1)

Části II až V se nahrazují tímto: „ČÁST II Minimální požadavky na jakost podle části I Pšenice tvrdá Pšenice obecná Ječmen Kukuřice Čirok A. Maximální obsah vlhkosti 14,5 % 14,5 % 14,5 % 13,5 % 13,5 % B. Maximální procentní podíl látek jiných než základních zrn nezhoršené kvality 12 % 12 % 12 % 12 % 12 % 1. Zlomky zrn 6 % 5 % 5 % 5 % 5 % 2. Zrnové příměsi 8,5 % 7 % 12 % 5 % 5 % 2.1 Příměsi jiné než skvrnitá zrna 5 % 7 % 12 % 5 % 5 % a) scvrklá zrna X X X N.A. N.A. b) zrna jiných obilovin 3 % X 5 % X X c) zrna poškozená škůdci X X X X X d) zrna, jejichž klíček má změněnou barvu X X N.A. N.A. N.A. e) tepelně poškozená zrna 0,50 % 0,50 % 3 % 0,50 % 0,50 % 2.2 Zrna skvrnitá 3,5 % N.A. N.A. N.A. N.A. 3. Porostlá zrna 4 % 4 % 6 % 6 % 6 % 4. Nečistoty: 4,5 % (1) 3 % 3 % 3 % 3 % z toho: a) cizí semena: — škodlivá 0,10 % 0,10 % 0,10 % 0,10 % 0,10 % — ostatní X X X X X b) vadná zrna: — zrna tepelně poškozená zapařením či příliš prudkým sušením 0,05 % 0,05 % X X X — zrna napadená fusariózou 1,5 % X X X X — ostatní X X X X X c) cizí látky X X X X X d) plevy (u kukuřice: úlomky kukuřičných klasů) X X X X X e) námel 0,05 % 0,05 % N.A. N.A. N.A. f) zrna napadená snětí X X N.A. N.A. N.A. g) nečistoty živočišného původu X X X X X C. Maximální procentní podíl zrn, která jsou zcela nebo zčásti bez sklovitého vzhledu 27 % N.A. N.A. N.A. N.A. D. Maximální obsah taninu (2) N.A. N.A. N.A. N.A. 1 % E. Minimální objemová hmotnost (kg/hl) 78 73 62 N.A. N.A. F. Minimální obsah bílkovin (2) 11,5 % 10,5 % N.A. N.A. N.A. G. Minimální číslo poklesu (Hagbergovo pádové číslo) (sekundy) 220 220 N.A. N.A. N.A. H. Minimální sedimentační index – Zelenyho test (ml) N.A. 22 N.A. N.A. N.A. „X“ požadovaný rozbor bez zvláštního limitu, ale jehož hodnota se zohlední pro maximální limity stanovené v bodech 2 a 4 tabulky. „N.A.“ – není aplikováno, rozbor není požadován. Látky jiné než základní zrna nezhoršené kvality jsou definovány v části III této přílohy. Zrna základních obilovin a zrna jiných obilovin, která jsou vadná nebo napadená snětí, se klasifikují jako „nečistoty“ i v případě, že mají vady, které patří do jiných kategorií. ČÁST III 1. DEFINICE LÁTEK JINÝCH NEŽ ZÁKLADNÍCH ZRN NEZHORŠENÉ KVALITY 1.1 Zlomky zrn U pšenice tvrdé, pšenice obecné a ječmene je definice „zlomků zrn“ uvedena v normě EN 15587. U kukuřice se „zlomky zrn“ rozumí části zrn nebo celá zrna, která propadnou sítem s kruhovými otvory o průměru 4,5 mm. U čiroku se „zlomky zrn“ rozumí části zrn nebo celá zrna, která propadnou sítem s kruhovými otvory o průměru 1,8 mm. 1.2 Zrnové příměsi a) Scvrklá zrna U pšenice tvrdé, pšenice obecné a ječmene je definice „scvrklých zrn“ uvedena v normě EN 15587. Nicméně u ječmene z Estonska, Lotyšska, Finska a Švédska se „scvrklými zrny“ rozumí zrna o objemové hmotnosti nejméně 64 kilogramů na hektolitr nabízená nebo předaná k intervenci v uvedených členských státech, která poté, co se ze vzorku odstraní všechny ostatní látky uvedené v této příloze, propadnou síty s otvory o rozměru 2,0 mm. Scvrklá zrna se nevztahují na kukuřici ani na čirok. b) Zrna jiných obilovin U pšenice tvrdé, pšenice obecné a ječmene je definice „zrn jiných obilovin“ uvedena v normě EN 15587. U kukuřice a čiroku se zrny jiných obilovin rozumí všechna zrna pěstovaných obilovin, která nepatří k druhu obilovin odebraného vzorku. c) Zrna poškozená škůdci U pšenice tvrdé, pšenice obecné a ječmene je definice „zrn poškozených škůdci“ uvedena v normě EN 15587. U kukuřice a čiroku jsou zrna poškozená škůdci všechna zrna, která jsou viditelně poškozená v důsledku napadení hmyzem, hlodavci, roztoči nebo jinými škůdci zrn. d) Zrna, jejichž klíček má změněnou barvu U pšenice tvrdé a pšenice obecné je definice uvedena v normě EN 15587. Zrna, jejichž klíček má změněnou barvu, se nevztahují na ječmen, kukuřici ani čirok. e) Tepelně poškozená zrna U pšenice tvrdé, pšenice obecné a ječmene je definice „tepelně poškozených zrn“ uvedena v normě EN 15587. U kukuřice a čiroku se tepelně poškozenými zrny rozumí taková zrna, která vykazují vnější znaky pražení, ale nejsou vadná. f) Zrna skvrnitá U pšenice tvrdé je definice uvedena v normě EN 15587. Zrna skvrnitá se nevztahují na pšenici obecnou, ječmen, kukuřici ani čirok. 1.3 Porostlá zrna U pšenice tvrdé, pšenice obecné a ječmene je definice „porostlých zrn“ uvedena v normě EN 15587. U kukuřice a čiroku se porostlými zrny rozumí zrna, jejichž kořínek nebo klíček jsou jasně viditelné pouhým okem. Při hodnocení obsahu porostlých zrn je však třeba vzít v úvahu celkový vzhled obilovin v daném vzorku. Porostlá zrna jsou pouze zrna, jejichž klíček prodělal jasně viditelné změny, na základě kterých lze porostlá zrna snadno odlišit od zrn normálních. 1.4 Nečistoty a) Cizí semena U pšenice tvrdé, pšenice obecné a ječmene je definice „cizích semen“ uvedena v normě EN 15587. U kukuřice a čiroku se „cizími semeny“ rozumí semena rostlin, pěstovaných či nikoliv, jiných než obilovin. Tato cizí semena zahrnují semena, která nelze zužitkovat, semena, která lze použít jako krmivo, ale která nejsou obilovinami, a škodlivá semena. Škodlivými semeny se rozumí semena, která jsou jedovatá pro lidi a zvířata, semena, která brání nebo komplikují čištění a mletí obilovin, a semena, která mění jakost produktů z obilovin. b) Vadná zrna U pšenice tvrdé, pšenice obecné a ječmene je definice „vadných zrn“ uvedena v normě EN 15587. U kukuřice a čiroku se „vadnými zrny“ rozumí zrna, která nelze využít jako krmiva, a to kvůli hnilobě, napadení plísněmi (včetně fusariózy) nebo bakteriemi nebo kvůli jiným příčinám. Mezi vadná zrna patří rovněž zrna tepelně poškozená zapařením či příliš prudkým sušením. Tato tepelně poškozená zrna jsou zcela vyvinutá zrna, jejichž osemení je zbarveno do šedohněda až černa a jádro je po proříznutí žlutošedé až hnědočerné. U pšenice tvrdé, pšenice obecné a ječmene je v normě EN 15587 do definice vadných zrn zahrnuta definice zrn napadených fusariózou. c) Cizí látky U pšenice tvrdé, pšenice obecné a ječmene je definice „cizích látek“ uvedena v normě EN 15587. U kukuřice a čiroku se za cizí látky považují všechny látky vzorku, které propadnou sítem o velikosti otvorů 1 mm, s výjimkou živého či mrtvého hmyzu. d) Plevy (u kukuřice: úlomky kukuřičných klasů) e) Námel f) Zrna napadená snětí U pšenice tvrdé a pšenice obecné je definice uvedena v normě EN 15587. Zrna napadená snětí se nevztahují na ječmen, kukuřici ani čirok. g) Nečistoty živočišného původu 1.5 Živí škůdci 1.6 Zrna bez sklovitého vzhledu Zrna pšenice tvrdé bez sklovitého vzhledu jsou zrna, jejichž jádro nelze považovat za zcela sklovité. Zrna bez sklovitého vzhledu jsou rovněž definována v normě EN 15585. 2. ZVLÁŠTNÍ FAKTORY, KTERÉ SE ZOHLEDNÍ PŘI DEFINOVÁNÍ PŘÍMĚSÍ A NEČISTOT U JEDNOTLIVÝCH DRUHŮ OBILOVIN 2.1 Pšenice tvrdá Zrnovými příměsmi se rozumí scvrklá zrna, zrna jiných obilovin, zrna poškozená škůdci, zrna, jejichž klíček má změněnou barvu, zrna skvrnitá a tepelně poškozená zrna. Nečistotami se rozumí cizí semena, vadná zrna (včetně zrn napadených fusariózou), cizí látky, plevy, námel, zrna napadená snětí a nečistoty živočišného původu. 2.2 Pšenice obecná Zrnovými příměsmi se rozumí scvrklá zrna, zrna jiných obilovin, zrna poškozená škůdci, zrna, jejichž klíček má změněnou barvu (pouze pokud je podíl vyšší než 8 %), a tepelně poškozená zrna. Nečistotami se rozumí cizí semena, vadná zrna (včetně zrn napadených fusariózou), cizí látky, plevy, námel, zrna napadená snětí a nečistoty živočišného původu. 2.3 Ječmen Zrnovými příměsmi se rozumí scvrklá zrna, zrna jiných obilovin, zrna poškozená škůdci a tepelně poškozená zrna. Nečistotami se rozumí cizí semena, vadná zrna (včetně zrn napadených fusariózou), cizí látky, plevy a nečistoty živočišného původu. 2.4 Kukuřice Zrnovými příměsmi se rozumí zrna jiných obilovin, zrna poškozená škůdci a tepelně poškozená zrna. Nečistotami se rozumí cizí semena, vadná zrna (včetně zrn napadených fusariózou), cizí látky, úlomky kukuřičných klasů a nečistoty živočišného původu. 2.5 Čirok Zrnovými příměsmi se rozumí zrna jiných obilovin, zrna poškozená škůdci a tepelně poškozená zrna. Nečistotami se rozumí cizí semena, vadná zrna (včetně zrn napadených fusariózou), cizí látky, plevy a nečistoty živočišného původu. ČÁST IV Metody použité pro stanovení jakosti obilovin nabízených nebo předaných k intervenci Pro stanovení jakosti obilovin nabízených nebo předaných k intervenci se podle článku 7 použijí tyto metody: a) standardní metoda pro určení látek jiných než základních zrn nezhoršené kvality, kterou tvoří: — norma EN 15587 pro pšenici obecnou, pšenici tvrdou a ječmen, — metoda uvedená v části V této přílohy pro kukuřici a čirok; b) standardní metoda pro určení obsahu vlhkosti, kterou tvoří: — norma EN ISO 6540 pro kukuřici, — norma EN ISO 712 pro obiloviny jiné než kukuřice nebo — metoda založená na technologii využívající infračervené záření. V případě pochybností jsou přijaty pouze výsledky získané použitím normy EN ISO 6540 pro kukuřici nebo normy EN ISO 712 pro obiloviny jiné než kukuřice; c) standardní metoda pro určení obsahu taninu v čiroku je stanovena normou ISO 9648; d) standardní metoda pro určení nelepivosti a strojové zpracovatelnosti těsta získaného z pšenice obecné je metoda uvedená v části VII této přílohy; e) standardní metoda pro určení obsahu bílkovin v mleté pšenici tvrdé a pšenici obecné, kterou tvoří: — norma EN ISO 20483 nebo — norma CEN ISO/TS 16634-2. V případě pochybností jsou přijaty pouze výsledky získané použitím normy EN ISO 20483; f) sedimentační index – Zelenyho test pro zrna mleté pšenice obecné se určí v souladu s normou EN ISO 5529; g) Hagbergovo pádové číslo (zkouška amylázové aktivity) se určí v souladu s normou EN ISO 3093; h) standardní metoda pro určení míry sklovitého vzhledu pšenice tvrdé je stanovena normou EN 15585; i) standardní metoda pro určení objemové hmotnosti je stanovena normou EN ISO 7971/3; j) metody pro odběr vzorků a metody referenční analýzy pro určení míry mykotoxinů uvedené v příloze nařízení (ES) č. 1881/2006 a stanovené v příloze I a II nařízení Komise (ES) č. 401/2006 (3) ČÁST V Standardní metoda pro určení látek jiných než základních zrn nezhoršené kvality pro kukuřici a čirok 1. Průměrný vzorek o hmotnosti 500 g u kukuřice a 250 g u čiroku se prosévá půl minuty sítem s otvory o velikosti 1,0 mm. Prověří se přítomnost živých škůdců a mrtvého hmyzu v části, která propadla sítem. Z látky, která se zachytí v sítu s otvory o velikosti 1,0 mm, se pomocí pinzety nebo špachtle odstraní kameny, písek, úlomky kukuřičných klasů nebo slámy a jiné cizí látky. Takto získané cizí látky se přidají k látkám, které propadly sítem s otvory o velikosti 1,0 mm, a společně se zváží. Z části, kterou zachytí síto s otvory o velikosti 1,0 mm, se dělicím přístrojem připraví dílčí vzorek o hmotnosti 100 g až 200 g pro kukuřici a 25 g až 50 g pro čirok. Tento dílčí vzorek se zváží. Následně se v tenké vrstvě rozprostře na stůl. Pomocí pinzety nebo špachtle se z něho odstraní zrna jiných obilovin, zrna poškozená škůdci, tepelně poškozená zrna, porostlá zrna, cizí semena, vadná zrna, plevy a nečistoty živočišného původu. U čiroku se zrna v obalu musí zbavit plev, které se řadí mezi nečistoty. Zrna se pak zařadí podle svého stavu. Dílčí vzorek zbavený všech příměsí a nečistot se prosévá půl minuty sítem s kruhovými otvory o průměru 4,5 mm u kukuřice a 1,8 mm u čiroku. Látky, které propadnou tímto sítem, se považují za zlomky zrn. 2. Skupiny látek, které nejsou ze základních obilovin nezhoršené kvality a které jsou určeny metodou uvedenou v bodě 1, se zváží s přesností na 0,01 g a rozdělí se podle procentního podílu v průměrném vzorku. Do zprávy o analýze se údaje uvedou s přesností na 0,1 %. Uvede se, zda se ve vzorku nacházejí živí škůdci. Zpravidla se provedou dvě analýzy každého vzorku. Neměly by se od celkového obsahu látek uvedených výše lišit o více než 10 %. 3. Pro úkony popsané v bodech 1 a 2 se použije následující zařízení: a) přístroj dělící vzorky, např. kuželový přístroj nebo přístroj se žlábky; b) váhy s přesností vážení 0,01 g (tedy které zobrazují výsledek s přesností 0,001 g); c) síta s otvory o velikosti 1,0 mm a síta s kruhovými otvory o průměru 1,8 mm a 4,5 mm. Síta mohou být případně připevněna na vibrační stůl. Síta musí být v souladu s normou ISO 5223.