ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2019/767

ze dne 31. července 2018

týkající se státní podpory SA.36511 (2014/C) (ex 2013/NN) zavedené Francií stanovením stropu CSPE

(oznámeno pod číslem C(2018) 4975)

(Pouze francouzské znění je závazné)

(Text s významem pro EHP)

EVROPSKÁ KOMISE,

s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,

s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,

poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s uvedenými články (1) a s ohledem na tyto připomínky,

vzhledem k těmto důvodům:

1. POSTUP

(1) Na základě předchozího vzájemného kontaktu Komise a Francie v průběhu roku 2013 Francie dne 11. října 2013 Komisi informovala o svém režimu podpory elektřiny vyráběné v pevninských větrných zařízeních financované prostřednictvím poplatku za elektřinu nazvaného „contribution au service public de l'électricité“ („CSPE“).

(2) Režim byl v okamžiku oznámení již v platnosti, věc proto byla dne 29. listopadu 2013 zařazena do registru neoznámených podpor.

(3) Dopisem ze dne 27. března 2014 Komise Francii informovala, že sice nemá námitek ohledně podpory elektřiny vyráběné v pevninských větrných zařízeních, ale že má pochybnosti o slučitelnosti snížení CSPE pro výrobce elektřiny pro vlastní spotřebu, velkoodběratele elektřiny a energeticky náročné spotřebitele s vnitřním trhem. Komise následně Francii informovala o svém rozhodnutí zahájit ve věci těchto snížení CSPE řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“).

(4) Rozhodnutí Komise o zahájení řízení (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie. Komise vyzvala zúčastněné strany k předložení připomínek k dotyčným opatřením a k případnému použití Pokynů pro státní podporu v oblasti životního prostředí a energetiky na období 2014–2020 (2) („pokyny z roku 2014“) na dotyčná snížení CSPE.

(5) Komise obdržela připomínky od pěti zúčastněných stran: i) Air Liquide, dopisem ze dne 3. listopadu 2014, ii) EDF, dopisem ze dne 17. listopadu 2014, iii) RATP, dopisem ze dne 2. prosince 2014, iv) SNCF, dopisem ze dne 3. prosince 2014 a v) Union des Industries Utilisatrices d'Energie (UNIDEN), dopisem ze dne 3. listopadu 2014. Tyto připomínky se týkaly především existence státní podpory a souladu opatření se SFEU a s pokyny z roku 2014.

(6) Francie vyjádřila své připomínky ve svém sdělení ze dne 5. května 2014 doplněném o dopis ze dne 22. října 2015. V této korespondenci Francie připomněla jednotlivá snížení CSPE a uvedla, že snížení CSPE pro výrobce elektřiny pro vlastní spotřebu nepředstavuje podporu. Následně uvedla, že se domnívá, že strop CSPE pro odběratelské místo a strop CSPE na úrovni 0,5 % přidané hodnoty jsou slučitelné s pravidly státní podpory.

(7) V rámci formálního vyšetřovacího řízení Komise v rozmezí 21. srpna 2014 a 27. října 2017 zaslala sedm žádostí o informace. Francouzské orgány zaslaly v rozmezí 7. května 2014 a 12. prosince 2017 jedenáct sdělení a dokumentů informační povahy. Tyto výměny informací se týkaly i) ujasnění výše zaplaceného CSPE a snížení CSPE udělených určitým typům příjemců, ii) kvalifikace opatření jakožto státní podpory a právní analýzy jeho souladu s pravidly státní podpory a iii) představení plánu úpravy zaměřeného na omezení poskytovaných snížení CSPE na úroveň slučitelnou s platnými pravidly státní podpory. První plán úpravy byl navržen ve sdělení ze dne 4. listopadu 2014 a finalizován ve sdělení ze dne 23. listopadu 2017.

2. POPIS OPATŘENÍ

(8) V této části je blíže popsán poplatek CSPE a jeho snížení udělená v období 2003–2015, která jsou předmětem tohoto rozhodnutí.

2.1. Popis CSPE

(9) CSPE byl zaveden zákonem č. 2003-8 ze dne 3. ledna 2003 týkajícím se trhů s plynem a elektřinou a veřejné služby energetiky („zákon č. 2003-8“). Mechanismus popisovaný v tomto rozhodnutí je ten, který předcházel reformě CSPE z roku 2016 zavedenou zákonem č. 2015-1786 ze dne 29. prosince 2015 o opravném rozpočtu pro rok 2015 (LFR 2015).

(10) Účelem CSPE je kompenzace dodatečných nákladů souvisejících s veřejnou službou zásobování elektřinou ze strany tradičních dodavatelů elektřiny (EDF a místních distribučních společností). Tyto dodatečné náklady vyplývají zejména ze čtyř typů politik: a) V první řadě vyplývají z povinnosti EDF a místních distribučních společnosti (MDS) nakupovat elektřinu vyrobenou určitými typy zařízení vyrábějícími elektřinu z obnovitelných zdrojů energie (větrné a fotovoltaické elektrárny atd.). Tato složka představuje 39 % CSPE vybraného za celou dobu platnosti dotyčných opatření, tj. období 2003-2015. b) Odpovídají financování vysoce účinné kombinované výroby tepla a elektřiny ve výši 25 % CSPE vybraného v období 2003–2015. Ve svém sdělení ze dne 20. prosince 2016 Francie uvedla, že účelem CSPE bylo pouze financování vysoce účinné kombinované výroby tepla a elektřiny. V tomto sdělení Francie uvedla, že tato podpora se částečně opírá o ujednání kupní smlouvy, která byla platná mezi lety 1997 a 2001, a byla vyplácena zařízením pro vysoce účinnou kombinovanou výrobu tepla a elektřiny s účinností vyšší než 65 %, a od roku 2013 také zařízením na vysoce účinnou výrobu tepla a elektřiny z plynu s výkonem vyšším než 12 MW. c) Opatření jsou důsledkem kompenzace výrobců elektřiny v nepropojených oblastech (Korsika a zámořská území), aby tito své výrobní náklady, které jsou v porovnání s výrobními náklady v pevninské Francii využívající jadernou energii vyšší, nepřenášeli do cen elektřiny pro koncové spotřebitele. Tato část tvoří 31 % CSPE vybraného za dané období, tj. 2003–2015. Tento systém udržování tarifů za elektřinu na Korsice a v zámořských regionech na úrovni ekvivalentní tarifům používaným v pevninské Francii je rovněž znám pod názvem „vyrovnání tarifů“. d) Dílem 3 % pokrývají část nákladů ze strany dodavatelů elektřiny vyplývajících z jejich finanční účasti v programu určeném lidem v tíživé finanční situaci v rámci zavedení sociálního tarifu, tzv. „produktu základní potřeby“.

(11) Komise poznamenává, že kromě výše uvedených politik financovaných CSPE je CSPE v menší míře používán i k financování dalších politik. Tato opatření představují méně než 2 % z vybraného CSPE. Tato opatření odpovídají zejména: (1) podpoře výroby elektřiny pomocí zařízení na spalování domácího odpadu v letech 2003 až 2015. EDF a místní distribuční podniky byly na základě vládního nařízení povinny nakupovat elektřinu vyrobenou těmito zařízeními za tarif pevně stanovený vyhláškou. Dodatečné náklady těchto podniků byly kompenzovány CSPE. Francie uvedla, že podíl obnovitelné energie vyrobené těmito zařízeními podle energetických statistik AIE a Eurostat dosahuje 50 %; (2) podpoře moderních zařízení přispívajících k zajištění bezpečnosti dodávek energie. Tato zařízení jsou zejména dieselového typu a byla vybudována v 90. letech 20. století. Zařízení jsou využívána po omezenou dobu v závislosti na potřebách elektrické soustavy; (3) podpoře různých opatření (221 mil. EUR v období 2003–2015), zejména financování smluv o zaručení výkonu zaměřených na podporu nezávislé výroby (zařízení na výrobu elektřiny s výkonem do 8 000 kVA, zařízení využívající teplo ze spalování odpadu), které podle Francie z hlediska veřejné služby zásobování elektřinou zastávají doplňující funkci. Zadruhé, financování kupních smluv s různými výrobci týkajících se jejich výroby.

(12) Článek L121-7 francouzského energetického zákoníku uvádí, že kompenzace nákladů na zajišťování veřejné služby zásobování elektřinou je zajišťována příspěvky koncových spotřebitelů elektřiny na území státu. Všechny tyto složky tudíž pro francouzské spotřebitele představují jediný dodatečný náklad. Příspěvek hradí všichni koncoví spotřebitelé elektřiny v závislosti na počtu spotřebovaných kWh (kilowatthodin), včetně výrobců elektřiny používané pro vlastní spotřebu. V rozmezí let 2003 a 2015 se CSPE měnil následujícím způsobem: Odchylky ve vybraných částkách CSPE - 2003/2015V (EUR/MWh) 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 CSPE 3,0 3,3 4,5 4,5 4,5 4,5 4,5 4,5 9,0 10,5 13,5 16,5 19,5 Zdroj: Zpráva Účetního dvora 2017

(13) Příspěvky od způsobilých koncových uživatelů se v souladu s bodem III článku 22 zákona č. 2000-108 ze dne 10. února 2000 o modernizaci a rozvoji veřejné služby zásobování elektřinou (dále jen „zákon č. 2000-108“), vztahují k elektřině dodané zprostředkovatelem veřejné přenosové sítě nebo veřejnou distribuční sítí a jsou vybírány provozovatelem sítě, do které jsou tito spotřebitelé připojeni, a to ve formě zvláštního poplatku k tarifům za využívání sítě.

(14) Příspěvky vybrané provozovatelem jsou prostřednictvím Caisse des dépôts et consignations („CDC“) vypláceny subjektům, které nesou náklady na veřejnou službu. CDC tento příspěvek čtyřikrát ročně vyplácí subjektům, kteří nesou náklady související s vybraným příspěvkem. 1. ledna každého roku CDC převádí energetickému ombudsmanovi částku rovnou jeho rozpočtu.

(15) Tyto transakce CDC provádí ze specifického účtu. Náklady na správu vynaložené Caisse des dépôts et consignations stanoví každý rok ministři hospodářství a energetiky. Neodpovídá-li výše vybraných příspěvků zjištěné výši ročních nákladů, úprava se provede následující rok na základě nákladů, které mají být zaplaceny za tento rok. Nejsou-li splatné částky uhrazeny během roku, jsou přičteny k částce nákladů za následující rok (3).

(16) Commission de régulation de l'énergie („CRE“) ve své výroční zprávě každoročně hodnotí fungování systému týkajícího se nákladů na veřejnou službu zásobování elektřinou. Nařízení č. 2004-90 (nařízení č. 2004-90 ze dne 28. ledna 2004 týkající se kompenzace nákladů na veřejnou službu zásobování elektřinou) stanovuje provádění kompenzace následujícím způsobem: Každý rok před 15. říjnem CRE ministru pověřenému vedením resortu energetiky navrhne předpokládanou výši poplatků na následující rok a jednotkový příspěvek na kWh spotřebovanou ve Francii umožňující financování příspěvků. Návrh CRE je založen na přiznání poplatků za předchozí rok (N – 1) a na stanovení předběžných poplatků pro rok následující (N+1). Přiznání jsou podávána subjekty nesoucími náklady. Jak je vysvětleno v bodech (14) a (15) odůvodnění, mechanismus úhrad je centralizován na úrovni CDC.

(17) CRE ověřuje výši zaznamenaných nákladů. Pokud jde o náklady související s podporou výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů, odpovídají rozdílu mezi výší podpory a tržní cenou utrženou za prodej této energie povinnými subjekty. Reference k tržní ceně rovněž slouží k určení výše náhrady. CRE stanovila způsob určení této tržní ceny. Neodpovídá skutečné tržní hodnotě vyplývající ze smlouvy s povinným subjektem, ale referenční hodnotě stanovené na základě různých parametrů (termínovaná tržní cena a spotová cena s různými vahami v závislosti na sektorech, intradenní tržní cena, vyrovnávací cena), které umožňují co nejpřesněji reflektovat chování silných hráčů na trhu a motivovat tak povinné subjekty k lepšímu výkonu.

(18) Aniž je dotčeno uplatnění sankcí stanovených zákonem, tak v případě, že příspěvek není zaplacen nebo je zaplacen jen částečně ve lhůtě dvou měsíců ode dne jeho splatnosti, CRE zašle upomínku společně s penále za opožděnou platbu ve výši 10 % z částky splatného příspěvku. V případě neuhrazení dlužných příspěvků ministr energetiky udělí správní sankci v souladu s podmínkami stanovenými v článku 41.

(19) V období let 2003 až 2015 dosáhla částka CSPE vybraná provozovatelem sítě výše 36,9 mld. EUR. Tuto částku je možné rozdělit následujícím způsobem: Částky vrácené EDF v rámci CSPE (EUR million) OZE Kogenerace Vyrovnávání tarifů Sociální tarify Různé Celkem 2003 129 689 332 0 69 1 219 2004 261 835 470 0 89 1 655 2005 186 810 501 98 99 1 694 2006 72 944 540 49 66 1 671 2007 (5) 560 921 (12) 2 1 466 2008 121 488 995 49 41 1 694 2009 293 499 780 42 42 1 656 2010 411 769 678 57 21 1 936 2011 1 231 784 767 32 68 2 882 2012 1 724 741 1 063 70 29 3 627 2013 2 667 823 1 462 134 60 5 146 2014 3 286 545 1 495 251 46 5 623 2015 4 057 626 1 618 304 58 6 663 14 433 9 113 11 622 1 074 690 36 932 Zdroj: Sdělení francouzských orgánů Komisi - 20. prosince 2016

(20) V období let 2003 až 2015 se složení CSPE různilo následovně: OZE Odchylka CSPE – 2003-2015 v mld. EUR Ostatní Sociální tarify Vyrovnávání tarifů Kogenerace 2015 2014 2013 2012 2011 2010 2009 2008 2007 2006 2005 2004 2003 Zdroj: Francie – sdělení ze dne 20.12.2016

2.2. Snížení CSPE

(21) Zákon počítá se třemi kategoriemi snížení CSPE pro určité typy spotřebitelů. Tato snížení jsou kumulativní a jsou uvedena níže: a) Pro průmyslové zákazníky se spotřebou vyšší než 7 GWh je výše příspěvku omezena stropem na úrovni 0,5 % přidané hodnoty (PH) podniku (článek L 121-21 energetického zákoníku). b) Článek L 121-12 energetického zákoníku stanovuje strop příspěvku za odběratelské místo pro koncové spotřebitele ve výši 627 783 EUR (4). Tento strop byl do roku 2013 každoročně upravován o inflaci. V letech 2014 a 2015 se strop zvýšil ve stejném poměru jako jednotkový příspěvek, tedy do 5 % ročně. c) Výrobci elektřiny pro vlastní spotřebu mohou do limitu 240 GWh za rok a výrobní závod využít osvobození od CSPE (článek L.121-11 energetického zákoníku).

(22) V letech 2003 až 2015 tato snížení CSPE (mimo přenosové podniky) dosáhla výše 6,8 mld. EUR a je možné je rozdělit následujícím způsobem: Odběra-telské místo Odběratelské místo Přidaná hodnota Rozlišení snížení CSPE podle kategorií - 2003-2015 (6,8 mld. EUR) Vlastní spotřeba Vlastní spotřeba Přidaná hodnota Zdroj: Francie – 15.11.2017

(23) Podrobnosti o těchto stropech jsou uvedeny níže.

2.2.1. Strop příspěvku na úrovni 0,5 % přidané hodnoty (článek L.121-21 energetického kodexu zavedeného článkem 67 zákona č. 2005-781 ze dne 13. července 2005 o programu stanovujícím směrování energetické politiky)

(24) Strop na úrovni 0,5 % přidané hodnoty, který platí pro průmyslové podniky se spotřebou vyšší než 7 GWh ročně, byl zaveden v roce 2005 zákonem č. 2005-781 ze dne 13. července 2005 o programu stanovujícím směrování energetické politiky a vstoupil v účinnost v roce 2006.

(25) Francie uvedla, že účelem tohoto stropu je zachování konkurenceschopnosti energeticky náročných podniků působících zejména v odvětvích hutnictví, papírnictví, chemického průmyslu atd., tedy v odvětvích čelících mezinárodní konkurenci, zejména pak těch, jejichž spotřeba přesahuje 7 GWh ročně, a omezením dopadu na ostatní kategorie spotřebitelů právě stanovením tohoto limitu 7 GWh ročně.

(26) Tento strop CSPE na úrovni 0,5 % přidané hodnoty je uveden v prohlášení pro CRE, která po ověření rozhodne o proplacení splatných částek. Tyto částky jsou vypláceny až tehdy, když je známa přidaná hodnota podniku (pro částky pro rok N nejdříve během roku N+1).

(27) Francie uvedla, že z celkové výše snížení v hodnotě 6,8 miliard EUR v letech 2003 až 2015 představoval strop CSPE na úrovni 0,5 % přidané hodnoty 69 % (4,7 mld. EUR) celkového osvobození. Podle Francií poskytnutých informací se v letech 2003–2015 tento strop týkal celkem 1 636 podniků.

2.2.2. Strop příspěvku za odběratelské místo (článek L.121-12 energetického zákoníku a článek 5 zákona č. 2000-108)

(28) Tento strop byl zaveden v okamžiku vytvoření CSPE, a to článkem 37 už dříve citovaného zákona č. 2003-8 ze dne 3. ledna 2003 (kterým došlo k úpravě článku 5 zákona č. 2000-108). V platnost vstoupil v roce 2003. Strop CSPE pro odběratelské místo byl původně stanoven na úrovni 500 000 EUR. Tento strop byl článkem 37 zákona č. 2010-1657 ze dne 29. prosince 2010 o rozpočtu na rok 2011 následně zvýšen na 550 000 EUR. Tento článek předvídal úpravu tohoto stropu poměrně s očekávaným růstem indexu spotřebitelských cen mimo tabáku v souvislosti s návrhem zákona o rozpočtu. V roce 2013 Parlament stanovil strop ve výši 569 418 EUR a článek 59 zákona o opravném rozpočtu pro rok 2013 přijal nové pravidlo pro úpravy výše tohoto stropu: Ta se každý rok upravuje poměrně k vývoji částky jednotkového příspěvku CSPE, s horní hranicí 5 % ročně. K 1. lednu 2015 tento strop činil 627 783 EUR.

(29) Strop CSPE pro odběratelské místo podle Francie představuje variantu stropu na úrovni 0,5 % přidané hodnoty, ale spíše než v měřítku celé společnosti v měřítku místa spotřeby. Francie rovněž uvedla, že strop pro odběratelské místo umožňuje zahrnout podniky spotřebovávající velké množství elektřiny na úrovni jednotlivých míst, aniž by v celkovém měřítku byly energeticky náročnými podniky.

(30) Francie uvedla, že z celkových 6,8 mld. EUR snížení udělených v letech 2003 až 2015 představoval strop CSPE na odběratelské místo 29 % z této částky (2,0 mld. EUR). Podle Francie tohoto stropu využilo 522 podniků.

2.2.3. Hranice pro osvobození od CSPE stanovena na 240 GWh (článek L.121-11 energetického zákoníku a článek 5 zákona č. 2000-108)

(31) Osvobození týkající se elektřiny vyrobené pro vlastní spotřebu vychází z Fonds du Service Public de la Production d'Electricité (FSPPE, mechanismus předcházející CSPE). Tyto fondy byly vytvořeny článkem 5 zákona ze dne 10. února 2000 o modernizaci a rozvoji veřejné služby zásobování elektřinou. Fondy byly určeny výrobcům, dodavatelům a dovozcům elektřiny a výrobcům elektřiny vyrábějícím pro svou vlastní potřebu, na základě množství elektřiny vyrobené za rok stanoveného vyhláškou. Toto množství bylo vyhláškou č. 2001-1157 ze dne 6. prosince 2001 o fondech veřejné služby výroby elektřiny provádějící článek 5 zákona č. 2000-108 stanoveno na 240 GWh.

(32) Osvobození od poplatku může využít také výrobce elektřiny, a to na základě počtu kWh vyrobených pro vlastní spotřebu, až do 240 GWh na výrobní závod. Tento výrobce může toto osvobození poskytnout také jedinému odběrateli ze stejného odběratelského místa, pokud počet kWh osvobozených na základě vlastní spotřeby a prodaných tomuto spotřebiteli nepřekročí hranici 240 GWh na výrobní závod.

(33) Francie uvedla, že cílem osvobození od poplatku za elektřinu vyrobenou pro vlastní spotřebu je omezit zdanění subjektů vyrábějících elektřinu pro vlastní spotřebu, kteří se prostřednictvím financování svých vlastních zařízení rozhodli nepřispívat k národní energetické politice, ale také z ní nečerpat žádné výhody.

(34) Toto osvobození vstoupilo v platnost v roce 2002. Osvobození zůstalo v platnosti do okamžiku zavedení CSPE (nahrazujícího FSPPE) v roce 2003 článkem 37 zákona č. 2003-8: „Elektřina vyrobená producentem pro vlastní použití, nebo zakoupená konečným spotřebitelem pro vlastní použití od třetího provozovatele výrobního zařízení v odběrném místě, se při výpočtu příspěvku zohledňuje až od 240 milionů kilowatthodin ročně za výrobní závod.“

(35) Francie uvedla, že v praxi se toto osvobození týkalo především průmyslových závodů, z nichž většina využívá kogenerační zařízení (mimo výrobu elektřiny), a že tohoto osvobození nevyužívaly fyzické osoby.

(36) V roce 2011 tohoto osvobození od poplatku z důvodu výroby elektřiny pro vlastní spotřebu využilo 88 závodů, kdy osvobozený objem činil 11 TWh. V letech 2012, 2013 a 2014 činil osvobozený objem 94,8 TWh, 84,6 TWh a 87,4 TWh (5).

(37) Podle Francie tohoto osvobození v letech 2003–2015 využilo celkem 88 podniků. Osvobození představovala přibližně 2 % z udělených snížení v celkové hodnotě 6,8 mld. EUR.

2.3. Částky udělených snížení CSPE

(38) Za celé sledované období 2003–2015 dosáhla snížení CSPE hodnoty 6,8 mld. EUR. Rozdělení těchto snížení podle typu je uvedeno v oddílech 2.2.1 až 2.2.3.

2.4. Příjemci opatření

(39) Společnosti, které využívají snížení CSPE, jsou velkospotřebitelé elektřiny působící v přibližně 227 odvětvích podle členění NACE. Hlavními odvětvími jejich činnosti jsou hutnictví, chemický a petrochemický průmysl, plynárenství, papírnictví, jaderný průmysl, letecký průmysl, výroba elektroniky, výroba automobilů, zemědělství, potravinářský průmysl a doprava. Jedna společnost může využívat několika kritérií pro osvobození od poplatku současně.

(40) Tito příjemci opatření jsou způsobilí k využití jednoho nebo několika stropů CSPE. Podle Francií poskytnutých informací ve sledovaném období 2003–2015 snížení CSPE využilo celkem 1 664 podniků, které lze rozdělit následovně: 1 636 podniků na základě stropu CSPE na úrovni 0,5 % přidané hodnoty, 552 podniků na základě stropu CSPE pro odběratelské místo a 88 (6) na základě osvobození od CSPE z důvodu výroby elektřiny pro vlastní spotřebu. Některé podniky mohly využít hned několika typů snížení.

2.5. Doba trvání opatření a reforma z roku 2016

(41) CSPE byl zaveden v roce 2003. Jeho výše a způsob rozdělení byly popsány v oddílech 2.2.1 až 2.2.3.

(42) V roce 2015 byl CSPE nahrazen novým mechanismem. Zákon č. 2015-1786 ze dne 29. prosince 2015 o opravném rozpočtu na rok 2015 (LFR 2015) zavedl reformu zdanění energií týkající se zejména financování nákladů na veřejnou službu zásobování elektřinou a plynem. Na spotřebu elektřiny od 31. prosince 2015 se tudíž CSPE již nevztahuje.

(43) Od 1. ledna 2016 se politiky dříve zajišťované CSPE financují ze státního rozpočtu.

2.6. Vynětí snížení CSPE udělených dopravním podnikům z působnosti rozhodnutí

(44) Vzhledem ke specifickému regulačnímu rámci pro podniky zabývající se železniční dopravou (7) jsou snížení CSPE udělená těmto podnikům vyňata z toho řízení a budou předmětem samostatného rozhodnutí Komise. Jsou proto vyňata z působnosti tohoto rozhodnutí.

(45) Celková částka snížení CSPE uvedených v oddílu 2.2 proto nezahrnuje snížení udělená podnikům zabývajícím se železniční dopravou.

2.7. Popis důvodů vedoucích k zahájení řízení

(46) Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení (8) Komise uvedla, že opatření představují státní podporu, jejíž slučitelnost s vnitřním trhem nebyla dostatečně prokázána.

2.7.1. Existence podpory

(47) Komise uvedla, že se domnívá, že poskytnutá snížení CSPE představují státní podporu.

(48) Zpočátku se Komise domnívala, že různá snížení CSPE uvedená v zákoně představují selektivní výhodu pro podniky vyrábějící elektřinu pro vlastní spotřebu, podniky s vysokou spotřebou a energeticky náročné podniky: Zaprvé, osvobození podniků vyrábějících elektřinu pro vlastní spotřebu od CSPE, jak je uvedeno v bodu (144) odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení, představuje selektivní podporu. Zadruhé, Komise dospěla k závěru, že z výhody poskytnuté příjemcům stropu CSPE na odběratelské místo mělo prospěch pouze několik hospodářských odvětví. Strop CSPE na úrovni 0,5 % přidané hodnoty se pak týká pouze průmyslových podniků překračujících určitou hranici spotřeby, čímž těmto podnikům poskytuje výhodu.

(49) Komise následně poznamenala, že výhody vyplývající ze snížení CSPE byly, stejně jako CSPE, financovány ze státních prostředků a jsou přičitatelné státu. Jelikož je CSPE státním prostředkem, snížení CSPE tudíž a fortiori představuje vzdání se státu svých prostředků.

(50) Komise rovněž uvedla, že různá snížení CSPE pravděpodobně ovlivnila obchod mezi členskými státy a způsobila narušení konkurence z důvodu rozdílného přístupu k příjemcům opatření a jejich konkurentům, kteří možnost přístupu k těmto opatřením neměli.

2.7.2. Slučitelnost podpory

(51) Pokud jde o slučitelnost podpory s vnitřním trhem, Komise uvedla, že ke dni rozhodnutí o zahájení řízení CSPE nebyla ani harmonizovanou ekologickou daní ve smyslu bodu (153) LDAE, ani (9) neharmonizovanou ekologickou daní ve smyslu bodu 151 v kombinaci s bodem 70 odst. (14) těchto pokynů z roku 2008.

(52) V tomto ohledu Komise poznamenala, že specifický základ daně nemusel mít nezbytně negativní dopad na životní prostředí, vzhledem k tomu, že část CSPE slouží k financování obnovitelných zdrojů elektrické energie. Z tohoto důvodu nelze uvažovat o snaze začlenit environmentální náklady do částky CSPE. Mimo to výrobce ani koncové spotřebitele nijak nemotivuje k činnostem přívětivějším k životnímu prostředí. Naopak, snížení spotřeby by vedlo k nutnosti zvýšit CSPE za účelem pokrytí nákladů na výrobu elektřiny z obnovitelných zdrojů. Kapitola 4 (10) pokynů z roku 2008 se proto nepoužije.

(53) Komise však uvedla, že opatření vedoucí ke snížení CSPE by mohla být analyzována ve světle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU, a vyzvala Francii, aby upřesnila podrobnosti.

(54) Komise rovněž poznamenala, že probíhá proces revize pokynů z roku 2008 a že návrh pokynů pro rok 2014 obsahuje následující body: „(180) Financování podpory na energii z obnovitelných zdrojů prostřednictvím poplatků se samo o sobě nezaměřuje na určitou negativní externalitu, a proto nemá přímý dopad na životní prostředí. Může nicméně vést k vyšším cenám elektřiny. Toto zvýšení nákladů na elektřinu může být přímo vyjádřeno prostřednictvím zvláštního poplatku, který je vybírán od spotřebitelů elektřiny navíc k ceně elektřiny, nebo nepřímo formou dodatečných nákladů, které vzniknou dodavatelům elektrické energie v důsledku závazků vykupovat energii z obnovitelných zdrojů, které jsou následně přeneseny na jejich zákazníky, tedy na spotřebitele elektrické energie. Typickým příkladem by bylo, kdyby dodavatelé elektrické energie museli povinně nakoupit určitý podíl energie z obnovitelných zdrojů prostřednictvím zelených osvědčení, za něž dodavateli není poskytnuta náhrada. (181) Náklady na financování podpory na energii z obnovitelných zdrojů by v zásadě měly být hrazeny způsobem, který není vůči žádnému spotřebiteli energie diskriminační. Aby se však pro financování podpory na energii z obnovitelných zdrojů zabezpečila dostatečná základna, může být nutné určité cílené snížení těchto nákladů (84). Aby se na druhé straně předešlo situaci, kdy by se podniky, které jsou obzvláště dotčeny náklady na financování podpory na energii z obnovitelných zdrojů, dostávaly do značné konkurenční nevýhody, mohou členské státy za tyto dodatečné náklady přiznat částečnou náhradu za dodatečné náklady a usnadnit tak financování podpory výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů namísto spalování uhlí. Bez této náhrady by financování podpory mohlo být neudržitelné a veřejnost by mohla ambiciózní opatření podpory na energii z obnovitelných zdrojů přijímat jen omezeně. Na druhé straně však platí, že pokud by tato náhrada byla příliš vysoká nebo byla udělena příliš vysokému počtu spotřebitelů elektřiny, mohlo by to omezit přijetí ze strany veřejnosti.“

(55) Komise poznamenala, že návrh pokynů z roku 2014 (bod (229)) uvádí, že podpory poskytnuté formou snížení příspěvků sloužících k financování podpory výroby energie z obnovitelných zdrojů by byly hodnoceny na základě nových pokynů k podporám v oblasti životního prostředí a energetiky, jakmile budou přijaty (i v případě podpor poskytnutých před vstupem pokynů z roku 2014 v platnost).

(56) Jelikož Francie poskytla velmi málo informací o účelu snížení a jejich odůvodnění, Komise vyjádřila pochybnosti o slučitelnosti podpory s vnitřním trhem. Vyzvala proto Francii, aby upřesnila: (i) cíl společného zájmu, ke kterému opatření směřuje, (ii) jeho vhodnost, (iii) jeho motivační účinek, (iv) jeho schopnost dostatečně zabránit negativním a nežádoucím dopadům na obchod.

(57) Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení Komise uvedla, že Francie dostatečně neprokázala slučitelnost opatření spočívající ve snížení CSPE pro určité příjemce s vnitřním trhem.

2.8. Přijetí pokynů z roku 2014

(58) Pokyny z roku 2014 vstoupily v platnost 1. července 2014. Pokyny obsahují oddíl 3.7.2 týkající se „podpory ve formě snížení financování podpory na energii z obnovitelných zdrojů“.

(59) Tento oddíl uznává, že poplatky vybírané na financování energetických politik nemají přímý vliv na životní prostředí a v pravém smyslu slova nepředstavují ekologické daně, jejichž cílem je zvýšení nákladů na činnosti ohrožující a zhoršující životní prostředí. Tím, že umožňují financování programů podpory přispívajících k ochraně životního prostředí, však mohou i tato opatření nepřímo přispět k ochraně životního prostředí.

(60) Zadruhé, tyto pokyny uvádějí, že v určitých případech je systém financování těchto podpůrných opatření prostřednictvím poplatku za elektřinu hodný uvážení pouze v případě, že těchto snížení mohou využít podniky zvlášť dotčené náklady souvisejícími s financováním podpory energie z obnovitelných zdrojů.

(61) Zatřetí, tyto pokyny stanovují úrovně snížení, které jsou považovány za přijatelné pro zachování finanční přijatelnosti podpůrných opatření tak, aby se zamezilo příliš vysoké zátěži ostatních spotřebitelů.

(62) Oddíl 3.7.3 pokynů z roku 2014 uvádí možnost přijmout plán postupné úpravy snížení poskytovaných na vnitrostátní úrovni na úrovně slučitelné s pokyny a s ohledem na předpisy týkající se státních podpor.

3. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN

(63) Kromě dopravních podniků, které se řeší samostatně, vedlo rozhodnutí o zahájení řízení k následujícím připomínkám.

3.1. EDF

(64) Společnost EDF sdělila Komisi své připomínky dne 17. listopadu 2014. Podle skupiny se osvobození, kterých využila, téměř z […] procent týkají spotřeby elektřiny vyrobené pro vlastní spotřebu za účelem výroby elektřiny dodávané do veřejné sítě. Podle EDF se tato vlastní spotřeba týká na jedné straně spotřeby elektřiny pomocnými elektrárenskými zařízeními a přenosovými čerpacími stanicemi ve vodních elektrárnách, kterou dodávají jaderné elektrárny.

(65) Skupina uvádí, že tato vlastní spotřeba musí být zcela osvobozena od CSPE, na jedné straně v souladu se směrnicí Rady 2003/96/ES (11) citovanou v odstavci (51), která v čl. 14 odst. 1) písm. a) uvádí, že členské státy osvobodí od zdanění energetické produkty a elektřinu používané k výrobě elektřiny a elektřinu používanou k udržení schopnosti vyrábět elektřinu, a na straně druhé ve světle potvrzujícího rozhodnutí ve věci státní podpory v rámci německého mechanismu „poplatek EEG“ zavedeného zákonem „EEG 2014“ (12).

(66) EDF dále zdůrazňuje nutnost zajistit soulad systémů osvobozování od poplatků souvisejících s energiemi v různých členských státech, kterých využívají zejména energeticky náročná odvětví. Rozdílné přístupy k těmto osvobozením v jednotlivých členských státech by mohly ještě zvýšit rozdíly v konkurenceschopnosti aktuálně pozorované na různých trzích.

3.2. ALFI

(67) ALFI (Air Liquide France Industrie) své připomínky Komisi sdělila dne 3. listopadu 2014. Skupina zdůrazňuje, že náklady, které nese v souvislosti s energií, činí […] až […] % výrobních nákladů. Zadruhé, ALFI argumentuje, že přílišné zvýšení nákladů na elektřinu by vedlo k internalizaci výroby průmyslových plynů různými odvětvími, které je používají (chemie, ocel, petrochemie, sklo), což by v menším měřítku vedlo k celosvětovému zvýšení spotřeby energie.

(68) ALFI dále argumentuje, že snížení CSPE poskytují jejich příjemcům výhodu. Podle skupiny tato snížení CSPE slouží pouze k naplňování „cíle veřejné služby“ zásobování a tudíž nemohou představovat podporu, aniž by skupina jakkoli upřesnila právní základ tohoto tvrzení.

(69) Nakonec ALFI uvádí, že – a to aniž by bylo jakkoli dotčeno její stanovisko ohledně neexistence podpory uvedené v předchozím bodu – by tato snížení CSPE v případě jejich kvalifikace jako státní podpory byla slučitelná s oddílem 3.7.2 pokynů z roku 2014, který za určitých podmínek připouští slučitelnost diferenciace a snížení zacílených na energeticky náročné průmyslové podniky. Vrácení podpory by v případě potvrzení její existence bylo vyloučené.

3.3. UNIDEN

(70) UNIDEN, asociace zastupující zájmy velkých průmyslových odběratelů energie ve Francii, sdělila Komisi své připomínky dne 3. listopadu 2014. Podle této asociace snížení CSPE sledují vícero společných zájmů, čímž jsou opatření slučitelná ve smyslu čl. 107 odst. 3 SFEU a pokynů z roku 2014.

(71) Zaprvé, opatření sledují cíl zachování konkurenceschopnosti průmyslových odvětví vystavených světové konkurenci. Zadruhé, opatření plní sociální účel. Zatřetí, opatření přispívají k hospodářské, sociální a územní soudržnosti a zejména pak k ochraně nejvíce znevýhodněných spotřebitelů. Nakonec opatření sledují cíl energetické účinnosti v souladu s právem Evropské unie.

4. VYJÁDŘENÍ FRANCIE

(72) Francie zaslala připomínky jak ke kvalifikaci opatření, tak k jejich slučitelnosti s vnitřním trhem.

4.1. Stropy CSPE pro odběratelské místo a na úrovni 0,5 % přidané hodnoty nepředstavují státní podporu

(73) Hlavní argumenty Francie dokládající neexistenci podpory se týkají neexistence selektivity a neexistence narušení hospodářské soutěže.

4.1.1. Žádná selektivita

(74) Podle Francie opatření nejsou selektivní, a to ze tří hlavních důvodů:

(75) Zaprvé, judikatura stanovila, že samotné snížení poplatků členskými státy nepředstavuje selektivitu opatření, jelikož podniky, které překračují pevně stanovené limity se hypoteticky nemusejí nenacházet ve stejné situaci jako podniky jiné. Judikatura ESD tudíž stanovila, že stanovení stropu pro odběratelské místo nepředstavuje selektivní opatření a že daňové stropy nemohou představovat selektivní podporu (13). Co se týče stropu CSPE na úrovni 0,5 % přidané hodnoty, Francie se odvolává na judikaturu Ústavní rady (14) a připomíná, že soudce při uvážení souladu CSPE se zásadou daňové rovnosti uznal, že příjemci tohoto opatření se nachází v jiném faktickém postavení než ostatní podniky, proto se nejedná o selektivní podporu.

(76) Zadruhé, co se týče elektřiny pro vlastní spotřebu, Francie se domnívá, že osvobození výrobců elektřiny pro vlastní spotřebu od CSPE se týká příjemců, kteří se nacházejí v jiném faktickém postavení než ostatní přispěvatelé hradící CSPE, což vylučuje selektivitu podpory.

(77) Zatřetí, neexistence selektivity je dokládána povahou francouzského daňového systému, z něhož tato opatření vyplývají a který nemá jakkoli selektivní povahu. Podle Francie stropy CSPE vycházejí ze samotné podstaty daňového systému, který stanovuje, že daňová zátěž musí zohledňovat schopnost do tohoto systému přispívat.

(78) Co se týče výrobců elektřiny pro vlastní spotřebu, kteří tuto elektřinu vyrábějí z obnovitelných zdrojů energie („OZE“) nebo kombinovanou výrobou tepla a elektřiny, kteří působí zejména v chemickém, hutním a petrochemickém průmyslu, Francie zdůrazňuje, že je logické, aby elektřina vyrobená a spotřebovaná pro vlastní potřebu byla osvobozena od CSPE, který slouží k financování podpory OZE nebo kombinované výroby tepla a elektřiny, kdy na výrobu této elektřiny nebyla poskytnuta žádná veřejná finanční podpora plynoucí z CSPE, a přesto tato elektřina přispívá k ochraně životního prostředí, která je cílem podpory OZE a kombinované výroby tepla a elektřiny financovaných CSPE stejně jako elektřina dodávaná do sítě (která je předmětem podpory financované CSPE). Francie zdůrazňuje, že osvobození výrobců elektřiny pro vlastní spotřebu využívající OZE nebo kombinovanou výrobu tepla a elektřiny proto nepředstavuje selektivní výhodu.

4.1.2. Neexistence narušení hospodářské soutěže

(79) Francie zdůrazňuje, že podobné opatření existovalo už před vstupem CSPE v platnost v roce 2003. Francie následně uvádí, že podpora měla na hospodářskou a konkurenční situaci podniků ve Francii jen malý dopad.

4.2. V případě potvrzení kvalifikace podpory stropy CSPE pro odběratelské místo a na úrovni 0,5 % přidané hodnoty představují slučitelnou podporu

(80) V hypotetickém případě, kdy by existence podpory byla potvrzena, Francie navrhuje analýzu slučitelnosti CSPE na základě tří faktorů:

(81) Zaprvé, slučitelnost opatření vyplývá ze skutečnosti, že opatření respektují ustanovení směrnice Rady 2003/96/ES (viz oddíl 4.2.1).

(82) Zadruhé, pokud by bylo možné považovat CSPE za ekologickou daň, jeho snížení jsou plně slučitelná s pokyny Společenství o státní podpoře na ochranu životního prostředí (15) (dále jen „pokyny z roku 2001“), pokyny z roku 2008 a pokyny z roku 2014 (viz oddíl 4.2.2).

(83) Zatřetí, pokud by CSPE nemohl být kvalifikován jako ekologická daň, jeho stropy by byly slučitelné s pokyny z roku 2014 z hlediska použití CSPE na financování podpory obnovitelných zdrojů energie a s čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU z hlediska ostatních složek CSPE (viz oddíl 4.2.3).

4.2.1. Slučitelnost opatření vyplývá z jejich souladu s ustanoveními směrnice 2003/96/ES

(84) Francie zdůrazňuje, že směrnice 2003/96/ES umožňuje určité výjimky:

(85) Zaprvé, čl. 14 odst. 1 písm. a) směrnice umožňuje osvobození od poplatků týkajících se elektřiny použité k výrobě elektřiny nebo k udržení schopnosti vyrábět elektřinu. Toto osvobození se z velké části překrývá s osvobozením od úhrady poplatku za elektřinu pro vlastní spotřebu, které je součástí předmětných opatření.

(86) Zadruhé, čl. 15 odst. 1 písm. e) směrnice umožňuje osvobození od poplatku za elektřinu pro vlastní spotřebu vyrobenou kombinovanou výrobou tepla a elektřiny.

(87) A zatřetí, čl. 17 odst. 1 písm. a) směrnice umožňuje částečné osvobození pro „energetický náročné podniky“, které jsou definovány jako podniky, jejichž nákupy energetických produktů a elektřiny činí alespoň 3,0 % hodnoty produkce, nebo jimiž splatná daň z energie činí alespoň 0,5 % jejich přidané hodnoty.

4.2.2. V případě, že CSPE představuje ekologickou daň, jsou stropy CSPE slučitelné s pravidly pro státní podporu

(88) Ve své korespondenci s Komisí Francie odhaduje, že CSPE může být považován za ekologickou daň, jak je definována v bodě (70)(14) pokynů z roku 2008. Francie uvedla, že základ daně má negativní dopad na životní prostředí, i když se zaměřuje na financování obnovitelných zdrojů energie, a že tento režim podpory je v důsledku prospěšný pro životní prostředí. Tato kvalifikace vede k posouzení slučitelnosti opatření s vnitřním trhem na základě jednoho ze tří faktorů slučitelnosti.

(89) Zaprvé, pro období od roku 2003 do roku 2008 musí být slučitelnost snížení CSPE posuzována s ohledem na pokyny z roku 2001. Podle Francie je tato slučitelnost zajištěna skutečností, že příjemci platí významnou část CSPE, nejméně 20 %, v souladu s body 51.1.a a 51.1.b pokynů z roku 2001.

(90) Zadruhé, Francie se domnívá, že opatření v období 2008–2014 jsou v souladu s pokyny z roku 2008. Francie CSPE považuje za ekologickou daň. Bod (4) pokynů z roku 2008 uvádí, že ekologické daně jsou slučitelné s vnitřním trhem. Slučitelnost opatření s vnitřním trhem je tedy dostatečně prokázána.

(91) Nakonec Francie uvádí, že dva stropy CSPE jsou slučitelné s pokyny z roku 2014 platnými od 1. července do ukončení opatření v roce 2015 a že jsou v souladu zejména s bodem (170) těchto pokynů.

4.2.3. Tato slučitelnost je doložena s ohledem na oddíl 3.7.2 pokynů z roku 2014 a na čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU

(92) Ve svém oznámení ze dne 22. října 2015 však Francie připustila možnost nepovažovat CSPE za ekologickou daň a vyvodit důsledky vyplývající z analýzy slučitelnosti s vnitřním trhem s ohledem na oddíl 3.7.2 pokynů z roku 2014 a čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU.

4.2.3.1. Snížení CSPE umožňující financování obnovitelných zdrojů energie

(93) Podle Francie je prokázán soulad opatření s pokyny z roku 2014. Francie výslovně odkazuje na oddíl 3.7.2 jako na právní základ pro posouzení slučitelnosti předmětných opatření (16) s vnitřním trhem.

(94) Zaprvé, Francie poznamenává, že všechny podpory udělené před 1. lednem 2011 ve formě snížení příspěvků sloužících k financování podpory výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů mohou být prohlášeny za slučitelné s vnitřním trhem v souladu s bodem (248) pokynů z roku 2014.

(95) Zadruhé, pro období po roce 2011 se Francie domnívá, že podpory mohly být uděleny za předpokladu, že byly uděleny v rámci plánu úpravy, který pomocí objektivních kritérií zajišťuje konvergenci úrovní snížení poskytnutých v rámci předmětných opatření na úrovně dovolené v oddílu 3.7.2 pokynů z roku 2014.

(96) Francie zdůrazňuje, že 50 % podpory na spalování je třeba kvalifikovat jako podporu výroby energie z obnovitelných zdrojů, vzhledem k tomu, že podle statistik AIE a Eurostat tvoří 50 % spalovaného odpadu biologicky rozložitelný odpad.

4.2.3.2. Snížení CSPE jako takové umožňuje financovat kombinovanou výrobu tepla a elektřiny, vyrovnávání tarifů a sociální tarify

(97) Co se týče části CSPE, která není použita na financování výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů, Francie dodala podrobnou analýzu slučitelnosti opatření, kterou Komise popisuje níže.

4.2.4. Cíl společného zájmu stanovení stropů

(98) Francie se domnívá, že smlouva poskytuje dostačující právní základ dokládající slučitelnost opatření s vnitřním trhem tím, že stropy CSPE se týkají „jiných politik než rozvoje výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů, kdy stropy části CSPE určené k financování rozvoje výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů (…) se řídí ustanoveními zákona [] LDAEE z roku 2014.“

(99) Francie poznamenává, že evropská legislativa umožňuje považovat za legitimní, aby energeticky náročné podniky nenesly vysoké náklady na zásobování elektřinou z důvodu plnění cílů společného zájmu, kterými jsou (i) kombinovaná výroba tepla a elektřiny, (ii) územní soudržnost a ochrana okrajových regionů, (iii) sociální soudržnost a boj proti vyloučení. (1) Zaprvé, podpora kombinované výroby tepla a elektřiny je odůvodněna na základě směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/8/ES (17) o podpoře kombinované výroby tepla a elektřiny a rozhodnutím Evropské rady ze dnů 7. a 8. března 2007 stanovující cíl snížení spotřeby energie, k jehož naplnění kombinovaná výroba tepla a elektřiny významně přispívá. Francie poznamenává, že část CSPE týkající se podpory kombinované výroby tepla a elektřiny může zahrnovat podporu spalování biologicky nerozložitelného odpadu, pokud je toto použito pro vysoce účinnou kombinovanou výrobu tepla a elektřiny. (2) Zadruhé, program vyrovnávání tarifů přispívá k plnění komunitárního cíle územní soudržnosti uvedeného v článku 3 Smlouvy o Evropské unii (SEU). Francie rovněž uvádí, že cíl společného zájmu této politiky se opírá o článek 174 SFEU, článek 349 SEU a čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU. (3) Zatřetí, sociální tarify podle Francie plní cíl společného zájmu uvedený v článku 3 SEU a článku 174 SFEU. Francie připomíná, že pro cíl této politiky lze nalézt oporu také v prvním článku Listiny základních práv a svobod. Francie následně zmiňuje bod 45 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES (18) o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou, podle které „by členské státy měly přijmout nezbytná opatření k ochraně zranitelných zákazníků v prostředí vnitřního trhu s elektřinou“. Francie poznamenává, že sociální tarify za elektřinu zaručují přístup k základnímu statku a přispívají k ochraně důstojnosti člověka.

(100) Podle Francie dva stropy CSPE, strop pro odběratelské místo a strop na úrovni 0,5 % přidané hodnoty sledují také druhý cíl, kterým je zachování konkurenceschopnosti podniků v souladu s čl. 173 odst. 1 SFEU. Francie dále poznamenává, že směrnice 2003/96/ES členským státům rovněž umožňuje stanovit výjimky pro podniky s velkou spotřebou za účelem zachování jejich konkurenceschopnosti, tedy možnosti, kterou pro financování výroby energie z obnovitelných zdrojů připouštějí také pokyny z roku 2014 (oddíl 3.7.2). Pokud tento cíl zachování konkurenceschopnosti není dostatečný pro obhájení existence společného zájmu, alespoň k němu podle Francie přispívá.

4.2.4.1. Nezbytnost

(101) Nezbytnost opatření je podle Francie řádně prokázána, neboť přispívají k posílení konkurenceschopnosti podniků, které jsou jejich příjemci, a tudíž brání riziku delokalizace. Jelikož jsou navíc opatření správně zaměřena a stropy jsou správně nastaveny, nejsou opatření nikterak diskriminační. Francie v tomto ohledu zdůrazňuje konzistenci zvolených limitů pro dvě různé kategorie osvobození, pro odběratelské místo a na úrovni přidané hodnoty, kdy strop pro odběratelské místo je v podstatě jen variantou stropu na úrovni 0,5 % přidané hodnoty na úrovni odběratelského místa. Příjemci jsou vybíráni na základě transparentních a objektivních kritérií, která jsou zaměřena na podniky nejvíce ohrožené ztrátou konkurenceschopnosti.

(102) Nezbytnost opatření Francie dále odůvodňuje skutečností, že zrušení těchto snížení by vedlo k dalším nákladům v rozmezí 12 až 24 % přidané hodnoty. Francie mimo jiné tvrdí, že zvýšení o 2 EUR/MWh představuje zvýšení výrobních nákladů o 2 procenta, což je více než „čistá marže“ těchto podniků. V tomto kontextu by další finanční zátěž vyplývající ze zrušení slev z CSPE podle Francie vedla pouze ke zvýšení rizika delokalizace energeticky náročných podniků a k riziku financování předmětných politik přenesením nákladů na ostatní spotřebitele.

4.2.4.2. Vhodnost podpory

(103) Obdobně se Francie domnívá, že vhodnost opatření nachází oporu ve směrnici 2003/96/ES, která připouští, že podniky, které platí energetickou daň rovnou nebo vyšší 0,5 % jejich přidané hodnoty, mohou být od poplatků nad tento limit osvobozeny, a to jak z důvodu neexistence daňové harmonizace, tak z důvodu rizika ztráty konkurenceschopnosti na mezinárodní úrovni.

(104) Snížení CSPE jsou tudíž podle Francie v kontextu neexistence úplné daňové harmonizace a citelnému snížení evropské konkurenceschopnosti vhodná.

4.2.4.3. Přiměřenost

(105) Francie následně zdůrazňuje, že snížení CSPE jsou přiměřená. Odpovídají průměrnému příspěvku 31 až 34 % celkového příspěvku, tj. 5,1 až 5,6 EUR/MWh (odhad z roku 2014), v porovnání s CSPE ve výši 16,5 EUR/MWh ke stejnému datu. Francie poznamenává, že tato průměrná sazba 31–34 % je nejen vyšší než minimální sazba dovolená pokyny z roku 2008, ale také vyšší než minimální sazba uvedená v oddílech 3.7.1 a 3.7.2 pokynů z roku 2014, a je proto přiměřená.

(106) Snížení tudíž podle Francie mohou být považována za přiměřená v případě, že příjemcům zůstane k úhradě dostatečně významný podíl CSPE.

(107) Francie sdělila částky CSPE na příjemce pro rok 2014. Komise poznamenává, že jen v roce 2014 zaplatilo nejméně 124 příjemců CSPE nižší než 15 %, jak je uvedeno v bodu (188) pokynů z roku 2014.

4.2.4.4. Podněcující charakter opatření

(108) Francie se domnívá, že tato podmínka se na tento případ nevztahuje. Zdůrazňuje, že smyslem opatření není podněcovat příjemce ke změně chování, ale spíše prevence zhoršení jejich konkurenceschopnosti.

4.2.4.5. Omezení rušivých účinků na hospodářskou soutěž a pozitivní bilanci

(109) Francie v tomto ohledu tvrdí, že osvobození od CSPE umožňuje omezit narušování hospodářské soutěže. Ve svých připomínkách poznamenává, že navzdory stropům CSPE zůstává rozdíl v cenách elektřiny ve Francii a Severní Americe značný, kolem 10 EUR/MWh pro energeticky náročné podniky. Francie rovněž cituje studii ICF a zdůrazňuje, že Francie uděluje méně výjimek než Německo, Itálie a Dánsko (19).

4.2.4.6. Slučitelnost stropů CSPE při jeho přiřazení k jiným cílům než financování výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů, vysoce účinné kombinované výroby tepla a elektřiny a podpory vyrovnávání tarifů a sociálních tarifů

(110) Co se týče ostatních složek CSPE popsaných v bodech (11)(1) až (11)(3), poskytla Francie následující informace: (1) Co se týče podpory spalování biologicky rozložitelného odpadu, Francie zdůrazňuje existenci společného zájmu na spalování z hlediska obnovitelných zdrojů energie. V případě biologicky nerozložitelného odpadu Francie zdůrazňuje, že podpora je zaměřena na zlepšení energetické účinnosti. Francie vysvětlila, že opatření jsou přiměřená v případě, že nákupní sazba umožňuje dosáhnout návratnosti mezi 6 a 7 procenty. Opatření nemají narušující účinek za předpokladu, že mechanismu mohou využít všechna spalovací zařízení. (2) Podpora moderních zařízení slouží společnému zájmu zajištění bezpečnosti zásobování. Podpora je nezbytná pro realizaci investic. Francie se domnívá, že omezení výkonu dotyčných zařízení (78 MW v roce 2014) omezuje narušující účinek. (3) Co se týče smluv o zaručeném výkonu, nezbytnost ani vhodnost této podpory Francie neupřesnila.

4.3. Osvobození výrobců elektřiny vyráběné pro vlastní spotřebu od CSPE nepředstavuje státní podporu

(111) Francie v úvodu zdůrazňuje, že toto osvobození je v případě výroby elektřiny pro vlastní spotřebu plně slučitelné se směrnicí 2003/96/ES, která stanovuje, že malí výrobci elektřiny mohou být osvobozeni od daně z elektřiny, pokud jsou produkty použité pro výrobu této elektřiny zdaněny jinak.

(112) Co se týče existence podpory, Francie vysvětluje, že tato osvobození od CSPE nepředstavují selektivní podporu. Francie poznamenává, že toto osvobození je nezávislé na povaze činnosti příjemců a že se v zásadě vztahuje na všechny podniky do limitu kapacity 240 GWh. Mimo jiné tito příjemci v případě elektřiny vyráběné pro vlastní spotřebu nepředstavují žádnou zátěž elektrické sítě. Je proto legitimní, aby k nim byl zaujímán jiný přístup než ke spotřebitelům, kteří veškerou spotřebovávanou elektřinu nakupují.

(113) Francie se domnívá, že osvobození podniků vyrábějících elektřinu pro vlastní spotřebu od CSPE nenarušuje hospodářskou soutěž, jelikož stejného typu osvobození využívá několik dalších zemí Evropské unie. Toto osvobození tudíž nemůže představovat státní podporu.

(114) Co se týče slučitelnosti osvobození, Francie se domnívá, že v případě, kdy by osvobození spotřeby pro vlastní použití představovalo podporu, sledovala by tato podpora přispěním k bezpečnosti zásobování cíl společného zájmu zmírněním účinků špičkové spotřeby elektřiny.

4.4. Plán úpravy po přijetí pokynů z roku 2014

(115) Francie při uvážení domněnky o slučitelnosti s vnitřním trhem v souladu s oddílem 3.7.2 pokynů z roku 2014 a čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU, v souladu s oddílem 4.2.3, vyvodila důsledky ve svém sdělení Komisi ze dne 27. října 2017. Francie v této korespondenci informovala o nové verzi plánu úpravy za využití oddílu 3.7.3 pokynů z roku 2014 s cílem provést v souladu s objektivními pravidly konvergenci snížení udělených v rámci opatření na úrovně osvobození slučitelné s těmito pokyny, jak jsou tyto definovány v oddílu 3.7.2 těchto pokynů.

(116) Tento krok výpočtu CSPE přiřazeného k různým cílům umožňuje vypočítat částku splatnou příjemci snížení CSPE v rámci plánu úpravy. Tato částka se nachází v rozmezí mezi už uhrazenou částkou CSPE a částkou vypočtenou za využití pokynů. Splatná částka CSPE je v závislosti na různých složkách CSPE vypočítávána odlišně a určována způsobem uvedeným v oddílu 4.4.1.

4.4.1. Přímé použití oddílu 3.7.3 na složku CSPE k „financování obnovitelných zdrojů energie“

(117) Co se týče části CSPE sloužící k financování výroby energie z obnovitelných zdrojů včetně spalování biologicky rozložitelného odpadu, Francie vzhledem ke zrušení CSPE k 1. lednu 2016 zvažuje plán úprav vedoucí k tomu, že ke dni 1. ledna 2019 by splatná částka CSPE dosahovala částky vypočtené v souladu s pokyny z roku 2014:

(118) Pokud podnik i) působí v odvětví uvedeném v příloze 3 pokynů z roku 2014 a jeho energetická náročnost je vyšší než 20 % nebo ii) je jeho energetická náročnost nižší než 20 % a jeho podíl na zahraničním obchodu je vyšší než 4 % (nebo figuruje v příloze 5 těchto pokynů), musí zaplatit alespoň 15 % poplatku nebo částku odpovídající 0,5 % přidané hodnoty podniku.

(119) Pokud podnik působí v odvětví uvedeném v příloze 3 pokynů z roku 2014 a jeho energetická náročnost je nižší než 20 %, musí zaplatit alespoň 15 % poplatku nebo částku odpovídající 4 % přidané hodnoty podniku.

(120) V ostatních případech, pokud podnik i) působí v odvětví, které není uvedeno v příloze 3 pokynů, nebo ii) působí v odvětví uvedeném v příloze 5 ale jeho energetická náročnost je nižší než 20 % a iii) využil podpory před 1. červencem 2014, musí uhradit alespoň 20 % poplatku.

(121) Ve všech ostatních případech musí CSPE k 1. lednu 2019 dosáhnout úrovně 100 %.

4.4.2. Analogické použití oddílu 3.7.3 na složky CSPE „kombinovaná výroba tepla a elektřiny“, „vyrovnávání tarifů“ a „sociální tarify“

(122) V případě kombinované výroby tepla a elektřiny, vyrovnávání tarifů a sociálních tarifů plán úprav počítá s tím, že nejpozději v roce 2019 bude splatná částka CSPE: — 15 %, pokud je podnik energeticky náročným podnikem ve smyslu bodů (185) a (186) pokynů z roku 2014. Pokud je energetická náročnost podniku vyšší než 20 % a podnik působí v odvětvích uvedených v příloze 3 nebo v příloze 5 pokynů, může být částka CSPE omezena na 0,5 % přidané hodnoty podniku, případně na 4 % přidané hodnoty podniku v případě, že podnik nedosahuje energetické náročnosti alespoň 20 %. — 100 % pro ostatní podniky.

(123) Francie se domnívá, že tento plán úpravy se opírá o stejné důvody uvedené v oddílu 3.7.3 pokynů z roku 2014 týkající se snížení poplatků určených k financování výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů. Plán úpravy zejména umožňuje vyhnout se přílišnému zvýšení zátěže, které by vyplývalo z okamžitého použití kritérií uvedených v bodech (185) až (189) pokynů z roku 2014. V tomto smyslu přispívá k finanční udržitelnosti CSPE zajištěním přijatelnosti podpory a náležitostí jejího financování.

4.4.3. Nepoužití plánu úprav pro ostatní složky CSPE

(124) Francie nicméně nepočítá se zahrnutím snížení CSPE přiřazeného k cílům popsaným v bodech (110)(1) a (110)(2) do plánu úpravy. Francie potvrdila, že CSPE přiřazený k těmto cílům za období 2003–2015 (20) musí být uhrazen v plné výši a snížení CSPE přiřazeného k těmto cílům bude třeba vrátit.

4.4.4. Datum zahájení plánů úprav

(125) V případě složek OZE a kombinovaná výroba tepla a elektřiny zahájila Francie plán úpravy v roce 2011. V tomto ohledu se Francie opírá o bod (248) pokynů z roku 2014 a o rozhodnutí Komise ze dne 15. června 2017 (SA.38635 (21)) a ze dne 21. září 2017 (SA.47887) (22).

(126) V případě ostatních složek financovaných CSPE Francie na základě pochybností Komise vyjádřených v jejím rozhodnutí o zahájení řízení zahájila plán úprav v roce 2004. Francie se domnívá, že toto datum se opírá o lhůtu 10 let stanovenou v souladu s článkem 17 nařízení Rady (EU) 2015/1589 (23).

4.4.5. Výroba elektřiny pro vlastní spotřebu v rámci plánu úpravy

4.4.5.1. Osvobození elektřiny spotřebované na výrobu elektřiny od CSPE

(127) Francie se domnívá, že v souladu s článkem 14 směrnice 2003/96/ES, který uvádí, že spotřeba elektřiny použité na výrobu elektřiny a na zachování schopnosti vyrábět elektřinu je zcela osvobozena od zdanění, mohou příjemci, kteří jsou výrobci elektřiny (kód NACE 3511) a elektřinu spotřebovávají pro vlastní spotřebu, být rovněž osvobozeni od CSPE za elektřinu spotřebovanou pro vlastní spotřebu. Francie se proto domnívá, že zahrnovat tyto příjemce do plánu úpravy není nezbytné.

4.4.5.2. Elektřina vyrobená pomocí OZE pro vlastní spotřebu

(128) V případě příjemců osvobození, kteří vyrábějí elektřinu z OZE, může být vyrobená a spotřebovaná elektřina osvobozena od složky CSPE určené k financování OZE v případě, že tato elektřina nebyla předmětem veřejné podpory, jelikož CSPE částečně financuje podporu OZE.

(129) Francie však do plánu úpravy zahrnula osvobození týkající se zbývající části CSPE, ledaže by odpovídající výhoda byla nižší než strop podpory de minimis.

4.4.5.3. Elektřina vyrobená pro vlastní spotřebu pomocí kombinované výroby tepla a elektřiny

(130) Stejným způsobem mohou být od části CSPE financující kombinovanou výrobu tepla a elektřiny osvobozeni výrobci elektřiny pocházející z kombinované výroby tepla a elektřiny a určené pro vlastní spotřebu v případě, že tato elektřina nebyla předmětem jiné veřejné podpory.

(131) Francie však do plánu úpravy zahrnula osvobození týkající se zbývající části CSPE, ledaže by odpovídající výhoda byla nižší než strop podpory de minimis.

4.4.6. Metodika rozčlenění teoreticky splatného CSPE podle jednotlivých politik, mimo osvobození

(132) U splatného CSPE mimo osvobození Francie provede pro každý podnik výpočet na základě roční sazby a spotřeby podniku. Tato teoretická částka CSPE je rozdělena mezi jednotlivé politiky na základě rozdělení poskytnutého Komisi ze strany CRE dne 20. prosince 2016. OZE (%) Spalování (%) Kogenerace (%) Vyrovnávání tarifů (%) Sociální tarify (%) Špičková výroba (%) Různé (%) 2003 11 2 57 27 0 2 1 2004 16 3 50 28 0 2 1 2005 11 2 48 30 6 3 1 2006 4 1 57 32 3 2 1 2007 0 – 3 38 63 – 1 2 1 2008 7 – 1 29 59 3 3 1 2009 18 0 30 47 3 1 1 2010 21 – 1 40 35 3 1 1 2011 43 1 27 27 1 0 1 2012 48 0 20 29 2 0 0 2013 52 1 16 28 3 0 0 2014 58 1 10 27 4 0 0 2015 61 1 9 24 5 0 0 Total 41,9 0,6 23,0 30,5 2,9 0,7 0,5 Roční váha každé politiky, sdělení francouzských orgánů ze dne 20. prosince 2016

(133) Francie zdůrazňuje, že OZE, kombinovaná výroba tepla a elektřiny, vyrovnávání tarifů a sociální tarify představují 98,2 % CSPE vybraného od roku 2003.

(134) Co se týče spalování, Francie zdůrazňuje, že statistiky AIE a Eurostat dovolují se domnívat, že polovinu energie vyráběné v odvětví spalování domácího odpadu ve formě tepla nebo elektřiny lze označit jako energii z obnovitelných zdrojů. V důsledku toho je 50 % CSPE vyčleněného na podporu spalování integrováno do OZE. Podpora spalování biologicky nerozložitelného odpadu využívaného k vysoce účinné kombinované výrobě tepla a elektřiny je přiřazena k části CSPE na podporu financování kombinované výroby tepla a elektřiny. Tato hypotéza vede Francii k následujícímu rozdělení: OZE (%) Kogenerace (%) Vyrovnávání tarifů a sociální tarify (%) Spalování biologicky nerozložitelnéh o odpadu (%) Různé (%) 2003 12 57 27 1 3 2004 17 50 28 2 2 2005 12 48 35 1 4 2006 5 57 35 1 3 2007 – 2 38 62 – 2 3 2008 6 29 62 – 1 4 2009 18 30 50 0 2 2010 21 40 38 – 1 2 2011 43 27 28 1 1 2012 48 20 31 0 1 2013 52 16 31 0 0 2014 59 10 31 0 0 2015 61 9 29 0 0

4.4.6.1. Použití prahů de minimis

(135) Francie uvádí, že pro každé ze snížení CSPE byl použit limit de minimis stanovený nařízením Komise (EU) č. 1407/2013 (24): U každého příjemce je částka podpory udělená za poslední tři roky porovnána s částkou 200 000 EUR. V případě, že je částka podpory udělená za poslední tři roky nižší než 200 000 EUR, příjemce za tyto tři roky nic nevrací. Francie uvádí, že pro roky 2009 a 2010 bude brát v potaz rovněž rozhodnutí Evropské komise č. 7/2009 (25) stanovující výši prahu de minimis na 500 000 EUR s ohledem na kontext hospodářské krize v těchto letech.

4.4.7. Progresivita plánu úpravy

(136) Pro příjemce, které nelze kvalifikovat jako energeticky náročné podniky ve smyslu bodů (185)–(187) pokynů z roku 2014 a ty, kteří v plné míře nesplňují podmínky stanovené v oddílu 3.7.2 těchto pokynů, Francie předložila plán úpravy, který vede k progresivnímu zvýšení jejich příspěvku (viz body (117) a (118)).

(137) Tento plán úpravy je společný pro všechny složky CSPE. Koriguje úrovně všech stropů a osvobození udělovaných v rámci opatření. Pokrývá rovněž všechny politiky financované CSPE.

(138) Plán úpravy je založen na částkách CSPE skutečně uhrazených příjemci v roce zahájení plánu (2004, respektive 2011).

(139) Cílem tohoto plánu úpravy týkajícího se různých snížení CSPE je zajistit, aby hrazené částky nejpozději do 1. ledna 2019 dosáhly úrovně minimálních příspěvků v souladu s pravidly státní podpory. Je třeba dosáhnout výše CSPE v souladu s pravidly popsanými v bodech (118) až (122).

(140) Tohoto zvýšení se dosáhne použitím následující progresivity:

(141) Částka k úhradě za rok a financovanou politiku = uhrazená částka

(142) + (částka k úhradě – uhrazená částka) × [(e^n)-1]/[(e^N)-1] kdy n: číslo roku plánu úprav (příklad: při zahájení plánu v roce 2011 a jeho skončení v roce 2019 je v roce 2011 n = 0, v roce 2012 n = 1, …, v roce 2019 n = 8) a N: počet let trvání plánu (například: v příkladu výše je N = 8)

(143) Toto pravidlo zajišťuje, aby se splatná částka CSPE postupně blížila teoretické úrovni CSPE splatné v roce 2019. Jelikož byl CSPE v roce 2016 zrušen, plán úprav se použije pouze do roku 2015.

(144) Funkce použitá pro postup od tohoto počátečního bodu do teoretického koncového bodu je progresivní.

4.4.8. Výpočet částek, které mají být vráceny

(145) Plán úpravy počítá s tím, že odpuštěné částky CSPE přesahující úrovně povolené plánem úpravy budou vráceny.

(146) Částka, která má být vrácena, je rozdíl mezi i) CSPE splatným v souladu s oddíly 4.4.1 až 4.4.7 a ii) příjemci skutečně uhrazeným CSPE. Tato částka je vypočtena pro každého příjemce za každý rok.

(147) V případě příjemců osvobození vyrábějících elektřinu pro vlastní spotřebu z OZE nebo kombinovanou výrobou tepla a elektřiny je minimální úroveň CSPE na financování OZE a kombinovanou výrobu tepla a elektřiny nulová.

(148) V případě, že pro daného příjemce a daný rok je částka uhrazená na danou politiku rovna minimální splatné částce CSPE nebo vyšší, v rámci plánu úpravy bude zadržena minimální částka CSPE splatná pro daný rok. Přeplatek v tomto případě není odečítán z vratek splatných příjemcem vyplývajících z výpočtu pro ostatní roky.

(149) Ve svém sdělení ze dne 11. října Francie uvedla předběžný odhad výše vracených částek na 31 mil. EUR. Vracení by se mělo týkat přibližně 700 podniků. Francie nicméně upřesnila, že přesné vyhodnocení této částky bude třeba finalizovat po shromáždění informací o sníženích pro příjemce za všechny roky.

5. POSOUZENÍ KOMISE

5.1. Existence podpory

(150) Podle čl. 107 odst. 1 SFEU jsou podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem.

(151) Komise přezkoumala kvalifikaci různých snížení CSPE jako podpory s ohledem na tato ustanovení:

5.1.1. Kvalifikace státní podpory pro stropy CSPE pro odběratelské místo a na úrovni 0,5 % přidané hodnoty

5.1.1.1. Opatření přičitatelné státu a poskytované ze státních prostředků

(152) Komise v oddílu 3.1.1 rozhodnutí o zahájení řízení z roku 2014 dospěla k závěru, že CSPE představuje státní prostředek.

(153) Komise v prvé řadě poznamenává, že žádná ze zúčastněných stran nerozporuje závěr Komise uvedený v předchozím bodu.

(154) Komise uvádí, že podle judikatury Soudního dvora Evropské unie mohou být za státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU považovány pouze výhody přímo či nepřímo poskytnuté z veřejných prostředků.

(155) Prostá skutečnost, že výhoda není přímo financována přímo ze státních prostředků, není dostačující pro vyloučení účasti státních prostředků na této podpoře. Z judikatury Soudního dvora Evropské unie vyplývá, že aby výhoda poskytnutá jednomu nebo více podnikům mohla být považována za státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 TFEU, nemusí dojít k přesunu prostředků ze státního rozpočtu nebo z veřejného subjektu (26).

(156) Ve světle judikatury a ustálených rozhodnutí Komise produkty státních srážek, spravované a přidělované v souladu s vnitrostátními právními předpisy, představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 TFEU, bez ohledu na to, zda jsou spravovány veřejným či soukromým subjektem (Essent (27), Vent de Colère (28)).

(157) Soudní dvůr už měl příležitost ohledně CSPE potvrdit, že se jedná o státní prostředek. V rozsudku ze dne 19. prosince 2013 ve věci Association Vent de Colère! (29), která se týkala povinnosti nákupu elektřiny vyráběné větrnými zařízeními popsané v bodu (10) písm. a) výše a financované CSPE Soudní dvůr dospěl k závěru, že CSPE představuje státní prostředek.

(158) Zatřetí, Komise uvádí, že výhoda je přičitatelná státu, neboť stanovené stropy vyplývají ze zákona a prováděcích právních předpisů, které určují režim a náležitosti jejich použití.

(159) Státní charakter CSPE mimo jiné potvrzuje také mechanismus, který Francie zavedla za účelem jeho výběru. Jak je vysvětleno v bodech (14) a (15), výběr CSPE je centralizován pod Caisse des Dépôts et Consignations, takže finanční řízení CSPE je zajišťováno veřejným subjektem a kontrolováno státem, což potvrzuje kvalifikaci CSPE jakožto státního prostředku.

(160) Komise tudíž potvrzuje své závěry uvedené v rozhodnutí o zahájení řízení. CSPE, a jeho stropy a fortiori, jsou přičitatelné státu a udělovány ze státních prostředků.

5.1.1.2. Hospodářská výhoda a selektivita

(161) Ohledně posouzení existence výhody Komise poznamenává, že ve světle jurisdikce Soudního dvora Evropské unie opatření, která v různých podobách zmírňují zátěž podniku a která – aniž by se jednalo o dotace v přísném slova smyslu – jsou svou povahou podobná státní podpoře, jsou považována za státní podporu (30).

(162) V tomto případě Komise poznamenává, že článek 5 zákona č. 2000-108 (ve znění článku 37 zákona č. 2003-8) stanovuje princip, podle kterého je CSPE splatný koncovými spotřebiteli elektřiny na území Francie a podle kterého je částka CSPE vypočítávána poměrně k množství spotřebované elektřiny. Osvobozením spotřebované elektřiny od CSPE nad úroveň stanovenou stropem na odběratelské místo nebo na úrovni 0,5 % přidané hodnoty v případě energeticky náročných podniků stát snížil zátěž CSPE, kterou by podniky, které jsou příjemci tohoto opatření, jinak musely zaplatit. Stropy pro odběratelská místa a na úrovni přidané hodnoty tudíž pro podniky, které jsou příjemci těchto opatření, představují výhodu.

(163) Co se týče existence selektivní výhody, Soudní dvůr ve svém rozsudku ze dne 21. prosince 2016 ve věci Komise v. World Duty Free Group a Komise v. Banco Santander a Santusa (31) připomněl, že aby bylo možné stanovit selektivitu daňového opatření nebo zátěže, musí být možné určit, zda opatření rozlišuje mezi subjekty, kteří jsou s ohledem na cíl sledovaný obecným daňovým režimem ve srovnatelném faktickém a právním postavení, přičemž takové rozlišení nenachází oporu v povaze a struktuře takového režimu.

(164) Pojem podpory se nicméně nevztahuje na opatření, která zavádějí rozlišování mezi podniky v oblasti nákladů, pokud toto rozlišení vyplývá z povahy a struktury dotčeného systému nákladů. V tomto případě přísluší členskému státu, který zavedl takové rozlišování mezi podniky v oblasti nákladů, prokázat, že toto rozlišování skutečně vyplývá z povahy a systematiky dotčené daňové soustavy (32).

Referenční systém

(165) Komise poznamenává, že článek 5 zákona č. 2000-108 (ve znění článku 37 zákona č. 2003-8) stanovuje princip, podle kterého je CSPE splatný koncovými spotřebiteli elektřiny na území Francie a podle kterého je částka CSPE vypočítávána poměrně k množství spotřebované elektřiny. CSPE slouží k financování následujících opatření: a) povinnost EDF a místních distribučních společnosti nakupovat elektřinu vyrobenou určitými typy zařízení vyrábějícími elektřinu z obnovitelných zdrojů energie, b) financování vysoce účinné kombinované výroby tepla a elektřiny, c) kompenzace výrobců elektřiny v nepropojených oblastech (Korsika a zámořská území), aby tito své výrobní náklady, které jsou v porovnání s výrobními náklady v pevninské Francii vyšší, nepřenášeli do cen elektřiny pro koncové spotřebitele („vyrovnávání tarifů“), d) pokrytí části nákladů ze strany dodavatelů elektřiny vyplývajících z jejich finanční účasti v programu určeném lidem v tíživé finanční situaci v rámci zavedení sociálního tarifu, tzv. „produktu základní potřeby“. e) Další cíle, podpora spalování, zejména ve špičkách, tvoří méně než 2 % vybíraného CSPE.

Rozlišování podniků, které se v souvislosti s cílem opatření nacházejí ve srovnatelném faktickém a právním postavení

(166) Komise uvádí, že podniky, které využívají stropů CSPE na úrovni 0,5 % přidané hodnoty a pro odběratelské místo se s ohledem na cíle CSPE nacházejí ve stejném faktickém postavení jako ostatní koncoví spotřebitelé. Jedná se o spotřebitele elektřiny a není důvodu se domnívat, že spotřebitelé využívající těchto stropů jsou s ohledem na cíle financování podpory obnovitelných zdrojů energie, kombinované výroby tepla a elektřiny, vyrovnávání tarifů a sociálních tarifů odlišní od těch, kteří těchto opatření nevyužívají. Tito příjemci by se tudíž na financování veřejné služby zásobování elektřinou měli podílet stejnou měrou jako ostatní koncoví spotřebitelé.

(167) Kritéria způsobilosti pro stropy na úrovni 0,5 % přidané hodnoty a pro odběratelské místo vedou k další diskriminaci v rámci skupiny podniků pravděpodobně dotčených těmito stropy.

(168) Zaprvé, strop na úrovni 0,5 % přidané hodnoty, který se má vztahovat na energeticky náročné podniky, je ve skutečnosti z důvodu minimální stanovené spotřeby 7 GWh za rok vyhrazen pouze těm největším podnikům. Energeticky náročné podniky, u nichž CSPE překračuje 0,5 % přidané hodnoty, ale které mají nižší roční spotřebu, nejsou k uplatnění stropu na základě přidané hodnoty způsobilé, ačkoli mají stejnou energetickou náročnost a působí ve stejném odvětví. Strop na základě přidané hodnoty je rovněž vyhrazen průmyslovým podnikům a vylučuje například energeticky náročné podniky v sektoru služeb. Komise tedy dospívá k závěru, že žádné z těchto rozlišení není povahou a cílem CSPE nijak vysvětleno.

(169) Zadruhé, co se týče stropu pro odběratelské místo, zákon č. 2000-108 (ve znění článku 37 zákona č. 2003-8) stanovuje strop CSPE pro odběratelské místo na 500 000 EUR. Komise poznamenává, že podle doplňujících informací, které Francie poskytla, tento strop na základě hodnoty stropu a CSPE pro rok 2013 odpovídá roční spotřebě 42 GWh (gigawatthodin). Takové spotřeby dosahují pouze určitá hospodářská odvětví, jak Francie potvrzuje v informacích o dotyčných odvětvích. Tento strop tudíž poskytuje selektivní výhodu určitým podnikům nebo odvětvím a nelze jej logikou CSPE vysvětlit. Komise tudíž dospívá k závěru, že v případě tohoto druhého stropu rozlišování vycházející ze zákona není povahou a cílem CSPE vysvětleno.

(170) Co se týče argumentu uváděného Francií v bodu (77), podle kterého jsou stropy CSPE zdůvodněny použitím principu, podle kterého jsou poplatky odváděny v závislosti na schopnosti poplatníka přispívat, Komise poznamenává, že Francie neprokázala, že by byl tento princip základním principem CSPE. Francie rovněž neprokázala, že podniky nevyužívající stropu jsou schopné příspěvek hradit, což je pro stanovení toho, že stropy zapadají do logiky systému, nezbytné. Francie dále neprokázala, že podniky využívající stropu nejsou schopny hradit vyšší částku CSPE (33).

(171) Strop pro odběratelské místo je používán bez jakékoli souvislosti se schopností poplatníka hradit. Ačkoli je možné se domnívat, že existuje souvislost mezi schopností přispívat a obratem nebo přidanou hodnotou podniku, strop pro odběratelské místo vede k osvobození od CSPE nad rámec stropu bez ohledu na růst obratu nebo přidané hodnoty. Argument Francie uvedený v bodu (77) tudíž není přípustný.

(172) Co se týče stropu na úrovni přidané hodnoty, Komise poznamenává, že podle všeho má souvislost se schopností dotyčného podniku přispívat. Nicméně i kdyby CSPE spočíval na principu schopnosti příspěvek hradit, což Francie neprokázala, strop na základě přidané hodnoty by byl stále selektivní, neboť vůči všem podnikům, které se nacházejí ve stejném faktickém a právním postavení, není používán nediskriminačním způsobem. Strop na základě přidané hodnoty je ve skutečnosti omezen jen na průmyslové podniky a neprůmyslové podniky vylučuje. I tyto podniky mohou dosahovat spotřeby elektřiny, při které by bylo možné použití stropu na úrovni 0,5 % přidané hodnoty odůvodnit. Strop na základě přidané hodnoty je rovněž omezen na podniky, které jsou dostatečně velké, aby dosáhly spotřeby 7 GWh za rok, čímž vylučuje menší podniky, které této spotřeby nedosahují, ačkoli výše CSPE dosahuje 0,5 % jejich přidané hodnoty.

(173) Vzhledem k těmto důvodům Komise dospívá k závěru, že zákonem zavedené stropy představují selektivní výhodu ve prospěch určitých podniků nebo hospodářských odvětví, a potvrzuje svou analýzu uvedenou v rozhodnutí o zahájení vyšetřování ze dne 16. září 2014. V porovnání s referenčním systémem, který stanovuje, že na financování cílů CSPE se musí podílet všichni koncoví spotřebitelé, opatření příjemcům skutečně přináší výhodu. V tomto smyslu Komise nesdílí postoj ALFI uvedený v bodu (68), ani postoj Francie uvedený v bodech (74) až (78).

(174) Jak vyplývá z bodu (164), Francie neprokázala, že tento rozdíl v přístupu vyplývá ze systému poplatku. Důkazní břemeno v tomto případě nese členský stát.

5.1.1.3. Dopad na hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy

(175) Podniky zvýhodněné stropy CSPE pro odběratelské místo a na základě přidané hodnoty soutěží s podniky v dalších členských státech (hutnictví, papírnictví, zemědělství a potravinářství, chemický průmysl atd.). Stropy pro odběratelské místo a na základě přidané hodnoty tudíž pravděpodobně mají dopad na hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy.

(176) Komise proto nesdílí postoj Francie uvedený v bodu (79).

5.1.1.4. Závěr ohledně existence podpor

(177) Z důvodů uvedených v bodech (48) až (50) Komise potvrzuje závěry formulované ve svém rozhodnutí o zahájení řízení a domnívá se, že stropy pro odběratelské místo a na úrovni přidané hodnoty představují státní podporu.

5.1.2. Osvobození od CSPE pro vlastní spotřebu za účelem výroby elektřiny

5.1.2.1. Opatření přičitatelné státu a poskytované ze státních prostředků

(178) Z důvodů uvedených v oddílu 5.1.1.1 Komise potvrzuje, že tato osvobození jsou přičitatelná státu a udělována ze státních prostředků.

5.1.2.2. Dopad na hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy

(179) Podniky využívající těchto osvobození od CSPE (zejména výrobci elektřiny provozující jaderné elektrárny a vodní elektrárny využívající čerpání) soutěží s podniky v dalších členských státech. Tato osvobození tudíž pravděpodobně mají dopad na hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy.

(180) Francie se domnívá, že osvobození podniků vyrábějících elektřinu pro vlastní spotřebu od CSPE nenarušuje hospodářskou soutěž, jelikož stejného typu osvobození využívá několik dalších zemí Evropské unie, jak je vysvětleno v bodu (79).

(181) Podle ustálené judikatury je opatření státu považováno za narušující hospodářskou soutěž, pokud zlepšuje konkurenční postavení příjemce vůči jeho konkurentům (34). To je případ i opatření, které snižuje zátěž, kterou podnik za normálních okolností nese. Mimoto Soudní dvůr již rozhodl, že jednotlivá opatření, kterými členský stát sjednocuje konkurenční podmínky v odvětví s podmínkami v dalších členských státech, nemohou zvrátit kvalifikaci státní podpory (35).

5.1.2.3. Hospodářská výhoda a selektivita

(182) Komise poznamenává, že osvobození už na první pohled představuje výhodu pro výrobce elektřiny pro vlastní spotřebu. Jak již bylo zmíněno v bodu (162), CSPE je splatný koncovými odběrateli elektřiny na francouzském území a částka CSPE je vypočítávána poměrně k množství spotřebované elektřiny. Osvobozením elektřiny vyrobené pro vlastní spotřebu od CSPE stát zmírnil zátěž CSPE, kterou by podniky, které jsou příjemci tohoto opatření, jinak musely nést.

(183) Komise následně zkoumala, zda je tato výhoda selektivní. Komise na prvním místě zdůrazňuje, že referenční systém, CSPE, byl popsán v bodu (165). Sestává z poplatku splatného všemi koncovými spotřebiteli elektřiny za jimi spotřebovanou elektřinu. Poplatek je vybírán za účelem financování opatření na podporu konkrétních cílů.

(184) Zadruhé, Komise musí ověřit, zda osvobození vlastní spotřeby za účelem výroby elektřiny zapadá do logiky systému poplatků za elektřinu. Spotřeba elektřiny za účelem výroby elektřiny představuje (koncovou) spotřebu elektřiny. S ohledem na cíle CSPE se spotřeba elektřiny ze strany výrobce elektřiny nijak neliší od spotřeby elektřiny jiným spotřebitelem a částečné osvobození elektřiny pro vlastní spotřebu za účelem výroby elektřiny představuje rozlišení, které vzhledem k cíli CSPE není zdůvodněno. Komise tudíž dospívá k závěru, že opatření se zdá být prima facie selektivní, neboť zavádí rozlišování mezi podniky, které jsou s ohledem na cíl CSPE ve srovnatelném faktickém a právním postavení.

(185) Francie argumentuje, že osvobození slouží k zamezení dvojího zdanění, což je princip, který je v daňových režimech obecně přípustný.

(186) Bez osvobození by elektřina spotřebovaná koncovým spotřebitelem byla zatížena dvojím CSPE: jedním za elektřinu A použitou k výrobě elektřiny B a jedním za elektřinu B vyrobenou pomocí elektřiny A.

(187) Komise již uznala, že prevence dvojího zdanění je princip, který lze nalézt v systémech zpoplatnění spotřeby elektřiny (36) i v dalších daňových režimech (37). Jedná se rovněž o princip, který vedl k přijetí čl. 14 odst. 1 písm. a) směrnice 2003/96/ES ze dne 27. října 2003. Komise proto souhlasí s argumentem Francie uvedeným v bodu (111).

(188) Komise se proto domnívá, že osvobození poskytnutá společnostem vyrábějícím elektřinu pro vlastní spotřebu za účelem výroby elektřiny jsou odůvodněna povahou a strukturou systému poplatků CSPE.

(189) Komise se proto domnívá, že osvobození spotřeby elektřiny pro vlastní spotřebu určené k vlastní spotřebě nepředstavuje selektivní výhodu. Komise dochází k závěru, že osvobození od CSPE pro odběratelská místa využívající elektřinu k výrobě elektřiny nepředstavuje státní podporu.

5.1.2.4. Závěr ohledně existence podpory

(190) Vzhledem k důvodům uvedeným v bodech (178) až (189) Komise dospívá k závěru, že osvobození od CSPE pro vlastní spotřebu určenou k výrobě elektřiny nepředstavují státní podporu.

(191) Komise rovněž potvrzuje závěry Francie uvedené v bodu (127), podle kterých není pro tyto příjemce zapotřebí žádný plán úpravy.

5.1.3. Osvobození vlastní spotřeby elektřiny vyrobené pomocí vysoce účinné kombinované výroby tepla a elektřiny od CSPE určeného k financování těchto cílů.

5.1.3.1. Opatření přičitatelné státu a poskytované ze státních prostředků

(192) Z důvodů uvedených v oddílu 5.1.2.1 Komise potvrzuje, že tato osvobození jsou přičitatelná státu a udělována ze státních prostředků.

5.1.3.2. Hospodářská výhoda a selektivita

(193) Jak je již zmíněno v bodech (182) až (189), Komise se na první pohled domnívá, že částečné osvobození výrobců elektřiny pro vlastní spotřebu od CSPE jim poskytuje výhodu.

(194) Komise následně zkoumala, zda je tato výhoda pro výrobce elektřiny pro vlastní spotřebu vyráběné pomocí obnovitelných zdrojů energie a vysoce účinné kombinované výroby tepla a elektřiny selektivní.

(195) Zaprvé, referenční systém je popsán v bodu (165). Referenční systém, CSPE, je poplatek hrazený všemi odběrateli elektřiny a sleduje specifické cíle

(196) Zadruhé, pokud se jedná o osvobození od CSPE pro vlastní spotřebu elektřiny vyrobené zařízeními využívajícími obnovitelné zdroje energie nebo vysoce účinnou kombinovanou výrobu tepla a elektřiny, a vzhledem k tomu, že část CSPE slouží k financování výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů a vysoce účinné kombinované výroby tepla a elektřiny, se Komise domnívá, že vzhledem k cíli sledovanému CSPE, který počítá s tím, že na financování cílů CSPE se musejí podílet všichni koncoví spotřebitelé elektřiny, se příjemci tohoto opatření nacházejí ve stejném faktickém a právním postavení jako ostatní přispěvatelé CSPE.

(197) Komise připomíná, že výrobci elektřiny pro vlastní spotřebu, kteří se při výrobě elektřiny pro vlastní spotřebu rozhodli využívat obnovitelné zdroje energie nebo vysoce účinnou kombinovanou výrobu tepla a elektřiny, přímo přispívají ke dvěma cílům, k jejichž financování je CSPE určen, a to podpora výroba energie z obnovitelných zdrojů a výroba elektřiny za využití zařízení pro vysoce účinnou kombinovanou výrobu tepla a elektřiny. Francie potvrdila, že výrobci elektřiny pro vlastní spotřebu nejsou příjemci podpůrných opatření týkajících se vlastní spotřeby. Podporu financovanou CSPE může získat pouze elektřina dodávaná do sítě. Jelikož výroba elektřiny pro vlastní spotřebu z obnovitelných zdrojů energie nebo pomocí vysoce účinné kombinované výroby tepla a elektřiny přispívá k cílům ochrany životního prostředí a zvýšení energetické účinnosti sledovaným podpůrnými opatřeními financovanými CSPE stejně jako elektřina dodávaná do sítě, Komise se domnívá, že z logiky a struktury CSPE vyplývá osvobození výrobců elektřiny pro vlastní spotřebu vyrábějících elektřinu z obnovitelných zdrojů energie nebo pomocí vysoce účinné kombinované výroby tepla a elektřiny (kteří nejsou příjemci žádné podpory pro tuto elektřinu financované CSPE) od části CSPE určené k financování opatření na podporu výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů energie a kombinované výroby tepla a elektřiny (38). Toto osvobození tudíž nepředstavuje selektivní výhodu.

(198) Zatímco dává smysl osvobodit výrobce elektřiny pro vlastní spotřebu využívajícího vysoce účinnou kombinovanou výrobu tepla a elektřiny od části CSPE určené k financování podpory kombinované výroby tepla a elektřiny, není důvod jej osvobozovat od části CSPE určené k financování podpory výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů energie, ledaže by zařízení pro kombinovanou výrobu tepla a elektřiny navíc využívalo obnovitelné zdroje energie. Obdobně platí, že zatímco osvobodit výrobce elektřiny pro vlastní spotřebu využívajícího při výrobě obnovitelné zdroje energie od části CSPE financující podporu obnovitelných zdrojů energie dává smysl, není důvodu jej osvobozovat od části CSPE financující podporu kombinované výroby tepla a elektřiny, ledaže by výrobní zařízení bylo zařízením pro vysoce účinnou kombinovanou výrobu tepla a elektřiny.

(199) Rovněž není důvodu osvobozovat výrobce elektřiny pro vlastní spotřebu využívajícího vysoce účinnou kombinovanou výrobu tepla a elektřiny nebo obnovitelné zdroje energie od části CSPE financující další cíle (zejména sociální tarify a vyrovnávání tarifů). S ohledem na financování těchto dalších cílů se výrobci elektřiny pro vlastní spotřebu využívající vysoce účinnou kombinovanou výrobu tepla a elektřiny nebo obnovitelné zdroje energie nacházejí ve srovnatelném faktickém a právním postavení jako ostatní spotřebitelé elektřiny, jelikož jejich vlastní výroba k těmto dalším cílům nijak nepřispívá.

(200) Komise rovněž zdůrazňuje, že osvobození od CSPE pro výrobce elektřiny pro vlastní spotřebu nelze odůvodnit cílem společného zájmu v souvislosti se zlepšením řízení špiček poptávky, jak argumentuje Francie, neboť tento cíl společného zájmu nesouvisí s cílem souvisejícím s referenčním systémem CSPE. I za domněnky, že by CSPE s tímto cílem souvisel, by osvobození elektřiny pro vlastní spotřebu nijak neumožňovalo zlepšení řízení špiček poptávky. Výrobci elektřiny pro vlastní spotřebu jsou vždy připojeni k síti, aby mohli do sítě dodávat své přebytky, ale na druhou stranu ze sítě také ze sítě odebírat v případě údržby nebo poruchy jejich výrobního zařízení, nebo jednoduše odebírat další elektřinu doplňující jejich vlastní spotřebu. Osvobození však nepodléhá podmínce neodebírání elektřiny ze sítě ve špičkách.

(201) Argumentem Francie rovněž bylo, že částečné osvobození výroby elektřiny pro vlastní spotřebu je zdůvodněno s ohledem na skutečnost, že výrobci elektřiny pro vlastní spotřebu se rozhodli nevyužívat veřejné služby zásobování elektřinou. Komise však poznamenává, že Francie neuvedla, že by výše CSPE závisela na míře využívání veřejné služby zásobování elektřinou. Francie potvrdila, že všichni výrobci elektřiny pro vlastní spotřebu, kteří využívali částečného osvobození výroby pro vlastní spotřebu, byli připojeni k veřejné síti, takže všichni využívali možnosti využívat síť k dodávání přebytků do sítě nebo k odběru elektřiny ze sítě v případě poruchy nebo údržby jejich výrobního zařízení. Komise poznamenává, že co se týče části CSPE určené k financování vyrovnávání tarifů se zámořskými územími, výrobci elektřiny pro vlastní spotřebu a koncoví spotřebitelé v kontinentální Francii jsou ve stejném postavení, jelikož ani jedni z nich této služby nevyužívají, ale v duchu solidarity ji financují.

(202) Nakonec Francie uvedla, že (částečné) osvobození se opírá o směrnici 2003/96/ES, která stanovuje, že malí výrobci elektřiny mohou být osvobozeni od daně za elektřinu za předpokladu, že produkty použité k výrobě této elektřiny jsou zdaněny jinak (viz body (76) a (111)). Komise k tomuto bodu poznamenává, že směrnice 2003/96/ES jako taková se na CSPE nevztahuje, což Francie sama uvedla ve své komunikaci ještě před zahájením formálního vyšetřovacího řízení. Pokud by se na CSPE směrnice 2003/96/ES vztahovala, nebo by se na něj měli vztahovat její principy, je třeba poznamenat, že osvobození by nebylo odůvodněno. Jelikož se CSPE odvádí pouze za elektřinu, nevztahuje se na produkty používané k výrobě elektřiny (jiné než elektřina). Použití směrnice 2003/96/ES by ve skutečnosti znamenalo potvrzení toho, že CSPE se platí za elektřinu.

5.1.3.3. Dopad na hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy

(203) Společnosti využívající osvobození od CSPE soutěží s podniky z dalších členských států. Tito výrobci elektřiny pro vlastní spotřebu nejsou výrobci elektřiny v pravém slova smyslu, ale průmyslové podniky působící v následujících odvětvích: chemie, hutnictví, petrochemie, jak uvádí Francie a jak je uvedeno v bodu (78). Tato osvobození tudíž pravděpodobně mají dopad na hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy.

5.1.3.4. Závěr ohledně existence podpory

(204) Komise dospívá k názoru, že osvobození od CSPE pro výrobu elektřiny pro vlastní spotřebu z obnovitelných zdrojů energie a pomocí vysoce účinné kombinované výroby tepla a elektřiny za účelem výroby elektřiny z hlediska částí CSPE určených na financování obnovitelných zdrojů energie, respektive vysoce účinné kombinované výroby tepla a elektřiny, státní podporu nepředstavuje. Osvobození od části CSPE určené k financování jiné složky CSPE než té určené na podporu obnovitelných zdrojů energie, respektive na podporu vysoce účinné kombinované výroby tepla a elektřiny, však státní podporu představuje.

(205) Komise proto schvaluje závěry formulované Francií v bodech (128) až (131).

5.1.4. Osvobození týkající se elektřiny pro vlastní spotřebu vyrobené z jiných než obnovitelných zdrojů energie nebo pomocí vysoce účinné kombinované výroby tepla a elektřiny

5.1.4.1. Opatření přičitatelné státu a poskytované ze státních prostředků

(206) Z důvodů uvedených v oddílu 5.1.2.1 Komise potvrzuje, že tato osvobození jsou přičitatelná státu a udělována ze státních prostředků.

5.1.4.2. Hospodářská výhoda a selektivita

(207) Jak je již zmíněno v bodu (193), Komise se domnívá, že částečné osvobození výrobců elektřiny pro vlastní spotřebu od CSPE jim poskytuje výhodu.

(208) Komise se rovněž domnívá, že osvobození poskytnutá výrobcům elektřiny pro vlastní spotřebu, kdy výroba elektřiny pro vlastní spotřebu neslouží k i) výrobě elektřiny, nebo kdy vyrobená a spotřebovaná elektřina nepochází z ii) obnovitelných zdrojů energie ani z vysoce účinné kombinované výroby tepla a elektřiny, představují pro jejich příjemce selektivní výhodu vůči přispěvatelům CSPE, kteří jsou ve stejném faktickém postavení jako jejich konkurenti platící CSPE.

(209) Referenční systém byl popsán v bodu (165). Pro připomenutí, CSPE je poplatek, který se v zásadě vztahuje na veškerou spotřebu elektřiny ve Francii a který slouží k financování opatření na podporu konkrétních cílů.

(210) Pokud je příjemcem osvobození výrobce elektřiny pro vlastní spotřebu, který takto spotřebovávanou elektřinu nepoužívá k výrobě elektřiny, nebo pokud takto vyrobená a spotřebovaná elektřina nepochází z obnovitelných zdrojů energie ani z vysoce účinné kombinované výroby tepla a elektřiny, je příjemce z hlediska účelu CSPE ve stejném faktickém a právním postavení jako ostatní spotřebitelé. Spotřebovává elektřinu a svou vlastní výrobou elektřiny nepřispívá k žádnému z cílů opatření financovaných CSPE.

(211) Komise rovněž zdůrazňuje, že osvobození od CSPE pro výrobce elektřiny pro vlastní spotřebu nelze odůvodnit cílem společného zájmu v souvislosti se zlepšením řízení špiček poptávky, jak argumentuje Francie, neboť tento cíl společného zájmu nesouvisí s cílem souvisejícím s referenčním systémem CSPE. I za domněnky, že by CSPE s tímto cílem souvisel, by osvobození elektřiny pro vlastní spotřebu nijak neumožňovalo zlepšení řízení špiček poptávky. Výrobci elektřiny pro vlastní spotřebu jsou vždy připojeni k síti, aby mohli do sítě dodávat své přebytky, ale na druhou stranu ze sítě také ze sítě odebírat v případě údržby nebo poruchy jejich výrobního zařízení, nebo jednoduše odebírat další elektřinu doplňující jejich vlastní spotřebu. Osvobození však nepodléhá podmínce neodebírání elektřiny ze sítě ve špičkách.

(212) Argumentem Francie rovněž bylo, že částečné osvobození výroby elektřiny pro vlastní spotřebu je zdůvodněno s ohledem na skutečnost, že výrobci elektřiny pro vlastní spotřebu se rozhodli nevyužívat veřejné služby zásobování elektřinou. Komise však poznamenává, že Francie neuvedla, že by výše CSPE závisela na míře využívání veřejné služby zásobování elektřinou. Francie mimo jiné potvrdila, že všichni výrobci elektřiny pro vlastní spotřebu, kteří využívali částečného osvobození výroby pro vlastní spotřebu, byli připojeni k veřejné síti, takže všichni využívali možnosti využívat síť k dodávání přebytků do sítě nebo k odběru elektřiny ze sítě v případě poruchy nebo údržby jejich výrobního zařízení. Komise rovněž poznamenává, že účelem CSPE je rovněž financování vyrovnávání tarifů se zámořskými územími. Neboť co se týče financování vyrovnávání tarifů se zámořskými územími, výrobci elektřiny pro vlastní spotřebu a koncoví spotřebitelé v kontinentální Francii jsou ve stejném postavení, jelikož ani jedni z nich této služby nevyužívají, ale v duchu solidarity ji financují. Tito výrobci elektřiny pro vlastní spotřebu nepřispívají k cílům rozvoje výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů energie nebo za využití kombinované výroby tepla a elektřiny, a jejich výroba – z definice fosilního původu a nevyužívající kombinované výroby tepla a elektřiny – jde dokonce proti těmto cílům.

(213) Francie rovněž argumentovala, že částečné osvobození výroby elektřiny pro vlastní spotřebu až do objemu 240 GWh bylo používáno obecně. K tomuto bodu Komise poznamenává, že Francie potvrdila, že osvobození se v praxi týkalo jen určitých odvětví (viz body (35) a (36). Na druhou stranu Soudní dvůr ve svém rozsudku ze dne 21. prosince 2016 (Komise v. World Duty Free Group) (39) připomněl, že daňové opatření nebo zatížení je selektivní, pokud je prokazatelné, že mezi subjekty, které se s ohledem na cíl obecného daňového režimu nacházejí ve srovnatelném faktickém a právním postavení, rozlišuje způsobem, který nenachází oporu v povaze a struktuře tohoto režimu. V bodech (161) a (162) bylo prokázáno, že osvobození takové rozlišení subjektů nacházejících se s ohledem na cíl obecného daňového režimu ve srovnatelném faktickém a právním postavení nenacházející oporu v povaze a struktuře tohoto režimu zavádí.

(214) Komise nesdílí postoj Francie uvedený v bodech (111) a (112).

5.1.4.3. Dopad na hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy

(215) Společnosti využívající osvobození od CSPE soutěží s podniky z dalších členských států. Tito výrobci elektřiny pro vlastní spotřebu nejsou výrobci elektřiny v pravém slova smyslu ale průmyslové podniky působící v následujících odvětvích: chemie, hutnictví, petrochemie, jak uvádí Francie a jak je uvedeno v bodu (78) tohoto rozhodnutí. Tato osvobození tudíž pravděpodobně mají dopad na hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy.

5.1.4.4. Závěr ohledně existence podpory

(216) Komise dospívá k závěru, že osvobození výroby elektřiny pro vlastní spotřebu, která není určena k výrobě elektřiny a která nepochází z obnovitelných zdrojů energie nebo vysoce účinné kombinované výroby tepla a elektřiny od CSPE, představuje státní podporu.

5.1.5. Shrnující závěr o existenci státní podpory pro různé složky CSPE a odhad její výše

(217) Stropy CSPE pro odběratelské místo a na úrovni 0,5 % přidané hodnoty představují státní podporu.

(218) Osvobození výrobních zařízení pro vlastní spotřebu představuje státní podporu, ledaže by elektřina byla spotřebována za účelem výroby elektřiny a osvobození od části CSPE určené k financování obnovitelných zdrojů energie a vysoce účinné kombinované výroby tepla a elektřiny by se vztahovalo na elektřinu vyrobenou z obnovitelných zdrojů energie, respektive pomocí vysoce účinné kombinované výroby tepla a elektřiny.

5.2. Protiprávnost podpory

(219) Jelikož ke snížením CSPE došlo před jejich oznámení Komisi, francouzské orgány nesplnily své povinnosti vyplývající z čl. 108 odst. 3 SFEU.

(220) Komise následně dospívá k závěru, že stropy CSPE na úrovni 0,5 % přidané hodnoty a pro odběratelské místo a rovněž osvobození pro výrobce elektřiny pro vlastní spotřebu představující státní podporu představují protiprávní podporu.

5.3. Analýza podpůrných opatření na základě ustanovení pokynů platných pro snížení ekologické daně.

(221) Komise nejprve ověřila, zda je možné CSPE považovat za ekologickou daň ve smyslu oddílu 3.7.1 pokynů z roku 2014, bodu (151) pokynů z roku 2008 a bodu (6) pokynů z roku 2001.

5.3.1. CSPE nepředstavuje ekologickou daň ve smyslu oddílu 3.7.1 pokynů z roku 2014, bodu (151) pokynů z roku 2008 a bodu (6) pokynů z roku 2001.

(222) Účelem ekologických daní ve smyslu pokynů z roku 2014 (bod 167) je zvýšit náklady na činnosti mající nepříznivý dopad na životní prostředí a tím odrazovat od těchto činností (a tudíž zvýšit úroveň ochrany životního prostředí). Kvalifikace ekologické daně ve smyslu bodu (167) v kombinaci s bodem (19)-15 pokynů tudíž implikuje, že opatření mění chování na chování méně poškozující životní prostředí a integrují ekologické náklady dotčeného produktu nebo služby. Podobnou definici ekologické daně lze najít také v pokynech z roku 2008 (viz bod 70 (14) v kombinaci s bodem (151) pokynů) a v pokynech z roku 2001 (bod (6)).

(223) V tomto případě není výše CSPE určována motivačním účinkem s cílem snížit znečišťující chování a činnosti ani internalizovat ekologické dopady spotřebované elektřiny. Specifická daňová základna nemá nezbytně negativní dopad na životní prostředí, jelikož CSPE se platí i za elektřinu vyrobenou z obnovitelných zdrojů energie. CSPE se platí za veškerou spotřebu elektřiny, nezávisle na dopadu spotřebované elektřiny na životní prostředí. Smyslem a účelem CSPE není nasměrovávat výrobce a spotřebitele k činnostem, které jsou přívětivější k životnímu prostředí. Naopak, snížení spotřeby by vedlo k nutnosti zvýšit CSPE za účelem pokrytí nákladů na výrobu elektřiny z obnovitelných zdrojů a dalších financovaných politik.

(224) Komise dále odkazuje na bod (181) pokynů z roku 2014, který výslovně uvádí, že „financování podpory na energii z obnovitelných zdrojů prostřednictvím poplatků se samo o sobě nezaměřuje na určitou negativní externalitu, a proto nemá přímý dopad na životní prostředí“.

(225) CSPE tudíž nepředstavuje ekologickou daň ve smyslu bodů (167) a (181) pokynů z roku 2014, ani ve smyslu bodů (70)-14 a (151) pokynů z roku 2008 a oddílu E.3.2. pokynů z roku 2001, i kdyby CSPE vedl ke zvýšení cen elektřiny.

(226) Komise nesdílí názor na posouzení povahy CSPE Francií uvedený v bodu (82).

5.3.2. Francie neprokázala, že CSPE představuje harmonizovanou ekologickou daň ve smyslu směrnice 2003/96/ES

(227) Komise na prvním místě zdůrazňuje, že Francie nikdy netvrdila ani neprokázala, že CSPE představuje harmonizovanou ekologickou daň ve smyslu směrnice 2003/96/ES. Francie naopak tvrdí, že ustanovení směrnice 2003/96/ES by se použila analogicky, tudíž připouští, stejně jako před zahájením řízení, že CSPE není harmonizovanou daní z energií ve smyslu směrnice 2003/96/ES.

(228) Komise poznamenává, že CSPE za harmonizovanou daň ve smyslu směrnice 2003/96/ES považován být nemůže, neboť vybrané poplatky nesměřují do obecného rozpočtu.

(229) Komise proto potvrzuje své závěry formulované v bodu (155) rozhodnutí o zahájení řízení. Komise nesouhlasí s připomínkami Francie formulovanými v bodech (81) a (84) až (87).

5.3.3. Nepoužitelnost oddílu 3.7.1 pokynů z roku 2014 a dřívějších pokynů jako základu pro posouzení slučitelnosti opatření s vnitřním trhem

5.3.3.1. Nepoužitelnost oddílu 3.7.1 pokynů z roku 2014 a dřívějších pokynů jako základu pro posouzení slučitelnosti opatření

(230) Jelikož CSPE nepředstavuje ekologickou daň, oddíl 3.7.1 pokynů z roku 2014 týkající se snížení ekologických daní se nepoužije.

(231) Nepoužije se ani bod (151) pokynů z roku 2008, který stanovuje podmínky slučitelnosti snížení ekologických daní před vstupem pokynů z roku 2014 v platnost.

(232) Komise nesouhlasí s připomínkami Francie formulovanými v bodech (88) a (90).

5.3.3.2. Nepoužitelnost bodů (173) až (175) pokynů z roku 2014, bodů (152) a (153) pokynů z roku 2008 a bodu (49) pokynů z roku 2001 jako základu pro posouzení slučitelnosti opatření s vnitřním trhem, ať už přímo, nebo analogicky

(233) Jelikož nebylo prokázáno, že by CSPE představoval harmonizovanou ekologickou daň nebo ekologickou daň jako takovou, jak je uvedeno v oddílu 5.3.2, body (173) až (175) pokynů z roku 2014, body (152) a (153) pokynů z roku 2008 a bod (49) pokynů z roku 2001 se na CSPE nevztahují, jelikož se vztahují pouze na harmonizované ekologické daně.

(234) I kdyby byl CSPE klasifikován jako ekologická daň, byl by ekologickou daní neharmonizovanou, pro kterou pokyny z roku 2014 ve svých bodech (176) až (178) stanovují specifická účetní kritéria. Body (173) až (175) pokynů z roku 2014 by tedy v žádném případě nemohly být použity analogicky.

(235) Ze stejných důvodů body (152) a (153) pokynů z roku 2008 týkající se snížení harmonizovaných daní a použití před 1. červencem 2014 nemohou sloužit jako platný základ pro posouzení slučitelnosti snížení CSPE, která nepředstavují harmonizovanou ekologickou daň. Pokyny z roku 2008 obsahovaly také kritéria slučitelnosti pro neharmonizované ekologické daně. V případě, že by CSPE mohl být považován za ekologickou daň, tím, že by se jednalo o ekologickou daň neharmonizovanou, musel by být analyzován ne analogicky s body (152) a (153) pokynů z roku 2008, ale s body (154) až (159) pokynů z roku 2008.

5.3.4 Nesoulad opatření s body (176) až (178) pokynů z roku 2014 a s dřívějšími pokyny v případě, že by CSPE byl považován za neharmonizovanou ekologickou daň

(236) Komise poznamenává, že pokud by byl CSPE kvalifikován jako neharmonizovaná ekologická daň, což v tomto případě Francie neprokázala, nemohla by být snížení považována za slučitelná.

5.3.4.1. Nesoulad s body (176) až (178) pokynů z roku 2014

(237) Zaprvé, Francie neprokázala, že je podpora všem konkurentům ze stejného odvětví poskytována stejném způsobem, pokud se nacházejí ve stejném faktickém postavení, jak je uvedeno v bodu (177) pokynů z roku 2014. Zejména strop CSPE na úrovni 0,5 % přidané hodnoty využitelný pouze průmyslovými podniky s roční spotřebou vyšší než 7 GWh vytváří diskriminaci mezi konkurenty působícími ve stejném odvětví: Ačkoli CSPE zachovává stejnou váhu ve vztahu k přidané hodnotě, osvobození je poskytnuto až po dosažení určitého limitu spotřeby, což de facto vylučuje možnost nejmenších podniků v odvětví takového osvobození využít.

(238) Zadruhé, jak je uvedeno v bodu (177) písm. b) pokynů z roku 2014, dopad nesníženého ekologického poplatku na zvýšení výrobních nákladů vyjádřené podílem hrubé přidané hodnoty příjemce za období let 2003–2015 nebyl v tomto případě dostatečně kvantifikován. Obecně nebylo prokázáno, že by toto zvýšení nákladů nemohlo být reflektováno, aniž by vedlo k významnému poklesu tržeb, jak je uvedeno v bodu (177) písm. c) pokynů z roku 2014.

(239) Zatřetí, snížení CSPE nezaručují minimální platbu na úrovni 20 %, jak vyžaduje bod (178) písm. a). Naopak se zdá, že ve významném počtu případů nebylo požadované úrovně 20 % vůbec dosaženo. Informace poskytnuté Francií například ukazují, že v roce 2014 uhradilo 203 příjemců CSPE na úrovni nižší než 20 %.

(240) Takže i pokud byl CSPE kvalifikován jako neharmonizovaná energetická daň, soulad snížení CSPE s oddílem 3.7.1-2 pokynů z roku 2014 nebyl prokázán.

5.3.4.2. Nesoulad s pokyny z roku 2008.

(241) Zaprvé, Komise se domnívá, že ustanovení formulovaná v bodu (155) těchto pokynů, podle kterých je Francie povinna pro každého příjemce dodat seznam přesně popsaných odvětví a popis situace příjemce, nebyla splněna.

(242) Zadruhé, Francie neprokázala, že je podpora vše