OBECNÉ ZÁSADY EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY

ze dne 20. září 2011

o nástrojích a postupech měnové politiky Eurosystému

(přepracované znění)

(ECB/2011/14)

(2011/817/EU)

RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,

s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 127 odst. 2 první odrážku této smlouvy,

s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na první odrážku článku 3.1, články 12.1, 14.3 a 18.2 a první odstavec článku 20 tohoto statutu,

vzhledem k těmto důvodům:

PŘIJALA TYTO OBECNÉ ZÁSADY:

Článek 1

Zásady, nástroje, postupy a kritéria pro provádění jednotné měnové politiky Eurosystému

Jednotná měnová politika se provádí v souladu se zásadami, nástroji, postupy a kritérii stanovenými v přílohách I a II těchto obecných zásad. Národní centrální banky přijmou veškerá vhodná opatření pro provádění operací měnové politiky v souladu se zásadami, nástroji, postupy a kritérii stanovenými v přílohách I a II těchto obecných zásad.

Článek 2

Ověřování

Národní centrální banky zašlou Evropské centrální bance (ECB) nejpozději do 11. října 2011 podrobné informace o textech a prostředcích, jimiž hodlají dosáhnout souladu s těmi ustanoveními těchto obecných zásad, která představují podstatnou změnu ve srovnání s obecnými zásadami ECB/2000/7.

Článek 3

Zrušení

1. Obecné zásady ECB/2000/7 se zrušují s účinkem od 1. ledna 2012.

2. Odkazy na zrušené obecné zásady se považují za odkazy na tyto obecné zásady.

Článek 4

Závěrečná ustanovení

1. Tyto obecné zásady vstupují v platnost druhým dnem po svém přijetí.

2. Použijí se od 1. ledna 2012.

Článek 5

Určení

Tyto obecné zásady jsou určeny všem centrálním bankám Eurosystému.

(1) Úř. věst. L 310, 11.12.2000, s. 1.

(2) Viz příloha III.

PŘÍLOHA I

PROVÁDĚNÍ MĚNOVÉ POLITIKY V EUROZÓNĚ

Obecná dokumentace k nástrojům a postupům měnové politiky Eurosystému

OBSAH

Úvod

KAPITOLA 1 – PŘEHLED RÁMCE MĚNOVÉ POLITIKY

1.1 Evropský systém centrálních bank

1.2 Cíle Eurosystému

1.3 Nástroje měnové politiky Eurosystému

1.3.1 Operace na volném trhu

1.3.2 Stálé facility

1.3.3 Minimální rezervy

1.4 Protistrany

1.5 Podkladová aktiva

1.6 Modifikace rámce měnové politiky

KAPITOLA 2 – ZPŮSOBILÉ PROTISTRANY

2.1 Obecná kritéria způsobilosti

2.2 Výběr protistran pro rychlá nabídková řízení a dvoustranné operace

2.3 Sankce v případě nedodržování závazků protistranami

2.4 Opatření, která mohou být přijata z důvodu obezřetnosti či v případě selhání

2.4.1 Opatření z důvodu obezřetnosti

2.4.2 Opatření v případě selhání

2.4.3 Přiměřené a nediskriminační uplatňování diskrečních opatření

KAPITOLA 3 – OPERACE NA VOLNÉM TRHU

3.1 Reverzní transakce

3.1.1 Všeobecné úvahy

3.1.2 Hlavní refinanční operace

3.1.3 Dlouhodobější refinanční operace

3.1.4 Operace jemného doladění

3.1.5 Strukturální reverzní operace

3.2 Přímé transakce

3.2.1 Typ nástroje

3.2.2 Právní povaha

3.2.3 Cenové podmínky

3.2.4 Ostatní charakteristiky

3.3 Vydávání dluhových cenných papírů ECB

3.3.1 Typ nástroje

3.3.2 Právní povaha

3.3.3 Úrokové podmínky

3.3.4 Ostatní charakteristiky

3.4 Měnové swapy

3.4.1 Typ nástroje

3.4.2 Právní povaha

3.4.3 Měna a směnný kurz

3.4.4 Ostatní charakteristiky

3.5 Příjem termínovaných vkladů

3.5.1 Typ nástroje

3.5.2 Právní povaha

3.5.3 Úrokové podmínky

3.5.4 Ostatní charakteristiky

KAPITOLA 4 – STÁLÉ FACILITY

4.1 Mezní zápůjční facilita

4.1.1 Typ nástroje

4.1.2 Právní povaha

4.1.3 Podmínky přístupu

4.1.4 Splatnost a úrokové podmínky

4.1.5 Pozastavení facility

4.2 Vkladová facilita

4.2.1 Typ nástroje

4.2.2 Právní povaha

4.2.3 Podmínky přístupu

4.2.4 Splatnost a úrokové podmínky

4.2.5 Pozastavení facility

KAPITOLA 5 – POSTUPY

5.1 Postupy nabídkových řízení

5.1.1 Všeobecné úvahy

5.1.2 Kalendář nabídkových řízení

5.1.3 Vyhlašování nabídkových řízení

5.1.4 Příprava protistrany a podávání nabídek

5.1.5 Postupy přidělování

5.1.6 Vyhlašování výsledků nabídkového řízení

5.2 Postupy dvoustranných operací

5.2.1 Všeobecné úvahy

5.2.2 Přímý kontakt s protistranami

5.2.3 Operace prováděné prostřednictvím burz cenných papírů a makléřů

5.2.4 Vyhlášení dvoustranných operací

5.2.5 Obchodní dny

5.3 Postupy vypořádání

5.3.1 Všeobecné úvahy

5.3.2 Vypořádávání operací na volném trhu

5.3.3 Postupy na konci dne

KAPITOLA 6 – ZPŮSOBILÁ AKTIVA

6.1 Všeobecné úvahy

6.2 Určování způsobilosti podkladových aktiv

6.2.1 Kritéria způsobilosti obchodovatelných aktiv

6.2.2 Kritéria způsobilosti neobchodovatelných aktiv

6.2.3 Dodatečné požadavky na využití způsobilých aktiv

6.3 Rámec hodnocení úvěrového rizika

6.3.1 Rozsah a prvky

6.3.2 Stanovení vysokých úvěrových standardů pro obchodovatelná aktiva

6.3.3 Stanovení vysokých úvěrových standardů pro neobchodovatelná aktiva

6.3.4 Kritéria přijatelnosti pro systémy hodnocení úvěrového rizika

6.3.5 Monitorování systémů hodnocení úvěrového rizika

6.4 Opatření ke kontrole rizika

6.4.1 Všeobecné zásady

6.4.2 Opatření ke kontrole rizika pro obchodovatelná aktiva

6.4.3 Opatření ke kontrole rizika pro neobchodovatelná aktiva

6.5 Zásady oceňování podkladových aktiv

6.5.1 Obchodovatelná aktiva

6.5.2 Neobchodovatelná aktiva

6.6 Přeshraniční využití způsobilých aktiv

6.6.1 Model korespondentské centrální banky

6.6.2 Spojení mezi systémy vypořádání obchodů s cennými papíry

6.7 Přijetí zajištění denominovaného v jiné měně než euro v nouzových případech

KAPITOLA 7 – MINIMÁLNÍ REZERVY

7.1 Všeobecné úvahy

7.2 Instituce s povinností minimálních rezerv

7.3 Určování minimálních rezerv

7.3.1 Základ pro stanovení minimálních rezerv a sazby minimálních rezerv

7.3.2 Výpočet povinnosti minimálních rezerv

7.4 Udržování rezerv

7.4.1 Udržovací období

7.4.2 Držení minimálních rezerv

7.4.3 Úročení minimálních rezerv

7.5 Oznamování, potvrzování a ověřování základu pro stanovení minimálních rezerv

7.6 Nedodržování povinnosti minimálních rezerv

DODATEK 1 – Příklady operací a postupů měnové politiky

DODATEK 2 – Slovníček pojmů

DODATEK 3 – Výběr protistran pro intervenční devizové operace a měnové swapy pro účely měnové politiky

DODATEK 4 – Zpravodajský systém pro měnovou a bankovní statistiku Evropské centrální banky

DODATEK 5 – Internetové stránky Eurosystému

DODATEK 6 – Postupy a sankce uplatňované v případě nedodržování závazků protistranami

DODATEK 7 – Tvorba platného zajištění úvěrových pohledávek

Zkratky

ECB Evropská centrální banka EHP Evropský hospodářský prostor EHS Evropské hospodářské společenství ES Evropské společenství ESCB Evropský systém centrálních bank EU Evropská unie ISIN Mezinárodní identifikační číslo cenného papíru MFI měnová finanční instituce MKCB model korespondentské centrální banky RTGS zúčtování plateb v reálném čase SEČ středoevropský čas SKIPCP subjekt kolektivního investování do převoditelných cenných papírů TARGET Transevropský expresní automatizovaný systém zúčtování plateb v reálném čase podle obecných zásad ECB/2005/16 TARGET2 Transevropský expresní automatizovaný systém zúčtování plateb v reálném čase podle obecných zásad ECB/2007/2

Úvod

Tento dokument představuje operační rámec, který si Eurosystém zvolil pro jednotnou měnovou politiku v eurozóně. Dokument, který je součástí právního rámce Eurosystému pro nástroje a postupy měnové politiky, je určen k tomu, aby sloužil jako „Obecná dokumentace“ k nástrojům a postupům měnové politiky Eurosystému, zejména pak k tomu, aby protistranám poskytl informace, které potřebují ve vztahu k rámci měnové politiky Eurosystému.

Obecná dokumentace sama o sobě protistranám neuděluje práva, ani jim neukládá povinnosti. Právní vztah mezi Eurosystémem a jeho protistranami je stanoven odpovídající smluvní či veřejnoprávní úpravou.

Dokument je rozčleněn do sedmi kapitol. Kapitola 1 nabízí přehled operačního rámce měnové politiky Eurosystému. V kapitole 2 jsou stanovena kritéria způsobilosti pro protistrany, které se účastní operací měnové politiky Eurosystému. Kapitola 3 popisuje operace na volném trhu a kapitola 4 představuje stálé facility, které jsou protistranám k dispozici. Kapitola 5 vymezuje postupy uplatňované při provádění operací měnové politiky. V kapitole 6 jsou definována kritéria způsobilosti pro podkladová aktiva v operacích měnové politiky. Kapitola 7 představuje systém minimálních rezerv Eurosystému.

V dodatcích jsou uvedeny příklady operací měnové politiky, slovníček pojmů, kritéria pro výběr protistran devizových intervenčních operací Eurosystému, prezentace zpravodajského systému pro měnovou a bankovní statistiku Evropské centrální banky, seznam internetových stránek Eurosystému, popis postupů a sankcí, které jsou uplatňovány v případě nedodržování závazků protistranami a dodatečné právní požadavky na tvorbu platného zajištění úvěrových pohledávek použitých jako zajištění ve vztahu k Eurosystému.

KAPITOLA 1

PŘEHLED RÁMCE MĚNOVÉ POLITIKY

1.1 Evropský systém centrálních bank

Evropský systém centrálních bank (dále jen „ESCB“) je tvořen Evropskou centrální bankou (dále jen „ECB“) a centrálními bankami členských států EU (1). Činnost ESCB je prováděna v souladu se Smlouvou o fungování Evropské unie a statutem Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“). ESCB je řízen rozhodovacími orgány ECB. V tomto ohledu odpovídá Rada guvernérů ECB za formulaci měnové politiky, zatímco Výkonná rada je pověřena prováděním měnové politiky na základě rozhodnutí a obecných zásad přijatých Radou guvernérů. V rozsahu považovaném za možný a přiměřený a s ohledem na zajištění provozní účinnosti se ECB obrací na národní centrální banky (2) za účelem provádění operací, které jsou součástí úkolů Eurosystému. Je-li to nezbytné pro provádění měnové politiky, mohou národní centrální banky se členy Eurosystému sdílet jednotlivé informace, jako např. operační údaje, které se týkají protistran, jež se účastní operací Eurosystému (3). Operace měnové politiky Eurosystému jsou ve všech členských státech prováděny za jednotných podmínek (4).

1.2 Cíle Eurosystému

Podle čl. 127 odst. 1 Smlouvy je prvořadým cílem Eurosystému udržování cenové stability. Aniž je dotčen tento prvořadý cíl cenové stability, musí Eurosystém podporovat obecné hospodářské politiky v Unii. Při plnění těchto cílů musí Eurosystém jednat v souladu se zásadou otevřeného tržního hospodářství s volnou soutěží a podporovat účinné rozdělení zdrojů.

1.3 Nástroje měnové politiky Eurosystému

Za účelem plnění svých cílů má Eurosystém k dispozici soubor nástrojů měnové politiky; Eurosystém provádí operace na volném trhu, nabízí stálé facility a požaduje, aby úvěrové instituce držely na účtech v Eurosystému minimální rezervy.

1.3.1 Operace na volném trhu

Operace na volném trhu hrají v měnové politice Eurosystému důležitou roli pro řízení úrokových sazeb, řízení likvidity na trhu a signalizaci orientace měnové politiky. Eurosystém má pro provádění operací na volném trhu k dispozici pět druhů nástrojů. Nejdůležitějším z nich je reverzní transakce (na základě dohod o zpětném odkupu nebo zajištěných úvěrů). Eurosystém může rovněž využívat přímých transakcí, vydávání dluhových cenných papírů ECB, měnových swapů a příjmu termínovaných vkladů. Operace na volném trhu zahajuje ECB, která rovněž rozhodne o nástroji, který bude použit, a podmínkách jeho použití. Operace mohou být prováděny na základě standardních nabídkových řízení, rychlých nabídkových řízení nebo dvoustranných postupů (5). Z hlediska cílů, pravidelnosti a postupů lze operace Eurosystému na volném trhu rozdělit do těchto čtyř kategorií (viz také tabulka 1):

a) Hlavní refinanční operace jsou pravidelné reverzní transakce na poskytnutí likvidity, které se provádějí každý týden a jejichž splatnost je obvykle jeden týden. Tyto operace provádějí národní centrální banky na základě standardních nabídkových řízení. Hlavní refinanční operace hrají při sledování cílů Eurosystému na volném trhu stěžejní roli.

b) Dlouhodobější refinanční operace jsou reverzní transakce na poskytnutí likvidity, které se provádějí každý měsíc a jejichž splatnost je obvykle tři měsíce. Cílem těchto operací je poskytnout protistranám dodatečné dlouhodobější refinancování a provádějí je národní centrální banky na základě standardních nabídkových řízení. Eurosystém při těchto operacích zpravidla nemá za cíl vysílat na trh signály, a vystupuje tudíž jako běžný tržní operátor.

c) Operace jemného doladění jsou prováděny ad hoc za účelem řízení likvidity na trhu a úrokových sazeb, a zejména zjemnění dopadů neočekávaných výkyvů likvidity na trhu na úrokové sazby. Operace jemného doladění mohou být prováděny v poslední den udržovacího období pro povinné minimální rezervy, aby kompenzovaly případnou nerovnováhu likvidity nahromaděnou od přidělení poslední hlavní refinanční operace. Operace jemného doladění se provádějí především jako reverzní transakce, ale mohou mít rovněž podobu měnových swapů nebo příjmu termínovaných vkladů. Nástroje a postupy používané při provádění operací jemného doladění jsou přizpůsobeny typům transakcí a specifickým cílům, které tyto operace sledují. Operace jemného doladění běžně provádějí národní centrální banky na základě rychlých nabídkových řízení nebo dvoustranných postupů. Rada guvernérů ECB může rozhodnout, že za výjimečných okolností může dvoustranné operace jemného doladění provádět sama ECB.

d) Kromě toho může Eurosystém vykonávat strukturální operace, a to prostřednictvím vydávání dluhových cenných papírů ECB a provádění reverzních a přímých transakcí. Tyto operace se provádějí, pokud si ECB přeje upravit strukturální pozici Eurosystému vůči finančnímu sektoru (na pravidelném nebo nepravidelném základě). Strukturální operace ve formě reverzních transakcí a vydávání dluhových cenných papírů vykonávají národní centrální banky na základě standardních nabídkových řízení. Strukturální operace ve formě přímých transakcí obvykle vykonávají národní centrální banky prostřednictvím dvoustranných postupů. Rada guvernérů ECB může rozhodnout, že za výjimečných okolností může strukturální operace provádět sama ECB.

1.3.2 Stálé facility

Cílem stálých facilit je poskytovat a absorbovat jednodenní likviditu, určovat obecnou orientaci měnové politiky a omezovat jednodenní tržní úrokové sazby. S podmínkou splnění určitých provozních přístupových podmínek (viz tabulka 1), jsou způsobilým protistranám z jejich podnětu k dispozici dvě stálé facility:

a) Protistrany mohou využít mezní zápůjční facilitu, aby proti způsobilým aktivům obdržely od národních centrálních bank jednodenní likviditu. Za obvyklých okolností neexistují žádná úvěrová či jiná omezení přístupu protistran k této facilitě, s výjimkou požadavku na poskytnutí dostatečných podkladových aktiv. Úroková sazba mezní zápůjční facility obvykle představuje horní hranici jednodenní tržní úrokové sazby.

b) Protistrany mohou rovněž využít vkladovou facilitu, aby tak mohly provádět jednodenní vklady u národních centrálních bank. Za obvyklých okolností neexistují žádná vkladová či jiná omezení přístupu protistran k této facilitě. Úroková sazba vkladové facility obvykle představuje spodní hranici jednodenní tržní úrokové sazby.

Stálé facility jsou spravovány decentralizovaně národními centrálními bankami.

1.3.3 Minimální rezervy

Systém minimálních rezerv Eurosystému se vztahuje na úvěrové instituce v eurozóně a sleduje převážně cíle spočívající ve stabilizaci úrokových sazeb na peněžních trzích a vytváření (nebo rozšíření) nedostatku strukturální likvidity. Povinnost minimálních rezerv každé instituce se určuje ve vztahu k prvkům její rozvahy. Za účelem sledování cíle stabilizace úrokových sazeb umožňuje institucím systém minimálních rezerv Eurosystému využívat průměrovacího opatření. Dodržování povinnosti minimálních rezerv se určuje na základě průměrných denních rezerv držených institucí v průběhu udržovacího období. Držení povinných rezerv instituce se úročí sazbou hlavních refinančních operací Eurosystému.

Tabulka 1

Operace měnové politiky Eurosystému

Operace měnové politiky Druhy transakcí Splatnost Četnost Postup Poskytování likvidity Absorpce likvidity Operace na volném trhu Hlavní refinanční operace Reverzní transakce — 1 týden Týdně Standardní nabídková řízení Dlouhodobější refinanční operace Reverzní transakce — 3 měsíce Měsíčně Standardní nabídková řízení Operace jemného doladění Reverzní transakce Měnové swapy Reverzní transakce Příjem termínovaných vkladů Měnové swapy Nestandardizováno Nepravidelně Rychlá nabídková řízení Dvoustranné postupy Strukturální operace Reverzní transakce Vydávání dluhových cenných papírů ECB Standardizováno/nestandardizováno Pravidelně i nepravidelně Standardní nabídková řízení Přímé nákupy Přímé prodeje — Nepravidelně Dvoustranné postupy Stálé facility Mezní zápůjční facilita Reverzní transakce — Jednodenní Přístup dle uvážení protistrany Vkladová facilita — Vklady Jednodenní Přístup dle uvážení protistrany

1.4 Protistrany

Rámec měnové politiky Eurosystému je formulován s ohledem na zajištění účasti široké škály protistran. Instituce podléhající povinnosti minimálních rezerv podle článku 19.1 statutu ESCB mají přístup ke stálým facilitám a mohou se účastnit operací na volném trhu založených na standardních nabídkových řízeních i přímých transakcích. K účasti na operacích jemného doladění může Eurosystém vybrat omezený počet protistran. Pokud jde o měnové swapy prováděné pro účely měnové politiky, provádějí se s aktivními účastníky na devizovém trhu. Pro tyto operace je složení protistran omezeno na instituce, které jsou vybrány pro devizové intervenční operace Eurosystému a které jsou usazeny v eurozóně.

Předpokládá se, že protistrany jsou si vědomy všech povinností, které pro ně vyplývají z právních předpisů v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu, a tyto povinnosti plní.

1.5 Podkladová aktiva

Podle článku 18.1 statutu ESCB musí být pro všechny úvěrové operace Eurosystému (tj. operace měnové politiky poskytující likviditu a vnitrodenní úvěry) poskytnuto dostatečné zajištění. K zajištění svých operací přijímá Eurosystém širokou škálu aktiv. Eurosystém vypracoval jednotný seznam zajištění způsobilých pro všechny úvěrové operace Eurosystému (tzv. „jednotný seznam“). K 1. lednu 2007 tento jednotný seznam nahradil původní dvouúrovňový systém, který existoval od počátku třetí etapy hospodářské a měnové unie. Jednotný seznam zahrnuje obchodovatelná i neobchodovatelná aktiva, která splňují jednotná kritéria způsobilosti určená Eurosystémem pro celou eurozónu. Z hlediska kvality aktiv a jejich způsobilosti pro různé druhy operací měnové politiky Eurosystému není mezi obchodovatelnými a neobchodovatelnými aktivy žádný rozdíl (s výjimkou skutečnosti, že neobchodovatelná aktiva nejsou Eurosystémem využívána při přímých transakcích). Všechna způsobilá aktiva mohou být využívána na přeshraničním základě prostřednictvím modelu korespondentské centrální banky (MKCB), a v případě obchodovatelných aktiv také prostřednictvím způsobilých spojení mezi systémy vypořádání obchodů s cennými papíry v Unii.

1.6 Modifikace rámce měnové politiky

Rada guvernérů ECB může kdykoli měnit nástroje, podmínky, kritéria a postupy provádění operací měnové politiky Eurosystému.

KAPITOLA 2

ZPŮSOBILÉ PROTISTRANY

2.1 Obecná kritéria způsobilosti

Protistrany operací měnové politiky Eurosystému musí splňovat určitá kritéria způsobilosti (6). Tato kritéria jsou definována s ohledem na přístup širokého okruhu institucí k operacím měnové politiky Eurosystému, posílení rovného zacházení s institucemi v celé eurozóně a zajištění toho, aby protistrany splňovaly určité provozní a obezřetnostní požadavky:

a) způsobilé být protistranami jsou pouze instituce podléhající systému minimálních rezerv Eurosystému podle článku 19.1 statutu ESCB. Instituce, které jsou zproštěny povinnosti podle systému minimálních rezerv Eurosystému (viz oddíl 7.2), nejsou způsobilé být protistranami pro stálé facility Eurosystému a operace Eurosystému na volném trhu;

b) protistrany musí být finančně zdravé. Měly by podléhat přinejmenším jedné formě harmonizovaného dohledu Unie/EHP prováděného vnitrostátními orgány (7). S ohledem na svou zvláštní institucionální povahu podle práva Unie mohou být jako protistrany přijaty finančně zdravé instituce ve smyslu čl. 123 odst. 2 Smlouvy, které podléhají dohledu, jenž je srovnatelný s dohledem ze strany příslušných vnitrostátních orgánů. Jako protistrany mohou být rovněž přijaty finančně zdravé instituce podléhající neharmonizovanému dohledu ze strany příslušných vnitrostátních orgánů, jenž je srovnatelný s harmonizovaným dohledem Unie/EHP, například pobočky zřízené v eurozóně institucemi zaregistrovanými mimo EHP;

c) protistrany musí splňovat všechna provozní kritéria uvedená v příslušných smluvních či veřejnoprávních úpravách uplatňovaných národní centrální bankou (nebo ECB) tak, aby bylo zajištěno účinné provádění operací měnové politiky Eurosystému.

Tato obecná kritéria způsobilosti jsou pro celou eurozónu jednotná. Instituce splňující obecná kritéria způsobilosti mohou:

a) přistupovat ke stálým facilitám Eurosystému a

b) účastnit se operací Eurosystému na volném trhu založených na standardních nabídkových řízeních.

Instituce může ke stálým facilitám Eurosystému a operacím Eurosystému na volném trhu, které jsou založeny na standardních nabídkových řízeních, přistupovat pouze prostřednictvím národní centrální banky členského státu, ve kterém je zaregistrována. Pokud má instituce organizační složky (ústředí nebo pobočky) ve více než jednom členském státě, má každá organizační složka k těmto operacím přístup prostřednictvím národní centrální banky členského státu, ve kterém je usazena, přičemž nabídky instituce do nabídkového řízení mohou být podávány v každém členském státě pouze jednou organizační složkou (buď ústředím anebo vybranou pobočkou).

2.2 Výběr protistran pro rychlá nabídková řízení a dvoustranné operace

U přímých transakcí nejsou na okruh protistran předem kladena žádná omezení.

Pokud jde o měnové swapy prováděné pro účely měnové politiky, musí být protistrany schopny účinně provádět velkoobjemové devizové operace za všech tržních podmínek. Okruh protistran měnových swapů odpovídá těm protistranám usazeným v eurozóně, které jsou vybrány pro devizové intervenční operace Eurosystému. Kritéria a postupy uplatňované při výběru protistran devizových intervenčních operací jsou uvedeny v dodatku 3.

Pokud jde o operace založené na rychlých nabídkových řízeních a dvoustranných postupech (reverzní transakce jemného doladění a příjem termínovaných vkladů), vybere každá národní centrální banka soubor protistran z institucí usazených v jejím členském státě, které splňují obecná kritéria způsobilosti. V tomto ohledu je hlavním kritériem činnost na peněžním trhu. Ostatní kritéria, na která může být brán ohled, jsou například účinnost jejich obchodního oddělení či nabídkový potenciál.

V případě rychlých nabídkových řízení a dvoustranných operací jednají národní centrální banky s protistranami, které jsou součástí jejich souboru protistran pro operace jemného doladění. Rychlá nabídková řízení a dvoustranné operace mohou realizovány také s širším okruhem protistran.

Rada guvernérů ECB může rozhodnout, že za výjimečných okolností může dvoustranné operace jemného doladění provádět sama ECB. Pokud by dvoustranné operace měla vykonávat ECB, bude v takovémto případě výběr protistran proveden ECB na základě rotačního systému z těch protistran v eurozóně, které jsou způsobilé pro rychlá nabídková řízení a dvoustranné operace, aby byl zajištěn rovný přístup.

2.3 Sankce v případě nedodržování závazků protistranami

V souladu s nařízením Rady (ES) č. 2532/98 ze dne 23. listopadu 1998 o pravomoci Evropské centrální banky uvalovat sankce (8), nařízením Evropské centrální banky (ES) č. 2157/1999 ze dne 23. září 1999 o pravomoci Evropské centrální banky uvalovat sankce (ECB/1999/4) (9), nařízením Rady (ES) č. 2531/98 ze dne 23. listopadu 1998 o uplatňování minimálních rezerv Evropskou centrální bankou (10) a nařízením Evropské centrální banky (ES) č. 1745/2003 ze dne 12. září 2003 o uplatňování minimálních rezerv (ECB/2003/9) (11) uvaluje ECB sankce na instituce, které neplní povinnosti vyplývající z nařízení a rozhodnutí ECB o uplatňování minimálních rezerv. Příslušné sankce a procesní pravidla pro jejich uplatňování jsou stanoveny v uvedených nařízeních. Navíc může Eurosystém v případě závažných porušení povinnosti minimálních rezerv dočasně vyloučit protistrany z účasti na operacích na volném trhu.

V souladu se smluvní nebo veřejnoprávní úpravou uplatňovanou příslušnou národní centrální bankou (nebo ECB) Eurosystém může uvalit a uvalí na protistrany finanční sankce, nebo protistrany dočasně vyloučí z účasti na operacích na volném trhu, pokud protistrany neplní své povinnosti vyplývající ze smluvní nebo veřejnoprávní úpravy uplatňované národní centrálními bankami (nebo ECB), jak je stanoveno níže.

To se vztahuje na případy porušení a) pravidel nabídkových řízení, pokud protistrana nepřevede dostatečné množství podkladových aktiv nebo hotovosti (12) k vypořádání (v den vypořádání) objemu likvidity, který jí byl přidělen v rámci operace na poskytnutí likvidity, nebo jeho zajištění až do splatnosti operace prostřednictvím odpovídajících výzev k dodatkové úhradě, či pokud nepřevede dostatečnou výši hotovosti k vypořádání částky, která jí byla přidělena v rámci operace na absorpci likvidity, a b) pravidel dvoustranných transakcí, pokud protistrana nepřevede dostatečné množství způsobilých podkladových aktiv nebo pokud nepřevede dostatečnou výši hotovosti k vypořádání částky, která byla sjednána při dvoustranné transakci, nebo pokud nezajistí nevypořádanou dvoustrannou transakci kdykoli až do její splatnosti prostřednictvím odpovídajících výzev k dodatkové úhradě.

Tato ustanovení se rovněž vztahují na případy nedodržování a) pravidel o využívání podkladových aktiv protistranou (pokud protistrana využívá aktiva, která jsou nezpůsobilá či se nezpůsobilými stala nebo která nesmí využívat, například proto, že mezi jejich emitentem/ručitelem a protistranou existuje úzké propojení nebo se jedná o tentýž subjekt) a b) pravidel u postupů na konci dne a podmínek přístupu k mezní zápůjční facilitě (pokud protistrana, která má na konci dne záporný zůstatek na účtu pro zúčtování, nesplní podmínky přístupu k mezní zápůjční facilitě).

Kromě toho se opatření o vyloučení přijaté vůči protistraně nedodržující pravidla může vztahovat i na pobočky téže instituce, které jsou usazeny v jiných členských státech. Pokud je toho vzhledem k závažnosti případu nedodržování pravidel (doložené například četností či délkou takového porušování) výjimečně třeba, může být protistrana na určité období vyloučena ze všech budoucích operací měnové politiky.

Finanční sankce uvalované národními centrálními bankami v případě nedodržování pravidel týkajících se nabídkových řízení, dvoustranných operací, podkladových aktiv, postupů na konci dne nebo podmínek přístupu k mezní zápůjční facilitě se vypočítají na základě předem stanovených sankčních sazeb (jak jsou stanoveny v dodatku 6).

2.4 Opatření, která mohou být přijata z důvodu obezřetnosti či v případě selhání

2.4.1 Opatření z důvodu obezřetnosti

Z důvodu obezřetnosti může Eurosystém přijmout tato opatření:

a) v souladu se smluvní nebo veřejnoprávní úpravou uplatňovanou příslušnou národní centrální bankou nebo ECB může Eurosystém dočasně nebo úplně vyloučit anebo může omezit přístup jednotlivých protistran k nástrojům měnové politiky;

b) Eurosystém může odmítnout aktiva poskytnutá určitými protistranami jako zajištění při úvěrových operacích Eurosystému, může omezit použití takových aktiv nebo u nich uplatnit dodatečné srážky.

2.4.2 Opatření v případě selhání

Eurosystém může dočasně nebo úplně vyloučit anebo může omezit přístup protistran k operacím měnové politiky, dojde-li u nich k selhání podle smluvní nebo veřejnoprávní úpravy uplatňované národními centrálními bankami.

2.4.3 Přiměřené a nediskriminační uplatňování diskrečních opatření

Veškerá diskreční opatření nezbytná k zajištění obezřetného řízení rizik Eurosystém uplatňuje a jejich parametry nastavuje přiměřeným a nediskriminačním způsobem. Diskreční opatření vůči jednotlivým protistranám musí být náležitě zdůvodněna.

KAPITOLA 3

OPERACE NA VOLNÉM TRHU

Operace na volném trhu hrají v měnové politice Eurosystému důležitou roli. Jsou využívány k řízení úrokových sazeb a likvidity na trhu a signalizování orientace měnové politiky. S ohledem na své cíle, pravidelnost a postupy je možné operace Eurosystému na volném trhu rozdělit do čtyř kategorií: hlavní refinanční operace, dlouhodobější refinanční operace, operace jemného doladění a strukturální operace. Hlavním nástrojem operací Eurosystému na volném trhu jsou reverzní transakce, které mohou být používány u všech čtyř kategorií operací, zatímco dluhové cenné papíry ECB mohou být využity pouze pro strukturální absorpční operace. Strukturální operace mohou být prováděny také prostřednictvím přímých transakcí, tj. nákupů a prodejů. Eurosystém má kromě toho k dispozici dva další nástroje pro účely provádění operací jemného doladění: měnové swapy a příjem termínovaných vkladů. V následujících oddílech jsou podrobně představeny zvláštní rysy jednotlivých typů nástrojů využívaných Eurosystémem na volném trhu.

3.1 Reverzní transakce

3.1.1 Všeobecné úvahy

3.1.1.1 Typ nástroje

Reverzními transakcemi se rozumí operace, ve kterých Eurosystém nakupuje nebo prodává způsobilá aktiva na základě dohod o zpětném odkupu nebo provádí úvěrové operace proti způsobilým aktivům sloužícím jako zajištění. Reverzní transakce jsou využívány při hlavních a dlouhodobějších refinančních operacích. Eurosystém navíc může reverzní transakce využívat pro strukturální operace a operace jemného doladění.

3.1.1.2 Právní povaha

Národní centrální banky mohou reverzní transakce provádět buď ve formě dohod o zpětném odkupu (tj. vlastnictví aktiva je převedeno na věřitele, přičemž strany současně souhlasí s obrácením této transakce k určitému budoucímu dni prostřednictvím zpětného převodu aktiva na dlužníka), nebo ve formě zajištěných úvěrů (tj. na aktiva se vztahuje vymahatelný zástavní nárok, ale vzhledem k předpokládanému splnění dlužního závazku zůstává aktivum ve vlastnictví dlužníka). Další ustanovení týkající se reverzních transakcí založených na dohodách o zpětném odkupu jsou uvedena ve smluvních ujednáních uplatňovaných příslušnou národní centrální bankou (nebo ECB). Úprava reverzních transakcí založených na zajištěných úvěrech přihlíží k rozdílným postupům a formalitám vyžadovaným pro zřízení a následnou realizaci zajištění (např. zástavy, cese nebo břemene), které platí v různých právních systémech.

3.1.1.3 Úrokové podmínky

Rozdíl mezi nákupní cenou a cenou zpětného odkupu v dohodě o zpětném odkupu odpovídá úroku splatnému z částky vypůjčených nebo zapůjčených peněz za dobu operace, tj. cena zpětného odkupu zahrnuje odpovídající splatný úrok. Úroková sazba se u reverzních transakcí ve formě zajištěného úvěru stanoví uplatněním specifické úrokové sazby na částku úvěru a dobu operace. Úroková sazba uplatňovaná na reverzní transakce Eurosystému na volném trhu se stanoví jako jednoduchá úroková sazba na základě metody počítání dní „skutečný počet/360“.

3.1.2 Hlavní refinanční operace

Hlavními refinančními operacemi se rozumějí nejdůležitější operace na volném trhu prováděné Eurosystémem, které hrají stěžejní úlohu při sledování cílů řízení úrokových sazeb, řízení likvidní situace na trhu a signalizaci orientace měnové politiky.

Charakteristiky hlavních refinančních operací je možné shrnout takto:

a) jedná se reverzní operace poskytující likviditu;

b) provádějí se pravidelně každý týden (13);

c) jejich obvyklá doba splatnosti činí jeden týden (14);

d) provádějí je decentralizovaně národní centrální banky;

e) provádějí se na základě standardních nabídkových řízení (podle oddílu 5.1);

f) nabídky pro hlavní refinanční operace mohou předkládat všechny protistrany, které splňují obecná kritéria způsobilosti (podle oddílu 2.1), a

g) jako podkladová aktiva pro hlavní refinanční operace jsou způsobilá obchodovatelná i neobchodovatelná aktiva (podle definice v kapitole 6).

3.1.3 Dlouhodobější refinanční operace

Eurosystém rovněž provádí pravidelné refinanční operace s obvyklou splatností v délce tří měsíců, které jsou zaměřeny na poskytování dodatečného dlouhodobějšího refinancování finančního sektoru. Eurosystém při těchto operacích zpravidla nemá za cíl vysílat na trh signály, a vystupuje tudíž jako běžný tržní operátor. Dlouhodobější refinanční operace jsou proto zpravidla prováděny ve formě nabídkových řízení s proměnlivou sazbou a ECB čas od času naznačí provozní objem, který bude v nadcházejících nabídkových řízeních přidělován. Za výjimečných okolností může Eurosystém dlouhodobější refinanční operace provádět rovněž na základě nabídkových řízení s pevnou sazbou.

Charakteristiky dlouhodobějších refinančních operací je možné shrnout takto:

a) jedná se o reverzní operace poskytující likviditu;

b) provádějí se pravidelně každý měsíc (15);

c) jejich obvyklá doba splatnosti činí 3 měsíce (16);

d) provádějí je decentralizovaně národní centrální banky;

e) provádějí se na základě standardních nabídkových řízení (podle oddílu 5.1);

f) nabídky pro dlouhodobější refinanční operace mohou předkládat všechny protistrany, které splňují obecná kritéria způsobilosti (podle oddílu 2.1), a

g) jako podkladová aktiva pro dlouhodobější refinanční operace jsou způsobilá obchodovatelná i neobchodovatelná aktiva (podle definice v kapitole 6).

3.1.4 Operace jemného doladění

Eurosystém může provádět operace jemného doladění ve formě reverzních operací na volném trhu. Cílem operací jemného doladění je řízení likvidní situace na trhu a úrokových sazeb, zejména za účelem zmírnění dopadů na úrokové sazby, které byly způsobeny nepředvídanými výkyvy likvidity na trhu. Operace jemného doladění mohou být prováděny v poslední den udržovacího období pro povinné minimální rezervy, aby kompenzovaly případnou nerovnováhu likvidity nahromaděnou od přidělení poslední hlavní refinanční operace. S ohledem na případnou potřebu rychlé akce při neočekávaném vývoji na trhu je žádoucí při volbě postupů a charakteristik při provádění těchto operací zachovat vysoký stupeň pružnosti.

Charakteristiky operací jemného doladění je možné shrnout takto:

a) mohou mít podobu operací na poskytnutí nebo absorpci likvidity;

b) jejich četnost není standardizována;

c) jejich splatnost není standardizována;

d) reverzní transakce jemného doladění na poskytnutí likvidity se zpravidla provádějí na základě rychlých nabídkových řízení, ačkoli není vyloučena možnost využití dvoustranných postupů (viz kapitola 5);

e) reverzní transakce jemného doladění na absorpci likvidity se zpravidla provádějí na základě dvoustranných postupů (podle oddílu 5.2);

f) tyto operace zpravidla provádějí decentralizovaně národní centrální banky (Rada guvernérů ECB může rozhodnout, že za výjimečných okolností může dvoustranné reverzní operace jemného doladění provádět ECB);

g) Eurosystém může v souladu s kritérii stanovenými v oddíle 2.2 zvolit pro účast na reverzních operacích jemného doladění omezený počet protistran a

h) jako podkladová aktiva pro reverzní operace jemného doladění jsou způsobilá obchodovatelná i neobchodovatelná aktiva (podle definice v kapitole 6).

3.1.5 Strukturální reverzní operace

Eurosystém může provádět strukturální operace ve formě reverzních transakcí na volném trhu, jejichž cílem je úprava strukturálního postavení Eurosystému vůči finančnímu sektoru.

Charakteristiky těchto operací je možné shrnout takto:

a) jedná se operace poskytující likviditu;

b) jejich četnost může být pravidelná nebo nepravidelná;

c) jejich splatnost není předem standardizována;

d) provádějí se na základě standardních nabídkových řízení (podle oddílu 5.1);

e) provádějí je decentralizovaně národní centrální banky;

f) nabídky pro strukturální reverzní operace mohou předkládat všechny protistrany, které splňují obecná kritéria způsobilosti (podle oddílu 2.1), a

g) jako podkladová aktiva pro strukturální reverzní operace jsou způsobilá obchodovatelná i neobchodovatelná aktiva (podle definice v kapitole 6).

3.2. Přímé transakce

3.2.1 Typ nástroje

Přímými operacemi na volném trhu se rozumějí operace, při kterých Eurosystém nakupuje nebo prodává způsobilá aktiva přímo na trhu. Takovéto operace se provádějí pouze pro strukturální účely.

3.2.2 Právní povaha

Přímá transakce předpokládá úplný převod vlastnictví z prodávajícího na kupujícího bez spojení se zpětným převodem vlastnictví. Transakce se provádějí v souladu s tržními zvyklostmi, které jsou pro použité dluhové nástroje obvyklé.

3.2.3 Cenové podmínky

Při výpočtu cen se Eurosystém řídí tržními zvyklostmi, které jsou pro použité dluhové nástroje nejrozšířenější.

3.2.4 Ostatní charakteristiky

Charakteristiky přímých transakcí Eurosystému je možné shrnout takto:

a) mohou mít podobu operací na poskytnutí (přímý nákup) nebo absorpci (přímý prodej) likvidity;

b) jejich četnost není standardizována;

c) provádějí se na základě dvoustranných postupů (podle oddílu 5.2);

d) zpravidla je provádějí decentralizovaně národní centrální banky (Rada guvernérů ECB může rozhodnout, že za výjimečných okolností může přímé transakce provádět ECB);

e) na okruh protistran přímých transakcí nejsou předem kladena žádná omezení a

f) jako podkladová aktiva pro přímé transakce se využívají pouze obchodovatelná aktiva (podle definice v kapitole 6).

3.3 Vydávání dluhových cenných papírů ECB

3.3.1 Typ nástroje

ECB může za účelem úpravy strukturálního postavení Eurosystému vůči finančnímu sektoru vydávat dluhové cenné papíry, aby vytvořila (nebo rozšířila) nedostatek likvidity na trhu.

3.3.2 Právní povaha

Dluhové cenné papíry ECB představují závazek ECB ve vztahu k držiteli dluhového cenného papíru. Dluhové cenné papíry ECB jsou vydávány a drženy v zaknihované podobě u depozitářů cenných papírů v eurozóně. Na převoditelnost těchto dluhových cenných papírů neuvaluje ECB žádná omezení. Další ustanovení týkající se dluhových cenných papírů ECB budou obsažena v podmínkách těchto dluhových cenných papírů.

3.3.3 Úrokové podmínky

Dluhové cenné papíry ECB jsou vydávány s diskontem, tj. pod svojí jmenovitou hodnotou, a v okamžiku splatnosti jsou spláceny ve jmenovité hodnotě. Rozdíl mezi diskontovanou hodnotou při vydání a hodnotou při splacení se rovná úroku z diskontované hodnoty při vydání přirostlému do dne splatnosti dluhového cenného papíru při dohodnuté úrokové sazbě. Použitou úrokovou sazbou je jednoduchá úroková sazba vypočítaná na základě metody počítání dní „skutečný počet/360“. Výpočet diskontované hodnoty při vydání je uveden v rámečku 1.

RÁMEČEK 1

Vydávání dluhových cenných papírů ECB

Diskontovaná hodnota při vydání je:

kde:

N = jmenovitá hodnota dluhového cenného papíru ECB rI = úroková sazba (v %) D = splatnost dluhového cenného papíru ECB (ve dnech) PT = diskontovaná hodnota dluhového cenného papíru ECB při vydání

3.3.4 Ostatní charakteristiky

Charakteristiky vydávání dluhových cenných papírů ECB je možné shrnout takto:

a) dluhové cenné papíry jsou vydávány za účelem absorpce likvidity z trhu;

b) dluhové cenné papíry mohou být vydávány pravidelně nebo nepravidelně;

c) dluhové cenné papíry mají splatnost kratší než 12 měsíců;

d) dluhové cenné papíry jsou vydávány na základě standardních nabídkových řízení (podle oddílu 5.1);

e) dluhové cenné papíry nabízejí a vyrovnávají decentralizovaně národní centrální banky a

f) nabídky pro upisování dluhových cenných papírů ECB mohou předkládat všechny protistrany, které splňují obecná kritéria způsobilosti (podle oddílu 2.1).

3.4 Měnové swapy

3.4.1 Typ nástroje

Měnové swapy prováděné pro účely měnové politiky se skládají ze souběžných spotových a forwardových transakcí v eurech proti cizí měně. Jsou využívány pro účely jemného doladění, zejména s cílem řízení likvidní situace na trhu a úrokových sazeb.

3.4.2 Právní povaha

Měnovými swapy prováděnými pro účely měnové politiky se rozumějí operace, při kterých Eurosystém spotovou transakcí nakupuje (nebo prodává) euro proti cizí měně a zároveň jej forwardovou transakcí prodává (nebo nakupuje) ke konkrétnímu dni zpětného odkupu. Další ustanovení týkající se měnových swapů jsou uvedena ve smluvních ujednáních uplatňovaných příslušnou národní centrální bankou (nebo ECB).

3.4.3 Měna a směnný kurz

Eurosystém zpravidla provádí operace pouze s běžně obchodovanými měnami a v souladu s všeobecnými tržními zvyklostmi. Při každé měnové swapové operaci se Eurosystém a protistrany dohodnou na swapových bodech pro každou transakci. Swapové body představují rozdíl mezi směnným kurzem forwardové transakce a směnným kurzem spotové transakce. Swapové body eura proti cizí měně se kotují v souladu se všeobecnými tržními zvyklostmi. Podmínky pro směnné kurzy měnových swapů jsou stanoveny v rámečku 2.

3.4.4 Ostatní charakteristiky

Charakteristiky měnových swapů je možné shrnout takto:

a) mohou mít podobu operací na poskytnutí nebo absorpci likvidity;

b) jejich četnost není standardizována;

c) jejich splatnost není standardizována;

d) provádějí se na základě rychlých nabídkových řízení nebo dvoustranných postupů (viz kapitola 5);

e) zpravidla je provádějí decentralizovaně národní centrální banky (Rada guvernérů ECB může rozhodnout, že za výjimečných okolností může dvoustranné měnové swapy provádět ECB), a

f) Eurosystém může v souladu s kritérii stanovenými v oddíle 2.2 a v dodatku 3 zvolit pro účast na měnových swapech omezený počet protistran.

RÁMEČEK 2

Měnové swapy

S = spotový směnný kurz (ke dni transakce měnového swapu) mezi eurem (EUR) a cizí měnou ABC FM = forwardový směnný kurz mezi eurem a cizí měnou ABC ke dni zpětného odkupu swapu (M) ΔΜ = forwardové body mezi eurem a ABC ke dni zpětného odkupu swapu (M) Δ M = F M – S N(.) = spotová výše měny; N(.)M představuje forwardovou výši měny: N (ABC) = N (EUR) × S nebo N (ABC) M = N (EUR) M × F M nebo

3.5 Příjem termínovaných vkladů

3.5.1 Typ nástroje

Eurosystém může vyzvat protistrany k tomu, aby u národní centrální banky členského státu, ve kterém jsou usazeny, složily úročené termínované vklady. Příjem termínovaných vkladů je určen pouze pro účely jemného doladění za účelem absorpce likvidity z trhu.

3.5.2 Právní povaha

Vklady protistran jsou přijímány na pevně stanovenou dobu a s pevně stanovenou úrokovou sazbou. Národní centrální banky neposkytují výměnou za vklady žádné zajištění.

3.5.3 Úrokové podmínky

Úroková sazba, která se vztahuje na vklady, je jednoduchou úrokovou sazbou stanovenou na základě metody počítání dní „skutečný počet/360“. Úroky jsou vypláceny při splatnosti vkladů.

3.5.4 Ostatní charakteristiky

Charakteristiky termínovaných vkladů je možné shrnout takto:

a) vklady jsou přijímány za účelem absorpce likvidity;

b) četnost, se kterou jsou vklady přijímány, není standardizována;

c) splatnost vkladů není standardizována;

d) příjem vkladů se běžně provádí na základě rychlých nabídkových řízení, ačkoliv není vyloučena možnost využití dvoustranných postupů (viz kapitola 5);

e) příjem vkladů zpravidla provádějí decentralizovaně národní centrální banky (Rada guvernérů ECB může rozhodnout, že za výjimečných okolností může dvoustranné příjmy termínovaných vkladů (17) provádět ECB), a

f) Eurosystém může v souladu s kritérii stanovenými v oddíle 2.2 zvolit pro příjem termínovaných vkladů omezený počet protistran.

KAPITOLA 4

STÁLÉ FACILITY

4.1 Mezní zápůjční facilita

4.1.1 Typ nástroje

Protistrany mohou využít mezní zápůjční facilitu, aby tak od národních centrálních bank získaly proti způsobilým aktivům (podle kapitoly 6) jednodenní likviditu za předem stanovenou úrokovou sazbu. Účelem facility je uspokojit dočasné potřeby likvidity protistran. Za obvyklých okolností představuje úroková sazba této facility horní hranici jednodenní tržní úrokové sazby. Podmínky této facility jsou v celé eurozóně jednotné.

4.1.2 Právní povaha

Národní centrální banky mohou poskytovat likviditu v rámci mezní zápůjční facility buď ve formě jednodenních dohod o zpětném odkupu (tj. vlastnictví aktiva je převedeno na věřitele, přičemž strany současně souhlasí s obrácením této transakce k následujícímu obchodnímu dni prostřednictvím zpětného převodu aktiva na dlužníka), nebo ve formě jednodenních zajištěných úvěrů (tj. na aktiva se vztahuje vymahatelný zástavní nárok, ale vzhledem k předpokládanému splnění dlužního závazku zůstává vlastnictví aktiva v rukou dlužníka). Další ustanovení pro dohody o zpětném odkupu jsou uvedena ve smluvních ujednáních uplatňovaných příslušnou národní centrální bankou. Úprava poskytování likvidity ve formě zajištěných úvěrů přihlíží k rozdílným postupům a formalitám vyžadovaným pro zřízení a následnou realizaci zajištění (např. zástavy, cese nebo břemene), které platí v různých právních systémech.

4.1.3 Podmínky přístupu

K mezní zápůjční facilitě mohou mít přístup instituce, které splňují obecná kritéria způsobilosti podle oddílu 2.1. Přístup k mezní zápůjční facilitě je udělován prostřednictvím národní centrální banky členského státu, ve kterém je instituce usazena. Přístup k mezní zápůjční facilitě je udělován pouze ve dnech, ve kterých je v provozu systém TARGET2 (18). (19) Ve dnech, kdy nejsou v provozu příslušné systémy vypořádání obchodů s cennými papíry, je přístup k mezní zápůjční facilitě udělován na základě podkladových aktiv, která již byla u národní centrální banky předem uložena.

Na konci každého obchodního dne se debetní zůstatek protistran na jejich účtu pro zúčtování u národních centrálních bank automaticky považuje za žádost o využití mezní zápůjční facility. Postupy pro přístup k mezní zápůjční facilitě na konci dne jsou uvedeny v oddíle 5.3.3.

Protistraně může být rovněž udělen přístup k mezní zápůjční facilitě na základě žádosti zaslané národní centrální bance v členském státě, ve kterém je protistrana usazena. Aby národní centrální banka tuto žádost zpracovala ještě téhož dne, musí ji obdržet nejpozději do 15 minut po zavírací době systému TARGET2, což je zpravidla v 18 hodin času ECB (SEČ) (20), (21). Poslední obchodní den udržovacího období minimálních rezerv Eurosystému se lhůta pro podávání žádostí o přístup k mezní zápůjční facilitě prodlužuje o dalších 15 minut. V žádosti musí být uvedena výše úvěru, a pokud ještě nebyla podkladová aktiva pro tuto transakci uložena u národní centrální banky, musí být přesně uvedena podkladová aktiva, která budou pro tuto transakci dodána.

Kromě požadavku na poskytnutí dostatečných způsobilých podkladových aktiv neexistuje žádné omezení co do výše prostředků, které mohou být v rámci mezní zápůjční facility poskytnuty.

4.1.4 Splatnost a úrokové podmínky

Úvěr poskytnutý v rámci této facility má splatnost jeden den. Protistrany, které se přímo účastní systému TARGET2, splácí úvěr příští den, kdy jsou v provozu i) systém TARGET2 a ii) příslušné systémy vypořádání obchodů s cennými papíry, a to k okamžiku jejich otevření.

Úrokovou sazbu vyhlašuje Eurosystém předem a stanoví se jako jednoduchá úroková sazba na základě metody počítání dní „skutečný počet/360“. ECB může úrokovou sazbu kdykoli změnit, a to s účinností nejdříve od následujícího obchodního dne Eurosystému (22), (23). Úrok z této facility je splatný se splatností úvěru.

4.1.5 Pozastavení facility

Přístup k facilitě se uděluje pouze v souladu s cíli a obecným směřováním měnové politiky ECB. ECB může podmínky facility kdykoli upravit nebo ji pozastavit.

4.2 Vkladová facilita

4.2.1 Typ nástroje

Protistrany mohou využívat vkladovou facilitu k provádění jednodenních vkladů u národních centrálních bank. Vklady jsou úročeny předem stanovenou úrokovou sazbou. Za obvyklých okolností představuje úroková sazba této facility dolní hranici jednodenní tržní úrokové sazby. Podmínky této facility jsou v celé eurozóně jednotné (24).

4.2.2 Právní povaha

Jednodenní vklady přijaté od protistran jsou úročeny pevnou úrokovou sazbou. Protistraně se výměnou za vklady neposkytuje žádné zajištění.

4.2.3 Podmínky přístupu (25)

Ke vkladové facilitě mohou mít přístup instituce, které splňují obecná kritéria způsobilosti podle oddílu 2.1. Přístup ke vkladové facilitě je udělován prostřednictvím národní centrální banky členského státu, ve kterém je instituce usazena. Přístup ke vkladové facilitě je udělován pouze ve dnech, ve kterých je v provozu TARGET2 (26).

Aby byl protistraně udělen přístup ke vkladové facilitě, musí protistrana zaslat žádost národní centrální bance členského státu, ve kterém je usazena. Aby národní centrální banka tuto žádost zpracovala ještě téhož dne, musí ji obdržet nejpozději do 15 minut po zavírací době systému TARGET2, což je zpravidla v 18 hodin času ECB (SEČ) (27), (28). Poslední obchodní den udržovacího období minimálních rezerv Eurosystému se lhůta pro podávání žádostí o přístup ke vkladové facilitě prodlužuje o dalších 15 minut. V žádosti musí být uvedena výše vkladu, který má být v rámci facility uložen.

Objem prostředků, které může protistrana v rámci facility uložit, není omezen.

4.2.4 Splatnost a úrokové podmínky

Splatnost vkladů v rámci této facility je jeden den. V případě protistran, které se přímo účastní systému TARGET2, jsou vklady držené na základě vkladové facility splatné příští den, ve kterém je systém TARGET2 v provozu, a to k okamžiku jeho otevření.

Úrokovou sazbu vyhlašuje Eurosystém předem a stanoví se jako jednoduchá úroková sazba na základě metody počítání dní „skutečný počet/360“. ECB může úrokovou sazbu kdykoli změnit, a to s účinností nejdříve od následujícího obchodního dne Eurosystému (29). Úrok z vkladu je splatný se splatností vkladu.

4.2.5 Pozastavení facility

Přístup k facilitě se uděluje pouze v souladu s cíli a obecným směřováním měnové politiky ECB. ECB může podmínky facility kdykoli upravit nebo ji pozastavit.

KAPITOLA 5

POSTUPY

5.1 Postupy nabídkových řízení

5.1.1 Všeobecné úvahy

Operace Eurosystému na volném trhu se zpravidla provádějí ve formě nabídkových řízení. Postupy nabídkových řízení Eurosystému jsou vykonávány v šesti operačních krocích, jak je popsáno v rámečku 3.

Eurosystém rozlišuje mezi dvěma rozdílnými typy postupů nabídkových řízení: standardními a rychlými nabídkovými řízeními. Postupy pro standardní i rychlá nabídková řízení jsou totožné, s výjimkou časového rámce a okruhu protistran.

5.1.1.1 Standardní nabídková řízení

V případě standardních nabídkových řízení uplyne od vyhlášení nabídkového řízení k potvrzení výsledků přidělení nejvýše 24 hodin (kdy časové rozmezí mezi uzávěrkou podávání nabídek a vyhlášením výsledků přidělení činí přibližně dvě hodiny). Přehled obvyklého časového rámce operačních kroků standardních nabídkových řízení nabízí graf 1. ECB se může případně rozhodnout časový rámec jednotlivých operací upravit.

Formou standardních nabídkových řízení se vždy provádějí hlavní refinanční operace, dlouhodobější refinanční operace a strukturální operace (s výjimkou přímých transakcí). Standardních nabídkových řízení se mohou zúčastnit protistrany, které splňují obecná kritéria způsobilosti podle oddílu 2.1.

5.1.1.2 Rychlá nabídková řízení

Rychlá nabídková řízení zpravidla probíhají do 90 minut od vyhlášení nabídkového řízení, přičemž potvrzení se uskuteční okamžitě po vyhlášení výsledku přidělení. Obvyklý časový rámec operačních kroků pro rychlá nabídková řízení je znázorněn v grafu 2. ECB se může případně rozhodnout časový rámec jednotlivých operací upravit. Rychlá nabídková řízení se využívají pouze k provádění operací jemného doladění. Eurosystém může v souladu s podmínkami a postupy popsanými v oddíle 2.1 zvolit omezený počet protistran, které se rychlých nabídkových řízení zúčastní.

5.1.1.3 Nabídková řízení s pevnou a proměnlivou sazbou

Eurosystém má možnost provádět nabídková řízení s pevnou (objemová nabídková řízení) nebo proměnlivou (úroková nabídková řízení) sazbou. V případě nabídkového řízení s pevnou sazbou ECB předem stanoví úrokovou sazbu a zúčastněné protistrany nabízejí částku peněz, kterou jsou připraveny při této pevné úrokové sazbě nakoupit či prodat (30). Při nabídkovém řízení s proměnlivou sazbou nabízejí protistrany částky peněz a úrokové sazby, při nichž si přejí uzavřít obchod s národními centrálními bankami (31).

RÁMEČEK 3

Operační kroky postupů nabídkových řízení

Krok 1 Vyhlášení nabídkového řízení

a) Vyhlášení ECB prostřednictvím veřejných komunikačních služeb a internetových stránek ECB

b) Vyhlášení národními centrálními bankami prostřednictvím vnitrostátních komunikačních služeb a přímo jednotlivým protistranám (pokud je to považováno za nezbytné)

Krok 2 Příprava protistran a podávání nabídek

Krok 3 Shromažďování nabídek Eurosystémem

Krok 4 Přidělování a vyhlášení výsledků nabídkového řízení

a) Rozhodnutí ECB o přidělení

b) Vyhlášení výsledků přidělení prostřednictvím veřejných komunikačních služeb a internetových stránek ECB

Krok 5 Potvrzení jednotlivých výsledků přidělení

Krok 6 Vypořádání transakcí (viz oddíl 5.3)

5.1.2 Kalendář nabídkových řízení

5.1.2.1 Hlavní a dlouhodobější refinanční operace

Hlavní a dlouhodobější refinanční operace se provádějí podle indikativního kalendáře zveřejňovaného Eurosystémem (32). Tento kalendář je zveřejňován nejpozději tři měsíce před začátkem roku, pro který je platný. Běžné obchodní dny pro hlavní a dlouhodobější refinanční operace jsou uvedeny v tabulce 2. ECB si klade za cíl zajistit, aby se hlavních a dlouhodobějších refinančních operací mohly účastnit protistrany ve všech členských státech. ECB tedy při sestavování kalendáře těchto operací činí odpovídající úpravy obvyklého rozvrhu tak, aby zohlednila svátky v jednotlivých členských státech.

5.1.2.2 Strukturální operace

Strukturální operace na základě standardních nabídkových řízení se neprovádějí podle žádného předem stanoveného kalendáře. Běžně se však provádějí a vypořádávají pouze v ty dny, které jsou obchodními dny národních centrálních bank (33) ve všech členských státech.

5.1.2.3 Operace jemného doladění

Operace jemného doladění se neprovádějí podle žádného předem stanoveného kalendáře. ECB může rozhodnout o provedení operace jemného doladění v kterýkoli obchodní den Eurosystému. Těchto operací se účastní pouze národní centrální banky členských států, ve kterých jsou den obchodu, den zúčtování a den úhrady obchodními dny národní centrální banky.

Graf 1

Obvyklý časový rámec operačních kroků pro standardní nabídková řízení

(časové údaje v čase ECB (SEČ))

Graf 2

Obvyklý časový rámec operačních kroků pro rychlá nabídková řízení

Tabulka 2

Běžné obchodní dny pro hlavní a dlouhodobější refinanční operace

Typ operace Běžný obchodní den (T) Hlavní refinanční operace Každé úterý Dlouhodobější refinanční operace Poslední středa každého kalendářního měsíce (34)

5.1.3 Vyhlašování nabídkových řízení

Standardní nabídková řízení Eurosystému se vyhlašují veřejně prostřednictvím komunikačních služeb a internetových stránek ECB. Národní centrální banky mohou navíc nabídkové řízení protistranám, které nemají přístup ke komunikačním službám, oznámit přímo. Oznámení o vyhlášení nabídkového řízení obvykle obsahuje tyto informace:

a) referenční číslo nabídkového řízení;

b) datum nabídkového řízení;

c) typ operace (poskytnutí nebo absorpce likvidity a druh nástroje měnové politiky, který bude použit);

d) splatnost operace;

e) druh aukce (nabídkové řízení s pevnou nebo pohyblivou sazbou);

f) metodu přidělení („holandská“ nebo „americká“ aukce, jak jsou vymezeny v oddíle 5.1.5);

g) zamýšlený objem operace (obvykle pouze v případě dlouhodobějších refinančních operací);

h) pevnou úrokovou sazbu/cenu/swapový bod (pro nabídková řízení s pevnou sazbou);

i) případně minimální/maximální přijímanou úrokovou sazbu/cenu/swapový bod;

j) případně den zahájení a den splatnosti operace, nebo den valuty a den splatnosti nástroje (v případě vydávání dluhových cenných papírů ECB);

k) dotčené měny a měnu, jejíž částka je pevná (v případě měnových swapů);

l) referenční spotový směnný kurz, který bude využit pro výpočet nabídek (v případě měnových swapů);

m) případně horní hranici nabídky;

n) případně minimální jednotlivou částku přidělení;

o) případně minimální poměr přidělení;

p) časový rozvrh pro podávání nabídek;

q) jmenovitou hodnotu dluhových cenných papírů (v případě vydávání dluhových cenných papírů ECB) a

r) kód ISIN emise (v případě vydávání dluhových cenných papírů ECB).

S ohledem na posílení průhlednosti operací jemného doladění obvykle Eurosystém vyhlašuje rychlá nabídková řízení veřejně a předem. Za výjimečných okolností se však může ECB rozhodnout rychlá nabídková řízení veřejně předem nevyhlašovat. Vyhlašování rychlých nabídkových řízení se řídí stejnými postupy jako vyhlašování standardních nabídkových řízení. V případě rychlého nabídkového řízení, které nebylo předem veřejně vyhlášeno, jsou vybrané protistrany kontaktovány přímo národními centrálními bankami. V případě rychlého nabídkového řízení, které bylo veřejně vyhlášeno, může národní centrální banka kontaktovat vybrané protistrany přímo.

5.1.4 Příprava protistrany a podávání nabídek

Nabídky protistran musí mít formu stanovenou národními centrálními bankami pro danou operaci. Nabídky pro nabídkové řízení musí být podávány národním centrálním bankám členského státu, ve kterém má daná instituce organizační složku (ústředí nebo pobočku). Nabídky instituce mohou být v každém členském státě podávány pouze jednou organizační složkou (ústředím nebo pobočkou).

V případě nabídkových řízení s pevnou sazbou protistrany ve svých nabídkách musí uvést částku peněz, se kterou jsou s národními centrálními bankami připraveny obchodovat (35).

V případě nabídkových řízení s proměnlivou sazbou mohou protistrany podat nabídky až na deset různých úrovní úrokové sazby/ceny/swapového bodu. Ve výjimečných případech může Eurosystém stanovit limit, pokud jde o počet nabídek, které lze v případě nabídkových řízení s proměnlivou sazbou podat. V každé nabídce musí protistrany uvést částku peněz, se kterou jsou s národními centrálními bankami připraveny obchodovat, a odpovídající úrokovou sazbu (36), (37). Nabídka úrokové sazby musí být vyjádřena jako násobky 0,01 procentního bodu. V případě nabídky pro měnový swap na základě nabídkového řízení s proměnlivou sazbou musí být swapové body kotovány v souladu se všeobecnými tržními zvyklostmi a nabídky musí být vyjádřeny jako násobky 0,01 swapového bodu.

Minimální částka nabídky pro hlavní refinanční operace činí 1 000 000 EUR. Nabídky přesahující tuto částku musí být vyjádřeny jako násobky 100 000 EUR. Stejná výše minimální nabídky a stejné násobky platí i pro operace jemného doladění a strukturální operace. Minimální částka nabídky se vztahuje na každou jednotlivou úroveň úrokové sazby/ceny/swapového bodu.

Pro dlouhodobější refinanční operace stanoví každá národní centrální banka minimální částku nabídky v rozmezí od 10 000 EUR do 1 000 000 EUR. Nabídky přesahující tuto částku musí být vyjádřeny jako násobky 10 000 EUR. Minimální částka nabídky se vztahuje na každou jednotlivou úroveň úrokové sazby.

ECB může stanovit horní hranici nabídek, aby tak zabránila podávání nabídek nepřiměřeně vysokých. Každá takováto horní hranice se vždy uvede v oznámení o vyhlášení nabídkového řízení.

Očekává se, že protistrany jsou vždy schopny pokrýt částku, která jim bude přidělena, dostačujícím objemem způsobilých podkladových aktiv (38). Smluvní nebo veřejnoprávní úprava uplatňovaná danou národní centrální bankou umožní uvalení sankce v případě, kdy protistrana nepřevede dostatečný objem podkladových aktiv nebo hotovosti, aby vypořádala částku, která jí byla v rámci nabídkového řízení přidělena.

Nabídky lze odvolat až do skončení lhůty pro podávání nabídek. Nabídky podané po lhůtě stanovené v oznámení o vyhlášení nabídkového řízení jsou neplatné. Dodržení lhůty posuzují národní centrální banky. Národní centrální banky vyřadí všechny nabídky protistrany, pokud úhrnná částka nabídky přesáhne horní hranici nabídek stanovenou ECB. Národní centrální banky rovněž vyřadí jakoukoli nabídku, která je nižší než minimální částka nabídek, nebo je nižší než minimální, respektive vyšší než maximální přijímaná úroková sazba/cena/swapový bod. Národní centrální banky dále mohou vyřadit nabídky, které jsou neúplné nebo nemají stanovenou formu. Pokud je nabídka vyřazena, uvědomí příslušná národní centrální banka protistranu o svém rozhodnutí dříve, než dojde k přidělování.

5.1.5 Postupy přidělování

5.1.5.1 Nabídkové řízení s pevnou sazbou

Při přidělování v rámci nabídkových řízení s pevnou sazbou se nabídky obdržené od protistran sečtou. Jestliže úhrnná částka nabídky přesáhne celkový objem likvidity, která má být přidělena, uspokojují se podané nabídky poměrně na základě poměru přidělovaného objemu k úhrnné částce nabídky (viz rámeček 4). Objem přidělovaný každé protistraně se zaokrouhlí na nejbližší celé euro. ECB se však může rozhodnout, že v nabídkovém řízení s pevnou sazbou přidělí každému účastníkovi minimální částku/poměr.

RÁMEČEK 4

Přidělování při nabídkových řízeních s pevnou sazbou

Procento přidělení je:

Částka přidělená i-té protistraně je:

alli = all % × (ai )

kde:

A = celkový přidělovaný objem n = celkový počet protistran ai = částka nabídky i-té protistrany all% = procentuální podíl na přidělení alli = celková částka přidělená i-té protistraně

5.1.5.2 Nabídková řízení s proměnlivou sazbou v eurech

Při přidělování v rámci nabídkových řízení na poskytování likvidity s proměnlivou sazbou v eurech se nabídky seřazují sestupně podle nabídnutých úrokových sazeb. Nabídky s nejvyššími úrovněmi úrokových sazeb jsou uspokojovány přednostně, nabídky s následujícími nižšími úrokovými sazbami jsou poté přijímány, dokud není celkový objem likvidity určený k přidělení vyčerpán. Pokud při nejnižší přijaté úrovni úrokové sazby (tj. mezní úrokové sazbě) přesáhne úhrnná částka nabídky zbývající objem určený k přidělení, přidělí se tento zbývající objem mezi nabídky poměrným způsobem na základě poměru zbývajícího přidělovaného objemu k úhrnné částce nabídky při mezní úrokové sazbě (viz rámeček 5). Objem přidělovaný každé protistraně se zaokrouhlí na nejbližší celé euro.

Při přidělování v rámci nabídkových řízení na absorpci likvidity s proměnlivou sazbou (která mohou být například využita k vydávání dluhových cenných papírů ECB a příjmu termínovaných vkladů) se nabídky seřazují vzestupně podle nabídnutých úrokových sazeb (nebo sestupně podle nabízených cen). Nabídky s nejnižší úrokovou sazbou (nebo nejvyššími cenami) jsou uspokojovány přednostně, nabídky s následujícími vyššími úrokovými sazbami (nižšími cenami) jsou pak přijímány, dokud není celkový objem likvidity určený k absorbování vyčerpán. Pokud při nejvyšší přijaté úrovni úrokové sazby, respektive nejnižší ceně (tj. mezní úrokové sazbě/ceně), přesáhne úhrnná částka nabídky zbývající objem určený k přidělení, přidělí se tento zbývající objem mezi nabídky poměrným způsobem na základě poměru zbývajícího přidělovaného objemu k úhrnné částce nabídky při mezní úrokové sazbě/ceně (viz rámeček 5). Při vydávání dluhových cenných papírů ECB se objem přidělovaný každé protistraně zaokrouhlí na nejbližší násobek jmenovité hodnoty dluhových cenných papírů ECB. U ostatních operací na absorpci likvidity se objem přidělovaný každé protistraně zaokrouhlí na nejbližší celé euro.

ECB se může rozhodnout, že v nabídkovém řízení s proměnlivou sazbou přidělí každému úspěšnému účastníkovi minimální částku.

RÁMEČEK 5

Přidělování při nabídkových řízeních s proměnlivou sazbou v eurech

(uváděný příklad se vztahuje na nabídky uváděné ve formě úrokových sazeb)

Procentuální podíl na přidělení při mezní úrokové sazbě je:

Přidělení i-té protistraně při mezní úrokové sazbě je:

all (rm ) i = all%(rm ) × a(rm)i

Celková částka přidělená i-té protistraně je:

kde:

A = celkový přidělovaný objem r s = s-tá nabídka úrokové sazby podaná protistranami n = celkový počet protistran a(r s ) I = částka nabídky při s-té úrokové sazbě (r s ) podané i-tou protistranou a(r s ) = celkový částka nabídky při s-té úrokové sazbě (r s ) r m = mezní úroková sazba: r 1 ≥ rs ≥ rm pro nabídková řízení na poskytnutí likvidity, rm ≥ rs ≥ r 1 pro nabídková řízení na absorpci likvidity r m-1 = úroková sazba předcházející mezní úrokové sazbě (poslední úroková sazba, při které jsou nabídky uspokojovány v plné výši): rm–1 > rm pro nabídková řízení na poskytnutí likvidity rm > r m–1 pro nabídková řízení na absorpci likvidity all%(r m ) = procentuální podíl na přidělení při mezní úrokové sazbě all(r s ) i = přidělení i-té protistraně při s-té úrokové sazbě all i = celková částka přidělená i-té protistraně

5.1.5.3 Nabídková řízení s proměnlivou sazbou pro měnové swapy

Při přidělování v rámci nabídkových řízení na poskytnutí likvidity s proměnlivou sazbou pro měnové swapy se nabídky seřazují vzestupně podle nabízených swapových bodů (39). Nabídky s nejnižšími swapovými body jsou uspokojovány přednostně, nabídky s následujícími vyššími swapovými body jsou poté přijímány, dokud není celkový objem stanovené měny určený k přidělení vyčerpán. Pokud při nejvyšší přijaté nabídce swapových bodů (tj. mezní nabídce swapového bodu) přesáhne úhrnná částka nabídky zbývající objem určený k přidělení, přidělí se tento zbývající objem mezi nabídky poměrným způsobem na základě poměru zbývajícího přidělovaného objemu k úhrnné částce nabídky při mezní nabídce swapového bodu (viz rámeček 6). Objem přidělovaný každé protistraně se zaokrouhlí na nejbližší celé euro.

Při přidělování v rámci nabídkových řízení na absorpci likvidity s proměnlivou sazbou pro měnové swapy se nabídky seřazují sestupně podle uváděných swapových bodů. Nabídky s nejvyššími uváděnými swapovými body jsou uspokojovány přednostně, nabídky s následujícími nižšími swapovými body jsou poté přijímány, dokud není celkový objem stanovené měny určený k přidělení vyčerpán. Pokud při nejnižší přijaté nabídce swapových bodů (tj. mezní nabídce swapového bodu) přesáhne úhrnná částka nabídky zbývající objem určený k přidělení, přidělí se tento zbývající objem mezi nabídky poměrným způsobem na základě poměru zbývajícího přidělovaného objemu k úhrnné částce nabídky při mezní nabídce swapového bodu (viz rámeček 6). Objem přidělovaný každé protistraně se zaokrouhlí na nejbližší celé euro.

5.1.5.4 Druh aukce

V případě nabídkových řízení s proměnlivou sazbou může Eurosystém uplatňovat aukce s jednoduchou nebo s násobnou sazbou. Při aukci s jednoduchou sazbou (holandská aukce) se přidělovací úroková sazba/cena/swapový bod uplatňovaná/ý pro všechny uspokojené nabídky rovná mezní úrokové sazbě/ceně/swapovému bodu (tj. takové hodnotě, při které je celé přidělované množství vyčerpáno). Při aukci s násobnou sazbou (americká aukce) se přidělovací úroková sazba/cena/swapový bod rovná úrokové sazbě/ceně/swapovému bodu nabídnuté/mu pro každou jednotlivou nabídku.

RÁMEČEK 6

Přidělování při nabídkových řízeních s proměnlivou sazbou pro měnové swapy

Procentuální podíl na přidělení při mezní nabídce swapového bodu je:

Přidělení i-té protistraně při mezní nabídce swapového bodu je:

all (Δ m ) i = all% (Δ m ) × a(Δm)i

Celková částka přidělená i-té protistraně je:

kde:

A = celkový přidělovaný objem Δ s = s-tá nabídka swapového bodu podaná protistranami n = celkový počet protistran a(Δ s ) i = částka nabídky při s-té nabídce swapového bodu (Δs) podané i-tou protistranou a(Δ s ) = celková částka nabídky při s-té nabídce swapového bodu (Δs) Δ m = mezní nabídka swapového bodu: Δ m ≥ Δ s ≥ Δ1 pro měnové swapy na poskytnutí likvidity, Δ1 ≥ Δ s ≥ Δ m pro měnové swapy na absorpci likvidity Δ m-1 = nabídka swapového bodu předcházející mezní nabídce swapového bodu (poslední nabídka swapového bodu, při které jsou nabídky ještě plně uspokojeny): Δ m > Δ m–1 pro měnové swapy na poskytnutí likvidity, Δ m–1 > Δ m pro měnové swapy na absorpci likvidity all%(Δ m ) = procentuální podíl na přidělení při mezní nabídce swapového bodu all(Δ s ) i = přidělení i-té protistraně při s-té nabídce swapového bodu all i = celková částka přidělená i-té protistraně

5.1.6 Vyhlašování výsledků nabídkového řízení

Výsledky standardních a rychlých nabídkových řízení se vyhlašují veřejně prostřednictvím komunikačních služeb a internetových stránek ECB. Národní centrální banky mohou navíc protistranám, které nemají přístup ke komunikačním službám, oznámit výsledky přidělení přímo. Oznámení o výsledcích nabídkového řízení obvykle obsahuje tyto informace:

a) referenční číslo nabídkového řízení;

b) datum nabídkového řízení;

c) typ operace;

d) splatnost operace;

e) celkovou částku nabídky protistran Eurosystému;

f) počet účastníků;

g) dotčené měny (v případě měnových swapů);

h) celkový přidělený objem;

i) procento přidělení (v případě nabídkových řízení s pevnou sazbou);

j) spotový směnný kurz (v případě měnových swapů);

k) přijatou mezní úrokovou sazbu/cenu/swapový bod a procento přidělení při mezní úrokové sazbě/ceně/swapovém bodu (v případě nabídkových řízení s proměnlivou sazbou);

l) nejnižší a nejvyšší sazbu nabídky a vážený průměr sazby přidělení (v případě aukcí s násobnou sazbou);

m) případně den zahájení a den splatnosti operace, nebo den valuty a den splatnosti nástroje (v případě vydávání dluhových cenných papírů ECB);

n) případně minimální jednotlivou částku přidělení;

o) případně minimální poměr přidělení;

p) jmenovitou hodnotu dluhových cenných papírů (v případě vydávání dluhových cenných papírů ECB) a

q) kód ISIN emise (v případě vydávání dluhových cenných papírů ECB).

Národní centrální banky úspěšným účastníkům přímo potvrdí jednotlivé výsledky přidělení.

5.2 Postupy dvoustranných operací

5.2.1 Všeobecné úvahy

Národní centrální banky mohou provádět operace na základě dvoustranných postupů. Tyto postupy mohou být použity pro operace jemného doladění na volném trhu a pro strukturální přímé operace (40). V širším smyslu se vymezují jako jakékoliv postupy, při kterých Eurosystém provádí transakci s jednou nebo několika protistranami bez nabídkového řízení. V tomto ohledu je možné rozlišovat dva rozdílné typy dvoustranných postupů: operace, při kterých jsou protistrany kontaktovány Eurosystémem přímo, a operace prováděné prostřednictvím burz cenných papírů a makléřů.

5.2.2 Přímý kontakt s protistranami

Při tomto postupu národní centrální banky přímo kontaktují jednu nebo několik domácích protistran, které jsou vybrány na základě kritérií uvedených v oddíle 2.2. Národní centrální banky rozhodnou podle přesných pokynů vydaných ECB o tom, zda s protistranami uzavřou dohodu. Transakce se vypořádávají prostřednictvím národních centrálních bank.

Pokud by Rada guvernérů ECB rozhodla, že dvoustranné operace může za výjimečných okolností provádět rovněž ECB sama (nebo prostřednictvím jedné nebo více národních centrálních bank vystupujících jako výkonný nástroj ECB), postupy těchto operací se odpovídajícím způsobem upraví. V takovém případě ECB (nebo národní centrální banka/y vystupující jako výkonný nástroj ECB) přímo kontaktuje jednu nebo více protistran v eurozóně vybraných podle kritérií uvedených v oddíle 2.2. ECB (nebo národní centrální banka/y vystupující jako výkonný nástroj ECB) rozhodne o tom, zda s protistranami uzavře dohodu. Transakce se nicméně vypořádají decentralizovaně prostřednictvím národních centrálních bank.

Dvoustranné operace prostřednictvím přímého kontaktu lze použít při reverzních transakcích, přímých transakcích, měnových swapech a příjmu termínovaných vkladů.

5.2.3 Operace prováděné prostřednictvím burz cenných papírů a makléřů

Národní centrální banky mohou přímé transakce vykonávat prostřednictvím burz cenných papírů a makléřů. Okruh protistran není pro tyto operace předem omezen a postupy jsou přizpůsobeny tržním zvyklostem pro obchodovaný dluhový nástroj.

5.2.4 Vyhlášení dvoustranných operací

Dvoustranné operace se obvykle vyhlašují veřejně a předem. ECB se kromě toho může rozhodnout výsledky dvoustranných operací veřejně nevyhlásit.

5.2.5 Obchodní dny

ECB se může rozhodnout provádět dvoustranné operace jemného doladění kterýkoli obchodní den Eurosystému. Těchto operací se účastní pouze národní centrální banky členských států, ve kterých jsou den obchodu, den zúčtování a den úhrady obchodními dny národní centrální banky.

Přímé dvoustranné operace pro strukturální účely se obvykle provádějí a vypořádávají pouze ve dnech, které jsou obchodními dny národních centrálních bank ve všech členských státech.

5.3 Postupy vypořádání

5.3.1 Všeobecné úvahy

Peněžní transakce vztahující se k využití stálých facilit Eurosystému nebo účasti na operacích na volném trhu se vypořádávají na účtech protistran u národních centrálních bank nebo na účtech zúčtovacích bank účastnících se systému TARGET2. Peněžní transakce se vypořádávají pouze po konečném převodu podkladových aktiv (nebo v okamžiku převodu). To znamená, že podkladová aktiva musí být buď již předem složena na bezpečný depozitní účet u národních centrálních bank, nebo vypořádána na vnitrodenním základě dodání proti zaplacení. Převod podkladových aktiv se provádí prostřednictvím účtů protistran pro zúčtování cenných papírů v systémech vypořádání obchodů s cennými papíry, které splňují minimální standardy stanovené ECB (41). Protistrany, které nemají bezpečné depozitní účty u národních centrálních bank nebo účty pro zúčtování cenných papírů v systému vypořádání obchodů s cennými papíry splňujícím minimální standardy stanovené ECB, mohou transakce s podkladovými aktivy vypořádat prostřednictvím účtu pro zúčtování cenných papírů nebo bezpečného depozitního účtu korespondentské úvěrové instituce.

Další ustanovení týkající se postupů vypořádávání jsou vymezena smluvní úpravou uplatňovanou národními centrálními bankami (nebo ECB) pro specifické nástroje měnové politiky. Z důvodu rozdílů ve vnitrostátních právních předpisech a provozních postupech se mohou postupy vypořádávání mezi jednotlivými národními centrálními bankami mírně lišit.

Tabulka 3

Běžné zúčtovací dny pro operace Eurosystému na volném trhu (42)

Nástroj měnové politiky Zúčtovací den operací založených na standardních nabídkových řízeních Zúčtovací den operací založených na rychlých nabídkových řízeních nebo dvoustranných postupech Reverzní transakce T + 1 (43) T Přímé transakce — Podle tržní úmluvy pro podkladová aktiva Vydávání dluhových cenných papírů ECB T + 2 -— Měnové swapy - T, T + 1 nebo T + 2 Příjem termínovaných vkladů — T

5.3.2 Vypořádávání operací na volném trhu

Operace na volném trhu založené na standardních nabídkových řízení (tj. hlavní refinanční operace, dlouhodobější refinanční operace a strukturální operace) se běžně vypořádávají první den následující po dni obchodu, kdy je otevřen systém TARGET2 a všechny příslušné systémy vypořádání obchodů s cennými papíry. Vypořádání emise dluhových cenných papírů ECB se však provádí druhý den následující po dni obchodu, kdy je otevřen systém TARGET2 a všechny příslušné systémy vypořádání obchodů s cennými papíry. Eurosystém se v zásadě snaží vypořádávat všechny transakce, které se vztahují k jeho operacím na volném trhu, ve všech členských státech a se všemi protistranami, které poskytly dostatečná podkladová aktiva, ve stejnou dobu. Vzhledem k provozním omezením a technickým vlastnostem systémů vypořádání obchodů s cennými papíry se však okamžik vypořádání operací na volném trhu může v daný den v rámci eurozóny lišit. Okamžik vypořádání hlavních a dlouhodobějších refinančních operací se zpravidla shoduje s okamžikem splacení předchozí operace s odpovídající splatností.

Eurosystém se snaží vypořádávat operace na volném trhu, které jsou založeny na rychlých nabídkových řízeních a dvoustranných postupech, v den obchodu. Z provozních důvodů však může Eurosystém pro tyto operace příležitostně použít jiné zúčtovací dny, zejména pak pro přímé transakce a měnové swapy (viz tabulka 3).

5.3.3 Postupy na konci dne

Postupy na konci dne jsou popsány v dokumentaci k systému TARGET2. Obecně platí, že zavírací dobou systému TARGET2 je 18 hodin času ECB (SEČ). Po zavírací době již systém TARGET2 nepřijímá ke zpracování žádné další platební příkazy, avšak zbývající platební příkazy přijaté před zavírací dobou jsou ještě zpracovány. Požadavky protistran na přístup k mezní zápůjční facilitě nebo vkladové facilitě musí být příslušným národním centrálním bankám předloženy nejpozději 15 minut po zavírací době systému TARGET2. Uzávěrka pro podávání žádostí o přístup ke stálým facilitám Eurosystému se poslední obchodní den udržovacího období minimálních rezerv Eurosystému prodlužuje o dalších 15 minut.

Jakékoli záporné zůstatky na účtech způsobilých protistran pro zúčtování v systému TARGET2, které na nich zbývají po ukončení kontrolních postupů na konci dne, se automaticky považují za požadavek na přístup k mezní zápůjční facilitě (viz oddíl 4.1).

KAPITOLA 6

ZPŮSOBILÁ AKTIVA

6.1 Všeobecné úvahy

Článek 18.1 statutu ESCB stanoví, že ECB a národní centrální banky mohou obchodovat na finančních trzích prostřednictvím nákupu a prodeje podkladových aktiv, a to přímo nebo na základě dohod o zpětném odkupu, a vyžaduje, aby všechny úvěrové operace Eurosystému byly dostatečně zajištěny. Všechny operace Eurosystému na poskytnutí likvidity jsou tedy založeny na podkladových aktivech poskytnutých protistranami, a to buď ve formě převodu vlastnictví aktiv (v případě přímých transakcí nebo dohod o zpětném odkupu), nebo ve formě zástavy, cese nebo břemene na příslušných aktivech (v případě zajištěných úvěrů) (44).

Vzhledem k záměru ochránit Eurosystém před ztrátami z jeho operací měnové politiky, zajistit rovné zacházení s protistranami a posílit provozní účinnost a transparentnost, musí podkladová aktiva splňovat určitá kritéria, aby mohla být považována za způsobilá pro operace měnové politiky Eurosystému. Eurosystém vypracoval jednotný seznam aktiv způsobilých pro všechny úvěrové operace Eurosystému. Tento jednotný seznam nabyl účinnosti k 1. lednu 2007 namísto původního dvouúrovňového systému, který existoval od počátku třetí etapy hospodářské a měnové unie.

Jednotný seznam zahrnuje dvě odlišné třídy aktiv – obchodovatelná a neobchodovatelná aktiva. Z hlediska kvality aktiv a jejich způsobilosti pro různé druhy operací měnové politiky Eurosystému není mezi oběma třídami aktiv žádný rozdíl s výjimkou skutečnosti, že neobchodovatelná aktiva nejsou Eurosystémem využívána při přímých transakcích. Aktiva způsobilá pro operace měnové politiky Eurosystému mohou být rovněž využita jako podkladová aktiva pro vnitrodenní úvěr.

Kritéria způsobilosti pro obě třídy aktiv jsou jednotná v celé eurozóně a jsou uvedena v oddíle 6.2 (45). Byl vypracován rámec hodnocení úvěrového rizika, který se opírá o různé zdroje hodnocení rizik a má zajistit, aby obě třídy aktiv splňovaly stejné úvěrové standardy. Postupy a pravidla pro stanovení a kontrolu požadavků Eurosystému na „vysoké úvěrové standardy“ pro všechna způsobilá zajištění jsou uvedeny v oddíle 6.3. Opatření pro kontrolu rizik a zásady oceňování podkladových aktiv stanoví oddíly 6.4 a 6.5. Protistrany Eurosystému mohou používat způsobilá aktiva na přeshraničním základě (viz oddíl 6.6).

6.2 Určování způsobilosti podkladových aktiv

ECB sestavuje, vede a zveřejňuje seznam způsobilých obchodovatelných aktiv (46). Eurosystém poskytuje protistranám poradenství ohledně způsobilosti aktiv jako zajištění pro operace Eurosystému pouze v případě, že již emitovaná obchodovatelná aktiva nebo nesplacená neobchodovatelná aktiva budou předložena Eurosystému jako zajištění. Neposkytuje tedy žádné rady před emisí aktiv.

6.2.1 Kritéria způsobilosti obchodovatelných aktiv

Dluhové cenné papíry vydané ECB a veškeré dluhové cenné papíry vydané národními centrálními bankami před přijetím eura příslušným členským státem jsou způsobilé.

Způsobilost ostatních obchodovatelných aktiv je určena s využitím následujících kritérií způsobilosti (viz také tabulka 4):

6.2.1.1 Druh aktiva

Musí se jednat o dluhový nástroj, který:

a) zní na pevnou a bezpodmínečně stanovenou částku jistiny (47) a

b) má kupón, který nemůže vést k zápornému peněžnímu toku. Tento kupón by měl navíc být: i) kupónem s nulovou sazbou, ii) kupónem s pevnou sazbou, nebo iii) kupónem s proměnlivou sazbou vázanou na referenční úrokovou sazbu. Kupón může být vázán na změnu hodnocení samotného emitenta. Způsobilé jsou rovněž dluhopisy vázané na inflaci.

Tyto charakteristiky musí být zachovány až do okamžiku splacení. Dluhové nástroje nesmí udělovat práva k jistině nebo úroku, která jsou podřízena právům držitelů jiných dluhových nástrojů téhož emitenta.

Požadavek a) se nevztahuje na cenné papíry kryté aktivy s výjimkou dluhopisů emitovaných úvěrovými institucemi v souladu s kritérii stanovenými v článku 52 směrnice o SKIPCP (48) (označovaných jako „kryté bankovní dluhopisy“). Eurosystém hodnotí způsobilost jiných cenných papírů krytých aktivy než krytých bankovních dluhopisů podle následující kritérií.

Aktiva, která vytvářejí peněžní toky zajišťující cenné papíry kryté aktivy, musí splňovat následující požadavky:

a) musí být nabyta v souladu se zákony členského státu EU;

b) musí být nabyta od původce nebo zprostředkovatele prostřednictvím sekuritizační jednotky pro speciální účel, a to způsobem, který Eurosystém považuje za „skutečný prodej“ vynutitelný vůči jakékoli třetí straně; musí být mimo dosah původce aktiv a jeho věřitelů, nebo zprostředkovatele a jeho věřitelů, a to i v případě úpadku původce či zprostředkovatele;

c) musí pocházet od původce zaregistrovaného v EHP a být emitentovi prodány takovým původcem, případně zprostředkovatelem zaregistrovaným v EHP;

d) nesmí se skládat, ať už zcela nebo zčásti, skutečně či potenciálně, z tranší jiných cenných papírů krytých aktivy (49). Navíc se nesmí skládat, ať už zcela nebo zčásti, skutečně či potenciálně, z úvěrových dluhopisů, swapů nebo jiných derivátových nástrojů (50), (51) ani ze syntetických cenných papírů, a

e) jedná-li se o úvěrové pohledávky, musí být dlužníci a věřitelé zaregistrováni (nebo mít trvalé bydliště, jedná-li se o fyzické osoby) v EHP a, přichází-li to v úvahu, příslušné zajištění se musí nacházet v EHP. Tyto úvěrové pohledávky se musí řídit právem některé ze zemí EHP. Jedná-li se o dluhopisy, musí být jejich emitenti zaregistrováni v EHP, dluhopisy musí být vydány v některé ze zemí EHP podle práva některé ze zemí EHP a jakékoli související zajištění se musí nacházet v EHP (52).

V případech, kdy jsou původci nebo případně zprostředkovatelé zaregistrováni v eurozóně nebo ve Velké Británii, Eurosystém ověřil, že právní řády těchto zemí neobsahují nepříznivá ustanovení týkající se zpětného získání (claw-back). Pokud je původce nebo případně zprostředkovatel zaregistrován v jiné zemi EHP, mohou být cenné papíry kryté aktivy považovány za způsobilé, jen pokud se Eurosystém přesvědčí o tom, že jeho práva by byla náležitě chráněna před ustanoveními o zpětném získání, která Eurosystém považuje podle práva příslušné země EHP za významná. Za tímto účelem musí být Eurosystému předložen nezávislý a z hlediska formy pro něj přijatelný právní posudek, ve kterém budou uvedena ustanovení týkající se zpětného získání platná v dané zemi, předtím, než lze cenné papíry kryté aktivy považovat za způsobilé (53). Aby mohl Eurosystém rozhodnout, zda jsou jeho práva náležitě chráněna před ustanoveními o zpětném získání, může si vyžádat další dokumenty, včetně osvědčení o platební schopnosti od přejímatele, které se týkají napadnutelného období. Ustanovení týkající se zpětného získání, která Eurosystém považuje za nepříznivá, a tudíž za nepřijatelná, zahrnují pravidla, podle kterých může likvidátor rozhodnout o neplatnosti prodeje podkladových aktiv z pouhého důvodu, že k prodeji došlo v určitém období (napadnutelné období) před úpadkem prodejce (původce/zprostředkovatele), nebo případ, kdy přejímatel může takovému zneplatnění zabránit, jen prokáže-li, že mu úpadek prodejce (původce/zprostředkovatele) nebyl v okamžiku prodeje znám.

Má-li být aktivum způsobilé, nesmí být v rámci strukturované emise tranše (nebo dílčí tranše) podřízena ostatním tranším stejné emise. Tranše (nebo dílčí tranše) se nepovažuje za podřízenou jiným tranším (nebo dílčím tranším) téže emise, pokud žádná jiná tranše (nebo dílčí tranše) – podle příslušného pořadí přednosti pro splácení ve smyslu prospektu, jež se uplatňuje po doručení výzvy k předčasnému splacení („enforcement notice“) – není splacena (a to co do jistiny i úroku) dříve než tato tranše (nebo dílčí tranše), a tudíž tato tranše (nebo dílčí tranše) ponese ztráty jako poslední z tranší nebo dílčích tranší strukturované emise. Pokud jde o strukturované emise, kde prospekt umožňuje doručení výzvy k urychlenému splacení („acceleration notice“) a výzvy k předčasnému splacení, nepodřízenost tranše (nebo dílčí tranše) musí být zajištěna z hlediska přednosti plateb jak v případě výzvy k urychlenému splacení, tak v případě výzvy k předčasnému splacení.

Eurosystém si vyhrazuje právo vyžadovat od příslušné třetí strany (např. emitenta, původce aktiv či organizátora sekuritizace) vysvětlení nebo právní potvrzení, která považuje za nezbytná k posouzení způsobilosti cenných papírů krytých aktivy.

6.2.1.2 Úvěrové standardy

Dluhový nástroj musí splňovat vysoké úvěrové standardy, specifikované v pravidlech rámce hodnocení úvěrového rizika pro obchodovatelná aktiva, která jsou uvedena v oddíle 6.3.2.

6.2.1.3 Místo vydání

Dluhový nástroj musí být uložen/registrován (vydán) v EHP, a to u centrální banky nebo u centrálního depozitáře cenných papírů, který splňuje minimální standardy stanovené ECB (54). V případě obchodovatelného dluhového nástroje emitovaného nefinančním podnikem (55), který není hodnocen externí ratingovou institucí, musí být místem vydání eurozóna.

6.2.1.4 Postupy vypořádání

Dluhový nástroj musí být převoditelný v zaknihované formě. Musí být držen a vypořádán v eurozóně prostřednictvím účtu u Eurosystému nebo v systému vypořádání obchodů s cennými papíry, který splňuje standardy stanovené ECB, aby bezvadnost zajištění a jeho realizace podléhaly právu země členského státu.

Pokud centrální depozitář cenných papírů, ve kterém je aktivum vydáno, a systém vypořádání obchodů s cennými papíry, ve kterém je aktivum drženo, nejsou totožné, musí být obě tyto instituce propojeny spojením schváleným ECB (56).

6.2.1.5 Způsobilé trhy

Dluhový nástroj musí být schválen k obchodování na regulovaném trhu, jak je vymezen ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS (57), nebo obchodován na určitých neregulovaných trzích, jak jsou vymezeny ECB (58). Hodnocení neregulovaných trhů Eurosystémem se opírá o tři principy – bezpečnost, transparentnost a dostupnost (59).

6.2.1.6 Druh emitenta/ručitele

Dluhový nástroj může být emitován nebo zaručen centrálními bankami členských států EU, subjekty veřejného sektoru, subjekty soukromého sektoru, případně mezinárodními či nadnárodními institucemi.

6.2.1.7 Místo usazení emitenta/ručitele

Emitent musí být usazen v EHP nebo v jedné ze zemí G10 mimo EHP (60), (61). V případě emitentů ze zemí G10 mimo EHP mohou být dluhové nástroje považovány za způsobilé pouze tehdy, jestliže Eurosystém dospěje k závěru, že jeho práva budou náležitým způsobem chráněna podle zákonů dané země G10 mimo EHP. Za tímto účelem musí být Eurosystému předloženo formálně a věcně přijatelné právní hodnocení, aby aktiva mohla být uznána za způsobilá. V případě cenného papíru krytého aktivy musí být emitent usazen v EHP.

Ručitel musí být usazen v EHP, ledaže by záruka nebyla nutná k dosažení vysokých úvěrových standardů pro obchodovatelná aktiva uvedených v oddíle 6.3.2.

Mezinárodní či nadnárodní instituce jsou způsobilými emitenty/ručiteli bez ohledu na jejich místo usazení. V případě obchodovatelného dluhového nástroje emitovaného nefinančním podnikem, který není hodnocen externí ratingovou institucí, musí být emitent/ručitel usazen v eurozóně.

6.2.1.8 Měna

Dluhový nástroj musí být denominován v eurech (62).

6.2.2 Kritéria způsobilosti neobchodovatelných aktiv

V jednotném rámci způsobilých aktiv jsou způsobilým zajištěním tři typy neobchodovatelných aktiv: termínované vklady způsobilých protistran, úvěrové pohledávky a neobchodovatelné klientské dluhové nástroje kryté hypotékou (63).

6.2.2.1 Úvěrové pohledávky

Úvěrové pohledávky (64) musí splňovat tato minimální kritéria způsobilosti (viz také tabulka 4):

a) Druh aktiva: Musí se jednat o úvěrovou pohledávku, která představuje závazek dlužníka vůči protistraně Eurosystému. Úvěrové pohledávky se „snižujícím se zůstatkem“ (kde jistina a úrok jsou spláceny postupně podle předem stanoveného kalendáře) jsou také způsobilé. Nečerpané úvěrové linky (např. nečerpané rámce revolvingových úvěrových pohledávek), přečerpání běžných účtů a akreditivy (které umožňují použití úvěrů, ale nejsou úvěrovými pohledávkami jako takovými) nejsou způsobilé. Podíl instituce účastnící se syndikátu v rámci syndikovaného úvěru je považován za způsobilý druh úvěrové pohledávky. Úvěrové pohledávky nesmí udělovat práva k jistině nebo úroku, která jsou podřízena právům držitelů jiných úvěrových pohledávek (či jiných tranší nebo dílčích tranší v rámci stejného syndikovaného úvěru) nebo dluhových nástrojů téhož emitenta.

b) Úvěrová pohledávka musí a) znít na pevně a bezpodmínečně stanovenou částku jistiny a b) mít úrokovou sazbu, která nemůže vést k zápornému peněžnímu toku. Tato úroková sazba by měla navíc: i) odpovídat nulovému kupónu, ii) být pevná, nebo iii) být pohyblivá a vázaná na referenční úrokovou sazbu. Způsobilé jsou také úvěrové pohledávky s úrokovou sazbou vázanou na míru inflace. Tyto charakteristiky musí být zachovány až do okamžiku splacení.

c) Druh dlužníka/ručitele: Způsobilými dlužníky a ručiteli jsou nefinanční podniky (65), subjekty veřejného sektoru a mezinárodní či nadnárodní instituce. Každý dlužník je individuálně odpovědný za plné splacení příslušné úvěrové pohledávky (spoludlužníci společně odpovědní za individuální úvěrové pohledávky jsou vyloučeni).

d) Místo usazení dlužníka a ručitele: Dlužník musí být usazen v eurozóně. Rovněž ručitel musí být usazen v eurozóně, ledaže by záruka nebyla nutná k dosažení vysokých úvěrových standardů pro neobchodovatelná aktiva uvedených v oddíle 6.3.3. Tento požadavek se netýká mezinárodních či nadnárodních institucí.

e) Úvěrové standardy: Kvalita úvěrových pohledávek se posuzuje podle úvěruschopnosti dlužníka nebo ručitele. Úvěrové pohledávky musí splňovat vysoké úvěrové standardy specifikované v pravidlech rámce hodnocení úvěrového rizika pro neobchodovatelná aktiva, která jsou uvedena v oddíle 6.3.3.

f) Minimální výše: V okamžiku předložení protistranou pro účely zajištění (mobilizace) musí úvěrová pohledávka dosahovat stanovené minimální výše. Každá národní centrální banka může stanovit vlastní minimální výši pro domácí úvěrové pohledávky. Pro přeshraniční použití platí společná minimální výše 500 000 EUR. Předpokládá se, že jakmile to bude prakticky možné, zavede se v průběhu roku 2013 společná minimální výše 500 000 EUR pro všechny úvěrové pohledávky v celé eurozóně.

g) Postup vyřízení: Úvěrová pohledávka musí být vyřízena podle postupů Eurosystému, definovaných v příslušné národní dokumentaci.

h) Rozhodné právo: Smlouva o úvěrové pohledávce a smlouva mezi protistranou a národní centrální bankou, kterou se úvěrová pohledávka mobilizuje jako zajištění („mobilizační smlouva“), se musí řídit právem členského státu. Celkový počet právních řádů, jimiž se řídí i) protistrana, ii) věřitel, iii) dlužník, iv) ručitel (existuje-li), v) smlouva o úvěrové pohledávce a vi) mobilizační smlouva, nesmí být vyšší než dva.

i) Měna: Úvěrová pohledávka musí být denominována v eurech (66).

6.2.2.2 Neobchodovatelné klientské dluhové nástroje kryté hypotékou

Na klientské dluhové nástroje kryté hypotékou se vztahují tato kritéria (viz také tabulka 4):

a) Druh aktiva: Musí se jednat o dluhový nástroj (vlastní nebo cizí směnku), který je zajištěn souborem hypoték na bydlení a není plně sekuritizován. Musí být možné nahrazení aktiv v souboru podkladových aktiv a musí existovat mechanismus zajišťující, že Eurosystém bude mít přednost před věřiteli jinými než těmi, na něž se vztahuje výjimka z důvodů veřejného pořádku (67).

b) Klientský dluhový nástroj krytý hypotékou musí i) znít na pevně a bezpodmínečně stanovenou částku jistiny a ii) mít úrokovou sazbu, která nemůže vést k zápornému peněžnímu toku.

c) Úvěrové standardy: Tyto nástroje musí splňovat vysoké úvěrové standardy, specifikované v pravidlech rámce hodnocení úvěrového rizika pro klientské dluhové nástroje kryté hypotékou, která jsou uvedena v oddíle 6.3.3.

d) Druh emitenta: Způsobilými emitenty jsou úvěrové instituce, které jsou způsobilými protistranami.

e) Místo usazení emitenta: Emitent musí být usazen v eurozóně.

f) Postup vyřízení: Klientský dluhový nástroj krytý hypotékou musí být vyřízen podle postupů Eurosystému, definovaných v příslušné národní dokumentaci.

g) Měna: Tyto nástroje musí být denominovány v eurech (68).

6.2.3 Dodatečné požadavky na využití způsobilých aktiv

6.2.3.1 Dodatečné právní požadavky na úvěrové pohledávky

Musí být splněny dodatečné právní požadavky, aby bylo zabezpečeno, že úvěrové pohledávky jsou platně zajištěny a že mohou být rychle realizovány v případě nedodržení závazku protistranou. Tyto právní požadavky se týkají:

a) ověření existence úvěrových pohledávek;

b) vyrozumění dlužníka o mobilizaci úvěrové pohledávky nebo registrace takové mobilizace;

c) absence omezení týkajících se bankovního tajemství a mlčenlivosti;

d) absence omezení týkajících se mobilizace úvěrové pohledávky a

e) absence omezení týkajících se realizace úvěrové pohledávky.

Obsah těchto právních požadavků je uveden v dodatku 7. Další podrobnosti o národních jurisdikcích jsou k dispozici v příslušné národní dokumentaci.

6.2.3.2 Pravidla pro využití způsobilých aktiv

Obchodovatelná aktiva mohou být využita pro všechny operace měnové politiky, které jsou založeny na podkladových aktivech, tj. reverzní a přímé operace na volném trhu, a pro mezní zápůjční facilitu. Neobchodovatelná aktiva lze využít jako podkladová aktiva pro reverzní operace na volném trhu a pro mezní zápůjční facilitu. Nejsou využívána v přímých transakcích Eurosystému. Veškerá obchodovatelná i neobchodovatelná aktiva mohou být rovněž využita jako podkladová aktiva pro vnitrodenní úvěr.

Bez ohledu na to, zda obchodovatelné nebo neobchodovatelné aktivum splňuje všechna kritéria způsobilosti, nesmí protistrana předložit jako zajištění žádné aktivum emitované či zaručené jí samou nebo jakýmkoli jiným subjektem, s nímž je protistrana úzce propojena (69).

„Úzké propojení“ znamená situaci, kdy je protistrana spojena s emitentem/dlužníkem/ručitelem způsobilých aktiv z následujících důvodů:

i) protistrana vlastní přímo, případně nepřímo prostřednictvím jednoho či více podniků, 20 % či více kapitálu emitenta/dlužníka/ručitele, nebo

ii) emitent/dlužník/ručitel vlastní přímo, případně nepřímo prostřednictvím jednoho či více podniků, 20 % či více kapitálu protistrany, nebo

iii) třetí strana vlastní více než 20 % kapitálu protistrany i více než 20 % kapitálu emitenta/dlužníka/ručitele, ať už přímo, či nepřímo prostřednictvím jednoho či více podniků.

Pro účely provádění měnové politiky, zejména ke sledování dodržování pravidel pro používání způsobilých aktiv, pokud jde o úzké propojení, si Eurosystém vyměňuje informace o kapitálových podílech poskytnuté k těmto účelům orgány dohledu. Tyto informace podléhají stejným standardům utajení, jaké uplatňují orgány dohledu.

Tato ustanovení o úzkém propojení se nevztahují na: a) úzké propojení mezi protistranou a subjektem veřejného sektoru ze zemí EHP, který je oprávněn vybírat daně, nebo v případě, kdy za dluhový nástroj ručí subjekt veřejného sektoru ze zemí EHP, který je oprávněn vybírat daně, b) kryté bankovní dluhopisy, emitované v souladu s kritérii stanovenými v čl. 52 odst. 4 směrnice o SKIPCP, nebo c) případy, ve kterých jsou dluhové nástroje chráněny zvláštními právními zárukami srovnatelnými s nástroji uvedenými v písmenu b) jako například v případě i) neobchodovatelných klientských dluhových nástrojů krytých hypotékou, které nejsou cennými papíry, nebo ii) strukturovaných krytých bankovních dluhopisů, které jsou kryty hypotečními úvěry na bydlení, nebo strukturovaných krytých bankovních dluhopisů, které jsou kryty hypotečními úvěry na komerční účely – tj. určité kryté bankovní dluhopisy, které Evropská komise neuznala za dluhopisy vydané v souladu se SKIPCP –, které splňují všechna kritéria, jež se vztahují na cenné papíry kryté aktivy podle oddílů 6.2 a 6.3, jakož i následující dodatečná kritéria:

V případě strukturovaných krytých bankovních dluhopisů, které jsou kryty hypotečními úvěry na bydlení:

a) Veškeré hypoteční úvěry na bydlení, které jsou podkladovými aktivy strukturovaných krytých bankovních dluhopisů, musí být denominovány v eurech; emitent (jakož i dlužník a ručitel, jedná-li se o právnické osoby) musí být zaregistrován v členském státě, jejich podkladová aktiva se musí nacházet v členském státě a příslušný úvěr se musí řídit právem členského státu.

b) Hypoteční úvěry na bydlení jsou způsobilé pro soubor zajišťovacích aktiv příslušných strukturovaných krytých bankovních dluhopisů, pokud jsou zaručeny způsobilou zárukou nebo zajištěny hypotékou. Způsobilá záruka musí být splatná do 24 měsíců od porušení zajištěného závazku. Způsobilé záruky mohou mít pro účely těchto zaručených úvěrů různou smluvní formu, včetně pojistných smluv, za předpokladu, že jsou poskytnuty subjektem veřejného sektoru nebo finanční institucí podléhající veřejnému dohledu. Ručitel nesmí být pro účely těchto zaručených úvěrů v úzkém propojení s emitentem krytých bankovních dluhopisů a po dobu trvání transakce musí být ze strany akceptované externí ratingové instituce hodnocen nejméně na úrovni [A+/A1/AH].

c) Akceptuje se vysoce kvalitní náhradní zajištění až do výše 10 % souboru zajišťovacích aktiv. Tento limit může být překročen pouze po důkladném posouzení příslušnou národní centrální bankou.

d) Každý jednotlivý způsobilý úvěr lze financovat prostřednictvím emise strukturovaných krytých bankovních dluhopisů do maximální výše 80 % hodnoty (nemovitosti). Výpočet poměru úvěru k hodnotě (nemovitosti) musí být založen na konzervativním tržním ocenění.

e) Minimální povinné přezajištění je 8 %.

f) Maximální výše úvěru v případě hypotečních úvěrů na bydlení je 1 milion EUR.

g) Samostatné úvěrové hodnocení souboru zajišťovacích aktiv musí odpovídat pravděpodobnosti selhání v horizontu jednoho roku ve výši 10 bazických bodů ve shodě s prahem úvěrové kvality „single A“ (viz oddíl 6.3.1).

h) Na emitenta a subjekty, které jsou součástí transakce týkající se strukturovaných krytých bankovních dluhopisů nebo které jsou pro tuto transakci významné, se uplatňuje dlouhodobý minimální práh úvěrové kvality „single A“ („A-“ od agentury Fitch nebo Standard & Poor’s, nebo „A3“ od agentury Moody’s nebo „AL“ od DBRS).

V případě strukturovaných krytých bankovních dluhopisů, které jsou kryty hypotečními úvěry na komerční účely:

a) Veškeré hypoteční úvěry na komerční účely, které jsou podkladovými aktivy strukturovaných krytých bankovních dluhopisů, musí být denominovány v eurech; emitent (jakož i dlužník a ručitel, jedná-li se o právnické osoby) musí být zaregistrován v členském státě, jejich podkladová aktiva se musí nacházet v členském státě a příslušný úvěr se musí řídit právem členského státu.

b) Akceptuje se vysoce kvalitní náhradní zajištění až do výše 10 % souboru zajišťovacích aktiv. Tento limit může být překročen pouze po důkladném posouzení