středu podle čl. 9 odst. 3 předsedy senátů zasedajících v kolegiích o třech a o pěti soudcích.

2. Předsedové senátů zasedajících v kolegiích o pěti soudcích jsou voleni na dobu tří let. Mohou být jednou znovuzvoleni.

3. Předsedové senátů zasedajících v kolegiích o třech soudcích jsou voleni na stanovené období.

4. Volba předsedů senátů zasedajících v kolegiích o pěti soudcích se koná neprodleně po volbě předsedy a místopředsedy Tribunálu upravené v článku 9.

5. Uvolní-li se funkce předsedy senátu před řádným uplynutím jeho funkčního období, je nástupce zvolen pro zbývající část tohoto funkčního období.

6. Jména předsedů senátů zvolených podle tohoto článku se zveřejňují v Úředním věstníku Evropské unie.

Článek 19

Pravomoci předsedy senátu

1. Předseda senátu vykonává pravomoci, které mu přiznává tento jednací řád, po vyslechnutí soudce zpravodaje.

2. Předseda senátu může jakékoli rozhodnutí spadající do jeho pravomocí přenechat senátu.

Článek 20

Překážka na straně předsedy senátu

Aniž jsou dotčena ustanovení čl. 10 odst. 5 a čl. 11 odst. 4, vykonává v případě překážky na straně předsedy senátu jeho funkci soudce tohoto soudního kolegia určený podle pořadí stanoveného v článku 8.

Oddíl 3

Porady

Článek 21

Postup při vedení porad

1. Porady Tribunálu jsou a zůstanou tajné.

2. Jestliže se konalo jednání, účastní se porady pouze soudci, kteří byli přítomni na tomto jednání.

3. Každý soudce, který se účastní porady, vyjádří svůj názor a důvody na jeho podporu.

4. Závěry, na nichž se většina soudců po závěrečné rozpravě shodla, jsou pro rozhodnutí Tribunálu určující. Soudci hlasují v opačném pořadí, než je pořadí stanovené v článku 8, s výjimkou soudce zpravodaje, který hlasuje jako první, a předsedy, který hlasuje jako poslední.

Článek 22

Počet soudců účastnících se porad

Je-li v důsledku překážky na straně některého ze soudců počet soudců sudý, neúčastní se porady soudce, který je ve smyslu článku 8 nejkratší dobu ve funkci, pokud ovšem není předsedou nebo soudcem zpravodajem. V posledně uvedeném případě se porady neúčastní soudce, který soudci zpravodaji v pořadí podle délky výkonu funkce bezprostředně předchází.

Článek 23

Podmínky usnášeníschopnosti velkého senátu

1. Rozhodnutí velkého senátu jsou platná, pouze pokud je přítomno jedenáct soudců.

2. Není-li v důsledku překážky na straně soudce tohoto počtu dosaženo, určí předseda Tribunálu jiného soudce tak, aby bylo počtu soudců potřebného pro usnášeníschopnost velkého senátu dosaženo.

3. Přestane-li být velký senát usnášeníschopný poté, co se již konalo jednání, nahradí se dotyčný soudce za podmínek uvedených v odstavci 2 a na žádost některého z hlavních účastníků řízení se nařídí nové jednání. Tribunál může nové jednání nařídit i bez návrhu. Nové jednání se musí konat, bylo-li provedeno dokazování podle čl. 91 písm. a) nebo d) nebo čl. 96 odst. 2. Není-li nařízeno nové jednání, čl. 21 odst. 2 se nepoužije.

Článek 24

Podmínky usnášeníschopnosti senátů zasedajících v kolegiích o třech nebo o pěti soudcích

1. Rozhodnutí senátů zasedajících v kolegiích o třech nebo o pěti soudcích jsou platná, pouze pokud jsou přítomni tři soudci.

2. Není-li v důsledku překážky tohoto počtu v některém ze senátů zasedajících v kolegiích o třech nebo o pěti soudcích dosaženo, určí předseda tohoto senátu jiného soudce z téhož senátu, který nahradí soudce, na jehož straně nastala překážka. Není-li možné nahradit soudce, na jehož straně nastala překážka, soudcem z téhož senátu, oznámí to předseda dotyčného senátu předsedovi Tribunálu, který podle kritérií stanovených rozhodnutím Tribunálu určí jiného soudce tak, aby bylo dosaženo počtu soudců potřebného pro usnášeníschopnost senátu. Rozhodnutí upravující tato kritéria se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.

3. Přestane-li být senát usnášeníschopný poté, co se již konalo jednání, nahradí se dotyčný soudce za podmínek uvedených v odstavci 2 a na žádost některého z hlavních účastníků řízení se nařídí nové jednání. Tribunál může nové jednání nařídit i bez návrhu. Nové jednání se musí konat, bylo-li provedeno dokazování podle čl. 91 písm. a) nebo d) nebo čl. 96 odst. 2. Nové jednání se musí konat, je-li nahrazen více než jeden ze soudců, kteří byli přítomni na původním jednání. Není-li nařízeno nové jednání, čl. 21 odst. 2 se nepoužije.

Kapitola 4

PŘIDĚLOVÁNÍ A NOVÉ PŘIDĚLOVÁNÍ VĚCÍ, URČOVÁNÍ SOUDCŮ ZPRAVODAJŮ A PŘEDÁVÁNÍ VĚCÍ SOUDNÍM KOLEGIÍM A SAMOSOUDCI

Článek 25

Kritéria přidělování

1. Tribunál stanoví kritéria, kterými se řídí přidělování věcí jednotlivým senátům. Tribunál může pověřit jeden nebo více senátů, aby rozhodovaly ve věcech v určitých oblastech.

2. Toto rozhodnutí se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.

Článek 26

Počáteční přidělení věci a určení soudce zpravodaje

1. Co možná nejdříve po podání návrhu na zahájení řízení přidělí předseda Tribunálu věc jednomu ze senátů v souladu s kritérii stanovenými Tribunálem podle článku 25.

2. V každé věci přidělené senátu navrhne předseda senátu předsedovi Tribunálu určení soudce zpravodaje. O návrhu rozhodne předseda Tribunálu.

3. Je-li v některém senátu zasedajícím v kolegiu o třech nebo o pěti soudcích počet soudců přidělených k uvedenému senátu vyšší než tři nebo pět, určí předseda senátu soudce, kteří se budou účastnit rozhodování v dané věci.

Článek 27

Určení nového soudce zpravodaje a nové přidělení věci

1. V případě překážky na straně soudce zpravodaje upozorní předseda příslušného soudního kolegia na tuto skutečnost předsedu Tribunálu, který určí nového soudce zpravodaje. Není-li nový soudce zpravodaj přidělen k senátu, jemuž byla věc původně přidělena, rozhodne ve věci senát, ve kterém zasedá nový soudce zpravodaj.

2. V případě, že spolu určité věci souvisejí svým předmětem, může předseda Tribunálu rozhodnutím s odůvodněním a po konzultaci s dotyčnými soudci zpravodaji věci nově přidělit tak, aby úkony ve všech dotčených věcech mohl činit týž soudce zpravodaj. Jestliže soudce zpravodaj, kterému byly věci nově přiděleny, nepatří k senátu, jemuž byly věci přiděleny původně, rozhodne ve věcech senát, ve kterém zasedá nový soudce zpravodaj.

3. V zájmu řádného výkonu spravedlnosti může předseda Tribunálu ve výjimečných případech a dříve, než je předložena předběžná zpráva podle článku 87, rozhodnutím s odůvodněním a po konzultaci s dotyčnými soudci určit jiného soudce zpravodaje. Není-li nový soudce zpravodaj přidělen k senátu, jemuž byla věc původně přidělena, rozhodne ve věci senát, ve kterém zasedá nový soudce zpravodaj.

4. Předseda Tribunálu nového soudce zpravodaje určí podle odstavců 1 až 3 poté, co si opatří vyjádření předsedů dotčených senátů.

5. V případě změn ve složení senátů na základě rozhodnutí Tribunálu o přidělení soudců k senátům rozhodne ve věci senát, ve kterém zasedá soudce zpravodaj po tomto rozhodnutí, pokud ve věci nebyla zahájena porada nebo ústní část řízení.

Článek 28

Předání věci k projednání a rozhodnutí senátu zasedajícímu v kolegiu o jiném počtu soudců

1. Je-li to odůvodněno právní obtížností nebo významem věci či zvláštními okolnostmi, může být věc předána k projednání a rozhodnutí velkému senátu nebo senátu zasedajícímu v kolegiu o jiném počtu soudců.

2. Senát, který věc projednává, nebo předseda Tribunálu může ve kterémkoli stadiu řízení bez návrhu nebo na návrh hlavního účastníka řízení navrhnout plenárnímu zasedání předání věci podle odstavce 1.

3. Rozhodnutí o předání věci senátu zasedajícímu v kolegiu o vyšším počtu soudců přijímá plenární zasedání.

4. Rozhodnutí o předání věci senátu zasedajícímu v kolegiu o nižším počtu soudců přijímá plenární zasedání po vyslechnutí hlavních účastníků řízení.

5. Požádá-li o to členský stát nebo orgán Unie, který je účastníkem řízení, rozhoduje ve věci senát zasedající v kolegiu o alespoň pěti soudcích.

Článek 29

Předání věci k projednání a rozhodnutí samosoudci

1. Níže uvedené věci přidělené senátu zasedajícímu v kolegiu o třech soudcích mohou být projednány a rozhodnuty soudcem zpravodajem jako samosoudcem, pokud jsou k takovému projednání vhodné vzhledem k neexistenci obtížných právních nebo skutkových otázek, omezenému významu věci a neexistenci jiných zvláštních okolností a pokud byly předány za podmínek stanovených v tomto článku:

a) věci uvedené níže v článku 171 tohoto jednacího řádu;

b) věci předložené na základě čl. 263 čtvrtého pododstavce SFEU, čl. 265 třetího pododstavce SFEU a článku 268 SFEU, jestliže se týkají pouze otázek, které jsou již objasněny ustálenou judikaturou, nebo pokud patří do skupiny věcí se stejným předmětem, z nichž již byla některá věc pravomocně rozhodnuta;

c) věci předložené na základě článku 272 SFEU.

2. Předání samosoudci je vyloučeno:

a) u žalob na neplatnost obecně závazného právního aktu nebo ve věcech, v nichž je výslovně vznesena námitka protiprávnosti obecně závazného právního aktu;

b) ve věcech týkajících se uplatnění: — pravidel hospodářské soutěže a pravidel o kontrole koncentrací, — pravidel týkajících se podpor poskytovaných státy, — pravidel týkajících se opatření na ochranu obchodu, — pravidel týkajících se společné organizace zemědělských trhů, s výjimkou věcí patřících do skupiny věcí se stejným předmětem, z nichž již byla některá věc pravomocně rozhodnuta.

3. Rozhodnutí o předání věci samosoudci přijímá po vyslechnutí hlavních účastníků řízení senát zasedající v kolegiu o třech soudcích, který věc projednává. Pokud členský stát nebo orgán Unie, který je účastníkem řízení, podá námitku proti projednávání věci samosoudcem, věc nadále projednává senát, ke kterému patří soudce zpravodaj.

4. Zjistí-li samosoudce, že podmínky pro předání věci již nejsou splněny, vrátí věc senátu.

Kapitola 5

URČOVÁNÍ GENERÁLNÍCH ADVOKÁTŮ

Článek 30

Případy určování generálního advokáta

Tribunálu může být nápomocen generální advokát, má-li Tribunál za to, že to vyžaduje právní obtížnost nebo skutková složitost věci.

Článek 31

Postup při určování generálního advokáta

1. Rozhodnutí přikročit k určení generálního advokáta pro určitou věc přijímá plenární zasedání na návrh senátu, kterému byla věc přidělena nebo předána.

2. Předseda Tribunálu určí soudce, který má v dané věci vykonávat funkci generálního advokáta.

3. Po určení generálního advokáta se před přijetím rozhodnutí uvedených v článcích 16, 28, 45, 68, 70, 83, 87, 90, 92, 98, 103, 105, 106, 113, 126 až 132, 144, 151, 165, 168, 169 a 207 až 209 vyslechne jeho vyjádření.

Kapitola 6

SOUDNÍ KANCELÁŘ

Oddíl 1

Vedoucí soudní kanceláře

Článek 32

Jmenování vedoucího soudní kanceláře

1. Tribunál jmenuje vedoucího soudní kanceláře.

2. Není-li místo vedoucího soudní kanceláře obsazeno, zveřejní se o tom oznámení v Úředním věstníku Evropské unie. Zájemci budou vyzváni, aby své žádosti uchazeče předložili ve lhůtě nejméně tří týdnů spolu s přesnými údaji o své státní příslušnosti, dosaženém vysokoškolském vzdělání, jazykových znalostech, současných i předchozích profesních činnostech, popřípadě o svých zkušenostech v oblasti soudní a mezinárodní.

3. Hlasování probíhá podle postupu stanoveného v čl. 9 odst. 3.

4. Vedoucí soudní kanceláře je jmenován na dobu šesti let. Může být jmenován opětovně. Tribunál může rozhodnout, že vedoucí soudní kanceláře bude opětovně jmenován mimo postup upravený v odstavci 2. V takovém případě se použije odstavec 3.

5. Vedoucí soudní kanceláře složí přísahu stanovenou v článku 5 a podepíše prohlášení stanovené v článku 6.

6. Vedoucí soudní kanceláře může být zbaven funkce pouze tehdy, přestane-li splňovat požadované podmínky nebo plnit povinnosti vyplývající z jeho funkce. Tribunál rozhodne v nepřítomnosti vedoucího soudní kanceláře poté, co mu poskytl možnost vyjádřit se.

7. Uvolní-li se funkce vedoucího soudní kanceláře před řádným uplynutím jeho funkčního období, jmenuje Tribunál nového vedoucího soudní kanceláře na dobu šesti let.

8. Jméno vedoucího soudní kanceláře zvoleného v souladu s tímto článkem se zveřejňuje v Úředním věstníku Evropské unie.

Článek 33

Náměstek vedoucího soudní kanceláře

Tribunál může s použitím postupu pro jmenování vedoucího soudní kanceláře jmenovat jednoho nebo více jeho náměstků, kteří jsou nápomocni vedoucímu soudní kanceláře a zastupují ho v případě překážky na jeho straně.

Článek 34

Překážka na straně vedoucího soudní kanceláře a na straně náměstka vedoucího soudní kanceláře

V případě překážky na straně vedoucího soudní kanceláře a popřípadě jeho náměstka určí předseda Tribunálu úředníky nebo zaměstnance, aby dočasně vykonávali činnost vedoucího soudní kanceláře.

Článek 35

Pravomoci vedoucího soudní kanceláře

1. Vedoucí soudní kanceláře je z úřední moci předsedy Tribunálu odpovědný za přijímání, předávání a úschovu všech písemností, jakož i za doručování stanovené tímto jednacím řádem.

2. Vedoucí soudní kanceláře je nápomocen členům Tribunálu při provádění veškerých úředních úkonů.

3. Vedoucí soudní kanceláře uchovává pečetě a je odpovědný za archiv. Dbá na zveřejňování publikací Tribunálu, zejména sbírky rozhodnutí, a na šíření dokumentů týkajících se Tribunálu na internetu.

4. Vedoucí soudní kanceláře je z úřední moci předsedy Tribunálu odpovědný za správu Tribunálu, jeho finanční řízení a účetnictví; pomáhají mu při tom obslužné útvary Soudního dvora Evropské unie.

5. Nestanoví-li tento jednací řád jinak, účastní se vedoucí soudní kanceláře všech zasedání Tribunálu.

Článek 36

Vedení rejstříku

1. Soudní kancelář vede v rámci odpovědnosti vedoucího soudní kanceláře rejstřík, do kterého se zapisují všechna podání v pořadí, v jakém došla.

2. Poznámku o zápisu do rejstříku vyznačí vedoucí soudní kanceláře na originálu podání nebo na jeho verzi, která je podle rozhodnutí přijatého na základě článku 74 považována za originál podání, a na žádost účastníků řízení i na kopiích, které mu k tomu účelu předložili.

3. Zápisy do rejstříku a poznámky uvedené v odstavci 2 se považují za veřejné listiny.

Článek 37

Nahlížení do rejstříku

Každý může nahlédnout do rejstříku v soudní kanceláři a po zaplacení poplatku podle sazebníku kanceláře, stanoveného Tribunálem na návrh vedoucího soudní kanceláře, z něj obdržet kopie nebo výpisy.

Článek 38

Přístup k soudnímu spisu

1. S výhradou ustanovení čl. 68 odst. 4, článků 103 až 105 a čl. 144 odst. 7 má každý účastník řízení přístup k soudnímu spisu ve věci a může po zaplacení poplatku podle sazebníku kanceláře uvedeného v článku 37 obdržet kopie podání, jakož i vyhotovení rozsudků a usnesení.

2. Žádná třetí osoba soukromého či veřejného práva nemá přístup k soudnímu spisu ve věci bez výslovného svolení uděleného předsedou Tribunálu po vyslechnutí účastníků řízení. Toto svolení může být v plném či částečném rozsahu uděleno pouze na základě písemné žádosti, kterou musí doprovázet podrobné odůvodnění oprávněného zájmu na přístupu k soudnímu spisu.

Oddíl 2

Obslužné útvary

Článek 39

Úředníci a ostatní zaměstnanci

1. Úředníci a ostatní zaměstnanci, kteří jsou přímo nápomocni předsedovi, soudcům a vedoucímu soudní kanceláře, jsou jmenováni v souladu s nařízením, kterým se stanoví služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců. Jsou odpovědní vedoucímu soudní kanceláře jednajícímu z úřední moci předsedy Tribunálu.

2. Skládají před předsedou Tribunálu za přítomnosti vedoucího soudní kanceláře jednu ze dvou následujících přísah:

„Přísahám, že funkce, které mi byly svěřeny Tribunálem, budu vykonávat čestně a podle svého nejlepšího svědomí a budu zachovávat povinnost mlčenlivosti.“

nebo

„Slavnostně slibuji, že funkce, které mi byly svěřeny Tribunálem, budu vykonávat čestně a podle svého nejlepšího svědomí a budu zachovávat povinnost mlčenlivosti.“

Kapitola 7

ČINNOST TRIBUNÁLU

Článek 40

Místo zasedání Tribunálu

Tribunál může konat jednotlivá zasedání jinde než v místě svého sídla.

Článek 41

Rozvrh práce Tribunálu

1. Soudní rok začíná 1. září kalendářního roku a končí 31. srpna následujícího roku.

2. Soudní prázdniny stanoví Tribunál.

3. Předseda Tribunálu a předsedové senátů mohou v naléhavém případě svolat soudce, a případně i generálního advokáta, i v průběhu soudních prázdnin.

4. Tribunál dodržuje úřední svátky místa, v němž sídlí.

5. Tribunál může v odůvodněných případech poskytnout kterémukoli soudci dovolenou.

6. Dny soudních prázdnin se každoročně zveřejňují v Úředním věstníku Evropské unie.

Článek 42

Plenární zasedání

1. Všichni soudci se s právem hlasovat účastní plenárního zasedání, na němž Tribunál přijímá rozhodnutí o správních záležitostech nebo rozhodnutí uvedená v článcích 7, 9, 11, 13, 15, 16, 18, 25, 28, 31 až 33, 41, 74 a 224 tohoto jednacího řádu, nestanoví-li tento jednací řád jinak. Přítomen je i vedoucí soudní kanceláře, nerozhodne-li Tribunál jinak.

2. Zjistí-li se po svolání plenárního zasedání, že nebylo dosaženo počtu soudců potřebného pro jeho usnášeníschopnost, uvedeného v čl. 17 čtvrtém pododstavci statutu, odročí předseda Tribunálu zasedání do doby, než je takového počtu dosaženo.

Článek 43

Sepisování protokolů

1. Zasedá-li Tribunál v přítomnosti vedoucího soudní kanceláře, sepíše vedoucí soudní kanceláře, je-li to třeba, protokol, který podepisují podle okolností předseda Tribunálu nebo předseda senátu a vedoucí soudní kanceláře.

2. Zasedá-li Tribunál v nepřítomnosti vedoucího soudní kanceláře, pověří Tribunál soudce na nejnižším místě pořadí podle článku 8, aby, je-li to třeba, sepsal protokol, který podepisují podle okolností předseda Tribunálu nebo předseda senátu a uvedený soudce.

HLAVA II

JAZYKOVÝ REžIM

Článek 44

Jednací jazyky

Jednacími jazyky jsou angličtina, bulharština, čeština, dánština, estonština, finština, francouzština, chorvatština, irština, italština, litevština, lotyština, maďarština, maltština, němčina, nizozemština, polština, portugalština, rumunština, řečtina, slovenština, slovinština, španělština a švédština.

Článek 45

Určení jednacího jazyka

1. V řízení o přímé žalobě ve smyslu článku 1 tohoto jednacího řádu volí jednací jazyk žalobce s výhradou následujících ustanovení:

a) směřuje-li žaloba proti členskému státu nebo fyzické či právnické osobě se státní příslušností některého členského státu, je jednacím jazykem úřední jazyk uvedeného státu; má-li takový stát více úředních jazyků, může žalobce zvolit ten z nich, jenž mu vyhovuje;

b) na základě společné žádosti hlavních účastníků řízení lze povolit, aby byl zcela nebo částečně používán některý jiný z jazyků uvedených v článku 44 tohoto jednacího řádu;

c) na žádost účastníka řízení a po vyslechnutí ostatních účastníků řízení lze odchylně od ustanovení písmene b) povolit, aby byl zcela nebo částečně používán jako jednací jazyk jiný z jazyků uvedených v článku 44 tohoto jednacího řádu; takovou žádost nemůže podat žádný orgán.

2. O výše uvedených žádostech rozhodne předseda; v případě, že chce žádosti vyhovět i bez souhlasu všech účastníků řízení, musí předat žádost k rozhodnutí Tribunálu.

3. Aniž jsou dotčena ustanovení odstavce 1 písm. b) a c),

a) v případě kasačního opravného prostředku proti rozhodnutím Soudu pro veřejnou službu podle článků 9 a 10 přílohy I statutu je jednacím jazykem jazyk, v němž bylo vydáno rozhodnutí Soudu pro veřejnou službu, proti němuž je kasační opravný prostředek podán;

b) v případě návrhu na opravu, návrhu na zjednání nápravy vydáním chybějícího rozhodnutí, odporu podaného proti rozsudku pro zmeškání, námitky třetí osoby, žádosti o výklad a návrhu na obnovu řízení či v případě návrhu ve sporu o přiznání náhrady nákladů řízení je jednacím jazykem jazyk, v němž bylo vydáno rozhodnutí, ke kterému se tyto návrhy vztahují.

4. Aniž jsou dotčena ustanovení odstavce 1 písm. b) a c), platí v řízeních o žalobách podaných proti rozhodnutím odvolacích senátů Úřadu uvedeného v článku 1 tohoto jednacího řádu a týkajících se používání předpisů o režimu duševního vlastnictví následující pravidla:

a) jednací jazyk volí žalobce, jestliže byl jediným účastníkem řízení před odvolacím senátem Úřadu;

b) jazyk, ve kterém byla podána žaloba, zvolený žalobcem z jazyků uvedených v článku 44 tohoto jednacího řádu, je jednacím jazykem, jestliže žádný další účastník řízení před odvolacím senátem Úřadu proti tomu nepodá námitku ve lhůtě určené pro tento účel vedoucím soudní kanceláře po podání žaloby;

c) v případě námitky proti jazyku, ve kterém byla podána žaloba, vznesené jiným účastníkem řízení před odvolacím senátem Úřadu než žalobcem, je jednacím jazykem jazyk rozhodnutí napadeného před Tribunálem; v takovém případě zajistí vedoucí soudní kanceláře překlad žaloby do jednacího jazyka.

Článek 46

Používání jednacího jazyka

1. Jednací jazyk se používá zejména ve spisech a řečech účastníků řízení, včetně všech přiložených podkladů, jakož i v protokolech a rozhodnutích Tribunálu.

2. Veškeré předložené nebo přiložené podklady, které jsou vyhotoveny v jiném jazyce, musí být opatřeny překladem do jednacího jazyka.

3. Jsou-li podklady obsáhlé, může se překlad omezit na výňatky. Předseda však může kdykoli z vlastního podnětu nebo na žádost účastníka řízení požadovat předložení rozsáhlejšího nebo úplného překladu.

4. Odchylně od předchozích ustanovení je členský stát oprávněn používat vlastní úřední jazyk, vstoupí-li jako vedlejší účastník do řízení před Tribunálem. Toto ustanovení se použije jak na písemnosti, tak na ústní projevy. Vedoucí soudní kanceláře zajistí v každém takovém případě překlad do jednacího jazyka.

5. Státům, které jsou stranami Dohody o EHP a nejsou členskými státy, jakož i Kontrolnímu úřadu ESVO lze povolit, aby používaly jeden z jazyků uvedených v článku 44, který je odlišný od jednacího jazyka, vstoupí-li jako vedlejší účastníci do řízení před Tribunálem. Toto ustanovení se použije jak na písemnosti, tak na ústní projevy. Vedoucí soudní kanceláře zajistí v každém takovém případě překlad do jednacího jazyka.

6. Prohlásí-li svědek nebo znalec, že není schopen se dostatečně vyjadřovat v jednom z jazyků uvedených v článku 44, předseda mu povolí, aby svůj projev přednesl v jiném jazyce. Vedoucí soudní kanceláře zajistí překlad do jednacího jazyka.

7. Předseda při vedení jednání, soudci a případně generální advokáti při kladení otázek a generální advokáti ve svých stanoviscích mohou používat jeden z jazyků uvedených v článku 44, který je odlišný od jednacího jazyka. Vedoucí soudní kanceláře zajistí překlad do jednacího jazyka.

Článek 47

Odpovědnost vedoucího soudní kanceláře v oblasti užívání jazyků

Vedoucí soudní kanceláře dbá na to, aby na žádost kteréhokoli soudce, generálního advokáta nebo účastníka řízení bylo vše, co bylo řečeno či napsáno v průběhu řízení před Tribunálem, přeloženo do jazyků, které si tito žadatelé zvolí z jazyků uvedených v článku 44.

Článek 48

Jazykový režim dokumentů zveřejňovaných Tribunálem

Dokumenty zveřejňované Tribunálem se vydávají v jazycích uvedených v článku 1 nařízení Rady č. 1.

Článek 49

Rozhodné znění dokumentů

Rozhodným zněním dokumentu je znění vyhotovené v jednacím jazyce nebo případně v jiném jazyce povoleném podle článků 45 a 46.

HLAVA III

PŘÍMÉ žALOBY

Článek 50

Oblast působnosti

Ustanovení této hlavy se použijí na přímé žaloby ve smyslu článku 1.

Kapitola 1

OBECNÁ USTANOVENÍ

Oddíl 1

Zastupování účastníků řízení

Článek 51

Povinné zastoupení

1. Účastníci řízení musí být zastoupeni zmocněncem nebo advokátem v souladu s článkem 19 statutu.

2. Advokát, který vystupuje jako zástupce nebo poradce účastníka řízení, je povinen v soudní kanceláři uložit potvrzení, že je oprávněn působit jako právní zástupce před soudem členského státu nebo jiného státu, který je stranou Dohody o EHP.

3. Advokát zastupující účastníka řízení, který je právnickou osobou soukromého práva, je povinen v soudní kanceláři uložit procesní plnou moc udělenou tímto účastníkem řízení.

4. Nejsou-li dokumenty uvedené v odstavci 2 a 3 předloženy, určí vedoucí soudní kanceláře dotyčnému účastníku řízení přiměřenou lhůtu k tomu, aby uvedené dokumenty předložil. Nedojde-li v určené lhůtě k předložení požadovaných dokumentů, rozhodne Tribunál, zda nedodržení této formální podmínky činí žalobu nepřípustnou nebo brání předložení spisu účastníka řízení.

Oddíl 2

Práva a povinnosti zástupců účastníků řízení

Článek 52

Výsady, imunity a výhody

1. Zmocněnci, poradci a advokáti, kteří vystupují před Tribunálem nebo před jiným soudním orgánem, na který se Tribunál obrátil s dožádáním, požívají imunity, pokud jde o jejich ústní a písemná vyjádření týkající se věci nebo účastníků řízení.

2. Zmocněnci, poradci a advokáti navíc požívají následujících výsad a výhod:

a) žádné písemnosti a dokumenty týkající se řízení nepodléhají prohlídce a nesmí být zabaveny; v případě pochybností mohou příslušníci celní správy nebo policie dotyčné písemnosti a dokumenty zapečetit a ty jsou poté neprodleně předány Tribunálu a za přítomnosti vedoucího soudní kanceláře a dotyčné osoby prověřeny;

b) zmocněnci, poradci a advokáti požívají svobody cestovat v míře nezbytné k plnění svých úkolů.

Článek 53

Postavení zástupců účastníků řízení

1. Oprávněné osoby mohou požívat výsad, imunit a výhod uvedených v článku 52 jen tehdy, prokážou-li své postavení:

a) v případě zmocněnců úředním dokladem vystaveným účastníkem, za kterého jednají, který neprodleně doručí kopii tohoto dokladu vedoucímu soudní kanceláře;

b) v případě advokátů potvrzením, že jsou oprávněni působit jako právní zástupci před soudem členského státu nebo jiného státu, který je stranou Dohody o EHP, a je-li účastníkem řízení, kterého zastupují, právnická osoba soukromého práva, procesní plnou mocí udělenou tímto účastníkem řízení;

c) v případě poradců procesní plnou mocí udělenou účastníkem řízení, kterému poskytují odbornou pomoc.

2. Podle potřeby jim vedoucí soudní kanceláře vydá průkaz. Platnost tohoto průkazu je omezena na určitou dobu. Ta může být prodloužena, nebo zkrácena podle délky řízení.

Článek 54

Zbavení imunity

1. Výsady, imunity a výhody uvedené v článku 52 se přiznávají výhradně v zájmu řádného průběhu řízení.

2. Tribunál může dotčenou osobu imunity zbavit, usoudí-li, že se tím nenaruší řádný průběh řízení.

Článek 55

Vyloučení z řízení

1. Má-li Tribunál za to, že se chování zmocněnce, poradce nebo advokáta ve vztahu k Tribunálu, předsedovi, soudci nebo vedoucímu soudní kanceláře neslučuje s důstojností Tribunálu nebo s požadavky řádného výkonu spravedlnosti, anebo že tento zmocněnec, poradce nebo advokát užívá práv spojených s jeho funkcí k jiným účelům, než pro které mu byla přiznána, vyrozumí o tom dotyčného. Tribunál o tom může informovat příslušné orgány, kterým dotyčný podléhá. Kopie dopisu zaslaného těmto orgánům se předá dotyčnému.

2. Ze stejných důvodů může Tribunál kdykoli po vyslechnutí dotyčného usnesením s odůvodněním rozhodnout o vyloučení zmocněnce, poradce nebo advokáta z řízení. Toto usnesení je ihned vykonatelné.

3. Jsou-li zmocněnec, poradce nebo advokát z řízení vyloučeni, řízení se přerušuje na dobu stanovenou předsedou k tomu, aby si dotyčný účastník řízení mohl zvolit jiného zmocněnce, poradce nebo advokáta.

4. Rozhodnutí přijaté na základě tohoto článku může být zrušeno.

Článek 56

Vysokoškolští učitelé

Ustanovení tohoto oddílu se použijí i na vysokoškolské učitele uvedené v čl. 19 sedmém pododstavci statutu.

Oddíl 3

Doručování

Článek 57

Způsoby doručování

1. Aniž je dotčen čl. 77 odst. 2 a čl. 80 odst. 1 tohoto jednacího řádu, zajišťuje doručování stanovené statutem a tímto jednacím řádem vedoucí soudní kanceláře způsobem uvedeným v odstavci 4 nebo telefaxem.

2. Pokud není možné z technických důvodů nebo s ohledem na povahu nebo rozsáhlost písemnosti doručovat způsoby uvedenými v odstavci 1, je písemnost doručena tak, že na adresu zástupce dotyčného účastníka řízení je kopie dotyčné písemnosti buď zaslána doporučeně s doručenkou, nebo osobně předána proti potvrzení o převzetí. Příjemce je o tom vyrozuměn způsobem uvedeným v odstavci 4 nebo telefaxem. Doporučená poštovní zásilka se pak považuje za doručenou příjemci desátý den po jejím podání na poště v místě sídla Tribunálu, ledaže doručenka osvědčuje, že zásilka byla přijata jiného dne, nebo ledaže příjemce uvědomí vedoucího soudní kanceláře ve lhůtě tří týdnů od vyrozumění způsobem uvedeným v odstavci 4 nebo telefaxem, že mu doručovaná zásilka nedošla.

3. Kopie písemností určených k doručení podle odstavce 2 jsou vyhotovovány a ověřovány vedoucím soudní kanceláře vyjma případů, kdy tyto kopie předložili sami účastníci řízení v souladu s čl. 73 odst. 2 tohoto jednacího řádu.

4. Tribunál může rozhodnutím stanovit podmínky, za nichž lze procesní písemnosti doručovat elektronicky. Toto rozhodnutí se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.

Oddíl 4

Lhůty

Článek 58

Počítání lhůt

1. Procesní lhůty uvedené ve Smlouvách, ve statutu i v tomto jednacím řádu se počítají takto:

a) je-li lhůta vyjádřená ve dnech, týdnech, měsících nebo letech počítána od okamžiku, kdy nastala určitá skutečnost nebo byl učiněn určitý úkon, nezapočítá se do běhu lhůty den, v němž ke skutečnosti nebo úkonu došlo;

b) lhůta vyjádřená v týdnech, měsících nebo letech končí uplynutím dne, který se v posledním týdnu, měsíci nebo roce svým označením nebo číslem shoduje se dnem, kdy nastala skutečnost nebo byl učiněn úkon, od nichž se lhůta počítá; není-li v případě lhůty vyjádřené v měsících nebo letech v posledním měsíci den, který je pro uplynutí lhůty rozhodný, končí lhůta uplynutím posledního dne uvedeného měsíce;

c) je-li lhůta vyjádřena v měsících a ve dnech, počítají se nejprve celé měsíce a poté dny;

d) lhůty zahrnují soboty, neděle a úřední svátky;

e) lhůty nepřestávají běžet po dobu soudních prázdnin.

2. Připadne-li konec lhůty na sobotu, neděli nebo úřední svátek, končí lhůta uplynutím nejblíže následujícího pracovního dne.

3. Na Tribunál se vztahuje seznam úředních svátků sestavený Soudním dvorem a zveřejněný v Úředním věstníku Evropské unie.

Článek 59

Žaloba proti aktu orgánu zveřejněnému v Úředním věstníku Evropské unie

Jestliže lhůta pro podání žaloby proti aktu některého orgánu začíná běžet od zveřejnění tohoto aktu v Úředním věstníku Evropské unie, počítá se tato lhůta ve smyslu čl. 58 odst. 1 písm. a) od konce čtrnáctého dne po tomto zveřejnění.

Článek 60

Prodloužení procesních lhůt z důvodu vzdálenosti

Procesní lhůty se prodlužují o jednotnou lhůtu deseti dnů z důvodu vzdálenosti.

Článek 61

Určení a prodloužení lhůt

1. Lhůty určené na základě tohoto jednacího řádu může prodloužit ten, kdo je určil.

2. Předseda může udělit vedoucímu soudní kanceláře podpisové právo pro určování některých lhůt, které mu přísluší na základě tohoto jednacího řádu určit, nebo pro jejich prodloužení.

Článek 62

Podání předložená opožděně

Podání předložené soudní kanceláři po uplynutí lhůty určené předsedou nebo vedoucím soudní kanceláře podle tohoto jednacího řádu lze přijmout jen na základě rozhodnutí předsedy.

Oddíl 5

Průběh řízení a projednávání věcí

Článek 63

Průběh řízení

Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení statutu nebo tohoto jednacího řádu, zahrnuje řízení před Tribunálem písemnou a ústní část.

Článek 64

Kontradiktornost řízení

S výhradou ustanovení čl. 68 odst. 4, článku 104, čl. 105 odst. 8 a čl. 144 odst. 7 Tribunál přihlédne pouze k těm podáním a podkladům, s nimiž měli zástupci účastníků řízení možnost se seznámit a k nimž se mohli vyjádřit.

Článek 65

Doručování podání a rozhodnutí přijatých v průběhu řízení

1. S výhradou ustanovení čl. 68 odst. 4, článků 103 až 105 a čl. 144 odst. 7 se podání a podklady založené do soudního spisu ve věci doručují účastníkům řízení.

2. Vedoucí soudní kanceláře zajistí, aby se účastníci řízení seznámili s rozhodnutími přijatými v průběhu řízení a založenými do soudního spisu ve věci.

Článek 66

Anonymita a odstranění některých údajů ve vztahu k veřejnosti

Tribunál může na odůvodněnou žádost účastníka řízení předloženou samostatným podáním nebo i bez návrhu odstranit z dokumentů souvisejících s věcí, k nimž má veřejnost přístup, jméno (název) účastníka řízení ve sporu nebo jména (názvy) jiných osob zmíněných v rámci řízení, nebo také určité údaje, existují-li oprávněné důvody k tomu, aby totožnost určité osoby nebo obsah těchto údajů zůstaly důvěrnými.

Článek 67

Pořadí projednávání věcí

1. Tribunál projedná věci, jež mu napadly, v pořadí, v němž jsou připraveny pro rozhodování.

2. Předseda může s ohledem na zvláštní okolnosti rozhodnout o přednostním projednání věci.

Článek 68

Spojení věcí

1. Má-li několik věcí tentýž předmět, mohou být kdykoli z důvodu své vzájemné souvislosti bez návrhu nebo na návrh hlavního účastníka řízení spojeny pro účely písemné části řízení, ústní části řízení, nebo rozhodnutí, jímž se končí řízení, anebo některých či všech těchto fází řízení.

2. O spojení věcí rozhodne předseda. Jestliže se hlavní účastníci řízení k otázce případného spojení věcí ještě nevyjádřili, rozhodne předseda teprve poté, co jim určí lhůtu k vyjádření.

3. Spojené věci mohou být vyloučeny k samostatnému řízení za podmínek stanovených v odstavci 2.

4. Všichni účastníci řízení ve spojených věcech mohou nahlížet v soudní kanceláři do soudních spisů věcí, kterých se spojení týká. Předseda však může na žádost účastníka řízení usnesením vyloučit z práva nahlížet důvěrné údaje obsažené v soudním spise ve věci.

5. Aniž je dotčen odstavec 4, doručí se procesní písemnosti založené do soudních spisů věcí, kterých se spojení týká, účastníkům řízení ve spojených věcech, pokud o to zástupci těchto účastníků řízení požádají a pokud souhlasili se způsobem doručování uvedeným v čl. 57 odst. 4.

Článek 69

Případy přerušení řízení

Aniž je dotčen článek 163 tohoto jednacího řádu, může být probíhající řízení přerušeno:

a) v případech uvedených v čl. 54 třetím pododstavci statutu;

b) pokud je k Soudnímu dvoru podán kasační opravný prostředek proti rozhodnutí Tribunálu ve věci samé o části předmětu sporu, proti rozhodnutí o námitce nebo překážce v průběhu řízení týkající se nedostatku pravomoci, nepříslušnosti nebo nepřípustnosti, anebo proti rozhodnutí, kterým se zamítá vedlejší účastenství;

c) na základě návrhu jednoho hlavního účastníka řízení se souhlasem druhého hlavního účastníka řízení;

d) v jiných zvláštních případech, pokud to vyžaduje řádný výkon spravedlnosti.

Článek 70

Rozhodnutí o přerušení řízení a rozhodnutí o pokračování v řízení

1. Rozhodnutí o přerušení řízení přijímá předseda. Jestliže se hlavní účastníci řízení k otázce případného přerušení řízení ještě nevyjádřili, rozhodne předseda teprve poté, co jim určí lhůtu k vyjádření.

2. Rozhodnutí o pokračování v řízení před uplynutím doby přerušení nebo rozhodnutí uvedené v čl. 71 odst. 3 se přijímá postupem stanoveným v odstavci 1.

Článek 71

Doba a účinky přerušení řízení

1. Účinky přerušení řízení nastanou dnem označeným v rozhodnutí o přerušení řízení, a není-li takový den označen, dnem tohoto rozhodnutí.

2. V době přerušení řízení se přerušují všechny procesní lhůty s výjimkou lhůty stanovené v čl. 143 odst. 1 pro podání návrhu na vstup vedlejšího účastníka do řízení.

3. Není-li v rozhodnutí o přerušení řízení určen konec přerušení, je přerušení ukončeno dnem označeným v rozhodnutí o pokračování v řízení, a není-li takový den označen, dnem tohoto rozhodnutí.

4. Ode dne pokračování v řízení, které bylo přerušeno, se přerušené procesní lhůty nahradí novými lhůtami, které začínají běžet dnem, kdy je v tomto řízení pokračováno.

Kapitola 2

PODÁNÍ

Článek 72

Společná pravidla pro předkládání podání

1. Podání se předkládá soudní kanceláři buď v listinné podobě, po případném doručení kopie originálu tohoto podání telefaxem v souladu s čl. 73 odst. 3 tohoto jednacího řádu, nebo způsobem uvedeným v rozhodnutí Tribunálu přijatém podle článku 74 tohoto jednacího řádu.

2. Každé podání musí být datováno. Pro počítání procesních lhůt jsou rozhodné pouze den a hodina uložení originálu v soudní kanceláři určené podle časového pásma, ve kterém se nachází Lucemburské velkovévodství.

3. Ke každému podání musí být přiloženy podklady, na něž se účastník řízení odvolává, včetně jejich seznamu.

4. Jsou-li z důvodu obsáhlosti některého podkladu přiloženy k podání pouze výňatky z něj, uloží se celý tento podklad anebo jeho úplná kopie v soudní kanceláři.

5. Orgány musí předložit ve lhůtách určených předsedou překlad každého podání do ostatních jazyků uvedených v článku 1 nařízení Rady č. 1.

Článek 73

Předkládání podání v listinné podobě soudní kanceláři

1. Originál každého podání v listinné podobě musí být vlastnoručně podepsán zmocněncem nebo advokátem účastníka řízení.

2. Tento originál a všechny přílohy v něm uvedené se předkládají společně se třemi kopiemi pro Tribunál a s kopií pro každého z účastníků řízení. Kopie osvědčuje účastník řízení, který je předkládá.

3. Odchylně od čl. 72 odst. 2 věty druhé jsou den a hodina, kdy je úplná kopie podepsaného originálu podání, včetně seznamu podkladů uvedeného v čl. 72 odst. 3, doručena do soudní kanceláře telefaxem, rozhodné pro účely zachování procesních lhůt, a to za podmínky, že podepsaný originál podání, spolu s přílohami a kopiemi uvedenými v odstavci 2, je doručen do soudní kanceláře do deseti dnů poté. Článek 60 se na tuto desetidenní lhůtu nepoužije.

Článek 74

Předkládání podání elektronicky

Tribunál může rozhodnutím stanovit podmínky, za nichž je podání zaslané soudní kanceláři elektronicky považováno za originál tohoto podání. Toto rozhodnutí se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.

Článek 75

Délka spisů účastníků řízení

1. Tribunál v souladu s článkem 224 stanoví maximální délku spisů účastníků řízení předkládaných v rámci této hlavy.

2. Překročení maximální délky spisů účastníků řízení může povolit předseda pouze v případech zvláště složitých z právního nebo skutkového hlediska.

Kapitola 3

PÍSEMNÁ ČÁST ŘÍZENÍ

Článek 76

Obsah žaloby

Žaloba uvedená v článku 21 statutu musí obsahovat:

a) jméno (název) a bydliště (sídlo) žalobce;

b) postavení a adresu žalobcova zástupce;

c) označení hlavního účastníka řízení, proti němuž žaloba směřuje;

d) předmět sporu, dovolávané žalobní důvody a argumenty, jakož i stručný popis uvedených žalobních důvodů;

e) návrhové žádání žalobce;

f) popřípadě důkazy a důkazní návrhy.

Článek 77

Informace pro účely doručování

1. Pro účely řízení se v žalobě uvede, zda žalobcův zástupce souhlasí s tím, aby mu bylo doručováno způsobem uvedeným v čl. 57 odst. 4 nebo telefaxem.

2. Pokud žaloba nesplňuje podmínky uvedené v odstavci 1, jsou do doby, než je uvedená vada odstraněna, všechny písemnosti doručované pro účely řízení dotyčnému účastníku zasílány doporučenou poštovní zásilkou adresovanou zástupci uvedeného účastníka řízení. Za řádné doručení se považuje podání doporučené zásilky na poště v místě sídla Tribunálu.

Článek 78

Přílohy k žalobě

1. K žalobě se případně přikládají písemnosti uvedené v čl. 21 druhém pododstavci statutu.

2. K žalobám podávaným podle rozhodčí doložky, která je součástí veřejnoprávní nebo soukromoprávní smlouvy uzavřené Unií nebo jejím jménem v souladu s článkem 272 SFEU, musí být přiloženo jedno vyhotovení smlouvy, která tuto doložku obsahuje.

3. Je-li žalobce právnickou osobou soukromého práva, přikládá k žalobě důkaz z poslední doby o své právní existenci (výpis z obchodního rejstříku, výpis z rejstříku sdružení či jiný úřední doklad).

4. K žalobě se přikládají dokumenty uvedené v čl. 51 odst. 2 a 3 tohoto jednacího řádu.

5. Nesplňuje-li žaloba podmínky stanovené v odstavcích 1 až 4, určí vedoucí soudní kanceláře žalobci přiměřenou lhůtu k předložení výše uvedených písemností. Nedojde-li v určené lhůtě k odstranění této vady, rozhodne Tribunál, zda nedodržení těchto formálních podmínek činí žalobu nepřípustnou.

Článek 79

Sdělení v Úředním věstníku Evropské unie

Oznámení o každém návrhu na zahájení řízení se zveřejňuje v Úředním věstníku Evropské unie s uvedením data jeho podání, jména (názvu) hlavních účastníků řízení, návrhového žádání a důvodů a hlavních argumentů na jeho podporu.

Článek 80

Doručení žaloby

1. Žaloba se žalovanému doručuje zasláním ověřené kopie žaloby doporučeně s doručenkou nebo osobním předáním této kopie proti potvrzení o převzetí. Dal-li žalovaný předem souhlas k tomu, aby mu byly žaloby zasílány způsobem uvedeným v čl. 57 odst. 4 nebo telefaxem, může být žaloba zaslána tímto způsobem.

2. V případech uvedených v čl. 78 odst. 5 se doručení provede, jakmile jsou odstraněny vady nebo jakmile Tribunál uzná přípustnost žaloby s ohledem na podmínky stanovené v uvedeném článku.

Článek 81

Žalobní odpověď

1. Ve lhůtě dvou měsíců od doručení žaloby podá žalovaný žalobní odpověď. Žalobní odpověď musí obsahovat:

a) jméno (název) a bydliště (sídlo) žalovaného;

b) postavení a adresu zástupce žalovaného;

c) dovolávané důvody a argumenty;

d) návrhové žádání žalovaného;

e) popřípadě důkazy a důkazní návrhy.

2. Na žalobní odpověď se použije článek 77 a čl. 78 odst. 3 až 5.

3. Za výjimečných okolností může předseda k odůvodněné žádosti žalovaného lhůtu stanovenou v odstavci 1 prodloužit.

Článek 82

Předávání dokumentů

Nejsou-li Evropský parlament, Rada nebo Evropská komise účastníky řízení, předá jim Tribunál kopie žaloby a žalobní odpovědi s výjimkou jejich příloh, aby měly možnost posoudit, zda je ve smyslu článku 277 SFEU namítána nepoužitelnost některého z jejich právních aktů.

Článek 83

Replika a duplika

1. Žaloba a žalobní odpověď mohou být doplněny replikou žalobce a duplikou žalovaného, ledaže Tribunál rozhodne, že druhá výměna spisů účastníků řízení není nezbytná, protože obsah soudního spisu ve věci je dostatečně úplný.

2. Rozhodne-li Tribunál, že druhá výměna spisů účastníků řízení není nezbytná, může přesto hlavním účastníkům řízení na základě odůvodněné žádosti žalobce podané ve lhůtě dvou týdnů od doručení uvedeného rozhodnutí doplnění soudního spisu ve věci povolit.

3. Předseda určí lhůty, v nichž mají být tato podání předložena. Může upřesnit aspekty, kterých by se měla tato replika či duplika týkat.

Kapitola 4

DŮVODY, DŮKAZY A ÚPRAVA ŽALOBY

Článek 84

Nové důvody

1. Nové důvody nelze předkládat v průběhu řízení, ledaže by se zakládaly na právních a skutkových okolnostech, které vyšly najevo v průběhu řízení.

2. Jsou-li k tomu dány podmínky, jsou nové důvody předloženy při druhé výměně spisů účastníků řízení, přičemž se za takové označí. Jsou-li právní a skutkové okolnosti odůvodňující předložení nových důvodů známy po druhé výměně spisů účastníků řízení nebo po rozhodnutí, že se taková výměna spisů nepovoluje, předloží dotyčný hlavní účastník řízení nové důvody, jakmile se o těchto okolnostech dozvěděl.

3. Aniž je dotčeno rozhodnutí Tribunálu, které má být vydáno o přípustnosti nových důvodů, poskytne předseda ostatním účastníkům řízení příležitost vyjádřit se k takovým důvodům.

Článek 85

Důkazy a důkazní návrhy

1. Důkazy a důkazní návrhy se předkládají v rámci první výměny spisů účastníků řízení.

2. Hlavní účastníci řízení mohou v replice a v duplice předložit nebo navrhnout na podporu své argumentace další důkazy za podmínky, že je toto prodlení odůvodněné.

3. Hlavní účastníci řízení mohou výjimečně předložit nebo navrhnout další důkazy před ukončením ústní části řízení nebo před rozhodnutím Tribunálu, že rozhodne bez konání ústní části řízení, za podmínky, že je toto prodlení odůvodněné.

4. Aniž je dotčeno rozhodnutí Tribunálu, které má být vydáno o přípustnosti důkazů předložených či navržených na základě odstavců 2 a 3, poskytne předseda ostatním účastníkům řízení příležitost vyjádřit se k nim.

Článek 86

Úprava žaloby

1. Je-li akt, jehož zrušení je navrhováno, nahrazen nebo změněn jiným aktem se stejným předmětem, může žalobce před ukončením ústní části řízení nebo před rozhodnutím Tribunálu, že rozhodne bez konání ústní části řízení, žalobu upravit tak, že tuto novou skutečnost zohlední.

2. Úprava žaloby musí být provedena samostatným podáním a ve lhůtě stanovené v čl. 263 šestém pododstavci SFEU, v níž lze navrhnout zrušení aktu, který je důvodem úpravy žaloby.

3. Návrh na úpravu žaloby musí obsahovat:

a) upravené návrhové žádání;

b) v případě potřeby upravené žalobní důvody a argumenty;

c) v případě potřeby důkazy a důkazní návrhy související s úpravou návrhového žádání.

4. K návrhu na úpravu žaloby se přiloží akt, který je důvodem úpravy žaloby. Není-li tento akt předložen, určí vedoucí soudní kanceláře žalobci přiměřenou lhůtu k jeho předložení. Nedojde-li v určené lhůtě k odstranění této vady, rozhodne Tribunál, zda nedodržení tohoto požadavku činí návrh na úpravu žaloby nepřípustným.

5. Aniž je dotčeno rozhodnutí Tribunálu, které má být vydáno o přípustnosti návrhu na úpravu žaloby, určí předseda žalovanému lhůtu, aby se k návrhu na úpravu žaloby vyjádřil.

6. Předseda případně určí vedlejším účastníkům lhůtu k doplnění jejich spisů s ohledem na návrh na úpravu žaloby a na vyjádření k němu. Za tím účelem se tato podání doručují současně vedlejším účastníkům.

Kapitola 5

PŘEDBĚŽNÁ ZPRÁVA

Článek 87

Předběžná zpráva

1. Jakmile byla ukončena písemná část řízení, stanoví předseda den, ke kterému soudce zpravodaj předloží Tribunálu předběžnou zprávu.

2. Předběžná zpráva zahrnuje analýzu rozhodných skutkových a právních otázek, které žaloba nastoluje, návrhy, zda je třeba provést organizační procesní opatření nebo dokazování, zda se má konat ústní část řízení a zda je případně třeba věc předat velkému senátu nebo senátu zasedajícímu v kolegiu o jiném počtu soudců, popřípadě samosoudci.

3. Tribunál rozhodne o návrzích soudce zpravodaje a případně o zahájení ústní části řízení.

Kapitola 6

ORGANIZAČNÍ PROCESNÍ OPATŘENÍ A PROVÁDĚNÍ DŮKAZŮ

Článek 88

Obecná ustanovení

1. Organizační procesní opatření mohou být přijata nebo změněna a dokazování může být nařízeno nebo změněno v každém stadiu řízení bez návrhu nebo na návrh některého z hlavních účastníků řízení.

2. Návrh uvedený v odstavci 1 musí přesně uvést, čeho se mají navrhovaná opatření nebo navrhované dokazování týkat a z jakých důvodů mají být provedena. Je-li tento návrh učiněn po první výměně spisů účastníků řízení, musí účastník řízení, který jej podává, uvést důvody, proč jej nemohl podat dříve.

3. Předseda poskytne ostatním účastníkům řízení příležitost vyjádřit se k návrhu na organizační procesní opatření nebo na provedení důkazů.

Oddíl 1

Organizační procesní opatření

Článek 89

Účel a předmět

1. Účelem organizačních procesních opatření je zajistit za nejlepších možných podmínek přípravu věcí pro rozhodování, průběh řízení a řešení sporů.

2. Účelem organizačních procesních opatření je zejména:

a) zajistit řádný průběh písemné a ústní části řízení a usnadnit provádění důkazů;

b) určit body, ke kterým musí účastníci řízení doplnit své argumenty nebo které vyžadují dokazování;

c) upřesnit dosah návrhových žádání účastníků řízení, jejich důvodů a argumentů a vyjasnit otázky, jež jsou mezi nimi sporné;

d) usnadnit smírné řešení sporu.

3. Organizační procesní opatření mohou spočívat zejména:

a) v kladení otázek účastníkům řízení;

b) ve výzvě účastníkům řízení, aby se písemně nebo ústně vyjádřili k určitým aspektům sporu;

c) ve vyžádání údajů od účastníků řízení nebo od třetích osob uvedených v čl. 24 druhém pododstavci statutu;

d) ve vyžádání jakýchkoli podkladů týkajících se dané věci od účastníků řízení;

e) v předvolání účastníků řízení ke schůzkám.

4. Je-li nařízeno jednání, Tribunál pokud možno vyzve účastníky řízení, aby se při své řeči soustředili na jednu či více určených otázek.

Článek 90

Řízení

1. O organizačních procesních opatřeních rozhoduje Tribunál.

2. Pokud Tribunál rozhodne o přijetí organizačních procesních opatření a pokud k nim nepřikročí sám, pověří jejich provedením soudce zpravodaje.

Oddíl 2

Provádění důkazů

Článek 91

Předmět

Aniž jsou dotčena ustanovení článků 24 a 25 statutu, lze dokazování provést:

a) předvoláním účastníků řízení;

b) vyžádáním údajů nebo jakýchkoli podkladů týkajících se dané věci od účastníka řízení;

c) v řízení týkajícím se legality postupu orgánu, jímž byl odepřen přístup k dokumentům, vyžádáním těchto dokumentů;

d) výslechem svědků;

e) znaleckým posudkem;

f) ohledáním místa nebo předmětu.

Článek 92

Řízení

1. Tribunál určí usnesením dokazované skutečnosti a vhodné důkazní prostředky.

2. Dříve, než Tribunál rozhodne o provedení důkazů podle čl. 91 písm. d) až f), vyslechne účastníky řízení.

3. Provedení důkazu podle čl. 91 písm. b) lze nařídit pouze tehdy, pokud účastník řízení, vůči němuž se dokazování nařizuje, nevyhověl organizačnímu procesnímu opatření, které bylo dříve za tím účelem přijato, nebo pokud to výslovně navrhne a odůvodní potřebu jeho nařízení formou usnesení o provedení důkazů. V usnesení o provedení důkazů lze určit, že do údajů a podkladů, které Tribunál na základě tohoto usnesení shromáždil, mohou zástupci účastníků řízení nahlédnout pouze v soudní kanceláři bez možnosti pořizovat kopie.

4. Pokud Tribunál nařídí dokazování a pokud k němu nepřikročí sám, pověří jeho provedením soudce zpravodaje.

5. Generální advokát se účastní provádění důkazů.

6. Účastníci řízení mohou být přítomni provádění důkazů.

7. Mohou být předkládány protidůkazy a lze rozšířit původní důkazní návrhy.

Článek 93

Předvolávání svědků

1. Svědci, jejichž výslech je uznán za nezbytný, jsou předvoláni usnesením podle čl. 92 odst. 1, které obsahuje:

a) jméno, postavení a bydliště svědků;

b) den a místo výslechu;

c) označení dokazovaných skutečností a svědků, kteří mají být ke každé z těchto skutečností vyslechnuti.

2. Svědci jsou předvoláni Tribunálem, případně po složení peněžité jistoty uvedené v čl. 100 odst. 1.

Článek 94

Výslech svědků

1. Předseda poučí svědka po ověření jeho totožnosti o tom, že bude muset potvrdit pravdivost své výpovědi způsobem, který stanoví odstavec 5 a článek 97.

2. Tribunál svědka vyslechne poté, co k tomu předvolal účastníky řízení. Po ukončení výpovědi může předseda na návrh účastníků řízení nebo bez návrhu klást svědkovi otázky.

3. Tutéž možnost mají ostatní soudci a generální advokát.

4. Zástupci účastníků řízení mohou svědkům klást otázky s přivolením předsedy.

5. S výhradou ustanovení článku 97 složí svědek po ukončení své výpovědi tuto přísahu:

„Přísahám, že jsem vypověděl pravdu, celou pravdu a nic než pravdu.“

6. Tribunál může po vyslechnutí hlavních účastníků řízení od přísahy svědka upustit.

Článek 95

Povinnosti svědků

1. Řádně předvolaní svědci jsou povinni vyhovět předvolání a dostavit se k výslechu.

2. Nedostaví-li se řádně předvolaný svědek bez řádného důvodu k Tribunálu, může mu Tribunál uložit peněžitou sankci až do výše 5 000 eur a nařídit nové předvolání svědka na jeho vlastní náklady.

3. Stejná sankce může být uložena svědkovi, který bez řádného důvodu odmítne vypovídat nebo složit přísahu.

Článek 96

Znalecký posudek

1. Usnesení, kterým je znalec ustanoven, vymezí jeho úkol a určí lhůtu k odevzdání posudku.

2. Tribunál může nařídit výslech znalce poté, co znalec odevzdal posudek a ten byl doručen účastníkům řízení, a poté, co k jeho výslechu předvolal účastníky řízení. Předseda může znalci klást otázky na žádost kteréhokoli z účastníků řízení nebo i bez návrhu.

3. Tutéž možnost mají ostatní soudci a generální advokát.

4. Zástupci účastníků řízení mohou klást znalci otázky s přivolením předsedy.

5. S výhradou ustanovení článku 97 složí znalec po odevzdání posudku tuto přísahu:

„Přísahám, že jsem svůj úkol splnil podle svého nejlepšího svědomí a zcela nestranně.“

6. Tribunál může po vyslechnutí hlavních účastníků řízení od přísahy znalce upustit.

Článek 97

Přísaha svědka a znalce

1. Předseda vyzve osoby, jimž je uloženo složit před Tribunálem přísahu jako svědci nebo znalci, aby vypovídaly pravdivě nebo aby svůj úkol plnily podle svého nejlepšího svědomí a zcela nestranně, a poučí je o trestních následcích stanovených vnitrostátními právními předpisy jejich domovského státu pro případ porušení této povinnosti.

2. Svědci a znalci skládají přísahu buď v souladu s čl. 94 odst. 5 a čl. 96 odst. 5, nebo způsobem stanoveným vnitrostátními právními předpisy jejich domovského státu.

Článek 98

Porušení přísahy svědky nebo znalci

1. Pokud svědek nebo znalec pod přísahou vypovídal nepravdivě, může Tribunál rozhodnout, že to oznámí příslušnému orgánu uvedenému v doplňkovém řádu k jednacímu řádu Soudního dvora toho členského státu, jehož soudy jsou příslušné k trestnímu stíhání.

2. Předání rozhodnutí přijatého Tribunálem zajistí vedoucí soudní kanceláře. V rozhodnutí se uvedou skutečnosti a okolnosti, na nichž se uvedené oznámení zakládá.

Článek 99

Námitka proti svědkovi nebo znalci

1. Vznese-li některý účastník řízení vůči svědkovi nebo znalci námitku z důvodů jeho nezpůsobilosti, nevěrohodnosti či z kteréhokoli jiného důvodu nebo odmítnou-li svědek či znalec vypovídat nebo složit přísahu, rozhodne o tom Tribunál.

2. Námitka vůči svědkovi nebo znalci musí být vznesena ve lhůtě dvou týdnů poté, co bylo doručeno usnesení o předvolání svědka nebo o ustanovení znalce, prohlášením, které uvádí důvody vznesení námitky a důkazní návrhy.

Článek 100

Svědečné a znalečné

1. Nařídí-li Tribunál výslech svědka nebo vypracování znaleckého posudku, může požadovat, aby hlavní účastníci řízení nebo některý z nich složili peněžitou jistotu k pokrytí svědečného nebo znalečného.

2. Svědci a znalci mají právo na náhradu výdajů za cestu a pobyt. Pokladna Tribunálu jim může na tyto výdaje poskytnout zálohu.

3. Svědci mají dále právo na náhradu ušlého výdělku a znalci na odměnu za svou práci. Pokladna Tribunálu vyplácí svědkům a znalcům tyto částky poté, co splnili své povinnosti.

Článek 101

Dožádání

1. Tribunál může na návrh hlavních účastníků řízení nebo bez návrhu dožádat o provedení výslechu svědků nebo znalců.

2. Dožádání se vydává ve formě usnesení. Toto usnesení obsahuje jméno, postavení a bydliště svědka nebo znalce, stanoví skutečnosti, k nimž budou svědci nebo znalci vyslechnuti, a uvádí účastníky řízení, jejich zástupce, jejich adresy a stručný popis předmětu řízení.

3. Vedoucí soudní kanceláře zašle usnesení příslušnému orgánu uvedenému v doplňkovém řádu k jednacímu řádu Soudního dvora toho členského státu, na jehož území má být svědek nebo znalec vyslechnut. K tomuto usnesení popřípadě přiloží překlad do úředního jazyka nebo úředních jazyků členského státu, kterému je určeno.

4. Orgán uvedený v odstavci 3 předá usnesení soudnímu orgánu, který je příslušný podle právních předpisů jeho státu.

5. Příslušný soudní orgán vyřídí dožádání v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy. Po vyřízení dožádání předá příslušný soudní orgán orgánu uvedenému v odstavci 3 usnesení o dožádání, písemnosti o jeho vyřízení a výkaz nákladů. Tyto dokumenty se zasílají vedoucímu soudní kanceláře.

6. Vedoucí soudní kanceláře zajistí překlad písemností do jednacího jazyka.

7. Tribunál nese náklady na dožádání s výhradou uložení jejich případné náhrady hlavním účastníkům řízení.

Článek 102

Protokol z jednání k provedení důkazů

1. Vedoucí soudní kanceláře pořizuje o každém jednání k provedení důkazů protokol. Tento protokol podepisují předseda a vedoucí soudní kanceláře. Protokol je veřejnou listinou.

2. Jde-li o protokol z jednání k provedení výslechu svědků nebo znalců, podepíše ho předseda nebo soudce zpravodaj pověřený výslechem a rovněž vedoucí soudní kanceláře. Dříve než ho podepíšou, musí být svědkovi nebo znalci dána možnost, aby obsah protokolu ověřil a podepsal jej.

3. Protokol se doručuje účastníkům řízení.

Oddíl 3

Nakládání s důvěrnými údaji, podklady a dokumenty předloženými v rámci provádění důkazů

Článek 103

Nakládání s důvěrnými údaji a podklady

1. Má-li Tribunál na základě právních a skutkových okolností, kterých se dovolává některý z hlavních účastníků řízení, posoudit, zda jsou určité údaje nebo podklady, které mu byly předloženy v návaznosti na nařízení dokazování podle čl. 91 písm. b) a které mohou být významné pro rozhodnutí sporu, důvěrné ve vztahu k druhému hlavnímu účastníkovi řízení, tyto údaje či podklady se tomuto druhému účastníkovi řízení ve stadiu tohoto posuzování neposkytnou.

2. Dospěje-li Tribunál při posuzování podle odstavce 1 k závěru, že určité údaje či podklady, které mu byly předloženy, jsou významné pro rozhodnutí sporu a jsou ve vztahu ke druhému hlavnímu účastníkovi řízení důvěrné, poměří jejich důvěrnost s požadavky souvisejícími s právem na účinnou soudní ochranu, zejména s požadavkem na dodržování zásady kontradiktornosti.

3. Po poměření podle odstavce 2 může Tribunál rozhodnout, že s důvěrnými údaji či podklady seznámí druhého hlavního účastníka řízení, přičemž jejich zpřístupnění případně podmíní přijetím zvláštních závazků, anebo že tyto údaje či podklady neposkytne, přičemž usnesením s odůvodněním upřesní postup, který tomuto druhému hlavnímu účastníkovi řízení umožní vyjádřit se v nejširším možném rozsahu, zejména tím, že nařídí předložení nedůvěrného znění údajů či podkladů nebo jejich nedůvěrného shrnutí zachycujících podstatu jejich obsahu.

4. Procesní úprava obsažená v tomto článku se nepoužije na případy uvedené v článku 105.

Článek 104

Dokumenty, k nimž orgán odepřel přístup

Pokud byl v řízení týkajícím se legality postupu orgánu, jímž byl odepřen přístup k určitému dokumentu, předložen tento dokument Tribunálu v návaznosti na nařízení dokazování podle čl. 91 písm. c), uvedený dokument se ostatním účastníkům řízení neposkytne.

Kapitola 7

ÚDAJE ČI PODKLADY TÝKAJÍCÍ SE BEZPEČNOSTI NEBO ZAHRANIČNÍ POLITIKY UNIE NEBO JEDNOHO ČI VÍCE JEJÍCH ČLENSKÝCH STÁTŮ

Článek 105

Nakládání s údaji či podklady týkajícími se bezpečnosti nebo zahraniční politiky Unie nebo jednoho či více jejích členských států

1. Pokud některý z hlavních účastníků řízení v rozporu se zásadou kontradiktornosti zakotvenou v článku 64, z něhož vyplývá, že mezi účastníky řízení se v plném rozsahu poskytují všechny údaje a podklady, hodlá své nároky založit na některých údajích nebo podkladech, jejichž poskytnutí by dle jeho tvrzení narušilo bezpečnost nebo zahraniční politiku Unie nebo jednoho či více jejích členských států, předloží tyto údaje nebo podklady samostatným podáním. Spolu s jejich předložením podá žádost o důvěrné nakládání s těmito údaji či podklady s uvedením naléhavých důvodů, které výlučně v rozsahu, v jakém to situace vyžaduje, odůvodňují zachování jejich důvěrnosti a brání jejich poskytnutí druhému hlavnímu účastníkovi řízení. Žádost o důvěrné nakládání se také předkládá samostatným podáním a neobsahuje žádnou důvěrnou informaci. Byly-li údaje či podklady, u nichž je žádáno o důvěrné nakládání, předány hlavnímu účastníkovi řízení jedním nebo více členskými státy, mohou naléhavé důvody pro důvěrné nakládání, které předkládá hlavní účastník řízení, zahrnovat naléhavé důvody poskytnuté dotyčným členským státem nebo dotyčnými členskými státy.

2. Předložení údajů nebo podkladů, jejichž důvěrná povaha je založena na důvodech uvedených v odstavci 1, může být Tribunálem vyžádáno v rámci dokazování. V případě odmítnutí to Tribunál vezme na vědomí. Odchylně od ustanovení článku 103 je procesní úprava použitelná na tyto údaje nebo podklady předložené v návaznosti na nařízení dokazování stanovena tímto článkem.

3. Ve stadiu posuzování, zda jsou údaje nebo podklady, které jeden z hlavních účastníků řízení předložil v souladu s odstavcem 1 nebo 2, významné pro rozhodnutí sporu a zda jsou důvěrné ve vztahu ke druhému hlavnímu účastníkovi řízení, se tyto údaje či podklady druhému hlavnímu účastníkovi řízení neposkytnou.

4. Rozhodne-li Tribunál po posouzení podle odstavce 3, že údaje či podklady, které mu byly předloženy, jsou významné pro rozhodnutí sporu a nejsou důvěrné pro účely řízení před Tribunálem, požádá dotyčného účastníka řízení o svolení s poskytnutím těchto údajů či podkladů druhému hlavnímu účastníkovi řízení. Pokud účastník řízení vysloví ve lhůtě určené předsedou nesouhlas s poskytnutím těchto údajů či podkladů nebo pokud se v této lhůtě nevyjádří, nepřihlédne se k nim pro účely rozhodnutí věci a vydají se mu zpět.

5. Rozhodne-li Tribunál po posouzení podle odstavce 3, že některé údaje či podklady, které mu byly předloženy, jsou významné pro rozhodnutí sporu a jsou ve vztahu k druhému hlavnímu účastníkovi řízení důvěrné, neposkytne je tomuto hlavnímu účastníkovi řízení. Tribunál následně poměří požadavky související s právem na účinnou soudní ochranu, zejména požadavek na dodržení zásady kontradiktornosti, s požadavky vyplývajícími z bezpečnosti nebo zahraniční politiky Unie nebo jednoho či více jejích členských států.

6. Po poměření podle odstavce 5 přijme Tribunál usnesení s odůvodněním, ve kterém upřesní postup umožňující sladit požadavky uvedené v tomtéž odstavci, například že dotyčný účastník řízení předloží nedůvěrné znění údajů nebo podkladů nebo jejich nedůvěrné shrnutí zachycující podstatu jejich obsahu a umožňující druhému hlavnímu účastníkovi řízení vyjádřit se v nejširším možném rozsahu, a to za účelem jejich následného poskytnutí druhému hlavnímu účastníkovi řízení.

7. Údaje či podklady, které jsou ve vztahu k druhému hlavnímu účastníkovi řízení důvěrné, může hlavní účastník řízení, který je předložil v souladu s odstavcem 1 nebo 2, zcela nebo zčásti stáhnout ve lhůtě dvou týdnů od doručení rozhodnutí přijatého na základě odstavce 5. Ke staženým údajům či podkladům se pro účely rozhodnutí věci nepřihlédne a vydají se zpět dotyčnému hlavnímu účastníkovi řízení.

8. Má-li Tribunál za to, že pro rozhodnutí sporu jsou nezbytné údaje nebo podklady, které z důvodu jejich důvěrné povahy nebyly poskytnuty druhému hlavnímu účastníkovi řízení postupem uvedeným v odstavci 6, může odchylně od článku 64 a jen v nezbytně nutném rozsahu založit na takových údajích nebo podkladech své rozhodnutí. Při posuzování těchto údajů nebo podkladů přihlíží Tribunál ke skutečnosti, že se k nim některý z hlavních účastníků řízení nemohl vyjádřit.

9. Tribunál dbá na to, aby důvěrné informace obsažené v údajích či podkladech, které byly předloženy některým z hlavních účastníků řízení v souladu s odstavcem 1 nebo 2 a nebyly poskytnuty druhému hlavnímu účastníkovi řízení, nebyly zpřístupněny ani v usnesení vydaném na základě odstavce 6 ani v rozhodnutí, kterým se končí řízení.

10. Údaje nebo podklady uvedené v odstavci 5 se vydají zpět dotyčnému účastníkovi řízení, jakmile je vydáno rozhodnutí, kterým se končí řízení před Tribunálem.

11. Tribunál určí rozhodnutím bezpečnostní pravidla na ochranu údajů či podkladů předkládaných dle okolností podle odstavce 1 nebo podle odstavce 2. Toto rozhodnutí se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.

Kapitola 8

ÚSTNÍ ČÁST ŘÍZENÍ

Článek 106

Ústní část řízení

1. Ústní část řízení před Tribunálem zahrnuje jednání, které se koná bez návrhu, nebo na žádost některého z hlavních účastníků řízení.

2. V žádosti některého z hlavních účastníků řízení o konání jednání musí být uvedeny důvody, proč si přeje být vyslechnut. Žádost musí být podána ve lhůtě tří týdnů od okamžiku, kdy bylo účastníkům řízení doručeno sdělení o ukončení písemné části řízení. Předseda může tuto lhůtu prodloužit.

3. Není-li podána žádost uvedená v odstavci 2, může Tribunál, má-li věc za dostatečně objasněnou na základě podkladů obsažených v soudním spise ve věci, rozhodnout, že o žalobě bude rozhodováno bez konání ústní části řízení. V tom případě může nicméně o zahájení ústní části řízení rozhodnout později.

Článek 107

Datum jednání

1. Pokud Tribunál rozhodne o zahájení ústní části řízení, stanoví předseda datum jednání.

2. Za výjimečných okolností může předseda bez návrhu nebo na odůvodněnou žádost některého z hlavních účastníků řízení jednání odročit.

Článek 108

Nepřítomnost účastníků řízení na jednání

1. Oznámí-li účastník řízení Tribunálu, že se nedostaví na jednání, nebo konstatuje-li Tribunál na jednání neodůvodněnou nepřítomnost účastníka řízení, který byl řádně předvolán, koná se jednání v nepřítomnosti dotyčného účastníka řízení.

2. Sdělí-li hlavní účastníci řízení Tribunálu, že se nedostaví na jednání, rozhodne předseda, zda může být ústní část řízení ukončena.

Článek 109

Jednání s vyloučením veřejnosti

1. Po vyslechnutí účastníků řízení může Tribunál v souladu s článkem 31 statutu rozhodnout, že se jednání bude konat s vyloučením veřejnosti.

2. Žádost o konání jednání s vyloučením veřejnosti podaná účastníkem řízení musí být odůvodněna a musí v ní být uvedeno, zda se týká celého jednání, nebo jeho části.

3. Jestliže bylo ve věci jednáno s vyloučením veřejnosti, obsah jednání se nezveřejňuje.

Článek 110

Průběh jednání

1. Jednání zahajuje a řídí předseda, který odpovídá za pořádek při jednání.

2. Účastníci řízení mohou před Tribunálem vystupovat pouze prostřednictvím svého zástupce.

3. Členové soudního kolegia i generální advokát mohou v průběhu jednání klást otázky zástupcům účastníků řízení.

Článek 111

Ukončení ústní části řízení

Pokud není ve věci určen generální advokát, prohlásí předseda na konci jednání ústní část řízení za skončenou.

Článek 112

Přednesení a předložení stanoviska generálního advokáta

1. Byl-li ve věci určen generální advokát a předkládá-li své stanovisko písemně, předloží ho soudní kanceláři, která ho sdělí účastníkům řízení.

2. Po přednesení nebo předložení stanoviska generálního advokáta prohlásí předseda ústní část řízení za skončenou.

Článek 113

Znovuotevření ústní části řízení

1. Tribunál nařídí znovuotevření ústní části řízení, jsou-li splněny podmínky stanovené v čl. 23 odst. 3 nebo čl. 24 odst. 3.

2. Tribunál může nařídit znovuotevření ústní části řízení:

a) má-li za to, že věc není dostatečně objasněna;

b) má-li být věc rozhodnuta na základě argumentu, který nebyl mezi účastníky řízení projednán;

c) požádá-li o to některý z hlavních účastníků řízení na základě skutečností, které mohou mít rozhodující vliv na rozhodnutí Tribunálu a které nemohl uplatnit před ukončením ústní části řízení.

Článek 114

Protokol z jednání

1. Vedoucí soudní kanceláře pořizuje o každém jednání protokol. Tento protokol podepisují předseda a vedoucí soudní kanceláře. Protokol je veřejnou listinou.

2. Protokol se doručuje účastníkům řízení.

Článek 115

Záznam jednání

Na základě řádně odůvodněné žádosti může předseda Tribunálu povolit účastníkovi řízení, který se účastnil písemné nebo ústní části řízení, aby si v prostorách Tribunálu poslechl zvukový záznam jednání v jazyce používaném řečníky během tohoto jednání.

Kapitola 9

ROZSUDKY A USNESENÍ

Článek 116

Datum vyhlášení rozsudku

Datum vyhlášení rozsudku se oznamuje účastníkům řízení.

Článek 117

Obsah rozsudku

Rozsudek obsahuje:

a) údaj o tom, že byl vydán Tribunálem;

b) označení soudního kolegia;

c) datum vyhlášení;

d) jména předsedy a soudců zúčastněných na poradě s uvedením soudce zpravodaje;

e) jméno generálního advokáta, je-li určen;

f) jméno vedoucího soudní kanceláře;

g) označení účastníků řízení;

h) jména jejich zástupců;

i) návrhové žádání účastníků řízení;

j) případně datum jednání;

k) je-li to namístě, údaj o vyslechnutí generálního advokáta, a případně datum jeho stanoviska;

l) stručný popis skutkového stavu;

m) odůvodnění;

n) výrok včetně rozhodnutí o nákladech řízení.

Článek 118

Vyhlášení a doručení rozsudku

1. Rozsudek se vyhlašuje na veřejném zasedání.

2. Písemné vyhotovení rozsudku podepsané předsedou, soudci zúčastněnými na poradě a vedoucím soudní kanceláře se opatřuje pečetí a ukládá se v soudní kanceláři. Jeho kopie se doručuje všem účastníkům řízení.

Článek 119

Obsah usnesení

Každé usnesení, proti kterému lze na základě článku 56 nebo 57 statutu podat kasační opravný prostředek, obsahuje:

a) údaj o tom, že bylo vydáno podle okolností Tribunálem, předsedou nebo soudcem příslušným pro rozhodování o předběžných opatřeních;

b) případně označení soudního kolegia;

c) datum vydání usnesení;

d) právní základ usnesení;

e) jméno předsedy, a případně soudců zúčastněných na poradě s uvedením soudce zpravodaje;

f) jméno generálního advokáta, je-li určen;

g) jméno vedoucího soudní kanceláře;

h) označení účastníků řízení;

i) jména jejich zástupců;

j) návrhové žádání účastníků řízení;

k) je-li to namístě, údaj o vyslechnutí generálního advokáta;

l) stručný popis skutkového stavu;

m) odůvodnění;

n) výrok, včetně případného rozhodnutí o nákladech řízení.

Článek 120

Podpis a doručení usnesení

Písemné vyhotovení každého usnesení podepsané předsedou a vedoucím soudní kanceláře se opatřuje pečetí a ukládá se v soudní kanceláři. Jeho kopie se doručuje všem účastníkům řízení, a případně Soudnímu dvoru nebo Soudu pro veřejnou službu.

Článek 121

Právní moc rozsudků a usnesení

1. S výhradou ustanovení článku 60 statutu nabývá rozsudek právní moci dnem vyhlášení.

2. S výhradou ustanovení článku 60 statutu nabývá usnesení právní moci dnem doručení.

Článek 122

Zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie

Oznámení o datu a výroku rozsudků a usnesení Tribunálu, jimiž se končí řízení, kromě rozhodnutí vydaných před doručením žaloby žalovanému, se zveřejňuje v Úředním věstníku Evropské unie.

Kapitola 10

ROZSUDEK PRO ZMEŠKÁNÍ

Článek 123

Rozsudek pro zmeškání

1. Konstatuje-li Tribunál, že žalovaný, proti němuž byla řádně vznesena žaloba, nepředložil žalobní odpověď ve formě a lhůtě stanovených v článku 81 tohoto jednacího řádu, čímž není dotčeno použití ustanovení čl.