CS Úřední věstník Evropské unie L 327/20

NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2017/2226

ze dne 30. listopadu 2017,

kterým se zřizuje Systém vstupu/výstupu (EES) pro registraci údajů o vstupu a výstupu a údajů o odepření vstupu, pokud jde o státní příslušníky třetích zemí překračující vnější hranice členských států, kterým se stanoví podmínky přístupu do systému EES pro účely vymáhání práva a kterým se mění Úmluva k provedení Schengenské dohody a nařízení (ES) č. 767/2008 a (EU) č. 1077/2011

EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,

s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. b) a d) a čl. 87 odst. 2 písm. a) této smlouvy,

s ohledem na návrh Evropské komise,

po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,

s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),

po konzultaci s Výborem regionů,

v souladu s řádným legislativním postupem (2),

vzhledem k těmto důvodům:

(1) Ve svém sdělení ze dne 13. února 2008 nazvaném „Příprava dalších kroků v oblasti správy hranic v Evropské unii“ Komise nastínila, že v rámci unijní strategie integrované správy hranic je nezbytné vytvořit Systém vstupu/výstupu (dále jen „systém EES“), který bude elektronicky zaznamenávat čas a místo vstupu a výstupu státních příslušníků třetích zemí s oprávněním ke krátkodobému pobytu na území členských států a vypočítávat délku jejich oprávněného pobytu.

(2) Evropská rada na svém zasedání ve dnech 19. a 20. června 2008 zdůraznila, že je důležité nadále pracovat na rozvoji unijní strategie integrované správy hranic, včetně lepšího využívání moderních technologií v zájmu zlepšení správy vnějších hranic.

(3) Ve svém sdělení ze dne 10. června 2009 nazvaném „Prostor svobody, bezpečnosti a práva ve službách občanům“ se Komise vyslovila pro vytvoření systému elektronického zaznamenávání vstupů na území členských států a výstupů z tohoto území na vnějších hranicích v zájmu zajištění účinnějšího řízení přístupu na toto území.

(4) Evropská rada ve dnech 23. a 24. června 2011 vyzvala k rychlému vypracování koncepce „inteligentních hranic“. Dne 25. října 2011 Komise zveřejnila sdělení „Inteligentní hranice – možnosti a další postup“.

(5) Ve svých strategických pokynech přijatých v červnu 2014 Evropská rada zdůraznila, že schengenský prostor, který obyvatelům umožňuje cestovat bez kontrol na vnitřních hranicích, a zvyšující se počet osob cestujících do Unie vyžadují účinnou správu společných vnějších hranic Unie, která zajistí silnou ochranu. Dále zdůraznila, že Unie musí mobilizovat všechny nástroje, které má k dispozici, aby členské státy v jejich úkolu podpořila, a že by za tímto účelem měla být integrovaná správa vnějších hranic nákladově efektivním způsobem modernizována tak, aby zajistila inteligentní správu hranic, mimo jiné se systémem vstupu a výstupu, a měla by být podporována novou agenturou pro rozsáhlé informační systémy (eu-LISA).

(6) Ve sdělení ze dne 13. května 2015 nazvaném „Evropský program pro migraci“, Komise uvedla, že nová etapa by měla přijít s předložením iniciativy „inteligentní hranice“, jejímž cílem je zvýšit účinnost správy hraničních přechodů, usnadnit přechodu hranic pro převážnou většinu cestujících „v dobré víře“ ze třetích zemí, a zároveň zintenzivnit boj proti nelegální migraci vytvořením záznamu veškerého přeshraničního pohybu státních příslušníků třetích zemí, a to při plném dodržování proporcionality.

(7) Za účelem zlepšení správy vnějších hranic, a zejména s cílem ověřit dodržování ustanovení o délce oprávněného pobytu na území členských států by měl být zaveden systém EES, který bude elektronicky zaznamenávat čas a místo vstupu a výstupu státních příslušníků třetích zemí s oprávněním ke krátkodobému pobytu na území členských států a vypočítávat délku jejich oprávněného pobytu. Měl by nahradit povinnost opatřovat cestovní pasy státních příslušníků třetích zemí razítkem, která se vztahuje na všechny členské státy.

(8) Je nezbytné konkrétně vymezit cíle systému EES, kategorie údajů vkládaných do tohoto systému, účely, k nimž budou údaje využívány, kritéria jejich vkládání, orgány oprávněné k přístupu k údajům, jakož i další pravidla týkající se zpracování údajů a ochrany osobních údajů a také technickou architekturu systému EES, pravidla týkající se jeho provozu a používání a interoperability s dalšími informačními systémy. Je také nutné určit související povinnosti týkající se systému EES.

(9) Systém EES by se měl vztahovat na státní příslušníky třetích zemí s oprávněním ke krátkodobému pobytu na území členských států. Dále by se měl vztahovat na státní příslušníky třetích zemí, jimž byl vstup za účelem krátkodobého pobytu odepřen.

(10) Systém EES by měl být provozován na vnějších hranicích členských států, které uplatňují schengenské acquis v plném rozsahu. Je žádoucí, aby členské státy, které schengenské acquis dosud neuplatňují v plném rozsahu, jej plně uplatňovaly ke dni zprovoznění systému EES. Pokud však není možné zrušit kontroly na vnitřních hranicích ke dni zprovoznění systému EES, je nutné stanovit podmínky provozu systému EES v těch členských státech, které neuplatňují schengenské acquis v plném rozsahu, a stanovit ustanovení o provozu a používání systému EES na vnitřních hranicích, na nichž kontroly nebyly dosud zrušeny. Pokud jde o podmínky provozu systému EES, měl by být provozován na vnějších hranicích členských států, které dosud neuplatňují schengenské acquis v plném rozsahu, avšak bylo již u nich úspěšně dokončeno ověření v souladu s platnými postupy schengenského hodnocení, byl jim pro účely provozování systému EES udělen pasivní přístup do Vízového informačního systému (VIS) zřízeného rozhodnutím Rady 2004/512/ES (3) a pro které byla uvedena v účinnost ustanovení schengenského acquis týkající se Schengenského informačního systému (dále jen „SIS“) zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1987/2006 (4) v souladu s příslušným aktem o přistoupení. Pokud jde o ustanovení o provozu a používání systému EES v členských státech, které tyto podmínky splňují, měl by být systém EES provozován na všech vnitřních hranicích dotčených členských států, na nichž nebyly dosud zrušeny kontroly. Na těchto hranicích by se však měla použít zvláštní ustanovení o provozu a používání systému EES, aby se zmenšil dopad na postupy tvořící kontroly na těchto hranicích, aniž by to ovlivnilo úroveň zabezpečení a řádné fungování systému EES a aniž by byly dotčeny jiné povinnosti v oblasti ochrany hranic podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/399 (5).

(11) Délka oprávněného pobytu státních příslušníků třetích zemí na území členských států pro účely tohoto nařízení vychází z použitelného schengenského acquis.

(12) Do systému EES by měl být zahrnut automatizovaný kalkulátor. Tento automatizovaný kalkulátor by měl započítávat pobyty na území členských států, které provozují systém EES, pro výpočet maximální délky 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů. Každé prodloužení oprávněného pobytu by mělo být započítáno pro účely výpočtu maximální délky pobytu při následném vstupu státního příslušníka třetí země na území členských států. Délky pobytu na území členských států, které systém EES dosud neprovozují, by se měly počítat odděleně na základě otisků razítek v cestovních dokladech státních příslušníků třetích zemí.

(13) Automatizovaný kalkulátor by měl započítávat pobyty na území členských států, které dosud neuplatňují schengenské acquis v plném rozsahu, ale provozují systém EES, pouze pro účely ověření dodržení maximální délky 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů a pro účely ověření doby platnosti schengenského krátkodobého víza. Automatizovaný kalkulátor by neměl provádět výpočet délky oprávněného pobytu stanovené krátkodobým národním vízem vydaným členským státem, který dosud neuplatňuje schengenské acquis v plném rozsahu, ale provozuje systém EES. Při výpočtu délky oprávněného pobytu stanovené schengenským krátkodobým vízem by automatizovaný kalkulátor neměl započítávat pobyty na území členských států, které dosud neuplatňují schengenské acquis v plném rozsahu, ale provozují systém EES.

(14) Měla by být stanovena přesná pravidla pro odpovědnost za vývoj a provoz systému EES a pro odpovědnost členských států za jejich připojení k systému EES. Za řízení vývoje a provozu centralizovaného systému EES by měla v souladu s tímto nařízením odpovídat Evropská agentura pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva zřízená nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1077/2011 (6). Nařízení (EU) č. 1077/2011 by tedy mělo být odpovídajícím způsobem změněno.

(15) Cíly systému EES by mělo být zlepšit správu vnějších hranic, předcházet nedovolenému přistěhovalectví a usnadňovat řízení migračních toků. Systém EES by měl zejména a v opodstatněných případech přispívat k identifikaci všech osob, které nesplňují nebo přestaly splňovat podmínky týkající se délky oprávněného pobytu na území členských států. Systém EES by měl dále přispívat k prevenci, odhalování a vyšetřování teroristických trestných činů a jiných závažných trestných činů.

(16) Systém EES by se měl skládat z ústředního systému (dále jen „ústřední systém EES“), který pracuje s počítačovou ústřední databází biometrických a alfanumerických údajů, z národních jednotných rozhraní v jednotlivých členských státech, ze zabezpečeného komunikačního kanálu mezi ústředním systémem EES a ústředním vízovým informačním systémem VIS (dále jen „ústřední systém VIS“) a ze zabezpečené a zakódované komunikační infrastruktury mezi ústředním systémem EES a národními jednotnými rozhraními. Každý členský stát by měl bezpečně propojit své vnitrostátní pohraniční infrastruktury s vnitrostátním jednotným rozhraním. Aby se umožnilo vypracovávání statistik a podávání zpráv, mělo by být na centrální úrovni zřízeno úložiště údajů. Měla by být zavedena internetová služba, aby si státní příslušníci třetích zemí mohli kdykoli ověřit zbývající délku oprávněného pobytu. Internetová služba by také měla umožnit dopravcům ověření toho, zda státní příslušníci třetích zemí, kteří jsou držiteli schengenského krátkodobého víza pro jeden nebo dva vstupy, již využili počet vstupů stanovený jejich vízem. Ve fázi vývoje této internetové služby by měly být konzultovány příslušné subjekty. Při stanovování technických specifikací pro přístup dopravců k internetové službě by měl být v co největší míře omezen dopad na přepravu cestujících a dopravce. Za tímto účelem je třeba zvážit odpovídající integraci s příslušnými systémy.

(17) Měla by být vytvořena interoperabilita mezi systémem EES a systémem VIS v podobě přímého komunikačního kanálu mezi ústředním systémem VIS a ústředním systémem EES s cílem umožnit pohraničním orgánům používajícím systém EES nahlížet do systému VIS za účelem získávání údajů týkajících se víz pro vytvoření nebo aktualizaci záznamů o vstupu/výstupu nebo záznamů o odepření vstupu, umožnit pohraničním orgánům na hranicích, na nichž se systém EES provozuje, ověřovat platnost víza a totožnost držitele víza pomocí otisků prstů přímo v systému VIS, jakož i umožnit pohraničním orgánům ověřovat pomocí otisků prstů v systému VIS totožnost státních příslušníků třetích zemí osvobozených od vízové povinnosti. Interoperabilita by rovněž měla umožnit pohraničním orgánům a vízovým orgánům používajícím systém VIS nahlížet pro účely posuzování žádostí o víza a přijímání rozhodnutí týkajících se těchto žádostí do systému EES přímo ze systému VIS a umožnit vízovým orgánům aktualizovat údaje týkající se víz v systému EES v případě, že je vízum prohlášeno za neplatné, zrušeno či je prodloužena jeho platnost. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2008 (7) by tedy mělo být odpovídajícím způsobem změněno. Jakmile dotčený orgán spustí danou operaci, získávání údajů týkajících se víz ze systému VIS, jejich importování do systému EES a aktualizace údajů ze systému VIS v systému EES by měly proběhnout automaticky. Při zavádění interoperability mezi systémem EES a systémem VIS by měla být dodržena zásada účelového omezení.

(18) Toto nařízení by mělo určit, kterým orgánům členských států lze udělit oprávnění k přístupu do systému EES za účelem vkládání, změn, vymazávání nebo prohlížení údajů pro konkrétní účely systému EES a v rozsahu nezbytném pro plnění jejich úkolů.

(19) Veškeré zpracovávání údajů EES by mělo být přiměřené sledovaným cílům a nezbytné pro plnění úkolů příslušných orgánů. Příslušné orgány by měly zajistit, aby při používání systému EES byly ctěny lidská důstojnost a integrita osob, od nichž se údaje vyžadují, a aby nedocházelo k diskriminaci osob založené na pohlaví, rase, barvě pleti, etnickém nebo sociálním původu, genetických rysech, jazyku, náboženském vyznání nebo přesvědčení, politických názorech či jakýchkoli jiných názorech, příslušnosti k národnostní menšině, majetku, narození, zdravotním postižení, věku nebo sexuální orientaci.

(20) Systém EES by měl zaznamenávat a zpracovávat alfanumerické údaje a biometrické údaje zejména s cílem zlepšit správu vnějších hranic, předcházet nedovolenému přistěhovalectví a usnadňovat řízení migračních toků. Rovněž by měl být možný přístup k osobním údajům EES za účelem přispění k prevenci, odhalování a vyšetřování teroristických trestných činů a jiných závažných trestných činů, a to pouze za podmínek stanovených v tomto nařízení. Využívání biometrických údajů je bez ohledu na jeho dopad na soukromí cestujících opodstatněné ze dvou důvodů. Za prvé jsou biometrické údaje spolehlivou metodou ke zjištění totožnosti státních příslušníků třetích zemí, kteří se nacházejí na území členských států, ale nevlastní cestovní doklad ani žádný jiný prostředek pro zjištění totožnosti, což je v případě migrantů v nelegálním postavení obvyklé. Za druhé biometrické údaje umožňují spolehlivěji porovnávat údaje o vstupu a výstupu cestujících v dobré víře. Použití zobrazení obličeje v kombinaci s údaji o otiscích prstů umožňuje snížit celkový počet otisků prstů, které je třeba zaregistrovat, a zároveň dosáhnout stejných výsledků, pokud jde o přesné zjištění totožnosti.

(21) Je-li to fyzicky možné, měly by se do systému EES zaregistrovat otisky čtyř prstů státního příslušníka třetí země osvobozeného od vízové povinnosti, aby bylo možné provést přesné ověření a zjištění totožnosti a ujistit se tak, že státní příslušník třetí země již není registrován pod jinou identitou nebo s jiným cestovním dokladem, a aby byl k dispozici dostatek údajů umožňujících dosažení cílů systému EES za všech okolností. Otisky prstů státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou držiteli víz, by se měly zkontrolovat za použití systému VIS. Zobrazení obličeje státních příslušníků třetích zemí osvobozených od vízové povinnosti i těch, kteří jsou držiteli víz, by mělo být zaregistrováno v systému EES. Otisky prstů nebo zobrazení obličeje by měly sloužit jako biometrický identifikátor pro ověření totožnosti státních příslušníků třetích zemí, kteří byli již dříve zaregistrováni v systému EES, okud není jejich individuální soubor vymazán. Aby se zohlednily zvláštnosti každého hraničního přechodu a různé druhy hranic, měly by vnitrostátní orgány pro každý hraniční přechod stanovit, zda mají být otisky prstů nebo zobrazení obličeje používány jako hlavní biometrický identifikátor pro provádění požadovaných kontrol.

(22) V boji proti teroristickým trestným činům a jiným závažným trestným činům je nezbytné, aby určené orgány měly k plnění svých úkolů co nejaktuálnější informace. Přístup k údajům VIS pro účely vymáhání práva již prokázal svou užitečnost při zjišťování totožnosti osob, které zemřely násilnou smrtí, nebo tím, že pomohl vyšetřovatelům učinit výrazný pokrok v případech souvisejících s obchodováním s lidmi, terorismem nebo nezákonným obchodem s drogami. Přístup k údajům EES je nezbytný pro prevenci, odhalování a vyšetřování teroristických trestných činů ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/541 (8) či jiných závažných trestných činů ve smyslu rámcového rozhodnutí Rady 2002/584/SVV (9). Mělo by být možné použít údaje ze systému EES jako nástroj k ověření totožnosti v případech, kdy státní příslušník třetí země zničil své doklady, a pokud určené orgány vyšetřují trestný čin za použití otisků prstů nebo zobrazení obličeje a chtějí zjistit totožnost určité osoby. Mělo by být rovněž možné použít tyto údaje jako nástroj k zajištění důkazů prostřednictvím sledování cestovních tras osoby podezřelé ze spáchání trestného činu nebo oběti trestného činu. Údaje EES by proto měly být na základě podmínek a omezení stanovených v tomto nařízení dostupné určeným orgánům členských států a Agentuře Evropské unie pro spolupráci v oblasti prosazování práva zřízené nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/794 (dále jen „Europol“) (10). Podmínky přístupu do systému EES pro účely prevence, odhalování nebo vyšetřování teroristických trestných činů či jiných závažných trestných činů by měly určeným orgánům členských států umožnit řešit případy podezřelých osob používajících několik různých totožností. Za tímto účelem by neměla bránit přístupu do systému EES skutečnost, že byl zjištěn pozitivní nález při vyhledávání v příslušné databázi před přístupem do systému EES. Pro účely vymáhání práva a za účelem prevence, odhalování a vyšetřování teroristických trestných činů či jiných závažných trestných činů by se vyhledávání v databázi systému EES mělo považovat za přiměřené, převažuje-li zájem zachovat veřejnou bezpečnost. Jakékoli vyhledávání musí být řádně odůvodněné a přiměřené z hlediska uvedeného zájmu.

(23) K nahlížení do údajů EES by měly být oprávněny pouze určené orgány, které jsou odpovědné za prevenci, odhalování nebo vyšetřování teroristických či jiných závažných trestných činů, u nichž mohou členské státy zaručit, že se na ně vztahují veškerá ustanovení tohoto nařízení, jakož i ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/680 (11) a jejichž řádné uplatňování uvedených ustanovení může být ověřeno příslušnými orgány včetně dozorového úřadu zřízeného v souladu se směrnicí (EU) 2016/680.

(24) Europol má zásadní úlohu s ohledem na spolupráci mezi orgány členských států v oblasti vyšetřování přeshraniční trestné činnosti tím, že podporuje prevenci trestné činnosti, provádí analýzy a vyšetřování trestné činnosti v celé Unii. V důsledku toho by měl mít Europol rovněž přístup do systému EES v rámci svých úkolů a v souladu s nařízením (EU) 2016/794. Evropský inspektor ochrany údajů by měl sledovat zpracování údajů Europolem a zajistit, že budou plně dodržována pravidla použitelná pro ochranu údajů.

(25) Přístup do systému EES za účelem prevence, odhalování nebo vyšetřování teroristických trestných činů či jiných závažných trestných činů představuje zásah do základních práv na respektování soukromého života jednotlivců a ochranu osobních údajů osob, jejichž osobní údaje jsou v systému EES zpracovávány. Každý takový zásah musí být v souladu s právem, které musí být formulováno s dostatečnou přesností, aby umožnilo fyzickým osobám přizpůsobit své chování, chránilo fyzické osoby proti svévoli a uvádělo dostatečně srozumitelným způsobem rozsah uvážení příslušných orgánů a způsob, jakým má být toto uvážení vykonáváno. Dále musí být jakýkoli zásah do uvedených základních práv v demokratické společnosti omezen na to, co je nezbytné k ochraně oprávněného a přiměřeného zájmu, a musí být přiměřený oprávněnému cíli, o který usiluje.

(26) Porovnávání údajů na základě daktyloskopické stopy, jež může být nalezena na místě trestného činu (dále jen „latentní otisk prstu“), je v oblasti policejní spolupráce zásadní. V případech, kdy existuje důvodná domněnka, že by pachatel nebo oběť mohli být zaregistrováni v systému EES, je možnost porovnat latentní otisk prstu s údaji o otiscích prstů, které jsou uloženy v systému EES, pro určené orgány členských států nezbytná k prevenci, odhalování nebo vyšetřování teroristických trestných činů či jiných závažných trestných činů, například když jsou latentní otisky prstů jediným důkazem na místě trestného činu.

(27) Je nezbytné určit příslušné orgány členských států i ústřední přístupové body, jejichž prostřednictvím mají být podávány žádosti o přístup do systému EES, a vést seznam operativních jednotek v rámci určených orgánů, které jsou oprávněny o takový přístup požádat pro konkrétní účely prevence, odhalování nebo vyšetřování teroristických trestných činů či jiných závažných trestných činů.

(28) Žádosti o přístup k údajům EES by měly podávat operativní jednotky v rámci určených orgánů ústřednímu přístupovému bodu a tyto žádosti by měly být řádně odůvodněné. Operativní jednotky v rámci určených orgánů, které jsou oprávněny požadovat přístup k údajům EES, by neměly jednat jako orgány provádějící ověření. Ústředním přístupovým bodem by měl být orgán nebo subjekt pověřený vnitrostátním právem výkonem funkce veřejného orgánu a který by měl být díky kvalitě a počtu svých zaměstnanců schopen účinně ověřit, zda jsou v každém případě splněny podmínky žádosti o přístup do systému EES. Ústřední přístupové body by měly jednat nezávisle na určených orgánech a měly by odpovídat za nezávislé zajištění přísného dodržování podmínek přístupu stanovených v tomto nařízení. V naléhavých případech, kdy je nezbytný včasný přístup v zájmu reakce na konkrétní a aktuální hrozbu související s teroristickými trestnými činy či jinými závažnými trestnými činy, by měly ústřední přístupové body zpracovat žádost okamžitě a následně provést ověření.

(29) V zájmu ochrany osobních údajů a vyloučení systematického vyhledávání by měly být údaje EES zpracovávány pouze ve specifických případech a tehdy, je-li to nezbytné pro účely prevence, odhalování nebo vyšetřování teroristických trestných činů či jiných závažných trestných činů. Určené orgány a Europol by měly žádat o přístup k údajům EES pouze tehdy, mají-li dostatečné důvody se domnívat, že takový přístup poskytne informace, které jim významně pomohou při prevenci, odhalování nebo vyšetřování teroristických trestných činů či jiných závažných trestných činů.

(30) Přístup do systému EES pro účely zjištění totožnosti neznámých podezřelých osob, pachatelů nebo obětí teroristických trestných činů či jiných závažných trestných činů by měl být navíc povolen pouze tehdy, jestliže bylo provedeno vyhledávání ve vnitrostátních databázích členského státu a v plném rozsahu též vyhledávání v systémech automatizované identifikace otisků prstů všech ostatních členských států podle rozhodnutí Rady 2008/615/SVV (12), nebo toto vyhledávání nebylo v plném rozsahu provedeno do dvou dnů po spuštění.

(31) Aby mohly být osobní údaje účinně porovnávány a sdíleny, měly by členské státy důsledně provést a uplatňovat stávající mezinárodní dohody a právní předpisy Unie v oblasti výměny osobních údajů, zejména pak rozhodnutí 2008/615/SVV.

(32) Osobní údaje uložené v systému EES by se měly uchovávat pouze po dobu nezbytně nutnou pro účely, pro něž jsou tyto údaje zpracovávány. Údaje týkající se státních příslušníků třetích zemí, kteří dodrželi délku oprávněného pobytu, je dostačující uchovávat v systému EES pro účely správy hranic po dobu tří let, aby se údaje státních příslušníků třetích zemí nemusely do systému EES opakovaně zanášet před uplynutím této doby. Tato tříletá doba pro uchovávání údajů sníží nutnost častého registrování údajů a bude přínosem pro všechny cestující, neboť se zkrátí průměrný čas potřebný pro překročení hranice i čekací doba na hraničních přechodech. Skutečnost, že se před uplynutím této tříleté doby pro uchovávání údajů nebudou muset opakovaně registrovat údaje ostatních cestujících, kteří jsou v systému EES již registrováni, sníží také čekací dobu na hraničním přechodu pro cestující vstupující na území členských států jen jednou. Tato tříletá doba pro uchovávání údajů je rovněž nezbytná pro usnadnění a urychlení překračování hranic, mimo jiné za využití automatizovaných a samoobslužných systémů. Rovněž je vhodné stanovit tříletou dobu pro uchovávání údajů pro státní příslušníky třetích zemí, jimž byl odepřen vstup za účelem krátkodobého pobytu. Pro státní příslušníky třetích zemí, kteří jsou rodinnými příslušníky občana Unie, na něž se vztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES (13), nebo rodinnými příslušníky státního příslušníka třetí země požívajícího práva na volný pohyb podle práva Unie, kteří nejsou držiteli pobytové karty podle směrnice 2004/38/ES, je vhodné ukládat každý spojený záznam o vstupu/výstupu na dobu maximálně jednoho roku po dni jejich výstupu z území členských států spojeného s tímto záznamem Po uplynutí příslušné doby pro uchovávání údajů by se měly údaje automaticky vymazat.

(33) Údaje o státních příslušnících třetích zemí, kteří neopustili území členských států po uplynutí doby oprávněného pobytu, je třeba uchovávat po dobu pěti let, aby se podpořil proces zjišťování jejich totožnosti a jejich navrácení. Tyto údaje by se měly automaticky vymazat po pěti letech, ledaže by důvody pro jejich vymazání nastaly dříve.

(34) Osobní údaje státních příslušníků třetích zemí, kteří dodrželi délku oprávněného pobytu, a státních příslušníků třetích zemí, jimž byl odepřen vstup za účelem krátkodobého pobytu, je třeba uchovávat po dobu tří let a osobních údaje státních příslušníků třetích zemí, kteří neopustili území členských států po uplynutí doby oprávněného pobytu, je třeba uchovávat po dobu pěti let, aby bylo pohraniční stráži umožněno před povolením vstupu cestujícího na území členských států provést nezbytnou analýzu rizik, kterou požaduje nařízení (EU) 2016/399. Zpracování žádostí o víza na konzulárních úřadech vyžaduje také analýzu údajů o předešlých cestách žadatele, aby bylo možné posoudit využití předchozích víz a ověřit, zda byly dodrženy podmínky pobytu. Zrušení razítkování pasů má být kompenzováno nahlížením do systému EES. Údaje o předešlých cestách zaznamenané v systému EES by proto měly pokrývat období, které je pro účely vydávání víz dostatečné. Při provádění analýz rizik na hranici a při zpracovávání žádostí o víza by měly být prověřeny údaje o předešlých cestách státních příslušníků třetích zemí s cílem určit, zda v minulosti nepřekročili maximální délku svého oprávněného pobytu. Osobní údaje státních příslušníků třetích zemí, kteří po uplynutí doby oprávněného pobytu neopustili území členských států, je tedy nezbytné uchovávat po delší dobu pěti let v porovnání s dobou uchovávání osobních údajů státních příslušníků třetích zemí, kteří délku oprávněného pobytu dodrželi, a státních příslušníků třetích zemí, jimž byl odepřen vstup za účelem krátkodobého pobytu.

(35) Měla by být stanovena pravidla pro odpovědnost členských států za újmu, která vznikne z jakéhokoli porušení tohoto nařízení.

(36) Aniž jsou dotčena konkrétnější pravidla tohoto nařízení týkající se zpracování osobních údajů, na zpracování osobních údajů členskými státy při uplatňování tohoto nařízení by se mělo vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 (14), s výjimkou případů, kdy toto zpracování provádějí určené orgány nebo ústřední přístupové body členských států pro účely prevence, vyšetřování nebo odhalování teroristických trestných činů či jiných závažných trestných činů.

(37) Aniž jsou dotčena konkrétnější pravidla tohoto nařízení týkající se zpracování osobních údajů, na zpracování osobních údajů příslušnými orgány členských států pro účely prevence, vyšetřování nebo odhalování teroristických trestných činů či jiných závažných trestných činů podle tohoto nařízení by se měly vztahovat vnitrostátní právní a správní předpisy přijaté podle směrnice (EU) 2016/680.

(38) Na činnosti orgánů a institucí Unie při plnění jejich úkolů jako orgánů pověřených provozním řízením systému EES by se mělo vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (15).

(39) Osobní údaje získané členským státem podle tohoto nařízení by neměly být předávány nebo zpřístupňovány žádné třetí zemi, mezinárodní organizaci ani soukromému subjektu usazenému v Unii nebo mimo ni. Výjimečně by však mělo být možné předat tyto osobní údaje třetí zemi nebo mezinárodní organizaci, pokud toto předání podléhá přísným podmínkám a je v konkrétním případě nezbytné pro umožnění zjištění totožnosti státního příslušníka třetí země v souvislosti s jeho navracením. Jestliže neexistuje rozhodnutí o odpovídající ochraně prostřednictvím prováděcího aktu podle nařízení (EU) 2016/679, ani vhodné záruky, kterým předání podléhají podle uvedeného nařízení, mělo by být výjimečně možné předat pro účely navrácení údaje EES třetí zemi nebo mezinárodní organizaci, a to pouze pokud je toto předání nezbytné z důležitých důvodů veřejného zájmu, jak je uvedeno ve zmíněném nařízení.

(40) Mělo by být rovněž možné předat osobní údaje získané členskými státy podle tohoto nařízení třetí zemi ve výjimečně naléhavých případech, kdy existuje bezprostřední ohrožení v souvislosti s teroristickým trestným činem nebo bezprostřední ohrožení lidského života v souvislosti se závažným trestným činem. Bezprostředním ohrožením života osoby by se mělo rozumět ohrožení dotčené osoby závažným trestným činem, jako je těžká újma na zdraví, nedovolený obchod s lidskými orgány a tkáněmi, únos, omezování osobní svobody a braní rukojmí, pohlavní vykořisťování dětí a dětská pornografie a znásilnění. Tyto údaje lze třetí zemi předat pouze v případě, že je zajištěno vzájemné poskytování informací ohledně záznamů o vstupu/výstupu, vedených žádající třetí zemí, členským státům provozujícím systém EES. Mělo by být možné, aby příslušné orgány členských států, jejichž určené orgány mají přístup do systému EES podle tohoto nařízení, předávaly údaje EES členským státům, které systém EES neprovozují, a členským státům, na něž se toto nařízení nevztahuje. Toto poskytování informací by mělo být předmětem řádně odůvodněné žádosti a mělo by být omezeno na případy, kdy je to nezbytné pro účely prevence, odhalování nebo vyšetřování teroristického trestného činu či jiného závažného trestného činu. Mělo by být možné, aby členský stát, který provozuje systém EES, poskytoval tyto informace pouze v případě, že je zajištěno vzájemné poskytování informací ohledně záznamů o vstupu/výstupu vedených žádajícím členským státem členským státům provozujícím systém EES. Směrnice (EU) 2016/680 se vztahuje na veškeré následné zpracování údajů získaných ze systému EES.

(41) V každém členském státě by dozorový úřad zřízený v souladu s nařízením (EU) 2016/679 měl sledovat zákonnost zpracování osobních údajů členskými státy, zatímco evropský inspektor ochrany údajů by měl sledovat činnost orgánů a institucí Unie související se zpracováním osobních údajů. Evropský inspektor ochrany údajů a dozorové úřady by měly při sledování systému EES vzájemně spolupracovat.

(42) V každém členském státě by dozorový úřad zřízený v souladu se směrnicí (EU) 2016/680 měl sledovat zákonnost zpracování osobních údajů členskými státy pro účely vymáhání práva.

(43) Kromě ustanovení o informacích, které mají být poskytovány v souladu s nařízením (EU) 2016/679, by měly být státním příslušníkům třetích zemí, jejichž údaje mají být zaznamenány v systému EES, poskytnuty náležité informace v souvislosti se zaznamenáváním těchto údajů. Členské státy by měly poskytnout tyto informace písemně, a to pomocí jakýchkoli vhodných prostředků, včetně letáků, plakátů nebo jiných vhodných elektronických prostředků.

(44) Aby bylo zajištěno účinné sledování uplatňování tohoto nařízení, mělo by být toto nařízení pravidelně hodnoceno.

(45) Členské státy by měly stanovit pravidla pro sankce ukládané za porušení tohoto nařízení a zajistit jejich uplatňování.

(46) Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (16).

(47) Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž zavedení systému EES a určení společných povinností, podmínek a postupů pro využívání údajů, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich, z důvodu rozsahu a účinků, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“). V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.

(48) V návaznosti na zprovoznění systému EES by měla být pozměněna Úmluva k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích (17) (dále jen „úmluva k provedení Schengenské dohody“), pokud jde o dvoustranné dohody uzavřené členskými státy a délku oprávněného pobytu státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou osvobozeni od vízové povinnosti, přesahující 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů. Komise by měla do svého celkového hodnocení systému EES zahrnout posouzení využívání dvoustranných dohod členských států. Komise by měla mít možnost zahrnout do první hodnotící zprávy různé možnosti za účelem postupného vyřazení těchto dvoustranných dohod a jejich nahrazení unijním nástrojem.

(49) Předpokládané náklady související se systémem EES jsou nižší než rozpočet vyčleněný pro inteligentní hranice v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 515/2014 (18). Po přijetí tohoto nařízení by Komise měla částku, která je v současnosti přidělena na vývoj systémů informačních technologií, prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci stanoveného v nařízení (EU) č. 515/2014 přerozdělit na podporu řízení migračních toků přes vnější hranice.

(50) Tímto nařízením není dotčeno použití směrnice 2004/38/ES.

(51) V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto nařízení navazuje na schengenské acquis, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců ode dne přijetí tohoto nařízení Radou, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.

(52) Toto nařízení rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES (19); Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.

(53) Toto nařízení rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES (20); Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.

(54) Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (21), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí Rady 1999/437/ES (22).

(55) Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (23), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES (24) a s článkem 3 rozhodnutí 2008/149/SVV (25).

(56) Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (26), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2011/350/EU (27) a článkem 3 rozhodnutí Rady 2011/349/EU (28).

(57) Pokud jde o Kypr, Bulharsko, Rumunsko a Chorvatsko, ustanovení tohoto nařízení, která se týkají systémů SIS a VIS, představují ustanovení navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 3 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2003, čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2005 a čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2011 ve spojení s rozhodnutími Rady 2010/365/EU (29), (EU) 2017/733 (30) a (EU) 2017/1908 (31). Provoz systému EES navíc vyžaduje udělení pasivního přístupu do systému VIS a uvedení v účinnost veškerých ustanovení schengenského acquis týkajících se systému SIS v souladu s příslušnými rozhodnutími Rady. Tyto podmínky mohou být splněny pouze tehdy, jakmile je úspěšně dokončeno ověření v souladu s platnými postupy schengenského hodnocení. Systém EES by tedy měly provozovat pouze ty členské státy, které tyto podmínky splňují již ke dni zprovoznění systému EES. Členské státy, které systém EES neprovozují od počátečního zahájení provozu, by měly být k systému EES připojeny v souladu s postupem stanoveným v tomto nařízení, jakmile budou splněny všechny tyto podmínky.

(58) Evropský inspektor ochrany údajů byl konzultován v souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 45/2001 a dne 21. září 2016 vydal stanovisko.

(59) Toto nařízení stanoví přísná pravidla pro přístup do systému EES a nezbytné záruky pro tento přístup. Stanoví rovněž právo fyzických osob na přístup k údajům, jejich opravu, doplnění, vymazání a nápravu, zejména právo na soudní přezkum, jakož i dohled nad všemi úkony zpracování údajů vykonávanými nezávislými veřejnými orgány. Toto nařízení tedy dodržuje základní práva a ctí zásady uznané Listinou základních práv Evropské unie, zejména právo na lidskou důstojnost, zákaz otroctví a nucené práce, právo na svobodu a bezpečnost, respektování soukromého a rodinného života, ochranu osobních údajů, zákaz diskriminace, práva dítěte, práva starších osob, práva osob se zdravotním postižením a právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces.

(60) Tímto nařízením nejsou dotčeny závazky vyplývající ze Ženevské úmluvy ze dne 28. července 1951 o právním postavení uprchlíků ve znění Newyorského protokolu ze dne 31. ledna 1967,

PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:

KAPITOLA I

OBECNÁ USTANOVENÍ

Článek 1

Předmět

1. Tímto nařízením se zřizuje „Systém vstupu/výstupu“ (dále jen „systém EES“), který slouží k:

a) zaznamenávání a uchovávání data, času a místa vstupu a výstupu státních příslušníků třetích zemí, kteří překračují hranice členských států, na nichž se provozuje systém EES;

b) výpočtu délky oprávněného pobytu těchto státních příslušníků třetích zemí;

c) vydávání výstražných upozornění členským státům v případě uplynutí doby oprávněného pobytu; a

d) zaznamenávání a uchovávání data, času a místa odepření vstupu státním příslušníkům třetích zemí, jimž byl odepřen vstup za účelem krátkodobého pobytu, a údajů o orgánu členského státu, který vstup odepřel, a důvodech tohoto odepření.

2. Za účelem prevence, odhalování a vyšetřování teroristických trestných činů či jiných závažných trestných činů stanoví toto nařízení rovněž podmínky, za nichž mohou určené orgány členských států a Europol získat přístup do systému EES za účelem nahlížení.

Článek 2

Oblast působnosti

1. Toto nařízení se vztahuje na:

a) státní příslušníky třetích zemí s oprávněním ke krátkodobému pobytu na území členských států, kteří při překračování hranic, na nichž se provozuje systém EES, podléhají hraničním kontrolám podle nařízení (EU) 2016/399; a

b) státní příslušníky třetích zemí, kteří při vstupu na území členských států a výstupu z jejich území: i) jsou rodinnými příslušníky občana Unie, na něhož se vztahuje směrnice 2004/38/ES, nebo státního příslušníka třetí země požívajícího práva na volný pohyb, které je rovnocenné právu občanů Unie na základě dohody mezi Unií a jejími členskými státy na jedné straně a třetí zemí na straně druhé; a ii) nejsou držiteli pobytové karty podle směrnice 2004/38/ES nebo povolení k pobytu podle nařízení Rady (ES) č. 1030/2002 (32).

2. Toto nařízení se vztahuje rovněž na státní příslušníky třetích zemí, jimž je v souladu s článkem 14 nařízení (EU) 2016/399 odepřen vstup na území členských států za účelem krátkodobého pobytu.

3. Toto nařízení se nevztahuje na:

a) státní příslušníky třetích zemí, kteří jsou rodinnými příslušníky občana Unie, na něž se vztahuje směrnice 2004/38/ES a kteří jsou držiteli pobytové karty podle uvedené směrnice, ať doprovázejí nebo následují občana Unie, či nikoliv;

b) státní příslušníky třetích zemí, kteří jsou rodinnými příslušníky státního příslušníka třetí země, ať doprovázejí nebo následují státního příslušníka třetí země, či nikoliv, pokud: i) tento státní příslušník třetí země požívá práva na volný pohyb, které je rovnocenné právu občanů Unie na základě dohody mezi Unií a jejími členskými státy na jedné straně a třetí zemí na straně druhé, a ii) tito státní příslušníci třetích zemí jsou držiteli pobytové karty podle směrnice 2004/38/ES nebo povolení k pobytu podle nařízení (ES) č. 1030/2002;

c) držitele povolení k pobytu podle čl. 2 bodu 16 nařízení (EU) 2016/399, na něž se nevztahují písmena a) a b) tohoto odstavce;

d) státní příslušníky třetích zemí, kteří vykonávají právo na mobilitu v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2014/66/EU (33) nebo směrnicí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/801 (34);

e) držitele dlouhodobých víz;

f) státní příslušníky Andorry, Monaka a San Marina a držitele pasu vydaného Vatikánským městským státem;

g) osoby nebo kategorie osob, které jsou osvobozeny od hraničních kontrol nebo využívají zvláštních pravidel pro kontroly na hranicích podle čl. 6a odst. 3 písm. g) nařízení (EU) 2016/399;

h) osoby nebo kategorie osob uvedené v čl. 6a odst. 3 písm. h), i), j) a k) nařízení (EU) 2016/399.

4. Ustanovení tohoto nařízení týkající se výpočtu délky oprávněného pobytu a vydávání výstražných upozornění určených členským státům v případě uplynutí doby oprávněného pobytu se nevztahují na státní příslušníky třetích zemí, kteří:

a) jsou rodinnými příslušníky občana Unie, na něž se vztahuje směrnice 2004/38/ES, nebo státního příslušníka třetí země požívajícího práva na volný pohyb, které je rovnocenné právu občanů Unie na základě dohody mezi Unií a jejími členskými státy na jedné straně a třetí zemí na straně druhé; a

b) nejsou držiteli pobytové karty podle směrnice 2004/38/ES nebo povolení k pobytu podle nařízení (ES) č. 1030/2002.

Článek 3

Definice

1. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:

1) „vnějšími hranicemi“ vnější hranice ve smyslu čl. 2 bodu 2 nařízení (EU) 2016/399;

2) „vnitřními hranicemi“ vnitřní hranice ve smyslu čl. 2 bodu 1 nařízení (EU) 2016/399;

3) „pohraničním orgánem“ příslušník pohraniční stráže, který je v souladu s vnitrostátním právem pověřen prováděním hraničních kontrol ve smyslu čl. 2 bodu 11 nařízení (EU) 2016/399;

4) „imigračním orgánem“ příslušný orgán, který je v souladu s vnitrostátním právem odpovědný za jednu nebo více těchto činností: a) provádění ověřování na území členských států, zda jsou splněny podmínky pro vstup či pobyt na území členských států; nebo b) posuzování podmínek pobytu státních příslušníků třetích zemí na území členských států a přijímání souvisejících rozhodnutí, pokud tento orgán není „rozhodujícím orgánem“ ve smyslu čl. 2 písm. f) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU (35), a případně za poskytování poradenství v souladu s nařízením Rady (ES) č. 377/2004; (36) c) navracení státních příslušníků třetích zemí do třetí země původu nebo tranzitu;

5) „vízovým orgánem“ orgán ve smyslu čl. 4 bodu 3 nařízení (ES) č. 767/2008;

6) „státním příslušníkem třetí země“ každá osoba, která není občanem Unie ve smyslu čl. 20 odst. 1 Smlouvy o fungování EU, s výjimkou osob, které na základě dohod mezi Unií a jejími členskými státy na jedné straně a třetími zeměmi na straně druhé požívají práva volného pohybu rovnocenného právu občanů Unie;

7) „cestovním dokladem“ pas nebo jiný rovnocenný doklad, který držitele opravňuje překračovat vnější hranice a do něhož lze vyznačit vízum;

8) „krátkodobým pobytem“ pobyt na území členských států, jehož délka nepřesahuje 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů, jak je uvedeno v čl. 6 odst. 1 nařízení (EU) 2016/399;

9) „krátkodobým vízem“ vízum ve smyslu čl. 2 bodu 2 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 (37);

10) „krátkodobým národním vízem“ oprávnění udělené členským státem, který ještě neuplatňuje v plném rozsahu schengenské acquis, k zamýšlenému pobytu na území tohoto členského státu, jehož délka nepřesáhne 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů;

11) „oprávněným pobytem“ přesný počet dnů, během nichž smí státní příslušník třetí země oprávněně pobývat na území členských států ode dne vstupu v souladu s platnými předpisy;

12) „příslušným členským státem“ členský stát, který vložil údaje do systému EES;

13) „ověřením“ proces porovnání souborů údajů, jehož účelem je zjistit, zda je deklarovaná totožnost správná (kontrola porovnáním dvou údajů);

14) „zjištěním totožnosti“ proces určení totožnosti osoby pomocí prohledávání databáze podle vícenásobných souborů údajů (kontrola porovnáním více údajů);

15) „alfanumerickými údaji“ údaje vyjádřené písmeny, číslicemi, zvláštními znaky, mezerami a interpunkčními znaménky;

16) „údaji o otiscích prstů“ údaje týkající se čtyř otisků ukazováčku, prostředníčku, prsteníčku a malíčku pravé ruky, a jestliže tyto chybějí, pak na levé ruce;

17) „zobrazením obličeje“ digitální zobrazení obličeje;

18) „biometrickými údaji“ údaje o otiscích prstů a zobrazení obličeje;

19) „osobou překračující délku oprávněného pobytu“ státní příslušník třetí země, který nesplňuje nebo přestal splňovat podmínky týkající se délky jeho oprávněného krátkodobého pobytu na území členských států;

20) „agenturou eu-LISA“ Evropská agentura pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva zřízená nařízením (EU) č. 1077/2011;

21) „dozorovými úřady“ dozorový úřad zřízený v souladu s čl. 51 odst. 1 nařízení (EU) 2016/679 a dozorový úřad zřízený v souladu s čl. 41 odst. 1 směrnice (EU) 2016/680;

22) „údaji EES“ všechny údaje uložené v ústředním systému EES v souladu s článkem 14 a články 16 až 20;

23) „vymáháním práva“ prevence, odhalování nebo vyšetřování teroristických trestných činů či jiných závažných trestných činů;

24) „teroristickým trestným činem“ trestný čin podle vnitrostátního práva, který odpovídá nebo je rovnocenný jednomu z trestných činů uvedeným ve směrnici (EU) 2017/541;

25) „závažným trestným činem“ trestný čin, který odpovídá nebo je rovnocenný jednomu z trestných činů podle čl. 2 odst. 2 rámcového rozhodnutí 2002/584/SVV, pokud jej lze podle vnitrostátního práva potrestat odnětím svobody s horní hranicí sazby v délce nejméně tři roky nebo ochranným opatřením spojeným s omezením svobody ve stejné délce;

26) „určeným orgánem“ orgán určený členským státem podle článku 29 jakožto orgán odpovědný za prevenci, odhalování nebo vyšetřování teroristických trestných činů a jiných závažných trestných činů;

27) „samoobslužným systémem“ samoobslužný systém ve smyslu čl. 2 bodu 23 nařízení (EU) 2016/399;

28) „elektronickou branou“ elektronická brána ve smyslu čl. 2 bodu 24 nařízení (EU) 2016/399;

29) „mírou neúspěšných registrací“ poměr registrací s nedostatečnou kvalitou biometrických údajů;

30) „mírou falešných pozitivních identifikací“ poměr vrácených shod během biometrického vyhledávání, které nepatří kontrolovanému cestujícímu;

31) „mírou falešných negativních identifikací“ poměr nezaznamenaných shod během biometrického vyhledávání, přestože biometrické údaje cestujícího byly zaregistrovány.

2. Pojmy definované v článku 4 nařízení (EU) 2016/679 mají v tomto nařízení stejný význam, pokud zpracování osobních údajů provádějí orgány členských států pro účely uvedené v čl. 6 odst. 1 tohoto nařízení.

3. Pojmy definované v článku 3 směrnice (EU) 2016/680 mají v tomto nařízení stejný význam, pokud zpracování osobních údajů provádějí orgány členských států pro účely stanovené v čl. 6 odst. 2 tohoto nařízení.

Článek 4

Hranice, na nichž se systém EES provozuje, a používání systému EES na těchto hranicích

1. Systém EES se provozuje na vnějších hranicích.

2. Členské státy, které uplatňují schengenské acquis v plném rozsahu, zavedou systém EES na svých vnitřních hranicích se členskými státy, které dosud schengenské acquis v plném rozsahu neuplatňují, ale provozují systém EES.

3. Členské státy, které uplatňují schengenské acquis v plném rozsahu, a členské státy, které dosud schengenské acquis v plném rozsahu neuplatňují, ale provozují systém EES, zavedou systém EES na svých vnitřních hranicích se členskými státy, které dosud neuplatňují schengenské acquis v plném rozsahu a systém EES neprovozují.

4. Členské státy, které dosud schengenské acquis v plném rozsahu neuplatňují, ale provozují systém EES, zavedou systém EES na svých vnitřních hranicích ve smyslu čl. 2 bodu 1 písm. b) a c) nařízení (EU) 2016/399.

5. Odchylně od čl. 23 odst. 2 třetího a čtvrtého pododstavce a článku 27, zavede členský stát, který dosud neuplatňuje schengenské acquis v plném rozsahu, ale provozuje systém EES, systém EES bez biometrických funkcí na svých vnitřních pozemních hranicích s členským státem, který dosud schengenské acquis v plném rozsahu neuplatňuje, ale provozuje systém EES. Pokud není na těchto vnitřních hranicích státní příslušník třetí země dosud zaregistrován v systému EES, vytvoří se individuální soubor týkající se tohoto státního příslušníka třetí země bez zaznamenání biometrických údajů. Biometrické údaje se doplní na dalším hraničním přechodu, kde je systém EES provozován s biometrickými funkcemi.

Článek 5

Uspořádání systému EES

Agentura eu-LISA vyvine systém EES a zajistí jeho provozní řízení, včetně funkce pro zpracovávání biometrických údajů podle čl. 16 odst. 1 písm. d) a čl. 17 odst. 1 písm. b) a c), jakož i odpovídající zabezpečení systému EES.

Článek 6

Cíle systému EES

1. Zaznamenáváním a uchováváním údajů do systému EES a poskytováním přístupu k těmto údajům členským státům plní systém EES tyto cíle:

a) zlepšit účinnost hraničních kontrol díky výpočtu a sledování délky oprávněného pobytu při vstupu a výstupu státních příslušníků třetích zemí s oprávněním ke krátkodobému pobytu;

b) pomáhat při identifikaci státních příslušníků třetích zemí, kteří nesplňují nebo přestali splňovat podmínky pro vstup na území členských států nebo krátkodobý pobyt na tomto území;

c) umožnit identifikaci a odhalování osob překračujících délku oprávněného pobytu a umožnit vnitrostátním orgánům členských států přijmout vhodná opatření;

d) umožnit elektronickou kontrolu odepření vstupu v systému EES;

e) umožnit automatické hraniční kontroly státních příslušníků třetích zemí;

f) umožnit vízovým orgánům přístup k informacím o využití předchozích víz v souladu s právními předpisy;

g) informovat státní příslušníky třetích zemí o délce jejich oprávněného pobytu;

h) shromažďovat statistické údaje týkající se vstupů a výstupů, odepření vstupu a překračování délky oprávněného pobytu, pokud jde o státní příslušníky třetích zemí, s cílem zlepšit posuzování rizika překročení délky oprávněného pobytu a podporovat fakticky podloženou tvorbu politik Unie v oblasti migrace;

i) potírat podvodné zneužití totožnosti a zneužívání cestovních dokladů.

2. Poskytnutím přístupu určeným orgánům v souladu s podmínkami stanovenými v tomto nařízení systém EES plní tyto cíle:

a) přispívat k prevenci, odhalování a vyšetřování teroristických trestných činů nebo jiných závažných trestných činů;

b) umožňovat vytváření informací pro vyšetřování související s teroristickými trestnými činy nebo jinými závažnými trestnými činy, včetně zjišťování totožnosti podezřelých osob, pachatelů a obětí těchto trestných činů poté, kteří překročí vnější hranice.

3. Systém EES v příslušných případech podporuje členské státy při provozování jejich vnitrostátních programů pro usnadnění postupů zavedených v souladu s článkem 8d nařízení 2016/399 s cílem usnadnit překračování hranic státním příslušníkům třetích zemí tím, že:

a) umožní příslušným vnitrostátním orgánům uvedeným v článku 8d nařízení (EU) 2016/399 přístup k informacím o předchozích krátkodobých pobytech nebo o odepření vstupu pro účely posouzení žádosti o účast ve vnitrostátních programech pro usnadnění postupů a přijetí rozhodnutí podle článku 25 tohoto nařízení;

b) oznámí pohraničním orgánům, že účast ve vnitrostátním programu pro usnadnění postupů byla povolena.

Článek 7

Technická architektura systému EES

1. Systém EES se skládá:

a) z ústředního systému (ústřední systém EES);

b) z národního jednotného rozhraní v členských státech se společnými technickými specifikacemi, které je ve všech členských státech stejné a které umožňuje zabezpečené připojení vnitrostátních pohraničních infrastruktur v členských státech k ústřednímu systému EES;

c) ze zabezpečeného komunikačního kanálu mezi ústředním systémem EES a ústředním systémem VIS;

d) z komunikační infrastruktury mezi ústředním systémem EES a národními jednotnými rozhraními, která musí být zabezpečená a šifrovaná;

e) z internetové služby uvedené v článku 13;

f) z úložiště údajů zřízeného na centrální úrovni, jak je uvedeno v čl. 63 odst. 2.

2. Ústřední systém EES je umístěn v technických zařízeních agentury eu-LISA. Zajišťuje funkce podle tohoto nařízení v souladu s podmínkami dostupnosti, kvality a rychlosti ve smyslu čl. 37 odst. 3.

3. Aniž je dotčeno rozhodnutí Komise 2008/602/ES (38), sdílejí se určité hardwarové a softwarové součásti komunikační infrastruktury systému EES s komunikační infrastrukturou VIS v souladu s čl. 1 odst. 2 rozhodnutí 2004/512/ES. Musí být zajištěno logické oddělení údajů VIS a údajů EES.

Článek 8

Interoperabilita se systémem VIS

1. Agentura eu-LISA zřídí zabezpečený komunikační kanál mezi ústředním systémem EES a ústředním systémem VIS, aby byla zajištěna interoperabilita mezi systémem EES a systémem VIS. Přímé vzájemné konzultace mezi systémem EES a systémem VIS jsou možné pouze v případech, které stanoví jak toto nařízení, tak i nařízení (ES) č. 767/2008. Získávání údajů týkajících se víz ze systému VIS, jejich importování do systému EES a jejich aktualizace proběhnou automaticky, jakmile dotčený orgán spustí danou operaci.

2. Interoperabilita umožní pohraničním orgánům používajícím systém EES nahlížet do systému VIS ze systému EES s cílem:

a) získávat údaje týkající se víz přímo ze systému VIS a importovat je do systému EES za účelem vytvoření nebo aktualizace záznamu o vstupu/výstupu nebo záznamu o odepření vstupu držitele víza v systému EES podle článků 14, 16 a 18 tohoto nařízení a článku 18a nařízení (ES) č. 767/2008;

b) získávat údaje týkající se víz přímo ze systému VIS a importovat je do systému EES za účelem aktualizace záznamu o vstupu/výstupu v případě, že je vízum prohlášeno za neplatné, zrušeno či je prodloužena jeho platnost podle článku 19 tohoto nařízení a článků 13, 14 a 18a nařízení (ES) č. 767/2008;

c) v souladu s článkem 23 tohoto nařízení a čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 767/2008 ověřovat pravost a platnost příslušného víza nebo zjišťovat, zda jsou splněny podmínky pro vstup na území členských států podle článku 6 nařízení (EU) 2016/399;

d) ověřit na hranicích, na nichž se provozuje systém EES, zda již byl státní příslušník třetí země osvobozený od vízové povinnosti zaregistrován v systému VIS v souladu s článkem 23 tohoto nařízení a článkem 19a nařízení (ES) č. 767/2008; a

e) pokud je ověřována totožnost držitele víza za použití otisků prstů, ověřit na hranicích, na nichž se provozuje systém EES, totožnost držitele víza porovnáním otisků prstů držitele víza s otisky prstů zaznamenanými v systému VIS v souladu s článkem 23 tohoto nařízení a čl. 18 odst. 6 nařízení (ES) č. 767/2008.

3. Interoperabilita umožní vízovým orgánům používajícím systém VIS nahlížet do systému EES ze systému VIS s cílem:

a) posuzovat žádosti o víza a přijímat rozhodnutí související s těmito žádostmi v souladu s článkem 24 tohoto nařízení a čl. 15 odst. 4 nařízení (ES) č. 767/2008;

b) v případě členských států, které dosud neuplatňují schengenské acquis v plném rozsahu, ale provozují systém EES, posuzovat žádosti o udělení krátkodobých národních víz a přijímat s nimi související rozhodnutí;

c) aktualizovat v záznamu o vstupu/výstupu údaje týkající se víz v případě, že je vízum prohlášeno za neplatné, zrušeno či je prodloužena jeho platnost podle článku 19 tohoto nařízení a článků 13 a 14 nařízení (ES) č. 767/2008.

4. Pro účely provozu internetové služby systému EES uvedené v článku 13 systém VIS denně aktualizuje samostatnou databázi určenou pouze k nahlížení uvedenou v čl. 13 odst. 5 pomocí jednosměrného získávání minimálně nezbytné podmnožiny údajů VIS.

Článek 9

Přístup do systému EES za účelem vkládání, změny, vymazávání a prohlížení údajů

1. Přístup do systému EES za účelem vkládání, změny, vymazávání a prohlížení údajů uvedených v článku 14 a článcích 16 až 20 je vyhrazen výhradně řádně zmocněným pracovníkům vnitrostátních orgánů každého členského státu, které jsou k tomu oprávněny pro účely stanovené v článcích 23 až 35. Tento přístup je omezen na rozsah nezbytný pro výkon úkolů těchto vnitrostátních orgánů v souladu s uvedenými účely a musí být přiměřený sledovaným cílům.

2. Každý členský stát určí příslušné vnitrostátní orgány, kterými jsou pro účely tohoto nařízení pohraniční orgány, vízové orgány a imigrační orgány. Řádně zmocnění pracovníci příslušných vnitrostátních orgánů mají přístup do systému EES za účelem vkládání, změn, vymazávání nebo prohlížení údajů. Každý členský stát neprodleně oznámí seznam těchto příslušných vnitrostátních orgánů agentuře eu-LISA. V tomto seznamu se u každého orgánu uvede, za jakým účelem mu má být umožněn přístup k údajům uloženým v systému EES.

3. Orgány oprávněné nahlížet do údajů EES nebo mít k nim přístup za účelem prevence, odhalování a vyšetřování teroristických trestných činů či jiných závažných trestných činů, jsou určeny v souladu s kapitolou IV.

Článek 10

Obecné zásady

1. Každý příslušný orgán oprávněný k přístupu do systému EES zajistí, aby byl systém EES používán v nezbytných případech, náležitým způsobem a přiměřeně.

2. Každý příslušný orgán zajistí, aby používání systému EES, včetně pořizování biometrických údajů, bylo v souladu se zárukami stanovenými v Úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod, v Listině základních práv Evropské unie a v Úmluvě Organizace spojených národů o právech dítěte. Zejména v případě pořizování údajů dětí musí být prvořadým hlediskem nejlepší zájem dítěte.

Článek 11

Automatizovaný kalkulátor a povinnost informovat státní příslušníky třetích zemí o zbývající délce oprávněného pobytu

1. Systém EES zahrnuje automatizovaný kalkulátor, který udává maximální délku oprávněného pobytu státních příslušníků třetí země registrovaných v tomto systému.

Automatizovaný kalkulátor se nepoužije na státní příslušníky třetích zemí:

a) kteří jsou rodinnými příslušníky občana Unie, na nějž se vztahuje směrnice 2004/38/ES, nebo státního příslušníka třetí země požívajícího práva na volný pohyb, které je rovnocenné právu občanů Unie na základě dohody mezi Unií a jejími členskými státy na jedné straně a třetí zemí na straně druhé, a

b) kteří nejsou držiteli pobytové karty podle směrnice 2004/38/ES nebo povolení k pobytu podle nařízení (ES) č. 1030/2002.

2. Automatizovaný kalkulátor informuje příslušné orgány:

a) při vstupu o maximální délce oprávněného pobytu státních příslušníků třetích zemí a o tom, zda byl počet oprávněných vstupů v rámci krátkodobých víz pro jeden nebo dva vstupy vyčerpán;

b) během kontrol nebo ověření prováděných na území členských států o zbývající délce oprávněného pobytu nebo o době jejího překročení státními příslušníky třetích zemí;

c) při výstupu o jakémkoli překročení délky oprávněného pobytu státními příslušníky třetích zemí;

d) při posuzování žádostí o krátkodobá víza a rozhodování o nich o maximální zbývající délce oprávněného pobytu na základě zamýšlených dat vstupu.

3. Pohraniční orgány informují státního příslušníka třetí země o maximální délce oprávněného pobytu, který zohledňuje počet vstupů a délku oprávněného pobytu stanovenou ve vízu, v souladu s čl. 8 odst. 9 nařízení (EU) 2016/399. Tato informace musí být poskytnuta buď příslušníkem pohraniční stráže při provádění hraniční kontroly, nebo prostřednictvím zařízení instalovaného na hraničním přechodu, které státnímu příslušníku třetí země umožňuje použít internetovou službu uvedenou v čl. 13 odst. 1 a 2 tohoto nařízení.

4. Pokud jde o státní příslušníky třetích zemí, na které se vztahuje vízová povinnost a kteří na základě krátkodobého víza nebo krátkodobého národního víza pobývají v členském státě, jenž dosud neuplatňuje schengenské acquis v plném rozsahu, ale provozuje systém EES, neuvádí automatizovaný kalkulátor délku oprávněného pobytu na základě krátkodobého víza nebo krátkodobého národního víza.

V případě uvedeném v prvním pododstavci automatizovaný kalkulátor pouze ověří:

a) dodržení maximální délky 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů; a

b) v případě krátkodobých víz dodržení doby platnosti těchto víz.

5. Pro účely ověření, zda státní příslušníci třetích zemí, kteří jsou držiteli krátkodobého víza pro jeden nebo dva vstupy, již využili počet oprávněných vstupů stanovený jejich krátkodobým vízem, automatizovaný kalkulátor započítává pouze vstupy na území členských států, které uplatňují schengenské acquis v plném rozsahu. Toto ověření se však neprovádí při vstupu na území členských států, které schengenské acquis v plném rozsahu dosud neuplatňují, ale provozují systém EES.

6. Automatizovaný kalkulátor se rovněž použije na krátkodobé pobyty na základě krátkodobého víza s omezenou územní platností vydaného podle čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 810/2009. V takovém případě automatizovaný kalkulátor započítá délku oprávněného pobytu stanovenou takovým vízem, bez ohledu na to, zda délka pobytu státního příslušníka třetí země v souhrnu překračuje 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů.

Článek 12

Informační mechanismus

1. Systém EES zahrnuje mechanismus, který neprodleně po uplynutí doby oprávněného pobytu automaticky identifikuje záznamy o vstupu/výstupu, u nichž chybějí údaje o výstupu, a automaticky identifikuje záznamy, u kterých byla překročena maximální délka oprávněného pobytu.

2. Pro státní příslušníky třetích zemí, kteří překračují hranice na základě platného dokladu k usnadnění průjezdu vydaného v souladu s nařízením Rady (ES) č. 693/2003 (39) (dále jen „doklad FTD“), obsahuje systém EES mechanismus, který neprodleně po uplynutí doby oprávněného pobytu automaticky identifikuje záznamy o vstupu/výstupu, u nichž chybějí údaje o výstupu, a rovněž automaticky identifikuje záznamy, u kterých byla překročena maximální délka oprávněného pobytu.

3. Příslušné vnitrostátní orgány určené podle čl. 9 odst. 2 musí mít k dispozici seznam vytvořený systémem EES, který obsahuje údaje uvedené v článcích 16 a 17 o všech identifikovaných osobách překračujících délku oprávněného pobytu, aby tyto orgány mohly přijmout vhodná opatření.

Článek 13

Internetová služba

1. Aby si státní příslušníci třetích zemí mohli kdykoli ověřit zbývající délku oprávněného pobytu, budou moci využít zabezpečený internetový přístup k on-line službě provozované v technických zařízeních agentury eu-LISA, kde zadají údaje požadované podle čl. 16 odst. 1 písm. b) společně se zamýšleným datem vstupu nebo výstupu či oběma daty. Na základě toho vygeneruje internetová služba státním příslušníkům třetích zemí odpověď ve formátu „OK/NOT OK“, jakož i informaci o zbývající délce oprávněného pobytu.

2. Odchylně od odstavce 1 neposkytne internetová služba v případě zamýšleného pobytu v členském státě, jenž dosud neuplatňuje schengenské acquis v plném rozsahu, ale provozuje systém EES, žádnou informaci o oprávněném pobytu na základě krátkodobého víza nebo krátkodobého národního víza.

V případech uvedených v prvním pododstavci si budou moci státní příslušníci třetích zemí prostřednictvím internetové služby ověřit dodržení maximální délky 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů a získají informace o zbývající délce oprávněného pobytu v rámci tohoto období. Tyto informace jsou poskytovány pro pobyty v průběhu období 180 dnů předcházejících použití internetové služby nebo zamýšlenému datu vstupu nebo výstupu či oběma datům.

3. Aby splnili své povinnosti podle čl. 26 odst. 1 písm. b) Úmluvy k provedení Schengenské dohody, použijí dopravci internetovou službu k ověření toho, zda státní příslušníci třetích zemí, kteří jsou držiteli krátkodobého víza pro jeden nebo dva vstupy, již využili počet oprávněných vstupů stanovený jejich vízem. Dopravci poskytnou údaje uvedené v čl. 16 odst. 1 písm. a), b) a c) tohoto nařízení. Na základě toho získají dopravci odpověď internetové služby ve formátu „OK/NOT OK“. Dopravci mohou zaslané informace a obdržené odpovědi uchovávat v souladu s platným právem. Dopravci zavedou systém ověřování, který zajistí, aby přístup k internetové službě měli pouze zmocnění pracovníci. Odpověď „OK/NOT OK“ není možné považovat za rozhodnutí o povolení nebo odepření vstupu v souladu s nařízením (EU) 2016/399.

4. Za účelem provedení čl. 26 odst. 2 Úmluvy k provedení Schengenské dohody nebo pro účely řešení veškerých případných sporů v souvislosti s článkem 26 uvedené úmluvy, uchovává agentura eu-LISA protokoly všech operací zpracování údajů prováděných dopravci v rámci internetové služby. V těchto protokolech musí být uvedeny datum a čas jednotlivých operací, údaje použité pro dotaz, údaje přenesené pomocí internetové služby a jméno či firma dotčeného dopravce.

Protokoly musí být uchovávány po dobu dvou let. Protokoly musí být vhodnými opatřeními chráněny proti neoprávněnému přístupu.

5. Internetová služba využívá samostatnou databázi určenou pouze k nahlížení, která je denně aktualizována pomocí jednosměrného získávání minimálně nezbytné podmnožiny údajů EES a údajů VIS. Agentura eu-LISA je odpovědná za zabezpečení internetové služby a osobních údajů, které jsou v ní obsaženy, a za proces získávání osobních údajů pro samostatnou databázi určenou pouze k nahlížení.

6. Internetová služba neumožňuje dopravcům ověřit, zda státní příslušníci třetích zemí, kteří jsou držiteli krátkodobého národního víza pro jeden nebo dva vstupy, již využili počet oprávněných vstupů stanovený jejich vízem.

7. Komise přijme prováděcí akty týkající se podrobných pravidel, pokud jde o podmínky fungování internetové služby, a pravidla pro ochranu údajů a zabezpečení týkající se internetové služby. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 68 odst. 2.

KAPITOLA II

VKLÁDÁNÍ A POUŽÍVÁNÍ ÚDAJŮ PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY

Článek 14

Postupy pro vkládání údajů do systému EES

1. Pohraniční orgány ověří totožnost státního příslušníka třetí země a v souladu s článkem 23 také to, zda mu byl v systému EES již dříve vytvořen individuální soubor. Pokud státní příslušník třetí země použije pro předběžné zanesení údajů nebo pro provedení hraniční kontroly samoobslužný systém, provede se toto ověření prostřednictvím tohoto samoobslužného systému.

2. Pokud byl státnímu příslušníkovi třetí země již dříve vytvořen individuální soubor, pohraniční orgán v případě potřeby:

a) aktualizuje individuální soubor, a tam, kde je to relevantní, údaje uvedené v článcích 16, 17 a 18, a

b) vloží pro každý vstup záznam o vstupu nebo pro každý výstup záznam o výstupu v souladu s články 16 a 17 nebo případně záznam o odepření vstupu v souladu s článkem 18.

Záznamy uvedené v prvním pododstavci písm. b) tohoto odstavce se propojí s individuálním souborem týkajícím se dotčeného státního příslušníka třetí země.

Údaje uvedené v čl. 19 odst. 1, 2, 4 a 5 se tam, kde je to relevantní doplní do záznamu o vstupu/výstupu dotčeného státního příslušníka třetí země. Do individuálního souboru státního příslušníka třetí země se doplní cestovní doklady a totožnosti, které tento státní příslušník třetí země oprávněně používá.

Pokud již existuje dříve zaznamenaný individuální soubor a státní příslušník třetí země předloží platný cestovní doklad, který se od dříve zaznamenaného dokladu liší, údaje uvedené v čl. 16 odst. 1 písm. d) a v čl. 17 odst. 1 písm. b) se rovněž aktualizují v souladu s článkem 15.

3. Pokud je nezbytné vložit nebo aktualizovat záznam o vstupu/výstupu držitele víza, mohou pohraniční orgány získávat ze systému VIS a importovat do systému EES údaje uvedené v čl. 16 odst. 2 písm. c) až f) tohoto nařízení v souladu s článkem 8 tohoto nařízení a článkem 18a nařízení (ES) č. 767/2008.

4. Pokud státní příslušník třetí země není dosud v systému EES registrován, vytvoří pohraniční orgán individuální soubor týkající se tohoto státního příslušníka třetí země tím, že vloží příslušné údaje uvedené v čl. 16 odst. 1 a 6, čl. 17 odst. 1 a v čl. 18 odst. 1.

5. Pokud státní příslušník třetí země využije pro předběžné zanesení údajů samoobslužný systém, použije se článek 8a nařízení (EU) 2016/399. V tomto případě může státní příslušník třetí země předběžně zanést údaje do individuálního souboru nebo případně údaje do záznamu o vstupu/výstupu, které je nutné aktualizovat. Tyto údaje potvrdí pohraniční orgány po přijetí rozhodnutí o povolení nebo odepření vstupu v souladu s nařízením (EU) 2016/399.Údaje uvedené v čl. 16 odst. 2 písm. c) až f) tohoto nařízení lze získávat automaticky ze systému VIS a importovat je do systému EES.

6. Pokud státní příslušník třetí země využije pro provedení hraniční kontroly samoobslužný systém, použije se článek 8b nařízení (EU) 2016/399. V tomto případě se ověření stanovené v odstavci 1 tohoto článku provede prostřednictvím samoobslužného systému.

7. Pokud státní příslušník třetí země využije k překročení vnějších hranic nebo vnitřních hranic, na kterých dosud nebyly zrušeny kontroly, elektronickou bránu, použije se článek 8b nařízení (EU) 2016/399. V tomto případě se odpovídající registrace záznamu o vstupu/výstupu a propojení tohoto záznamu s příslušným individuálním souborem provede prostřednictvím elektronické brány.

8. Aniž je dotčen článek 20 tohoto nařízení a čl. 12 odst. 3 nařízení (EU) 2016/399, pokud je krátkodobý pobyt státního příslušníka třetí země, který se nachází na území členského státu, zahájen ihned po pobytu na základě povolení k pobytu nebo dlouhodobého víza a nebyl-li již dříve vytvořen individuální soubor, může státní příslušník třetí země požádat příslušné orgány uvedené v čl. 9 odst. 2 tohoto nařízení o vytvoření individuálního souboru a záznamu o vstupu/výstupu vložením údajů uvedených v čl. 16 odst. 1, 2 a 6 a čl. 17 odst. 1 tohoto nařízení. Místo údajů uvedených v čl. 16 odst. 2 písm. a) tohoto nařízení, vloží tyto příslušné orgány datum zahájení krátkodobého pobytu a namísto údajů uvedených v čl. 16 odst. 2 písm. b) tohoto nařízení vloží název orgánu, který tyto údaje vložil.

Článek 15

Zobrazení obličeje státních příslušníků třetích zemí

1. Pokud je nezbytné vytvořit individuální soubor nebo aktualizovat zobrazení obličeje uvedené v čl. 16 odst. 1 písm. d) a čl. 17 odst. 1 písm. b), zobrazení obličeje se pořídí na místě.

2. Odchylně od odstavce 1, pokud ve výjimečných případech nelze splnit specifikace kvality a rozlišení stanovené pro zanesení zobrazení obličeje pořízeného na místě do systému EES, je možné zobrazení obličeje získat elektronicky z čipu elektronického strojově čitelného cestovního dokladu. V takových případech se zobrazení obličeje vloží do individuálního souboru až poté, co je elektronicky ověřeno, že zobrazení obličeje zaznamenané na čipu strojově čitelného cestovního dokladu odpovídá zobrazení obličeje dotčeného státního příslušníka třetí země pořízenému na místě.

3. Každý členský stát jednou ročně předloží Komisi zprávu o uplatňování odstavce 2. V této zprávě musí být uveden počet státních příslušníků třetích zemí, u nichž byl uvedený odstavec uplatněn, jakož i vysvětlení k jednotlivým výjimečným případům.

4. Zobrazení obličeje státních příslušníků třetích zemí musí být v dostatečném obrazovém rozlišení a kvalitě určené k použití při automatizovaném porovnávání biometrických prvků.

5. Do dvou let od zprovoznění systému EES vypracuje Komise zprávu o normách pro kvalitu zobrazení obličeje uchovávaných v systému VIS, v níž uvede, zda jsou tyto normy nastaveny tak, aby umožňovaly porovnávání biometrických prvků, s cílem používat zobrazení obličeje uchovávaná v systému VIS na hranicích a na území členských států pro účely ověření totožnosti státních příslušníků třetích zemí, na něž se vztahuje vízová povinnost, bez nutnosti uchovávat tato zobrazení obličeje v systému EES. Komise předloží tuto zprávu Evropskému parlamentu a Radě. Ke zprávě se případně připojí legislativní návrhy, včetně návrhů na změnu tohoto nařízení nebo nařízení (ES) č. 767/2008, nebo obou těchto nařízení, pokud jde o používání zobrazení obličeje státních příslušníků třetích zemí uchovávaných v systému VIS pro účely uvedené v tomto odstavci.

Článek 16

Osobní údaje státních příslušníků třetích zemí, na něž se vztahuje vízová povinnost

1. Na hranicích, na nichž se provozuje systém EES, vytvoří pohraniční orgán individuální soubor týkající se státního příslušníka třetí země, na kterého se vztahuje vízová povinnost, vložením těchto údajů:

a) příjmení; jméno nebo jména; datum narození; státní příslušnost nebo příslušnosti; pohlaví;

b) druh a číslo cestovního dokladu nebo dokladů a třípísmenný kód země, která vydala cestovní doklad nebo doklady;

c) datum skončení platnosti cestovního dokladu nebo dokladů;

d) zobrazení obličeje uvedené v článku 15.

2. Při každém vstupu státního příslušníka třetí země, na kterého se vztahuje vízová povinnost, se na hranicích, na nichž se provozuje systém EES, vloží do záznamu o vstupu/výstupu níže uvedené údaje:

a) datum a čas vstupu;

b) hraniční přechod vstupu a orgán, který povolil vstup;

c) případně status státního příslušníka třetí země udávající, že je státním příslušníkem třetí země, který: i) je rodinným příslušníkem občana Unie, na něhož se vztahuje směrnice 2004/38/ES, nebo státního příslušníka třetí země požívajícího práva na volný pohyb, které je rovnocenné právu občanů Unie na základě dohody mezi Unií a jejími členskými státy na jedné straně a třetí zemí na straně druhé, a ii) není držitelem pobytové karty podle směrnice 2004/38/ES nebo povolení k pobytu podle nařízení (ES) č. 1030/2002;

d) číslo vízového štítku krátkodobého víza, včetně třípísmenného kódu vydávajícího členského státu, druhu krátkodobého víza, data skončení maximální délky oprávněného pobytu stanovené krátkodobým vízem, které je třeba aktualizovat při každém vstupu, a případně datum skončení platnosti krátkodobého víza;

e) při prvním vstupu na základě krátkodobého víza počet vstupů a délku oprávněného pobytu stanoveného krátkodobým vízem, jak jsou uvedeny na vízovém štítku krátkodobého víza;

f) případně informace o tom, že krátkodobé vízum bylo vydáno s omezenou územní platností podle čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 810/2009;

g) v případě členských států, které dosud neuplatňují schengenské acquis v plném rozsahu, ale provozují systém EES, případně poznámku, že státní příslušník třetí země použil pro vstup krátkodobé národní vízum.

Záznam o vstupu/výstupu uvedený v prvním pododstavci se propojí s individuálním souborem týkajícím se dotčeného státního příslušníka třetí země pomocí individuálního referenčního čísla vygenerovaného systémem EES při vytváření tohoto souboru.

3. Při každém výstupu státního příslušníka třetí země, na kterého se vztahuje vízová povinnost, se na hranicích, na nichž se provozuje systém EES, vloží do záznamu o vstupu/výstupu tyto údaje:

a) datum a čas výstupu;

b) hraniční přechod výstupu.

Pokud tento státní příslušník třetí země, na kterého se vztahuje vízová povinnost, použije jiné vízum než vízum zaznamenané v posledním záznamu o vstupu, údaje v záznamu o vstupu/výstupu uvedené v odst. 2 písm. d) až g) se odpovídajícím způsobem aktualizují.

Záznam o vstupu/výstupu uvedený v prvním pododstavci se propojí s individuálním souborem týkajícím se uvedeného státního příslušníka třetí země.

4. Pokud ihned po uplynutí doby oprávněného pobytu chybějí údaje o výstupu, systém EES označí záznam o vstupu/výstupu vlaječkou a údaje státního příslušníka třetí země, na kterého se vztahuje vízová povinnost a který překročil maximální délku oprávněného pobytu, se vloží do seznamu uvedeného v článku 12.

5. Za účelem vložení či aktualizace záznamu o vstupu/výstupu státního příslušníka třetí země, na kterého se vztahuje vízová povinnost, může pohraniční orgán získávat ze systému VIS a importovat do systému EES údaje uvedené v odst. 2 písm. c) až f) tohoto článku v souladu s článkem 18a nařízení (ES) č. 767/2008.

6. Pokud státní příslušník třetí země využívá vnitrostátní program členského státu pro usnadnění postupů podle článku 8d nařízení (EU) 2016/399, vloží dotčený členský stát do individuálního souboru týkajícího se tohoto státního příslušníka třetí země oznámení uvádějící vnitrostátní program dotčeného členského státu.

7. Zvláštní ustanovení uvedená v příloze II se použijí pro státní příslušníky třetích zemí, kteří překračují hranice na základě platného dokladu FTD.

Článek 17

Osobní údaje státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou osvobozeni od vízové povinnosti

1. Pohraniční orgán vytvoří individuální soubor týkající se státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou osvobozeni od vízové povinnosti, vložením těchto údajů:

a) údaje stanovené v čl. 16 odst. 1 písm. a), b) a c);

b) zobrazení obličeje uvedené v článku 15;

c) údaje o otiscích prstů získané z pravé ruky, pokud jsou k dispozici, a pokud chybějí, odpovídající údaje o otiscích prstů z levé ruky; údaje o otiscích prstů musí mít dostatečné rozlišení a kvalitu, aby mohly být použity při automatizovaném porovnávání biometrických prvků;

d) případně údaje stanovené v čl. 16 odst. 6.

2. Na státní příslušníky třetích zemí, kteří jsou osvobozeni od vízové povinnosti, se obdobně použijí čl. 16 odst. 2 písm. a), b) a c), čl. 16 odst. 3 písm. a) a b) a čl. 16 odst. 4.

3. Děti mladší dvanácti let jsou osvobozeny od povinnosti poskytnout otisky prstů.

4. Osoby, u nichž je odebrání otisků prstů fyzicky nemožné, jsou vyňaty z požadavku poskytnout otisky prstů.

Pokud je však tato nemožnost dočasné povahy, zaznamená se tato skutečnost do systému EES a daná osoba je povinna poskytnout otisky prstů při výstupu nebo následujícím vstupu. Tyto informace se ze systému EES vymažou, jakmile byly otisky prstů poskytnuty. Pohraniční orgány jsou oprávněny požadovat bližší vysvětlení, proč není poskytnutí otisků prstů dočasně možné. Členské státy zajistí, aby v případě potíží s pořízením otisků prstů byly k dispozici vhodné postupy respektující důstojnost dotčené osoby.

5. Pokud je dotčená osoba osvobozena od povinnosti poskytnout otisky prstů podle odstavce 3 nebo 4, označí se dotčená položka jako „nepoužije se“.

Článek 18

Osobní údaje státních příslušníků třetích zemí, jimž byl odepřen vstup

1. Pokud pohraniční orgán přijal v souladu s článkem 14 a přílohou V nařízení (EU) 2016/399 rozhodnutí o odepření vstupu na území členských států státnímu příslušníku třetí země za účelem krátkodobého pobytu a pokud pro daného státního příslušníka třetí země dosud nebyl zaznamenán dřívější soubor v systému EES, vytvoří pohraniční orgán individuální soubor, do něhož vloží:

a) v případě státních příslušníků třetích zemí, na něž se vztahuje vízová povinnost, alfanumerické údaje požadované podle čl. 16 odst. 1 tohoto nařízení a případně údaje uvedené v čl. 16 odst. 6 tohoto nařízení;

b) v případě státních příslušníků třetích zemí osvobozených od vízové povinnosti alfanumerické údaje požadované podle čl. 17 odst. 1 tohoto nařízení.

2. Pokud je státnímu příslušníkovi třetí země odepřen vstup na základě důvodu odpovídajícího písmenu B, D nebo H části B přílohy V nařízení (EU) 2016/399, a pokud pro tohoto státního příslušníka třetí země dosud nebyl zaznamenán dřívější soubor s biometrickými údaji v systému EES, vytvoří pohraniční orgán individuální soubor, do něhož vloží alfanumerické údaje požadované podle čl. 16 odst. 1 nebo případně podle čl. 17 odst. 1 tohoto nařízení, jakož i tyto údaje:

a) v případě státních příslušníků třetích zemí, na něž se vztahuje vízová povinnost, zobrazení obličeje podle čl. 16 odst. 1 písm. d) tohoto nařízení;

b) v případě státních příslušníků třetích zemí osvobozených od vízové povinnosti biometrické údaje požadované podle čl. 17 odst. 1 písm. b) a c) tohoto nařízení;

c) v případě státních příslušníků třetích zemí, na něž se vztahuje vízová povinnost a kteří nejsou registrováni v systému VIS, zobrazení obličeje podle čl. 16 odst. 1 písm. d) tohoto nařízení a údaje o otiscích prstů podle čl. 17 odst. 1 písm. c) tohoto nařízení.

3. Odchylně od odstavce 2 tohoto článku, v případě, že se uplatní důvod odpovídající písmenu H části B přílohy V nařízení (EU) 2016/399 a biometrické údaje státního příslušníka třetí země jsou zaznamenány v záznamu SIS, v důsledku čehož je odepřen vstup, se biometrické údaje státního příslušníka třetí země nevloží do systému EES.

4. Pokud je státnímu příslušníkovi třetí země odepřen vstup na základě důvodu odpovídajícího písmenu I části B přílohy V nařízení (EU) 2016/399, a pokud pro tohoto státního příslušníka třetí země dosud nebyl zaznamenán dřívější soubor s biometrickými údaji v systému EES, vloží se biometrické údaje do systému EES pouze v případě, že je vstup státnímu příslušníkovi třetí země odepřen, neboť daná osoba je považována za hrozbu pro vnitřní bezpečnost, což zahrnuje případně i oblast veřejného pořádku.

5. Pokud je státnímu příslušníkovi třetí země odepřen vstup na základě důvodu odpovídajícího písmenu J části B přílohy V nařízení (EU) 2016/399, vytvoří pohraniční orgán individuální soubor týkající se tohoto příslušníka třetí země bez přidání biometrických údajů. Pokud má státní příslušník třetí země elektronický strojově čitelný cestovní doklad, získá se zobrazení obličeje z tohoto dokladu.

6. Pokud pohraniční orgán přijal v souladu s článkem 14 a přílohou V nařízení (EU) 2016/399 rozhodnutí o odepření vstupu na území členských států státnímu příslušníku třetí země za účelem krátkodobého pobytu na území členského státu do samostatného záznamu o odepření vstupu se vloží tyto údaje:

a) datum a čas odepření vstupu;

b) hraniční přechod;

c) orgán, který vstup odepřel;

d) písmeno nebo písmena odpovídající důvodům odepření vstupu podle části B přílohy V nařízení (EU) 2016/399.

Dále se u státních příslušníků třetích zemí, na které se vztahuje vízová povinnost, vloží do záznamu o odepření vstupu údaje uvedené v čl. 16 odst. 2 písm. d) až g) tohoto nařízení.

Za účelem vytvoření nebo aktualizace záznamu o odepření vstupu u státních příslušníků třetích zemí, na které se vztahuje vízová povinnost, mohou příslušné pohraniční orgány získávat ze systému VIS a importovat do systému EES údaje uvedené v čl. 16 odst. 2 písm. d), e) a f) tohoto nařízení v souladu s článkem 18a nařízení (ES) č. 767/2008.

7. Záznam o odepření vstupu uvedený v odstavci 6 se propojí s individuálním souborem týkajícím se dotčeného státního příslušníka třetí země.

Článek 19

Údaje, které se doplní v případě zrušení, prohlášení za neplatné či prodloužení oprávnění ke krátkodobému pobytu

1. Pokud bylo přijato rozhodnutí o zrušení oprávnění ke krátkodobému pobytu nebo víza či o jeho prohlášení za neplatné nebo o prodloužení délky oprávněného pobytu nebo platnosti víza, doplní příslušný orgán, který toto rozhodnutí přijal, do posledního příslušného záznamu o vstupu/výstupu tyto údaje:

a) informaci o statusu uvádějící, že oprávnění ke krátkodobému pobytu nebo vízum bylo zrušeno nebo prohlášeno za neplatné nebo že délka oprávněného pobytu nebo platnost víza byla prodloužena;

b) název orgánu, který oprávnění ke krátkodobému pobytu nebo vízum zrušil nebo prohlásil za neplatné nebo prodloužil délku oprávněného pobytu nebo platnost víza;

c) místo a datum vydání rozhodnutí o zrušení oprávnění ke krátkodobému pobytu nebo víza nebo jeho prohlášení za neplatné nebo o prodloužení délky oprávněného pobytu nebo platnosti víza;

d) případně číslo nového vízového štítku včetně třípísmenného kódu vydávající země;

e) případně dobu prodloužení délky oprávněného pobytu;

f) případně nové datum konce oprávněného pobytu nebo víza.

2. Pokud délka oprávněného pobytu byla prodloužena v souladu s čl. 20 odst. 2 Úmluvy k provedení Schengenské dohody, doplní příslušný orgán, který prodloužil oprávněný pobyt, údaje týkající se doby prodloužení oprávněného pobytu do posledního příslušného záznamu o vstupu/výstupu, a případně poznámku, že oprávněný pobyt byl prodloužen v souladu s čl. 20 odst. 2 písm. b) Úmluvy k provedení Schengenské dohody.

3. Pokud bylo přijato rozhodnutí o zrušení víza či jeho prohlášení za neplatné nebo o prodloužení platnosti víza, vízový orgán, který rozhodnutí přijal, neprodleně získá ze systému VIS údaje uvedené v odstavci 1 tohoto článku a importuje je přímo do systému EES v souladu s články 13 a 14 nařízení (ES) č. 767/2008.

4. V záznamu o vstupu/výstupu se uvádí důvody zrušení krátkodobého pobytu nebo jeho prohlášení za neplatný, a to:

a) rozhodnutí o navrácení přijaté podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES (40);

b) jakékoli jiné rozhodnutí přijaté příslušnými orgány členského státu v souladu s vnitrostátním právem, jež vedlo k navrácení, vyhoštění nebo dobrovolnému odjezdu státního příslušníka třetí země, který nesplňuje nebo přestal splňovat podmínky pro vstup na území členských států nebo pro pobyt na tomto území.

5. V záznamu o vstupu/výstupu se uvádějí důvody prodloužení délky oprávněného pobytu.

6. Pokud osoba opustila území členských států nebo z něj byla vyhoštěna na základě rozhodnutí uvedeného v odstavci 4 tohoto článku, vloží příslušný orgán tento údaj v souladu s čl. 14 odst. 2 do souvisejícího záznamu o vstupu/výstupu pro konkrétní daný vstup.

Článek 20

Údaje, které se doplní v případě vyvrácení domněnky, že státní příslušník třetí země nesplňuje podmínky délky oprávněného pobytu

Aniž je dotčen článek 22, pokud pro státního příslušníka třetí země pobývajícího na území členského státu není vytvořen žádný individuální soubor v systému EES nebo pokud neexistuje poslední příslušný záznam o vstupu/výstupu tohoto státního příslušníka třetí země, mohou se příslušné orgány domnívat, že daný státní příslušník třetí země nesplňuje nebo přestal splňovat podmínky týkající se délky oprávněného pobytu na území členských států.

V případě uvedeném v prvním pododstavci tohoto článku se použije článek 12 nařízení (EU) 2016/399 a pokud je tato domněnka vyvrácena v souladu s čl. 12 odst. 3 uvedeného nařízení, příslušné orgány:

a) vytvoří individuální soubor týkající se tohoto státního příslušníka třetí země v systému EES, je-li to nezbytné;

b) aktualizují poslední záznam o vstupu/výstupu vložením chybějících údajů v souladu s články 16 a 17 tohoto nařízení; nebo

c) vymažou stávající soubor, pokud článek 35 tohoto nařízení stanoví tento výmaz.

Článek 21

Záložní postupy pro případ, že je vkládání údajů do systému EES technicky nemožné, nebo pro případ selhání systému EES

1. Pokud je vkládání údajů do ústředního systému EES technicky nemožné nebo pokud dojde k selhání ústředního systému EES, uloží se údaje uvedené v článcích 16 až 20 dočasně v národním jednotném rozhraní. Není-li to možné, údaje se dočasně uloží lokálně v elektronické podobě. V obou případech se údaje do ústředního systému EES vloží okamžitě, jakmile se technický problém či selhání systému vyřeší. Členské státy přijmou vhodná opatření a zapojí potřebnou infrastrukturu, vybavení a zdroje, aby zajistily, že toto dočasné lokální ukládání může být provedeno kdykoli a pro kterýkoli z jejich hraničních přechodů.

2. Aniž je dotčena povinnost provádět hraniční kontroly podle nařízení (EU) 2016/399, uloží pohraniční orgán ve výjimečných situacích, kdy je technicky nemožné vložit údaje do ústředního systému EES a do národního jednotného rozhraní a navíc je technicky nemožné údaje dočasně uložit v elektronické podobě, údaje o vstupu/výstupu uvedené v článcích 16 až 20 tohoto nařízení ručně, s výjimkou biometrických údajů, a cestovní doklad státního příslušníka třetí země opatří vstupním nebo výstupním razítkem. Tyto údaje se do ústředního systému EES vloží, jakmile to je technicky možné.

Členské státy informují Komisi o opatřování cestovních dokladů otiskem razítka v případě výjimečných situací uvedených v prvním pododstavci tohoto odstavce. Komise přijme prováděcí akty týkající se podrobných pravidel pro informace, které se mají Komisi poskytovat. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 68 odst. 2.

3. Systém EES uvede, že údaje podle článků 16 až 20 byly vloženy záložním postupem a že individuální soubor vytvořený podle odstavce 2 tohoto článku neobsahuje biometrické údaje. Biometrické údaje se do systému EES vloží na dalším hraničním přechodu.

Článek 22

Přechodné období a přechodná opatření

1. Po dobu 180 dnů po zprovoznění systému EES s cílem ověřit při vstupu a při výstupu, že státní příslušníci třetí země s oprávněním ke krátkodobému pobytu nepřekročili maximální délku oprávněného pobytu a případně s cílem ověřit při vstupu, že státní příslušníci třetí země nepřekročili počet oprávněných vstupů stanovený krátkodobým vízem pro jeden či dva vstupy, zohlední příslušné pohraniční orgány pobyty na územích členských států v průběhu 180 dnů předcházejících vstupu nebo výstupu, a to tak, že kromě údajů o vstupu/výstupu zaznamenaných v systému EES zkontrolují otisky razítek v cestovních dokladech.

2. Pokud státní příslušník třetí země vstoupil na území členských států před zprovozněním systému EES a opustil toto území po zprovoznění systému EES, vytvoří se v souladu s čl. 16 odst. 2 na výstupu individuální soubor a do záznamu o vstupu/výstupu se vloží datum vstupu uvedené v razítku v cestovním dokladu. Toto pravidlo není omezeno na dobu 180 dnů po zprovoznění systému EES uvedenou v odstavci 1 tohoto článku. V případě neshody mezi vstupním razítkem a údaji zaznamenanými v systému EES má přednost razítko.

Článek 23

Použití údajů k ověřování na hranicích, na nichž se provozuje systém EES

1. Pohraničním orgánům je umožněn přístup do systému EES za účelem ověření totožnosti a předchozí registrace státního příslušníka třetí země, aktualizace údajů EES, je-li to nezbytné, a za účelem nahlížení do jeho údajů v rozsahu nezbytném pro provádění hraničních kontrol.

2. Při provádění úkolů uvedených v odstavci 1 tohoto článku je pohraničním orgánům umožněno vyhledávat pomocí údajů uvedených v čl. 16 odst. 1 písm. a), b) a c) a čl. 17 odst. 1 písm. a).

Dále pro účely nahlédnutí do systému VIS pro ověření v souladu s článkem 18 nařízení (ES) č. 767/2008 v případě státních příslušníků třetích zemí, na které se vztahuje vízová povinnost, spustí pohraniční orgány vyhledávání v systému VIS přímo ze systému EES za použití stejných alfanumerických údajů nebo případně nahlédnou do systému VIS v souladu s čl. 18 odst. 2a nařízení (ES) č. 767/2008.

Pokud se při vyhledávání pomocí údajů stanovených v prvním pododstavci tohoto odstavce v systému EES ukáže, že údaje o státním příslušníkovi třetí země jsou zaznamenány v systému EES, porovnají pohraniční orgány zobrazení obličeje státního příslušníka třetí země pořízené na místě se zobrazením obličeje podle čl. 16 odst. 1 písm. d) a čl. 17 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení nebo v případě státních příslušníků třetích zemí osvobozených od vízové povinnosti provedou ověření otisků prstů v systému EES a v případě státních příslušníků třetích zemí, na které se vztahuje vízová povinnost, provedou ověření otisků prstů přímo ve VIS v souladu s článkem 18 nařízení (ES) č. 767/2008. Pro ověření otisků prstů držitelů víz ve VIS mohou pohraniční orgány spustit vyhledávání ve VIS přímo ze systému EES, jak je stanoveno v čl. 18 odst. 6 uvedeného nařízení.

Pokud ověřování zobrazení obličeje nevede k výsledku, ověření se provede za použití otisků prstů, a opačně.

3. Pokud vyhledávání pomocí údajů uvedených v odstavci 2 ukáže, že údaje o státním příslušníkovi třetí země jsou zaznamenány v systému EES, je příslušnému pohraničnímu orgánu umožněno nahlížet do údajů individuálního souboru týkajícího se tohoto státního příslušníka třetí země a do záznamu či záznamů o vstupu/výstupu nebo záznamu či záznamů o odepření vstupu s ním propojených.

4. Pokud vyhledávání pomocí alfanumerických údajů uvedených v odstavci 2 tohoto článku ukáže, že údaje o státním příslušníkovi třetí země nejsou zaznamenány v systému EES, je pohraničním orgánům v případech, kdy ověření státního příslušníka třetí země podle odstavce 2 tohoto článku nevede k výsledku nebo vzniknou-li pochybnosti o totožnosti státního příslušníka třetí země, umožněn přístup k údajům pro účely zjišťování totožnosti podle článku 27 tohoto nařízení.

Kromě zjišťování totožnosti uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce se použijí tato ustanovení:

a) pokud v případě státních příslušníků třetích zemí, na které se vztahuje vízová povinnost, ukáže vyhledávání v systému VIS pomocí údajů uvedených v čl. 18 odst. 1 nařízení (ES) č. 767/2008, že jsou údaje týkající se tohoto státního příslušníka třetí země zaznamenány v systému VIS, provede se ověření otisků prstů v systému VIS v souladu s čl. 18 odst. 5 nařízení (ES) č. 767/2008. Za tímto účelem může pohraniční orgán spustit vyhledávání v systému VIS ze systému EES, jak stanoví čl. 18 odst. 6 nařízení (ES) č. 767/2008. Pokud ověření státního příslušníka třetí země podle odstavce 2 tohoto článku nevedlo k výsledku, pohraniční orgány v souladu s článkem 20 nařízení (ES) č. 767/2008 za účelem zjištění totožnosti nahlédnou do údajů VIS;

b) v případě státních příslušníků třetích zemí, na které se vízová povinnost nevztahuje a jejichž údaje v návaznosti na zjišťování totožnosti provedené v souladu s článkem 27 tohoto nařízení nejsou nalezeny v systému EES, se nahlédne do systému VIS v souladu s článkem 19a nařízení (ES) č. 767/2008. Pohraniční orgán může spustit vyhledávání v systému VIS ze systému EES v souladu s článkem 19a nařízení (ES) č. 767/2008.

5. V případě státních příslušníků třetích zemí, jejichž údaje jsou již zaznamenány v systému EES, ale jejichž individuální soubor vytvořil v systému EES členský stát, jenž dosud neuplatňuje schengenské acquis v plném rozsahu, ale provozuje systém EES, přičemž uvedené údaje byly do systému zaneseny na základě krátkodobého národního víza, nahlédnou pohraniční orgány do systému VIS v souladu s odst. 4 písm. a) druhým pododstavcem v okamžiku, kdy tento státní příslušník třetí země hodlá poprvé po vytvoření individuálního souboru překročit hranici členského státu, který uplatňuje schengenské acquis v plném rozsahu a provozuje systém EES.

KAPITOLA III

POUŽÍVÁNÍ SYSTÉMU EES JINÝMI ORGÁNY

Článek 24

Využívání systému EES pro posuzování víz a rozhodování o nich

1. Vízové orgány nahlížejí do systému EES za účelem posuzování žádostí o víza a přijímání souvisejících rozhodnutí včetně rozhodnutí o prohlášení víza za neplatné nebo jeho zrušení anebo prodloužení jeho platnosti v souladu s nařízením (ES) č. 810/2009.

Kromě toho vízové orgány členských států, které dosud neuplatňují schengenské acquis v plném rozsahu, ale provozují systém EES, nahlížejí do systému EES za účelem posuzování žádostí o udělení krátkodobých národních víz a přijímání s nimi souvisejících rozhodnutí včetně rozhodnutí o prohlášení víza za neplatné nebo jeho zrušení anebo prodloužení platnosti uděleného krátkodobého národního víza.

2. Vízovým orgánům je umožněno vyhledávat v systému EES přímo ze systému VIS pomocí jednoho nebo více z těchto údajů:

a) údaje uvedené v čl. 16 odst. 1 písm. a), b) a c);

b) číslo štítku krátkodobého víza včetně třípísmenného kódu vydávajícího členského státu podle čl. 16 odst. 2 písm. d);

c) údaje o otiscích prstů nebo údaje o otiscích prstů ve spojení se zobrazením obličeje.

3. Pokud vyhledávání pomocí údajů stanovených v odstavci 2 ukáže, že údaje o státním příslušníkovi třetí země jsou zaznamenány v systému EES, je vízovým orgánům umožněno nahlížet do údajů individuálního souboru týkajícího se tohoto státního příslušníka třetí země a záznamů o vstupu/výstupu, jakož i do záznamů o odepření vstupu propojených s tímto individuálním souborem. Vízovým orgánům je umožněno nahlížet do automatizovaného kalkulátoru pro účely kontroly maximální zbývající délky oprávněného pobytu. Vízové orgány musí mít rovněž možnost nahlížet do systému EES a automatizovaného kalkulátoru při posuzování nových žádostí o vízum a rozhodování o nich, aby tak byla automaticky stanovena maximální délka oprávněného pobytu.

4. Vízovým orgánům členských států, které dosud neuplatňují schengenské acquis v plném rozsahu, ale provozují systém EES, je umožněno vyhledávání v systému EES pomocí jednoho nebo více údajů stanovených v odstavci 2. Pokud vyhledávání ukáže, že údaje o státním příslušníkovi třetí země jsou zaznamenány v systému EES, je těmto vízovým orgánům umožněno nahlížet do údajů individuálního souboru tohoto státního příslušníka třetí země a záznamů o vstupu/výstupu, jakož i záznamů o odepření vstupu propojených s tímto individuálním souborem. Vízovým orgánům členských států, které dosud neuplatňují schengenské acquis v plném rozsahu, ale provozují systém EES, je umožněno nahlížet do automatizovaného kalkulátoru pro účely kontroly maximální zbývající délky oprávněného pobytu. Vízové orgány rovněž musí mít možnost nahlížet do systému EES a jeho automatizovaného kalkulátoru při posuzování nových žádostí o vízum a rozhodování o nich, aby mohla být stanovena maximální délka oprávněného pobytu.

Článek 25

Používání systému EES pro posuzování žádostí o přístup do vnitrostátních programů pro usnadnění postupů

1. Příslušné orgány uvedené v článku 8d nařízení (EU) 2016/399 nahlížejí do systému EES za účelem posouzení žádostí o přístup do vnitrostátních programů pro usnadnění postupů zmíněných v uvedeném článku a přijímání rozhodnutí souvisejících s těmito žádostmi, včetně rozhodnutí, kterými se přístup do vnitrostátních programů pro usnadnění postupů zamítá, ruší nebo se prodlužuje jeho platnost v souladu s uvedeným článkem.

2. Příslušným orgánům je umožněno vyhledávat pomocí jednoho nebo více z těchto údajů:

a) údaje uvedené v čl. 16 odst. 1 písm. a), b) a c) nebo údaje uvedené v čl. 17 odst. 1 písm. a);

b) údaje o otiscích prstů nebo údaje o otiscích prstů ve spojení se zobrazením obličeje.

3. Pokud vyhledávání pomocí údajů stanovených v odstavci 2 ukáže, že údaje o státním příslušníkovi třetí země jsou zaznamenány v systému EES, je příslušnému orgánu umožněno nahlížet do údajů individuálního souboru tohoto státního příslušníka třetí země a záznamů o vstupu/výstupu, jakož i záznamů o odepření vstupu propojených s tímto individuálním souborem.

Článek 26

Přístup k údajům pro účely ověřování na území členských států

1. Pro účely ověření totožnosti státního příslušníka třetí země, kontroly či ověření, zda byly splněny podmínky pro vstup nebo pobyt na území členských států či obojího, je imigračním orgánům členských států umožněno vyhledávat pomocí údajů uvedených v čl. 16 odst. 1 písm. a), b) a c) a v čl. 17 odst. 1 písm. a).

Pokud toto vyhledávání ukáže, že údaje o státním příslušníkovi třetí země jsou zaznamenány v systému EES, mohou imigrační orgány:

a) porovnat zobrazení obličeje státního příslušníka třetí země pořízené na místě se zobrazením obličeje podle čl. 16 odst. 1 písm. d) a čl. 17 odst. 1) písm. b) tohoto nařízení; nebo

b) ověřit otisky prstů státního p