ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2022/444

ze dne 28. června 2021

o režimu státní podpory SA.49414 (2020/C) (ex 2019/NN), kterou Francie poskytla provozovatelům infrastruktur skladování zemního plynu

(oznámeno pod číslenm C(2021) 4494)

(Pouze francouzské znění je závazné)

(Text s významem pro EHP)

EVROPSKÁ KOMISE,

s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,

s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,

poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s těmito články (1), a s ohledem na tyto připomínky,

vzhledem k těmto důvodům:

1. POSTUP

(1) Dopisem ze dne 23. října 2017 francouzské orgány informovaly Komisi o návrhu reformy právního a regulačního rámce pro skladování zemního plynu (dále jen „reforma“). Francouzské orgány tento projekt předběžně oznámily dne 23. listopadu 2017 a po přijetí reformy francouzským parlamentem poskytly Komisi doplňující informace.

(2) Dopisem ze dne 28. února 2020 informovala Komise Francii, že rozhodla o zahájení řízení (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „formální vyšetřovací řízení“), ve věci tohoto opatření.

(3) Rozhodnutí o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie. Komise vyzvala zúčastněné strany, aby předložily své připomínky k dotčenému opatření.

(4) V rámci formálního vyšetřovacího řízení obdržela Komise připomínky zúčastněných stran. Předala je francouzským orgánům, které se k nim mohly vyjádřit. Francouzské orgány zaslaly své připomínky dopisem ze dne 3. srpna 2020.

(5) Francouzské orgány předložily doplňující informace dne 21. září 2020, 26. ledna 2021, 15. března 2021 a 10. května 2021.

2. SOUVISLOSTI OPATŘENÍ

2.1. Skladování zemního plynu ve Francii

(6) Infrastruktury podzemních zásobníků zemního plynu umožňují vytvářet zásoby zemního plynu napojené na přepravní soustavu. Podílejí se na řízení toků v soustavě.

(7) Skladování na jedné straně slouží jako prostředek k zajištění rovnováhy mezi množstvím zemního plynu v soustavě a množstvím spotřebovaného zemního plynu, například v případě přerušení dodávek nebo v případě nejvyšší poptávky v důsledku vlny chladného počasí v zimě. Na druhou stranu skladování spolu s plynovody a kompresory umožňuje dodávky plynu do přepravní soustavy, zejména v případě přetížení.

(8) Provozovatelé skladovacích zařízení nabízejí skladovací kapacitu dodavatelům zemního plynu působícím na maloobchodních a velkoobchodních trzích a provozovatelům přepravních soustav. Vůle dodavatelů zemního plynu platit za skladovací kapacitu se velmi blíží rozpětí prodejních cen zemního plynu mezi letním a zimním obdobím („spread“). Těžba zemního plynu je v průběhu roku relativně stabilní, zatímco spotřeba zemního plynu se výrazně mění v závislosti na počasí.

(9) Ve Francii je čtrnáct infrastruktur zásobníků, z nichž jedenáct je v provozu (2), a fungují zde tři provozovatelé skladovacích zařízení: — Storengy, 100 %dceřiná společnost ENGIE, vlastní a provozuje dvanáct zásobníků, z nichž tři jsou převedeny do rezervy a devět je v provozu. Tyto zásobníky představují užitný objem 102,1 TWh (tj. 74 % celkové kapacity území), — Společnost Teréga (dříve TIGF), kterou vlastní společnosti Snam (40,5 %), GIC (31,5 %), EDF Investissement (18 %) a Prédica (10 %), spravuje jeden zásobník s užitným objemem 33,1 TWh (tj. 24 % celkové kapacity území), — Společnost Géométhane, kterou vlastní společnosti Storengy (50 %), CNP (49 %) a Géostock (1 %), má v provozu jeden zásobník s užitným objemem 3,3 TWh (tj. 2 % celkové kapacity v oblasti).

(10) Od roku 2009 se sezónní výkyvy cen zemního plynu zmenšily. Do roku 2011 bylo cenové rozpětí dostatečně vysoké, aby to dodavatele motivovalo k nasmlouvání odběru veškeré skladovací kapacity zemního plynu. Od roku 2011 přestalo cenové rozpětí pro pokrytí ceny skladování nabízené provozovateli dostačovat (rozpětí 1,5 až 2 EUR/MWh při ceně 6 až 7 EUR/MWh). V důsledku toho nebyly skladovací kapacity od let 2010–2011 plně nasmlouvány, v letech 2014 a 2015 byly tři zásobníky uvedeny do omezeného provozu („převedeny do rezervy“), v letech 2017–2018 dosáhla míra nasmlouvání provozovaných infrastruktur zásobníků 63 %.

2.2. Právní a regulační rámec

(11) V zájmu zajištění bezpečnosti dodávek vydala Francie jako první krok v roce 2014 vyhlášku, která posílila povinnost dodavatelů zemního plynu vytvářet zásoby zemního plynu (3). Francie následně došla k závěru, že tento systém má určité nedostatky, a někteří dodavatelé zemního plynu podali odvolání, v němž zákonnost vyhlášky z roku 2014 zpochybnili. V návaznosti na tento vývoj se Francie rozhodla zavést upravené opatření, které je předmětem tohoto rozhodnutí (dále jen „předmětné opatření“).

(12) Článek 33 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES (4) ostatně stanoví, že členský stát může zavést regulaci infrastruktur zásobníků. Skladování zemního plynu je rovněž jedním z opatření, která mohou členské státy zavést k zajištění plnění povinností vyplývajících z nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1938 (5) za podmínek stanovených v uvedeném nařízení, zejména povinnosti zaručit bezpečnost dodávek pro vnitrostátní zákazníky a zároveň zajistit řádné a nepřetržité fungování vnitřního trhu se zemním plynem.

3. PODROBNÝ POPIS PŘEDMĚTNÉHO OPATŘENÍ A DŮVODY PRO ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ

3.1. Cíl tohoto mechanismu

(13) Cílem regulačního mechanismu je zajistit, aby infrastruktury zásobníků nezbytné pro zajištění bezpečnosti dodávek zemního plynu pro francouzské území ve střednědobém a dlouhodobém horizontu zůstaly v provozu.

(14) Regulační mechanismus má zejména zajistit, aby soustava byla schopna uspokojit poptávku, především v chladných obdobích, a zajistit dodávky zemního plynu do přepravní soustavy, zejména v případě přetížení.

3.2. Právní základ

(15) Regulační mechanismus pro základní infrastrukturu zásobníků zemního plynu byl do energetického zákoníku zaveden zákonem č. 2017-1839 ze dne 30. prosince 2017 (6) (dále jen „zákon o uhlovodících“), který vstoupil v platnost 1. ledna 2018.

(16) Konkrétně článek 12 zákona o uhlovodících stanoví, že rozsah regulačního mechanismu je stanoven víceletým energetickým plánem uvedeným v článku L.141-1 energetického zákoníku. Víceletý energetický plán se přijímá vyhláškou na základě stanoviska několika poradních orgánů a reviduje se nejméně každých pět let po dobu dvou pětiletých období. Pro období 2019–2028 je víceletý energetický plán stanoven vyhláškou č. 2020-456 ze dne 21. dubna 2020 (dále jen „vyhláška týkající se víceletého energetického plánu“).

(17) Kromě toho článek 12 zákona o uhlovodících stanoví, že francouzská komise pro regulaci energie (Commission de la régulation de l’énergie, dále jen „komise CRE“) stanoví některé podmínky regulačního mechanismu, zejména podmínky aukcí skladovacích kapacit, povolené příjmy provozovatelů skladovacích zařízení a podmínky pro výběr těchto příjmů prostřednictvím prodeje kapacit a sazeb za používání přepravní soustavy zemního plynu a jejich vyplácení provozovatelům skladovacích zařízení (viz 20. až 22. bod odůvodnění).

3.3. Obecné fungování tohoto mechanismu

(18) Regulační mechanismus pro skladování zemního plynu přijatý ve Francii v roce 2017 se opírá o tři zásady.

(19) Za prvé, oblast působnosti tohoto mechanismu odpovídá infrastruktuře podzemních zásobníků nezbytné pro zajištění bezpečnosti dodávek na francouzském území ve střednědobém a dlouhodobém horizontu (7) (dále jen „základní infrastruktura zásobníků“). Seznam zařízení této základní infrastruktury je stanoven ve vyhlášce týkající se víceletého energetického plánu. Subjekty, které je provozují, je musí udržovat v provozu (8).

(20) Za druhé, kapacity základní infrastruktury zásobníků jsou draženy v souladu s postupy, které stanoví komise CRE (9). Aukcí se může účastnit každý dodavatel usazený v členském státě Unie nebo v jiném státě, který má povolení poskytovat dodávky plynu, které mu umožňuje působit na francouzském maloobchodním nebo velkoobchodním dodavatelském trhu. V lednu 2018 mělo takové povolení 213 francouzských nebo zahraničních dodavatelů. Příjmy z aukcí dostávají přímo provozovatelé skladovacích zařízení.

(21) Za třetí, provozovatelé základní infrastruktury zásobníků mají nárok na pokrytí nákladů, pokud odpovídají nákladům „efektivního provozovatele“ (10). Jako takoví dostávají regulovaný příjem stanovený na základě usnesení komise CRE (dále jen „oprávněný příjem“). Pokud příjmy přímo vybrané od zákazníků nedosahují oprávněného příjmu, obdrží provozovatelé skladovacích zařízení kompenzaci odpovídající rozdílu mezi oprávněným a realizovaným příjmem (viz 89. bod odůvodnění). Tuto kompenzaci hradí dodavatelé zemního plynu podle svého portfolia zákazníků s nepřerušitelnými smlouvami, kteří se nepřihlásili k možnosti bezrizikového odpojení za účelem odlehčení soustavy a jsou připojení k veřejné distribuční soustavě plynu (viz 104. a 105. bod odůvodnění). Kompenzaci vybírá provozovatel přepravní soustavy v rámci zvláštní sazby za používání přepravní soustavy (dále jen „sazba ATRT“) a následně ji vyplácí provozovatelům zásobníků.

(22) Na druhou stranu, pokud jsou příjmy provozovatelů skladovacích zařízení vyšší než jejich oprávněné příjmy, musí přebytek vrátit prostřednictvím sazby za používání přepravní soustavy (viz 90. bod odůvodnění).

3.4. Oblast působnosti regulačního mechanismu

(23) Podle vysvětlení francouzských orgánů spočívá metoda určení základní infrastruktury zásobníků v určení jednak infrastruktury potřebné k zajištění schopnosti soustavy uspokojit poptávku, jednak infrastruktury potřebné k zajištění dodávek zemního plynu do přepravní soustavy.

3.4.1. Infrastruktura potřebná k zajištění schopnosti soustavy uspokojit poptávku v zimní špičce

(24) Úroveň bezpečnosti dodávek, která se od plynárenské soustavy očekává, je stanovena v článku R. 121-4 energetického zákoníku. Cílem je zajistit dodávky všem odběratelům, kteří smluvně nepřijali možnost, že jejich dodávky mohou být přerušeny v obzvláště chladných klimatických podmínkách, k nimž statisticky dochází jednou za padesát let.

(25) Určení infrastruktury nezbytné k zajištění schopnosti uspokojit poptávku vychází z práce provozovatelů přepravních soustav, kteří porovnávají poptávku po zemním plynu během zimní špičky trvající jeden až třicet dní a kapacitu dodávek zemního plynu, zejména prostřednictvím propojovacích vedení a terminálů na zkapalněný zemní plyn (dále jen „LNG“).

3.4.1.1. Odhad poptávky po zemním plynu

(26) Francouzské orgány nejprve prozkoumaly pět scénářů vývoje spotřeby zemního plynu v příštích deseti letech, mimo výrobu elektřiny. Předpokládaná míra poklesu se pohybuje od –2 % do –18 % ve srovnání s referenčním rokem 2012. Francouzské orgány nakonec zvolily hypotézu poklesu spotřeby zemního plynu o 2 %, mimo výrobu elektřiny.

(27) Průměrná denní spotřeba zemního plynu během zimní špičky, mimo výrobu elektřiny, byla následně pro rok 2025 odhadnuta na přibližně 3 640 GWh/den, bez spotřeby zemního plynu s nízkou výhřevností (dále jen „plyn B“). Spotřeba zemního plynu pro výrobu elektřiny během zimní špičky byla navíc odhadnuta na 310 GWh/den.

(28) Francouzské orgány zohlednily také přerušitelnou část poptávky po zemním plynu, tj. spotřebu zákazníků, kteří uzavřeli s provozovatelem soustavy, k níž jsou připojeni, smlouvu s možností přerušení. V tomto ohledu byla v době zavádění regulačního mechanismu opatření pro přerušení dodávek v případě zimní špičky stále v procesu vymezování. Francouzské orgány zachovaly potenciál přerušitelnosti na hodnotě 138 GWh/den.

(29) Francouzské orgány upřesnily, že odlehčení soustavy odpojením je krajním opatřením v případě krize dodávek, nikoli mechanismem flexibility. Z tohoto důvodu nebylo při odhadu poptávky po zemním plynu během zimních špiček odlehčování pomocí odpojení zohledněno.

(30) Dále bylo přihlédnuto ke skutečnosti, že průměrná spotřeba během krátkodobé zimní špičky je vyšší než průměrná spotřeba během dlouhodobější zimní špičky.

(31) V neposlední řadě francouzské orgány zohlednily postupné snižování spotřeby plynu B s ohledem na program přeměny ve prospěch zemního plynu s vysokou výhřevností (dále jen „plyn H“), který dnes představuje 90 % zemního plynu spotřebovávaného ve Francii. Přeměna začala v roce 2018 a bude dokončena nejpozději v roce 2028. Francouzské orgány odhadují, že poptávka po plynu B přeměněném na plyn H bude v roce 2025 činit 180 GWh/den.

(32) Z výše uvedeného vyplývá, že francouzské orgány odhadly celkovou poptávku po zemním plynu během čtyřdenní zimní špičky v roce 2025 na přibližně 4 000 GWh/den.

3.4.1.2. Odhad kapacity dodávek zemního plynu

(33) Pokud jde o kapacitu dodávek zemního plynu, francouzské orgány provedly odhady s ohledem na propojovací vedení, dodávky LNG prostřednictvím terminálů LNG a výkonnost zásob zemního plynu.

(34) Za prvé, pokud jde o propojovací vedení, odhady pevné kapacity založené na hypotéze 100 % využití pevné kapacity propojovacího vedení plynu H činí 1 780 GWh/den ve směru dovozu a 425 GWh/den ve směru vývozu (11). Čistý dovoz plynu H prostřednictvím plynovodů se odhaduje na 1 355 GWh/den.

(35) Francouzské orgány uvedly, že posílení plynárenské soustavy a propojovacího vedení by představovalo značné náklady (12), zejména ve srovnání s využitím stávající infrastruktury zásobníků. V každém případě by tento typ infrastruktury nebyl kvůli dlouhým lhůtám výstavby ve střednědobém horizontu k dispozici.

(36) Za druhé, pokud jde o dodávky LNG, čtyři francouzské terminály LNG mají celkovou výstupní kapacitu 1 160 GWh/den (13). Tato kapacita však může být mobilizována pouze za předpokladu dostupnosti LNG v nádržích terminálů LNG. Francouzské úřady usoudily, že pro mimořádné události, jako je zimní špička trvající méně než deset dní, by se mohly využít pouze zásoby LNG v nádržích. Na druhou stranu, po uplynutí deseti dnů by mohlo dojít k dodávkám LNG a terminály LNG by mohly být využívány na maximální kapacitu. Byly vybrány dva scénáře podle průměrné úrovně zásob LNG zjištěné v nádržích: během nejprudší zimy (scénář 1) a během nejmírnější zimy (scénář 2).

(37) Oba scénáře odpovídají úrovni využívání terminálů LNG, která je vyšší než průměrná úroveň využívání během zimních období let 2011–2018. Francie nakonec zvolila scénář 1 a odhadla potenciál výstupu z terminálů LNG na 330 GWh/den při čtyřdenní zimní špičce.

(38) Francouzské orgány uvedly, že stávající terminály pro zkapalňování jsou v provozu na hranici své maximální kapacity, aby se umořily vysoké investiční náklady. Téměř všechny dodávky LNG jsou navíc vzhledem ke kapitálové náročnosti těchto projektů předmětem dlouhodobých smluv, a proto jsou prodávány ještě před výrobou. Nižší náklady na skladování zemního plynu v plynné formě navíc vysvětlují nízký rozvoj zásobníků LNG v celosvětovém měřítku. Množství LNG, které je v krátkodobém horizontu k dispozici, je tedy malé.

(39) Za třetí, pokud jde o výkonnost podzemních zásobníků zemního plynu, francouzské orgány vysvětlily, že pro využívání zvodnělých vrstev, které představují 90 % infrastruktury zásobníků ve Francii, je nutné jejich naplnění na dostatečně vysokou úroveň a jejich každoroční vyprázdnění na dostatečně nízkou úroveň. Navíc se s poklesem zásob snižuje průtok plynu čerpaného ze zásobníku.

(40) Vzhledem k tomu, že během devíti zim, které předcházely analýze ve Francii, byla průměrná míra naplnění zásobníků k 1. únoru 42 % a na druhé straně 85 % zimních špiček pozorovaných za posledních 70 let začínalo před 5. únorem, francouzské orgány shledaly, že na začátku zimní špičky je v každém zásobníku k dispozici kapacita čerpání spojená s naplněním 45 % užitného objemu.

(41) Francouzské orgány navíc zohlednily bezpečnostní rezervu, kterou musí provozovatelé přepravních soustav zemního plynu vytvořit, aby zajistili dodávky klíčových sociálních služeb v krajním případě v případě výpadku svého dodavatele, tj. kapacita čerpání 124 GWh/den při naplnění 45 % užitného objemu.

(42) Na základě všech těchto předpokladů určily francouzské orgány pro období 2019–2025 za účelem zajištění kapacity sítě pro uspokojení poptávky během zimní špičky roční potřebu zásobníků s užitečným objemem 138,5 TWh a kapacitou čerpání 2 376 GWh/den při naplnění 45 % užitného objemu (14).

3.4.2. Infrastruktura nezbytná pro zajištění dodávek zemního plynu do přepravní soustavy

(43) Francouzské orgány rovněž stanovily infrastrukturu zásobníků potřebnou k zajištění dodávek na celé území s ohledem na kapacitu přepravní soustavy zemního plynu. Za tímto účelem zkoumali různé situace přetížení přepravní soustavy.

(44) Provozovatelé přepravních soustav (dále jen „PPS“) určili nejpravděpodobnější scénář, pokud jde o přetížení, který odpovídá situaci, jež byla v té době pozorována na trhu, kdy se dodavatelé snaží maximalizovat dovoz zemního plynu z Norska a Ruska, což jsou podle francouzských orgánů v současné době nejkonkurenceschopnější zdroje zemního plynu v Evropě, a omezit dovoz zkapalněného zemního plynu, který lze lépe zhodnotit v Asii. V této situaci se pravděpodobně projeví čtyři hlavní provozní omezení (viz obrázek 1 níže). L0902022CS11810120220303CS0005.000111911213NÁVRH ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP č. […]ze dne […],kterým se mění příloha IV (Energetika) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen Dohoda o EHP), a zejména na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1)Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/31/EU ze dne 19. května 2010 o energetické náročnosti budovÚř. věst. L 153, 18.6.2010, s. 13. (dále též EPBD) by měla být začleněna do Dohody o EHP.(2)Vzhledem ke zvláštnostem relativně nového a jednotného fondu budov na Islandu se schvaluje dočasná a podmíněná výjimka z uplatňování směrnice 2010/31/EU o energetické náročnosti budov. Tato výjimka se vztahuje na směrnici 2010/31/EU ve znění platném před změnou provedenou směrnicí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/844 ze dne 30. května 2018. Toto výjimka by měla být přísně časově omezena a měla by se použít pouze v době, než bude dosaženo dohody ohledně začlenění směrnice 2010/31/EU ve znění směrnice (EU) 2018/844 do Dohody o EHP.(3)Vzhledem k velmi malé velikosti fondu budov v Lichtenštejnsku a typologii jeho klimatu a budov se Lichtenštejnsko osvobozuje od povinnosti podle článku 5 EPBD, totiž provádět vlastní výpočty pro stanovení nákladově optimálních úrovní minimálních požadavků na energetickou náročnost budov.(4)Podle podmínek úpravy stanovených v písmeni c) mohou Norsko a Lichtenštejnsko vypracovat předpisy o minimálních požadavcích na energetickou náročnost s použitím jiné systémové hranice, než je spotřeba primární energie, kterou vyžaduje EPBD, avšak za předpokladu, že jsou splněny podmínky úpravy.(5)Úprava stanovená v písmeni d) zajišťuje, že systém certifikace energetické náročnosti provozovaný uživateli v Norsku má rovnocenné výsledky jako certifikáty vydané nezávislými odborníky, jak vyžaduje článek 17 EPBD.(6)Příloha IV Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Znění bodu 17 (směrnice Evropského parlamentu a Rady (ES) 2002/91 ze dne 16. prosince 2002) přílohy IV Dohody o EHP se nahrazuje tímto:32010 L 0031: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/31/EU ze dne 19. května 2010 o energetické náročnosti budov (EPBD) (Úř. věst. L 153, 18.6.2010, s. 13).Pro účely této dohody se uvedená směrnice upravuje takto:a)Směrnice se nepoužije na Island.b)V čl. 5 odst. 2 se doplňuje nový text, který zní:Pro účely stanovení nákladově optimálních úrovní minimálních požadavků na energetickou náročnost může Lichtenštejnsko použít výpočty jiné smluvní strany, která má srovnávací parametry.c)Pro účely čl. 9 odst. 3 písm. a) a přílohy I EPBD mohou Lichtenštejnsko a Norsko založit své požadavky na spotřebu energie na čisté energii, pokud jsou splněny tyto podmínky a záruky:i)Minimální požadavky na energetickou náročnost jsou stanoveny v souladu s požadavky článku 5 EPBD podle základních zásad metodického rámce, který byl stanoven pro výpočet nákladově optimálních úrovní minimálních požadavků na energetickou náročnostNařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 244/2012 ze dne 16. ledna 2012, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/31/EU o energetické náročnosti budov stanovením srovnávacího metodického rámce pro výpočet nákladově optimálních úrovní minimálních požadavků na energetickou náročnost budov a prvků budov.(Úř. věst. L 81, 21.3.2012, s. 18).ii)Zveřejňuje se číselný ukazatel spotřeby primární energie odpovídající požadavkům na energetickou náročnost stanoveným ve stavebním zákoně.iii)Komise si vyhrazuje právo přezkoumat tuto konkrétní úpravu v souvislosti s budoucími jednáními o EPBD ve znění směrnice (EU) 2018/844.d)V článku 17 se doplňuje nový text, který zní:Státy ESVO mohou zavést zjednodušený systém certifikace energetické náročnosti obytných budov provozovaný uživateli, který lze použít jako alternativu k využití služeb odborníků, jsou-li splněny tyto podmínky:i)jsou k dispozici důkladné znalosti a kvalitní údaje o celém fondu obytných budov, včetně všech typů budov a věkových pásem, a o charakteristikách obálek staveb a používaných technických systémů budov podle typu, což umožňuje výpočet energetické náročnosti jednotlivých budov a ucelených částí budov s vysokou mírou jistoty na základě vstupů uživatelů;ii)jsou k dispozici podrobné informace o nákladově optimálních nebo nákladově efektivních zlepšeních pro každý typ budov;iii)jsou zavedena opatření na podporu uživatelů při provozování systému pro účely vydávání stavebních osvědčení. Tato opatření mohou zahrnovat linku pomoci nebo poradenské služby, které umožní kontakt mezi uživateli na jedné straně a nezávislými odborníky a odborníky na systém na straně druhé;iv)aby bylo zajištěno co nejmenší riziko manipulace s výsledky, zahrnuje certifikační systém provozovaný uživateli mechanismus (mechanismy) kontroly kvality ověřování pro kontrolu a transparentnost vstupních údajů uživatelů;v)jsou zavedeny nezávislé kontrolní systémy, které zajistí, že certifikace energetické náročnosti provozovaná uživateli přináší rovnocenné výsledky jako certifikáty vydané odborníky, pokud jde o kvalitu a spolehlivost;vi)systém provozovaný uživateli vydává doporučení, která mohou uživatelům poradit při nákladově optimálních nebo nákladově efektivních zlepšeních specifických pro jejich budovy a ucelené části budov. Článek 2Znění směrnice 2010/31/EU v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem […] za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP[Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.] [Byly oznámeny ústavní požadavky.].Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.V Bruselu dne […].Za Smíšený výbor EHPpředseda nebo předsedkynětajemníciSmíšeného výboru EHP Obrázek 1: Hlavní provozní omezení, která by se mohla vyskytnout v přepravní soustavě v případě, že se budou dodavatelé snažit maximalizovat dodávky zemního plynu ze severovýchodní Francie

(45) Metodika zohledňuje skutečnost, že dodavatelé zemního plynu potřebují zásoby LNG, aby byli schopni pokrýt poptávku spotřebitelů, ale také že pro dodavatele neexistují žádná omezení, pokud jde o rozdělení zásob LNG mezi čtyři francouzské terminály LNG.

(46) Předpokládá se, že při dosažení omezení provozovatelé přenosových soustav zpočátku využijí k řešení problému přetížení možnost přerušit kapacitu na propojovacích vedeních. Pokud přetížení přetrvává, zjistí se objem zemního plynu, který by bylo třeba odebrat z podzemních zásobníků nacházejících se za frontou přetížení.

(47) Tím se stanoví podzemní zásoby zemního plynu potřebné za každou frontou přetížení pro zajištění dodávek zemního plynu do přepravní soustavy.

(48) Použití této metody pro zimu 2018–2019 pro hlavní fronty přetížení, které se mohou vyskytnout v případě, že se dodavatelé budou snažit maximalizovat těžbu zemního plynu ze severovýchodní Francie, vede k odhadované potřebě podzemních zásobníků s kumulativním užitným objemem nejméně: — 16 TWh za frontou přetížení NS4 (zásobníky Izaute, Lussagnet a Manosque), — 54 TWh za frontou přetížení NS3 (zásobníky Céré-la-Ronde, Chemery, Izaute, Lussagnet a Manosque), — 55 TWh za frontou přetížení NS2 (zásobníky Céré-la-Ronde, Chemery, Etrez, Izaute, Lussagnet, Manosque a Tersanne), — 64 TWh za frontou přetížení NS1 (zásobníky Beynes, Céré-la-Ronde, Chemery, Etrez, Germigny-sous-Coulomb, Gournay-sur-Aronde, Izaute, Lussagnet, Manosque, Saint-Illiers-la-Ville a Tersanne).

3.4.3. Seznam zařízení zahrnutých do oblasti působnosti regulace

(49) Francouzské orgány uvedly, že práce na určení základní infrastruktury nemohly být před zimou 2018–2019 dokončeny dostatečně včas. Z tohoto důvodu byl regulační mechanismus pro roky 2018–2019 zprvu přechodně uplatňován na všechny zásobníky zemního plynu na území Francie. Tyto zásobníky byly ve víceletém energetickém plánu z roku 2016 označeny za infrastrukturu nezbytnou pro zajištění bezpečnosti dodávek (15).

(50) Vyhláška ze dne 26. prosince 2018 (16) poté vyřadila ze seznamu nezbytných infrastruktur tři zásobníky v omezeném provozu společnosti Storengy (Soings-en-Sologne, Saint-Clair-sur-Epte a Trois-Fontaines) a projekty Lussagnet fáze 1 (Teréga) a Manosque 2 (Géométhane). Tyto zásobníky nebyly od zavedení regulovaného přístupu ke skladování zemního plynu nikdy využívány.

(51) A konečně, pro období mezi roky 2019 a 2023 stanoví vyhláška č. 2020-456 týkající se víceletého energetického plánu infrastrukturu podzemních zásobníků zemního plynu, která musí zůstat v provozu, aby byla zajištěna bezpečnost dodávek ve střednědobém a dlouhodobém horizontu. Tyto zásobníky vykazují užitečný objem 138,5 TWh a kapacitu čerpání 2 376 GWh/den, což odpovídá naplnění na 45 % užitného objemu: Zásobník Provozovatel Rok uvedení do provozu Typ skladování Beynes Storengy 1956 Aquifer Céré-la-Ronde Storengy 1993 Aquifer Cerville-Verlaine Storengy 1970 Aquifer Chemery Storengy 1968 Aquifer Etrez Storengy 1980 Solná kaverna Germigny-sous-Coulomb Storengy 1982 Aquifer Gournay Storengy 1976 Aquifer Lussagnet/Izaute Teréga 1957 Aquifer Manosque Géométhane 1993 Solná kaverna Saint-Illiers-la-Ville Storengy 1965 Aquifer Tersanne/Hauterives Storengy 1970 Solná kaverna Tabulka 1: Zásobníky zemního plynu které musí zůstat v provozu do roku 2023

(52) Víceletý energetický plán předpokládá, že v období mezi lety 2024 a 2028 by se měly požadavky na skladování snížit. Seznam zásobníků by se mohl do roku 2026 snížit o kapacitu čerpání odpovídající nejméně 140 GWh/den při 45 % užitného objemu. Vzhledem k nejistotě ohledně objemů potřebných pro zajištění bezpečnosti dodávek po roce 2026 by tyto objemy měly být potvrzeny v roce 2023 a stanoveny v příštím víceletém energetickém plánu.

3.5. Aukce skladovacích kapacit

(53) Podle článku L.421-5-1 energetického zákoníku se regulované skladovací kapacity draží za podmínek stanovených komisí CRE. Podle usnesení komise CRE ze dne 22. února 2018 se aukce konají s nulovou vyvolávací cenou (17).

(54) Výsledky prvních aukcí byly tyto: Období skladování Příjmy (v mil. EUR) Průměrná aukční cena (EUR/MWh) 2018–2019 68,4 0,53 2019–2020 233,6 1,80 2020–2021 504,6 3,85 Tabulka 2: Výsledky aukcí a příjmy z dalších prodejů v průběhu roku

3.6. Pokrytí oprávněného příjmu provozovatelů skladovacích zařízení podle definice komise CRE

(55) Článek L.452-1 energetického zákoníku uvádí, že „sazby za používání přepravních soustav […] jsou stanoveny transparentním a nediskriminačním způsobem tak, aby pokryly veškeré náklady provozovatelů přepravních soustav a provozovatelů infrastruktur zásobníků uvedených v témže článku L. 421-3-1, pokud tyto náklady odpovídají nákladům efektivních provozovatelů“.

(56) Tentýž článek dále stanoví, že tyto náklady „zohledňují charakteristiky poskytované služby a náklady s ní spojené“ a že pokud jde o provozovatele skladovacích zařízení, zahrnují zejména „běžnou návratnost investovaného kapitálu“.

(57) Článek L.452-2 energetického zákoníku zmocňuje komisi CRE ke stanovení „metod používaných pro stanovení sazeb za používání přepravních soustav zemního plynu“ a k tomu, aby požádala provozovatele skladovacích zařízení o poskytnutí informací, zejména účetních a finančních, potřebných pro stanovení těchto sazeb.

(58) Z těchto ustanovení vyplývá, že zákon dává komisi CRE pravomoc stanovit oprávněný příjem provozovatelů skladovacích zařízení tak, aby pokryl náklady „efektivního provozovatele“ a zajistil běžnou návratnost investovaného kapitálu.

(59) Komise CRE usnesením stanovila cílový oprávněný příjem, zpočátku na dvouleté regulační období. Tato první sazba za skladování platila v letech 2018 a 2019 (dále jen „ATS 1“) (18). Komise CRE poté harmonizovala regulační rámec pro provozovatele skladovacích zařízení s rámcem pro ostatní sazby za infrastrukturu. Druhá sazba za skladování (dále jen „ATS 2“) platí od roku 2020 na období čtyř let (19).

(60) Obecný přístup ke stanovení cílových oprávněných příjmů zůstává u různých sazeb za skladování nezměněn. Oprávněné příjmy provozovatelů skladovacích zařízení stanovila komise CRE ex ante na základě prognóz provozovatelů, které jsou následně upraveny prostřednictvím regularizace v následujícím roce a auditů ex post. Náklady provozovatelů skladovacích zařízení komise CRE zohledňuje, pokud jsou shledány jako efektivní.

(61) Vzhledem k mimořádně krátkému časovému rámci pro provedení reformy byl nicméně pro roky 2018 a 2019 použit zjednodušený rámec. Pro toto první období přijala komise CRE sazebník, v němž byly rozdíly mezi cílovými a skutečnými výsledky u všech nákladů a příjmů regulovány a posteriori. Tento mechanismus zaručuje výši sazby, která se v konečném důsledku striktně rovná skutečným výdajům a příjmům provozovatele. Pro období 2020–2023 si komise CRE přála rozšířit zásady zavedení pobídek i na zásobníky a na závěr svých analýz zvolila v kontextu klesajícího trendu spotřeby zemního plynu řízenou trajektorii nákladů provozovatelů.

(62) Podle metody, kterou stanovila komise CRE, se předběžný oprávněný příjem rovná součtu cílových čistých provozních nákladů (dále jen „ČPN“), cílových normativních kapitálových výdajů (dále jen „NKV“) a narovnání regulačního účtu nákladů a příjmů za předchozí rok (dále jen „RÚNP“). Oprávněný příjem = ČPN+ NKV + RÚNP

(63) Při výpočtu těchto složek se berou v úvahu pouze činnosti spadající do oblasti působnosti regulace.

3.6.1. Čisté provozní náklady

(64) Čisté provozní náklady odpovídají hrubým provozním nákladům (náklady na energii, externí spotřeba, výdaje na zaměstnance, daně a poplatky) „efektivního provozovatele“ po odečtení provozních příjmů provozovatele (zejména aktivovaná produkce, mimotarifní příjmy, zisky nebo ztráty z nákupu/prodeje uskladněného zemního plynu).

(65) Vzhledem ke krátkému časovému rámci pro provedení reformy pro období 2018–2019 nebyla komise CRE schopna určit, zda náklady provozovatelů odpovídají nákladům „efektivního provozovatele“. V důsledku toho náklady zohledněné v tomto období nakonec odpovídají skutečným nákladům, které nesou provozovatelé skladovacích zařízení a které potvrdila komise CRE. Pro sazbu ATS 2 zavedla komise CRE mechanismus zavedení pobídek týkajících se čistých provozních nákladů, s výjimkou některých předem definovaných položek. Až na několik výjimek tak bude jakákoli odchylka od trajektorie provozních nákladů stanovené pro období ATS 2 účtována nebo uhrazena provozovateli.

3.6.2. Normativní kapitálové výdaje

(66) Normativní kapitálové výdaje (NKV) zahrnují amortizaci a výnos z fixního kapitálu. NKV tedy odpovídají součtu odpisů regulované báze aktiv („RBA“), výnosu z fixního kapitálu vypočteného na základě vážených průměrných nákladů kapitálu („WACC“) pro již použitou RBA a nákladů na financování dluhu v souvislosti s nedokončeným majetkem („NM“). NKV = Odpisy RBA+ RBA × WACC + NM × náklady na financování dluhu

(67) Komise CRE potvrdila, že tato metoda odpovídá regulační praxi pro regulovaná zařízení na trzích se zemním plynem a elektřinou ve Francii a západní Evropě (20).

(68) Pro stanovení počáteční výše RBA k 1. lednu 2018 („počáteční RBA“ nebo „zahajovací RBA“) používá komise CRE metodu známou jako „běžné hospodářské náklady“ (21). Tato metoda spočívá ve výpočtu čisté ekonomické hodnoty aktiv i) na základě hrubé účetní hodnoty aktiv na účtech provozovatelů (historické náklady na výstavbu); ii) diskontované o inflaci a poté iii) odepisované po dobu ekonomické životnosti aktiv.

(69) RBA se každoročně vyvíjí podle: — odpisů na základě ekonomické životnosti majetku odečtených od RBA, — nových investic uvedených do provozu, které zvyšují RBA, — případných aktiv vyřazených z provozu před plným odepsáním, která snižují RBA, — přecenění aktiv o inflaci (index spotřebitelských cen mimo tabák).

(70) Komise CRE se domnívá, že nejreprezentativnějším měřením počáteční hodnoty investic provozovatelů je hrubá hodnota aktiv zapsaných v jejich účetních závěrkách. Podle komise CRE je tato hodnota, kterou kontrolují auditoři v rámci svého ročního auditu, zdokumentovaná a objektivní. Tato metoda je totožná s metodou zavedenou v roce 2002, kdy začala regulace provozovatelů přepravních soustav zemního plynu, a používá se také pro regulované francouzské terminály LNG.

(71) Komise CRE nezohlednila „obnovenou“ hodnotu majetku, ale hodnotu amortizovanou, která odpovídá odpisům zaznamenaným provozovateli skladovacích zařízení před rokem 2018, aby nebylo nutné znovu hradit částku již zaplacenou v minulosti ani již zohledněné odpisy majetku.

(72) U většiny aktiv jsou doby odpisování, které provozovatelé uplatňují ve svých historických účtech, a doby odpisování, které provozovatelé požadují ve svých sazebnících, podobné. Kromě toho odpovídají standardním údajům odvětví, které lze sledovat v jiných zemích.

(73) V případě pracovního polštáře (22) naopak komise CRE zamítla požadavek provozovatelů, aby byla zvážena jednotná doba odpisování 250 let. Komise CRE totiž zohlednila skutečnost, že na rozdíl od ostatních aktiv provozovatelů se pracovní polštáře odepisovaly po různě dlouhou dobu, která se u jednotlivých provozovatelů lišila v čase (od 25 let do 250 let). Komise CRE proto při stanovení počáteční RBA provozovatelů skladovacích zařízení zachovala stupeň odpisu pracovního polštáře, který odpovídá stupni účetního odpisu zjištěného u každého ze tří provozovatelů. Do budoucna komise stanovila dobu odepisování pracovního polštáře na 75 let, což odpovídá třem pětadvacetiletým obnovením koncesí k provozování podzemní zásobárny.

(74) Ekonomická životnost, kterou komise CRE používá pro různé kategorie aktiv provozovatelů: Kategorie aktiv Normativní životnost Pracovní polštář 75 let Šachty, komory, potrubí 50 let Zařízení na zpracování, kompresní zařízení, odběrové zařízení, měřicí zařízení 20–30 let Nemovitosti a budovy 30 let Ostatní vybavení 10–15 let Software, drobné zařízení 5 let Tabulka 3: Doba odepisování zvolená podle kategorie aktiv

(75) Komise CRE kromě toho v roce 2017 požádala externího konzultanta […] o provedení auditu požadavku provozovatelů skladovacích zařízení na počáteční RBA. V případě společnosti Storengy vedl provedený výpočet k výsledku [3 až 5 miliard EUR].

(76) V případě společnosti Teréga dodatečná studie provedená poradenskou společností PwC na základě metodiky diskontovaných peněžních toků oceňuje RBA na [1 až 2 miliardy EUR].

(77) Pro účely zavedení regulačního mechanismu proto komise CRE revidovala počáteční RBA požadované provozovateli skladovacích zařízení a zohlednila nezávislé ekonomické hodnocení tržní hodnoty aktiv. Komise CRE proto zvolila tyto počáteční RBA: K 1. lednu 2018 Storengy (miliardy EUR) Teréga (miliardy EUR) Géométhane (miliardy EUR) Požadavek provozovatele 4,0 1,37 0,20 RBA stanovená komisí CRE 3,5 1,15 0,19 Tabulka 4: Počáteční RBA provozovatelů skladovacích zařízení při vstupu nařízení v platnost

(78) Pokud jde o míru návratnosti kapitálu, komise CRE použila metodu WACC, aby umožnila provozovateli financovat úrokové náklady a dosáhnout návratnosti vlastního kapitálu srovnatelné s návratností, kterou by mohl získat u investic se srovnatelnou mírou rizika. Komise CRE uvedla, že WACC je metoda, kterou běžně používají evropské regulační orgány ke stanovení míry návratnosti aktiv regulovaných infrastruktur.

(79) Na základě ekonomických studií a práce externích konzultantů (23) stanovila komise CRE pro roky 2018 a 2019 WACC na 5,75 %. Pro období 2020–2023 zvolila komise CRE WACC ve výši 4,75 %. Metodika použitá pro stanovení WACC pro ATS 2 se oproti metodě použité pro sazbu ATS 1 nemění. Tato změna je odůvodněna nižšími náklady na financování, plánovaným snížením daně z příjmů právnických osob a zvýšením koeficientu beta u aktiv. Toto navýšení beta u aktiv odráží uznání finančního rizika, zejména uvízlých nákladů, které transformace energetiky klade na akcionáře společností působících v oblasti plynárenské infrastruktury.

(80) Vzhledem k tomu, že neexistuje srovnatelný provozovatel skladovacích zařízení kótovaný na burze, použila komise CRE jako referenční sazbu WACC provozovatelů přenosových soustav zemního plynu navýšenou o rizikovou přirážku související se skladováním. Tato přirážka je stanovena na 50 bazických bodů vzhledem ke koncentraci zásobníků, geologickému riziku podloží a riziku nahraditelnosti terminály LNG, jakož i propojovacímu vedení se zahraničím.

(81) Komise CRE rovněž upřesnila, že tato míra návratnosti je nižší než míra povolená regulovaným provozovatelům terminálů LNG (7,25 % při vstupu opatření v platnost), jejichž činnost je rizikovější, zejména z obchodního hlediska, vzhledem k souběžné existenci regulovaných a neregulovaných terminálů LNG a menšímu počtu zákazníků. Kromě toho komise CRE uvedla příklad 6,5 % míry návratnosti, kterou přijal italský regulační orgán v případě skladování zemního plynu.

3.6.3. Investice

(82) Provozovatelé podzemních zásobníků zemního plynu předkládají podle článku L.421-7-1 energetického zákoníku komisi CRE každoročně ke schválení svůj roční investiční program. V této souvislosti komise CRE „zajišťuje, aby byly provedeny investice nezbytné pro řádný rozvoj zásobníků a aby k nim byl transparentní a nediskriminační přístup“.

(83) V případě druhé sazby za skladování zavedla komise CRE pobídku ke snížení nákladů pro různé kategorie investic.

3.6.4. Regulační účet nákladů a příjmů

(84) Schválený příjem stanoví komise CRE na základě prognóz nákladů a příjmů provozovatelů na následující rok. RÚNP byl zaveden za účelem zohlednění rozdílu mezi cílovými náklady nebo výnosy a skutečně zaznamenanými náklady nebo výnosy u řady předem definovaných položek. RÚNP proto chrání provozovatele před výkyvy v některých nákladových nebo výnosových položkách. RÚNP se také používá k vyplácení finančních pobídek vyplývajících z uplatňování mechanismů pobídek a také k zohlednění případných kapitálových zisků z prodeje nebo uvízlých nákladů, které musí komise CRE potvrdit.

(85) V případě sazby ATS 1 přijala komise CRE během prvního roku regulovaného skladování cenový sazebník, v němž se rozdíly mezi všemi předběžnými náklady a výnosy a všemi uskutečněnými náklady a výnosy regulují a posteriori. Výsledkem byl „100 % RÚNP“ a vůči žádné výdajové nebo příjmové položce nebyla využita žádná pobídka.

(86) V případě sazby ATS 2 uplatňuje komise CRE rozsah RÚNP v souladu s obecným rámcem pro všechny sazby pro elektrické sítě a infrastrukturu zemního plynu. Rozdíly mezi předpokládanými a skutečnými výsledky jsou tedy a posteriori kryty prostřednictvím regulačního účtu nákladů a příjmů pouze v případě určitých předem definovaných položek. Tyto položky, na které se vztahuje RÚNP, se týkají zejména investičních výdajů nebo příjmů z obchodování. Na druhou stranu téměř všechny provozní výdaje podléhají pobídce, která může být celková (100 % rozdílů mezi prognózou a skutečností jde na vrub provozu) nebo částečná (např. u výdajů na energie, kde pobídka činí 20 %, 80 % rozdílů je hrazeno z RÚNP).

3.7. Příjemci

(87) Příjemci opatření jsou provozovatelé skladovacích zařízení zemního plynu, kteří spadají do oblasti působnosti regulačního mechanismu. Od vstupu opatření v platnost se jedná o společnosti Storengy, Teréga a Géométhane.

3.8. Financování opatření prostřednictvím sazeb za využívání přepravních soustav

(88) Financování schválených příjmů provozovatelů skladovacích zařízení se na jedné straně provádí z příjmů, které provozovatelé skladovacích zařízení přímo vybírají, a na druhé straně, pokud jsou tyto příjmy nižší než schválené příjmy, z kompenzace za skladování ve výši rozdílu mezi oprávněnými příjmy a přímo vybranými příjmy. Kompenzace = oprávněný příjem – přímo vybrané příjmy

(89) Příjmy, které vybírají přímo provozovatelé, pocházejí především z aukcí, ale také z případných historických dlouhodobých smluv a doplňkových služeb.

(90) Provozovatelé přenosových soustav vybírají kompenzaci za skladování od dodavatelů zemního plynu v rámci zvláštního poplatku, „poplatku za skladování“, v rámci sazby za používání přepravní soustavy (sazba ATRT) za podmínek stanovených komisí CRE (viz 21. bod odůvodnění)

(91) Úvodem je třeba poznamenat, že ve Francii existují dva provozovatelé přenosových soustav, tj. dva držitelé povolení k provozování plynovodů pro přepravu zemního plynu podle článku L.431-1 energetického zákoníku: GRTgaz a Teréga (dříve TIGF).

(92) GRTgaz je akciová společnost, kterou ze 75 % vlastní skupina ENGIE a z 25 % společnost Société d’Infrastructures Gazière. Společnost GRTgaz, která je přímo řízena skupinou ENGIE, je nezávislá na ostatních částech vertikálně integrované společnosti (skupina ENGIE) v souladu s modelem nezávislého provozovatele přenosové soustavy, který zajišťuje účinné oddělení činností provozovatele přenosové soustavy od výrobních nebo dodavatelských činností (24).

(93) Jak je popsáno v 9. bodě odůvodnění, společnost Teréga je ze 40,5 % ve vlastnictví společnosti Snam, z 31,5 % ve vlastnictví fondu GIC, z 18 % ve vlastnictví společnosti EDF Investissement a z 10 % ve vlastnictví společnosti Predica. Teréga rovněž splňuje podmínky nezávislého provozovatele přenosové soustavy (25).

3.8.1. Poplatek za skladování v rámci sazeb za používání přepravních soustav, který stanoví komise CRE

(94) Podle čl. L.452-1 odst. 6 energetického zákoníku „poplatky za používání přepravních soustav zemního plynu vybírají provozovatelé těchto soustav. Provozovatelé přepravních soustav zaplatí provozovatelům podzemních zásobníků zemního plynu uvedeným v článku L. 421-3-1 podíl na inkasované částce v souladu s postupy stanovenými Energetickou regulační komisí“.

(95) Podle článku L.452-2 energetického zákona „metody stanovení sazeb za použití přepravních soustav zemního plynu […] stanoví Energetická regulační komise“.

(96) Na základě těchto ustanovení stanovila komise CRE svým usnesením č. 2018-069 (26) ze dne 22. března 2018 metody výpočtu poplatku za skladování platného od 1. dubna 2018.

(97) Poplatek za skladování, který platí každý dodavatel, musí podle názoru komise CRE odrážet hodnotu „zajištění bezpečnosti dodávek“, tj. úhradu za zásobníky, které přednostně zajišťují dodávky zemního plynu zákazníkům, jejichž dodávky nemohou být přerušeny, a to zejména domácím zákazníkům.

3.8.2. Úhrada poplatku za skladování ze strany dodavatelů a přefakturace konečným zákazníkům

(98) Pokud jde o povinnost dodavatelů platit poplatek za skladování, komise CRE zahrnula svým usnesením ze dne 22. března 2018 poplatek za skladování do sazeb ATRT, a to tak, že do svého usnesení č. 2018-022 ze dne 7. února 2018 o rozhodnutí o změnách sazeb za použití přepravních soustav zemního plynu GRTgaz a TIGF k 1. dubnu 2018 vložila nová ustanovení.

(99) Výsledkem této změny je, že „každému dodavateli, který má přidělenou pevnou kapacitu alespoň v jednom předávacím místě mezi přepravní soustavou a distribuční sítí, bude k 1. dni každého měsíce uplatněn poplatek za skladování na základě zimní modulace jeho zákazníků připojených k veřejným distribučním plynárenským sítím v jeho portfoliu.“

(100) Pojem dodavatel se vztahuje na jakoukoli „fyzickou nebo právnickou osobu, která uzavře s provozovatelem přepravní soustavy smlouvu o přepravě v plynárenské přepravní soustavě. Dodavatelem je v závislosti na jednotlivých případech oprávněný zákazník, dodavatel nebo jeho zástupce“. Předávací místo mezi přepravní soustavou a distribuční sítí je definováno jako „fyzické nebo pomyslné předávací místo mezi přepravní soustavou a veřejnou distribuční sítí“.

(101) Kromě toho z ustanovení čl. L.452-1 odst. 6 energetického zákona vyplývá, že provozovatelé přepravních soustav musí vybírat sazby ATRT (viz 94. bod odůvodnění „vybírají“).

(102) Pokud jde o přenesení poplatku za skladování na koncové uživatele, komise CRE uvedla, že dodavatelé přenesou poplatek za skladování na své koncové zákazníky, kteří jsou zahrnuti do základu kompenzace v části faktury „Doprava“. Komise CRE nemá k dispozici seznam dotčených zákazníků.

(103) Přesněji řečeno je toto přenesení povinné pouze pro regulované prodejní sazby zemního plynu podle článků L.445-3 a R.445-3 energetického zákona (27). V případě tržních nabídek je toto přenesení na rozhodnutí dodavatele.

3.8.3. Rozdělení finančních prostředků vybraných provozovateli přepravních soustav mezi provozovatele skladovacích zařízení podle pravidel, které stanoví komise CRE

(104) Podle usnesení komise CRE o poplatku za skladování jsou příjmy z poplatků za skladování po jejich vybrání vypláceny provozovateli přenosových soustav různým provozovatelům zásobníků v poměru ke kompenzaci, která má být obdržena (28). Podíl přidělený každému provozovateli odpovídá poměru mezi předběžnou roční kompenzací provozovatele a celkovou předběžnou kompenzací všech provozovatelů regulovaných zásobníků, jak je stanovila komise CRE. Tyto podíly jsou každoročně upřesňovány v usnesení komise CRE o změnách poplatku za skladování.

(105) Za tímto účelem uzavírají provozovatelé přepravních soustav v souladu s usnesením komise CRE s každým provozovatelem zásobníku smlouvu, v níž jsou stanoveny podmínky pro výběr a výplatu kompenzace, jejíž náklady stanoví komise CRE a která je hrazena z oprávněného příjmu provozovatelů. Pro rok 2018 tyto náklady na provozovatele přepravní soustavy a provozovatele skladovacích zařízení činí 130 000 EUR (29).

3.9. Rozpočet

(106) Celková výše kompenzace vyplacená regulovaným provozovatelům závisí každoročně na příjmech z aukcí a na oprávněném příjmu, který stanovuje komise CRE. Výše kompenzací vyplacených třem regulovaným provozovatelům zásobníků činila 528 milionů EUR v roce 2018, 540 milionů EUR v roce 2019 a 251 milionů EUR v roce 2020. 2018 (v mil. EUR) 2019 (v mil. EUR) 2020 (v mil. EUR) Storengy 402 392 199 Teréga 101 113 25 Géométhane 26 36 28 Celkem 528 540 251 Tabulka 5: Přehled kompenzací za skladování za roky 2018, 2019 a 2020

3.10. Časový rámec

(107) Ustanovení zákona o uhlovodících týkající se regulačního mechanismu pro provozovatele skladovacích zařízení vstoupila v platnost 1. ledna 2018. Komise CRE stanovila oprávněné příjmy provozovatelů skladovacích zařízení od 1. ledna 2018. Kromě toho se ve dnech 5.–29. března 2018 konaly první aukce skladovacích kapacit na období 2018–2019, dále byly uspořádány v letech 2019–2020 a 2020–2021 (viz tabulka 2 v 54. bodě odůvodnění).

(108) Kromě toho byl od 1. dubna 2018 do sazby ATRT zařazen poplatek za skladování. Komise CRE nejprve stanovila cílový oprávněný příjem na dvouleté regulační období (30). Poté harmonizovala regulační rámec pro provozovatele skladovacích zařízení s regulačním rámcem pro ostatní sazby za infrastrukturu. Tato druhá sazba za skladování platí pro období 2020–2023 (31).

(109) Francouzské orgány v současné době nestanoví datum ukončení tohoto mechanismu. Rozsah mechanismu byl zato vymezen posledním víceletým energetickým plánem (32) až do jeho revize. Tato revize víceletého energetického plánu se očekává v roce 2023 a proběhne nejpozději do 31. prosince 2028.

3.11. Závazky

(110) Francouzské orgány přijaly dva závazky. Za prvé, francouzské orgány se zavázaly předložit Komisi zprávu do konce roku 2024. Zpráva se má zabývat těmito body: — informace o provádění opatření v předchozím období (2018–2023), zejména o výsledcích aukcí z hlediska objemů a cen a o výši výnosu jednotlivých zásobníků, — aktualizovaný přehled fungování trhu se zemním plynem ve Francii, zejména aspekty, které odůvodňují pokračování opatření na období 2023–2028, včetně výše cenového rozpětí (spread), úrovně poptávky, investic do plynárenské sítě ve Francii a v zahraničí a investic do terminálů LNG, — informace o revizi víceletého energetického plánu v roce 2023 a jejím možném dopadu na rozsah opatření, — způsob výpočtu zaručeného výnosu v regulačním období 2023–2028. V případě změny metody výpočtu chce Komise znát důvody této změny, — údaje o dopadu opatření na hospodářskou soutěž se zaměřením na možná narušení hospodářské soutěže zjištěná v rozhodnutí, například dopad opatření na zařízení pro skladování zemního plynu v sousedních členských státech, na propojovací vedení a na francouzské terminály LNG. Tyto informace by měly být podloženy historickými údaji o využívání těchto aktiv, jakož i příslušnými změnami v regulačním režimu pro skladování zemního plynu v zemích sousedících s Francií. Je třeba také posoudit a vyčíslit dopad opatření na francouzský maloobchod.

(111) Za druhé se francouzské orgány zavazují zveřejnit na webových stránkách obsahujících komplexní informace o státní podpoře ve Francii (33) a modul pro transparentnost státní podpory (Transparency Award Module) tyto informace: odkaz na úplné znění mechanismu a jeho prováděcího opatření, totožnost příjemců finančních toků, formu finančních toků, částku poskytnutou každému příjemci, datum poskytnutí, typ podniku (malý a střední podnik nebo velký podnik), region, v němž je příjemce usazen, a hlavní hospodářské odvětví, v němž příjemce vykonává svou činnost.

3.12. Důvody pro zahájení formálního šetření

(112) Komise se ve svém rozhodnutí o zahájení řízení předběžně domnívá, že regulační mechanismus představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, která by mohla být slučitelná s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU. Ve fázi formálního vyšetřovacího řízení však Komise vyjádřila pochybnosti o přiměřenosti regulačního mechanismu a existenci narušení hospodářské soutěže.

(113) Komise za prvé konstatuje, že za účelem stanovení oprávněného příjmu provozovatelů skladovacích zařízení jim komise CRE umožňuje získat výnos z fixního kapitálu. Pro výpočet tohoto výnosu je třeba určit hodnotu regulovaných aktiv. Komise vyjádřila pochybnosti o tom, zda komise CRE provedla nezávislé ekonomické ocenění tržní hodnoty aktiv v době zavedení regulačního mechanismu, což by mohlo zpochybnit přiměřenost opatření.

(114) Za druhé informace, které měla Komise k dispozici, nevylučovaly možnost, že mechanismus způsobuje narušení hospodářské soutěže. Tato nadměrná narušení hospodářské soutěže by mohla existovat mezi i) francouzskými dodavateli zemního plynu a dodavateli z jiných členských států; ii) mezi provozovateli skladovacích zařízení plynu na jedné straně a provozovateli LNG a propojovacích vedení na straně druhé a iii) mezi francouzskými provozovateli skladovacích zařízení plynu a provozovateli týchž zařízení v jiných členských státech.

4. VYJÁDŘENÍ FRANCIE

(115) Francie zaslala Komisi své připomínky a k nim připojila připomínky komise CRE. Připomínky komise CRE jsou proto považovány za nedílnou součást připomínek Francie.

(116) Francie se domnívá, že pochybnosti Komise ohledně reformy skladování zemního plynu jsou neopodstatněné.

4.1. Existence podpory

(117) Francie především zpochybňuje, že by se dotyčné opatření týkalo státních prostředků. Podle Francie navíc nelze mít za to, že by přechod ze sjednaného režimu na režim regulovaný představoval ekonomickou výhodu pro provozovatele, který je k tomu donucen. Rovněž zpochybňuje skutečnost, že provozovatelé propojovacích vedení a terminálů LNG jsou konkurenty provozovatelů skladovacích zařízení.

(118) Dále, pokud jde o financování ze státních zdrojů, Francie zpochybňuje, že by pokrytí části nákladů provozovatelů základní infrastruktury pro skladování zemního plynu mělo povahu povinného příspěvku. Sazbu za použití přepravních soustav zemního plynu platí dodavatelé zemního plynu výměnou za dodávku, která je navržena tak, aby byla vysoce spolehlivá a měla dlouhodobou kapacitu pro uspokojení přiměřené poptávky (34).

(119) Francie rovněž uvádí, že přenesení sazby za použití přepravní soustavy na spotřebitele zemního plynu je povinné pouze v případě spotřebitelů, kteří se rozhodnou využívat regulované prodejní sazby zemního plynu. Podle Francie představují nabídky za regulované prodejní sazby menšinový podíl na dodávkách zemního plynu ve Francii (35), zejména proto, že regulované prodejní sazby zemního plynu mají být postupně v několika etapách zrušeny (36).

(120) Kromě toho, pokud jde o poskytnutou výhodu, Francie za prvé poznamenává, že stanovení kapitálových nákladů zohledňuje nižší riziko regulovaných činností prostřednictvím nižší návratnosti použitého kapitálu ve srovnání s neregulovanými činnostmi. Za druhé Francie zpochybňuje, že jsou příjmy provozovatele skladovacích zařízení v rámci regulovaného režimu soustavně vyšší než příjmy téhož provozovatele v rámci sjednaného režimu (37). Francie dále připomíná, že regulační rámec zavedený od roku 2018 je symetrický: „kompenzace“ by mohla být zrušena a vyplacena provozovateli skladovacích zařízení, pokud by příjmy z prodeje překročily oprávněný příjem stanovený komisí CRE. Regulovaný model tedy nelze oddělit od povinností a ztráty ekonomických příležitostí, které jsou v rámci tohoto regulovaného modelu ukládány provozovatelům skladovacích zařízení.

(121) O této ztrátě očekávání zisků spojených s příznivými tržními podmínkami svědčí účetní snížení hodnoty o 494 milionů EUR, které skupina ENGIE vykázala za svou regulovanou skladovací činnost několik dní po zveřejnění parametrů, které komise CRE použila pro sazbu za skladování. Francie nakonec připomíná, že zavedení regulačního mechanismu nevedlo mezi lety 2017 a 2018, s výjimkou společnosti Storengy, ke zvýšení příjmů francouzských provozovatelů skladovacích zařízení. Francie rovněž poukazuje na to, že společnost Storengy při srovnatelných úrovních cenového rozpětí získává v regulovaném rámci oprávněný příjem, který je nižší než příjem z obchodování v rámci sjednaného režimu.

(122) Francie se domnívá, že při analýze selektivního charakteru poskytnuté výhody není důležité zabývat se situací provozovatelů skladovacích zařízení nacházejících se v jiných členských státech. Cituje Tribunál a Soudní dvůr, které konstatovaly, že „podmínku týkající se selektivnosti […] lze posuzovat pouze na úrovni jediného členského státu“ (38). Francie v každém případě připomíná, že provozovatelé skladovacích zařízení v ostatních členských státech nejsou ve srovnatelné skutkové a právní situaci, pokud jde o cíl sledovaný dotčeným opatřením, kterým je zajištění bezpečnosti dodávek zemního plynu ve Francii.

(123) Pokud jde o provozovatele propojovacích vedení na jedné straně a provozovatele terminálů LNG na straně druhé, Francie připomíná, že všichni tito provozovatelé ve Francii podléhají regulaci (39). Vztahují se na ně proto regulační mechanismy velmi podobné těm, které se používají v případě skladování, včetně stanovení oprávněného příjmu regulačním orgánem, který jim umožňuje pokrýt náklady. Francie se proto domnívá, že nelze zpochybnit, že dotyčné opatření poskytuje těmto provozovatelům selektivní výhodu ve srovnání s provozovateli plynových propojovacích vedení a terminálů LNG.

(124) Pokud jde o vliv na hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy, Francie se domnívá, že provozovatelé propojovacích vedení a terminálů LNG nekonkurují provozovatelům zásobníků (viz také 133. a následující body odůvodnění)

4.2. Slučitelnost předmětného opatření s vnitřním trhem

4.2.1. Proporcionalita

(125) Francie vysvětluje, že regulace založená na nákladech provozovatelů je mezi evropskými regulačními orgány rozšířeným přístupem. Zajišťuje, aby měli provozovatelé dostatečné příjmy pro udržení své činnosti a aby koncoví spotřebitelé neplatili za skladování vyšší cenu, než je cena poskytované služby. Na druhé straně Francie vysvětluje, že podle jejího názoru by metoda založená na výši cenového rozpětí byla nestálá a mohla by v závislosti na vývoji krátkodobých tržních cen nezaručit pokrytí nákladů provozovatelů, nebo naopak vytvářet nepřiměřené zisky.

(126) Pro stanovení výše sazby za skladování přijala komise CRE nařízení založené na pokrytí nákladů provozovatelů, které jsou považovány za efektivní. Stanoví tedy oprávněný příjem pro každého provozovatele tak, aby pokryl náklady, které představují provozní náklady, odpisy aktiv a náklady na kapitál. Pro stanovení výše počáteční RBA k 1. lednu 2018 pro provozovatele skladovacích zařízení provedla komise CRE dne 31. prosince 2016 přecenění hrubé účetní hodnoty aktiv provozovatelů (viz 55. a následující body odůvodnění týkající se stanovení oprávněných příjmů).

(127) Podpůrně Francie předkládá další analýzu, která má prokázat, že jiné metody vedou k výsledkům RBA, které odpovídají výsledkům získaným metodou, již zvolila komise CRE.

(128) Hodnota provozovatelů skladovacích zařízení v účtech jejich akcionářů je stanovena v souladu s účetními standardy a na základě očekávaného dlouhodobého výhledu příjmů z činnosti. V případě společnosti Storengy použila komise CRE počáteční RBA ve výši 3,5 miliardy EUR, hodnota společnosti Storengy v účetnictví společnosti ENGIE tak k 31. prosinci 2016 činila [3 až 5 miliard EUR]. V případě společnosti Teréga použila komise CRE počáteční RBA ve výši 1 156 milionů EUR, hodnota provozu zásobníků v účetnictví mateřské společnosti tak k 31. prosinci 2016 činila přibližně [1 až 2 miliardy EUR].

(129) Nedávné transakce rovněž osvětlují hodnotu společností a ocenění skladovacích činností v rámci transakcí. Například na základě transakcí, které se uskutečnily s kapitálem společnosti Teréga v letech 2013 (40) a 2015 (41), se hodnota aktiv zásobníků odhaduje na [1 až 2 miliardy EUR].

(130) Francie kromě toho uvádí, že na ocenění RBA provozovatelů pracovali také externí poradci. V případě společnosti Storengy dospěl výpočet provedený poradcem […] pro komisi CRE k výsledku [3 až 5 miliard EUR]. Francie se rovněž odvolává na studii společnosti PwC, kterou si nechala vypracovat společnost Teréga a která ocenila RBA v roce 2018 na [1 až 2 miliardy EUR].

(131) Francie se konečně domnívá, že alternativní metoda spočívající v rekonstrukci historie příjmů provozovatele s cílem zjistit, zda umožnily pokrýt minulé investice, by nebyla pro stanovení hodnoty RBA dostatečně spolehlivá. Tato metoda by spočívala ve zjištění, jaké byly od data prvního uvedení nejstarších zásobníků do provozu (konec 50. let 20. století) volné hotovostní prostředky (free cash-flows) provozovatele, které po uhrazení potřeb provozního kapitálu, daní a investic představují dostupné finanční prostředky, aby bylo možné je porovnat s hrubou hodnotou aktiv.

(132) Rekonstrukce této historie se zdá být velmi složitá, a to jak kvůli nutnosti úplného zdokumentování, tak kvůli organizačním a kapitálovým změnám v současných společnostech provozujících zásobníky: na jedné straně by rekonstrukce historie v případě společnosti Storengy, jež je součástí integrovaného modelu v rámci Gaz de France/GDF Suez, nutně znamenala předpoklad vyčlenění činnosti. Naproti tomu společnost Teréga byla opakovaně předmětem prodeje.

4.2.2. Negativní účinky na hospodářskou soutěž a obchod

(133) Pokud jde o narušení hospodářské soutěže mezi francouzskými dodavateli a dodavateli z jiných členských států, kteří si ve Francii předplatí skladovací kapacitu, Francie vysvětluje, že „státní příslušnost“ dodavatele nemá žádný vliv. Veřejné aukce jsou otevřené všem subjektům s povolením na dodávky zemního plynu. Toto povolení k dodávkám není omezeno na francouzské dodavatele a může ho získat jakýkoli subjekt usazený na území členského státu Unie (42). Za druhé francouzské orgány připomínají, že v případě stejných dodávek je uplatňována stejná sazba za využití přepravních soustav zemního plynu pro francouzské dodavatele a dodavatele z jiných členských států.

(134) Podle Francie navíc zásobníky nekonkurují propojovacím vedením a terminálům LNG. Francie především připomíná, že Komise nikdy neposuzovala existenci jednotného trhu zahrnujícího skladování zemního plynu, infrastruktury pro znovuzplynování a propojovací vedení. Francie dále zdůrazňuje, že v analýzách týkajících se kapacity plynárenské soustavy uspokojit přiměřenou poptávku je kromě plného využití propojovacích vedení a plného využití kapacit terminálů LNG až do výše dostupných zásob zkapalněného zemního plynu zohledněna i základní infrastruktura pro skladování zemního plynu.

(135) Francie dále připomíná, že Komise několikrát uznala existenci samostatného trhu s podzemním skladováním zemního plynu, a to jak ve Francii (43), tak v jiných členských státech (44). S ohledem na výsledky šetření trhu týkajícího se fungování na francouzském území Komise zjistila, že neexistuje vzájemná nahraditelnost mezi skladováním a jinými způsoby flexibility (45). Francie rovněž připomíná, že Komise měla ve dvou rozhodnutích za to, že trh pro skladování zemního plynu je svým rozsahem regionální nebo dokonce celostátní (46).

(136) Francie se domnívá, že každý nástroj flexibility má své vlastní funkce a vlastnosti, kvůli nimž není možné jeho nahrazení jinými nástroji flexibility. Propojovací vedení umožňují zásobování území zemním plynem. Pokud by neexistovaly zásobníky, bylo by nutné mít tak velká propojovací vedení, která by byla schopná zajistit dodávky zemního plynu na francouzské území v době nejvyšší spotřeby. Tak obrovský rozsah by proto byl neefektivní. EU si navíc stanovila cíl snížit spotřebu zemního plynu. Do propojovacích vedení, která má Francie v současné době k dispozici, se nepředpokládají žádné nové investice. Otázka hospodářské soutěže a dlouhodobých investičních signálů, kterou vznesla Komise, se proto zdá být čistě teoretická.

(137) Terminály LNG nabízejí možnost arbitráže v otázce zásobování území za nejnižší náklady. Dostupnost LNG je nejistá a do značné míry závisí na globálních podmínkách nabídky a poptávky, které pravidelně přesměrovávají dodávky. Kromě toho mají terminály LNG omezenou skladovací kapacitu (47), která by za nejlepších podmínek nemohla být využívána déle než pět dní. Toto období je však kratší než průměrná doba vlny chladného počasí, která trvá 5 až 15 dní, a neposkytuje tak dostatek času na dostatečně rychlou mobilizaci dodávek, aby nedošlo k narušení výstupu (48).

(138) Zásobníky zemního plynu tak zajišťují mezisezónní flexibilitu, kterou nelze za srovnatelných ekonomických podmínek zajistit ani prostřednictvím propojovacích vedení, ani pomocí terminálů LNG. Na druhou stranu existence zásobníků ve Francii nestačí k zajištění bezpečnosti dodávek zemního plynu ve Francii. Pro zásobování země je i nadále nezbytné využívat propojovací vedení a terminály LNG.

(139) Tyto různé typy infrastruktury se tedy při zajišťování bezpečnosti dodávek ve Francii doplňují a vzájemně si nekonkurují.

(140) I kdyby se propojovací vedení, terminály LNG a zásobníky zemního plynu považovaly za vzájemně si konkurující, Francie připomíná, že francouzská propojovací vedení a terminály LNG jsou s výjimkou terminálu v Dunkerque regulovány. Ziskovost těchto infrastruktur tak odpovídá míře návratnosti aktiv, kterou stanovuje komise CRE. V důsledku toho nemůže mít zavedení regulace skladování žádný dopad na ziskovost ostatních regulovaných infrastruktur.

(141) Francie dále připomíná, že nedávný vývoj vyvrací možnou hypotézu o škodlivé hospodářské soutěži vůči propojovacím vedením nebo terminálům LNG. Od konce roku 2018 dosáhlo využívání francouzských a evropských terminálů v porovnání s posledními deseti lety mimořádně vysoké úrovně. Provozovatelé terminálů LNG navíc nedávno úspěšně zahájili postupy pro uvádění svých střednědobých kapacit na trh. Regulace skladování spolu se sloučením zón ve Francii, které bylo provedeno na konci roku 2018, do značné míry přispěla ke zlepšení hloubky a likvidity francouzského a západoevropského trhu.

(142) Francie rovněž zpochybňuje, že by regulace skladování mohla snížit motivaci k využívání stávajících terminálů LNG a propojovacích vedení. Motivace k využívání vychází z cenových signálů, které vysílají různé trhy se zemním plynem (49). V této souvislosti je skladování dalším způsobem, jak optimalizovat náklady na dodávky zemního plynu a využít konkurenčních tržních cen.

(143) Francie rovněž konstatuje, že rozhodnutí o investicích do propojovacích vedení a terminálů LNG se opírají o strategie dodávek, které nejsou negativně ovlivněny skladováním zemního plynu.

(144) Francie se konečně domnívá, že předmětné opatření nijak neovlivňuje situaci provozovatelů skladovacích zařízení v jiných členských státech. Francouzské orgány připomínají, že stanovení velikosti francouzské plynárenské soustavy, založené zejména na zohlednění 100 % kapacit dostupných u propojovacích vedení, automaticky předpokládá zohlednění zdrojů dodávek nacházejících se za propojovacími vedeními, zejména infrastruktury pro skladování zemního plynu nacházející se v jiných členských státech EU. Francouzské orgány rovněž konstatují, že některé z těchto infrastruktur jsou rovněž regulovány.

(145) Prodej skladovací kapacity probíhá prostřednictvím aukcí a za tržní ceny. Předmětné opatření tedy neznevýhodňuje provozovatele skladovacích zařízení z jiných členských států. Předmětné opatření navíc může mít na tvorbu cen pouze minimální vliv. Francouzské zásobníky umožňují skladovat přibližně 130 TWh (50), což je v porovnání s množstvím obchodovaným na trzích málo. V roce 2018 se na TTF (51) zobchodovalo 28 220 TWh.

(146) Na všechny provozovatele skladovacích zařízení v různých členských státech se tedy vztahují tržní podmínky, na které mají francouzské zásobníky jen malý vliv, takže se nelze domnívat, že by se jejich ziskovost mohla v důsledku daného opatření snížit.

(147) Francie rovněž konstatuje, že míra naplnění německých a belgických zásobníků dosahuje vysoké úrovně, která se mezi roky 2018 a 2019 zvýšila (52). Tato vysoká úroveň ukazuje, že regulace francouzských zásobníků nebrání provozovatelům v jiných členských státech prodat za příznivých tržních podmínek veškerou svou skladovací kapacitu.

5. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN

(148) Komise obdržela připomínky od osmnácti zúčastněných stran, včetně tří příjemců opatření. Jejich připomínky jsou shrnuty ve 149. až 233. bodě odůvodnění.

5.1. Připomínky příjemců opatření

5.1.1. Géométhane

(149) Géométhane zdůrazňuje pozitivní účinky zavedení tohoto opatření s ohledem na cíl energetické bezpečnosti. Na podporu svých argumentů předložila společnost Géométhane Komisi podrobnou zprávu (53).

5.1.1.1. Existence podpory

(150) Podle společnosti Géométhane předmětné opatření nepředstavuje státní podporu, a to z několika důvodů.

(151) Za prvé, Géométhane konstatuje, že nedochází k financování ze státních zdrojů, protože poplatek za skladování nelze kvalifikovat jako povinný příspěvek: převod prostředků probíhá pouze mezi soukromými subjekty (dodavateli zemního plynu a provozovateli skladovacích zařízení), státní kontrola nad finančními prostředky je omezená, předmětné opatření nesnižuje státní rozpočet a stanoví povinnost provozovatelů provádět údržbu základní infrastruktury pro skladování, na kterou se režim vztahuje.

(152) Předmětné opatření kromě toho nelze považovat za selektivní výhodu poskytnutou provozovatelům zásobníků působícím na francouzském území oproti provozovatelům zásobníků usazeným v zahraničí, neboť tito provozovatelé nejsou z hlediska cíle sledovaného předmětným opatřením v právní a faktické situaci srovnatelné s provozovateli skladovacích zařízení usazenými na francouzském území. Ve srovnatelné právní a faktické situaci navíc nejsou ani provozovatelé jiných nástrojů flexibility.

(153) Společnost Géométhane nakonec vysvětluje, že předmětné opatření nemá žádný vliv na hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy.

5.1.1.2. Slučitelnost podpory

(154) Pokud by dotčené opatření mělo být kvalifikováno jako státní podpora, mělo by být podle společnosti Géométhane považováno za slučitelné s pravidly státní podpory. Předmětné opatření totiž přispívá k dosažení cíle společného zájmu, kterým je energetická bezpečnost. Kromě toho je s ohledem na analýzu alternativních opatření k dosažení tohoto cíle nezbytné a vhodné.

(155) Zavedení předmětného opatření má motivační účinek, neboť v případě jeho neexistence by nízký podíl nasmlouvání skladovací kapacity a snížení příjmů ze subskripčních kampaní v důsledku poklesu cenového rozpětí vedly provozovatele skladovacích zařízení k zakonzervování nebo dokonce k definitivnímu uzavření základní infrastruktury, která je nezbytná pro zajištění bezpečnosti dodávek zemního plynu ve Francii.

(156) Výpočet oprávněného příjmu na základě metody ocenění RBA založené na běžných hospodářských nákladech je odůvodněný a přiměřený, protože: — RBA byla při zavedení regulačního mechanismu podrobena nezávislému ekonomickému ocenění, a to prostřednictvím externího auditu, který provedla poradenská společnost […], — komise CRE nepřevzala počáteční RBA, kterou navrhovali provozovatelé, — metodika běžných hospodářských nákladů vychází z hrubé účetní hodnoty aktiv pro ocenění RBA, — metodika umožňuje zohlednit reprodukční náklady na aktiva po zohlednění odpisů, — metodika se používá pro všechny regulované sazby za infrastrukturu ve Francii, — metodiku používají téměř všechny evropské regulační orgány.

(157) Eventuální ocenění RBA na základě tržní hodnoty představované cenovým rozpětím by nebylo relevantní, protože by nepokrývalo náklady provozovatelů, což je v rozporu se zásadou pokrytí nákladů stanovenou ve směrnici 2009/73/ES. Zohlednění tržní hodnoty by tak ohrozilo regulační mechanismus, jehož cílem je zajistit udržování provozu skladovací infrastruktury nezbytné pro řádné fungování přepravní soustavy. Kromě toho existuje riziko nadměrného výnosu v případě zvýšení cenového rozpětí. Hodnota RBA, kterou získala komise CRE, odpovídá tržní hodnotě infrastruktury v dlouhodobém a střednědobém horizontu.

(158) Nebylo by relevantní posuzovat, zda příjmy dosahované před vstupem regulačního mechanismu v platnost nepostačovaly k pokrytí jejich počátečních investičních nákladů, neboť zohlednění těchto příjmů v tomto posouzení by bylo v rozporu s praxí evropských regulačních orgánů, bylo by složité a nespolehlivé.

(159) A konečně jsou přijímána opatření k omezení vyhlídek provozovatelů na zisk (tj. vážené průměrné náklady kapitálu, omezení nákladů provozovatelů účinných skladovacích infrastruktur a zavedení pobídek).

(160) Podpůrně společnost Géométhane rovněž uvádí, že hodnota RBA, kterou komise CRE používá, odpovídá hodnotě nedávné transakce. V roce 2016 prodaly společnosti Total, Ineos a Géostock 98 % akcií společnosti Géosud, která sama vlastní 50 % společnosti Géométhane, společnosti CNP Assurances za […]. Lze tedy vypočítat celkovou hodnotu společnosti Géométhane, jak ji odhadl kupující v okamžiku prodeje, tj. […] (54) (k níž je třeba připočíst […] disponibilních peněžních prostředků, tj. celkem přibližně […]). Podle společnosti Géométhane je tato tržní hodnota v souladu […] s hodnotou RBA, kterou komise CRE v roce 2018 uváděla, tj. 188,9 milionu EUR, plus nedokončený majetek […].

(161) Předmětné opatření zabraňuje negativním účinkům na hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy. Totiž: — nedochází k narušení hospodářské soutěže mezi francouzskými a zahraničními dodavateli zemního plynu. Způsob dražby skladovacích kapacit zaručuje rovné zacházení s francouzskými a zahraničními dodavateli zemního plynu. Rovné zacházení se zahraničními a francouzskými dodavateli navíc zajišťuje i způsob financování kompenzace za skladování stanovený regulačním mechanismem. Zahraniční dodavatelé nemají výhodu nižších cen ve srovnání s francouzskými dodavateli, — nedochází k narušení hospodářské soutěže vůči provozovatelům zásobníků v sousedních zemích. Od vstupu regulačního mechanismu v platnost se míra naplnění zásobníků v celé EU zvyšuje a dosahuje mimořádně vysokých hodnot, — nedochází k narušení hospodářské soutěže mezi provozovateli skladovacích zařízení a terminály LNG nebo propojovacími vedeními, protože terminály LNG a propojovací vedení nejsou vzájemně nahraditelné. V rozhodovací praxi Komise v oblasti spojování podniků byl trh se skladováním zemního plynu definován jako samostatný trh. Jde spíše o otázku komplementarity mezi zásobníky zemního plynu, terminály LNG a propojovacími vedeními.

5.1.2. Storengy

(162) Storengy zdůrazňuje pozitivní účinky zavedení předmětného opatření s ohledem na cíl energetické bezpečnosti. Na podporu svých argumentů předložila společnost Storengy Komisi podrobnou zprávu (55).

5.1.2.1. Existence podpory

(163) Podle společnosti Storengy předmětné opatření nepředstavuje státní podporu, a to z několika důvodů.

(164) Za prvé, Storengy konstatuje, že nedochází k financování ze státních zdrojů, protože poplatek za skladování nelze kvalifikovat jako povinný příspěvek: převod prostředků probíhá pouze mezi soukromými subjekty (dodavateli zemního plynu a provozovateli skladovacích zařízení), státní kontrola nad finančními prostředky je omezená, předmětné opatření nesnižuje státní rozpočet a stanoví povinnost provozovatelů provádět údržbu základní infrastruktury pro skladování, na kterou se režim vztahuje.

(165) Předmětné opatření kromě toho nelze považovat za selektivní výhodu poskytnutou provozovatelům zásobníků působícím na francouzském území oproti provozovatelům zásobníků usazeným v zahraničí, neboť tito provozovatelé nejsou z hlediska cíle sledovaného předmětným opatřením v právní a faktické situaci srovnatelné s provozovateli skladovacích zařízení usazenými na francouzském území. Ve srovnatelné právní a faktické situaci navíc nejsou ani provozovatelé jiných nástrojů flexibility.

(166) Společnost Storengy nakonec vysvětluje, že předmětné opatření nemá žádný vliv na hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy.

5.1.2.2. Slučitelnost podpory

(167) Pokud by dotčené opatření mělo být kvalifikováno jako státní podpora, mělo by být podle společnosti Storengy považováno za slučitelné s pravidly státní podpory. Předmětné opatření totiž přispívá k dosažení cíle společného zájmu, kterým je energetická bezpečnost. Kromě toho je s ohledem na analýzu alternativních opatření k dosažení tohoto cíle nezbytné a vhodné.

(168) Zavedení předmětného opatření má motivační účinek, neboť v případě jeho neexistence by nízký podíl nasmlouvání skladovací kapacity a snížení příjmů ze subskričních kampaní v důsledku poklesu cenového rozpětí vedly provozovatele skladovacích zařízení k zakonzervování nebo dokonce k definitivnímu uzavření základní infrastruktury, která je nezbytná pro zajištění bezpečnosti dodávek zemního plynu ve Francii.

(169) Výpočet oprávněného příjmu na základě metody ocenění RBA založené na běžných hospodářských nákladech je odůvodněný a přiměřený, protože: — RBA byla při zavedení regulačního mechanismu podrobena nezávislému ekonomickému ocenění, a to prostřednictvím externího auditu, který provedla poradenská společnost […], — komise CRE nepřevzala počáteční RBA, kterou navrhovali provozovatelé, — metodika běžných hospodářských nákladů vychází z hrubé účetní hodnoty aktiv pro ocenění RBA, — metodika umožňuje zohlednit reprodukční náklady na aktiva po zohlednění odpisů, — metodika se používá pro všechny regulované sazby za infrastrukturu ve Francii, — metodiku používají téměř všechny evropské regulační orgány.

(170) Eventuální ocenění RBA na základě tržní hodnoty představované cenovým rozpětím by nebylo relevantní, protože by nepokrývalo náklady provozovatelů, což je v rozporu se zásadou pokrytí nákladů stanovenou ve směrnici 2009/73/ES. Zohlednění tržní hodnoty by tak ohrozilo regulační mechanismus, jehož cílem je zajistit udržování provozu skladovací infrastruktury nezbytné pro řádné fungování přepravní soustavy. Kromě toho existuje riziko nadměrného výnosu v případě zvýšení cenového rozpětí. Hodnota RBA, kterou získala komise CRE, odpovídá tržní hodnotě infrastruktury v dlouhodobém a střednědobém horizontu.

(171) Nebylo by relevantní posuzovat, zda příjmy dosahované před vstupem regulačního mechanismu v platnost nepostačovaly k pokrytí jejich počátečních investičních nákladů, neboť zohlednění těchto příjmů v tomto posouzení by bylo v rozporu s praxí evropských regulačních orgánů, bylo by složité a nespolehlivé.

(172) A konečně jsou přijímána opatření k omezení vyhlídek provozovatelů na zisk (tj. vážené průměrné náklady kapitálu, omezení nákladů provozovatelů účinných skladovacích infrastruktur a zavedení pobídek).

(173) Předmětné opatření zabraňuje negativním účinkům na hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy. Totiž: — nedochází k narušení hospodářské soutěže mezi francouzskými a zahraničními dodavateli zemního plynu. Způsob dražby skladovacích kapacit zaručuje rovné zacházení s francouzskými a zahraničními dodavateli zemního plynu. Rovné zacházení se zahraničními a francouzskými dodavateli navíc zajišťuje i způsob financování kompenzace za skladování stanovený regulačním mechanismem. Zahraniční dodavatelé nemají výhodu nižších cen ve srovnání s francouzskými dodavateli, — nedochází k narušení hospodářské soutěže vůči provozovatelům zásobníků v sousedních zemích. Od vstupu regulačního mechanismu v platnost se míra naplnění zásobníků v celé EU zvyšuje a dosahuje mimořádně vysokých hodnot; — nedochází k narušení hospodářské soutěže mezi provozovateli skladovacích zařízení a terminály LNG nebo propojovacími vedeními, protože terminály LNG a propojovací vedení nejsou vzájemně nahraditelné. V rozhodovací praxi Komise v oblasti spojování podniků byl trh se skladováním zemního plynu definován jako samostatný trh. Jde spíše o otázku komplementarity mezi zásobníky zemního plynu, terminály LNG a propojovacími vedeními.

5.1.3. Teréga

(174) Společnost Teréga zdůrazňuje, že hlavním cílem reformy skladování je zajistit bezpečnost dodávek zemního plynu ve Francii, která byla před vstupem regulačního mechanismu v platnost ohrožena.

5.1.3.1. Existence podpory

(175) Společnost Teréga se domnívá, že opatření nelze považovat za státní podporu. Teréga uvádí, že regulační systémy založené na zásadě pokrytí nákladů efektivního provozovatele a běžné návratnosti investovaného kapitálu jsou v Unii běžné, aniž jsou považovány za státní podporu.

(176) Společnost Teréga se především domnívá, že předmětné opatření je jednoduchým nástrojem regulace sazeb, který není financován ze státních prostředků. Nemá žádný dopad na státní rozpočet a nevytváří dodatečné náklady, které by musely být přeneseny na konečné zákazníky. Francouzský stát navíc nevykonává veřejnou kontrolu ani nad prostředky, které provozovatelé přenosových soustav získají, ani nad samotnými provozovateli přenosových soustav, kteří jsou soukromoprávními společnostmi, jež ovládají převážně soukromí akcionáři.

(177) Teréga se dále domnívá, že předmětné opatření neposkytuje dotčeným provozovatelům žádnou selektivní výhodu. Regulační mechanismus je založen na aukcích, které zahrnují také pobídky ke zvyšování účinnosti a nástroj pro následnou regularizaci všech nákladů a výnosů. Symetrická povaha regulačního mechanismu navíc znamená, že provozovatelé skladovacích zařízení nemusí nutně obdržet kompenzaci, ale naopak mohou být vyzváni k vrácení přeplatku.

(178) Pokud jde o kritérium selektivity, společnost Teréga se navíc domnívá, že situace zahraničních provozovatelů není při posuzování tohoto kritéria relevantním faktorem. Provozovatelé skladovacích zařízení se nacházejí ve faktické a právní situaci, která se v mnoha ohledech liší od situace provozovatelů terminálů LNG a propojovacích vedení, zejména pokud jde o cíl zajištění bezpečnosti dodávek zemního plynu ve Francii.

(179) Teréga nakonec vysvětluje, že předmětné opatření žádným způsobem neovlivňuje hospodářskou soutěž ani obchod mezi členskými státy. Skladovací kapacita se draží na základě tržního mechanismu, což nediskriminuje provozovatele z jiných členských států. Komise kromě toho ve své rozhodovací praxi v oblasti kontroly spojování podniků a protisoutěžních jednání vždy vymezovala relevantní trh pro skladování zemního plynu nanejvýš na vnitrostátní úrovni, aniž kdy dospěla k závěru, že existuje širší trh, a to jak z hlediska dotčených služeb, tak z hlediska zeměpisného. Skutečnost, že plynárenská infrastruktura je z velké části regulována, je v každém případě neslučitelná se zjištěním narušení hospodářské soutěže na trzích se zemním plynem.

5.1.3.2. Slučitelnost podpory s vnitřním trhem:

(180) Za předpokladu, že regulační mechanismus představuje státní podporu quod non, společnost Teréga tvrdí, že regulační mechanismus splňuje všechny podmínky slučitelnosti s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU.

(181) Společnost Teréga se domnívá, že předmětné opatření sleduje cíl společného zájmu, kterým je zajištění bezpečnosti zemního plynu ve Francii. Zvyšováním objemu zemního plynu dostupného v zásobnících se regulační mechanismus snaží dosáhnout přesné a kvantifikovatelné úrovně bezpečnosti dodávek. Předmětné opatření navíc odpovídá nezbytnému státnímu zásahu, který vychází z přiměřené analýzy a reaguje na dobře identifikovaná selhání trhu, jako je neschopnost koncových zákazníků uvést hodnotu, kterou přisuzují bezpečnosti dodávek (např. pojistnou hodnotu nebo systémovou hodnotu). Společnost Teréga dále trvá na tom, že předmětné opatření je vhodným nástrojem k posílení bezpečnosti dodávek na francouzském území, a to nejen ve vztahu k ostatním dostupným opatřením flexibility, ale také ve vztahu k jiným typům regulace skladování.

(182) Teréga zpochybňuje odůvodnění Komise v rozhodnutí o zahájení řízení týkající se přiměřenosti předmětného opatření. Regulační mechanismus omezuje výši údajné podpory na nezbytné minimum. Regulační mechanismus je totiž založen na zásadě pokrytí nákladů „efektivního provozovatele“, na stanovení horní hranice příjmů provozovatelů skladovacích zařízení a na integrovaných mechanismech, které mají provozovatele motivovat k efektivitě provozních nákladů. Komise CRE navíc provedla nezávislé posouzení nákladů. Tímto způsobem komise CRE zajistila, aby byly hrazeny pouze přijatelné náklady. Kromě toho se při oceňování regulovaných aktiv komise CRE opírala také o soubor objektivních, současných a důvěryhodných ekonomických studií vypracovaných nezávislými odborníky. Metoda oceňování aktiv, kterou komise CRE používá, je v tomto ohledu konzistentní a odpovídá praxi ostatních evropských regulačních orgánů. Na rozdíl od toho, co navrhuje Komise, se Teréga domnívá, že zohlednění příjmů z doby před zahájením regulace do hodnoty regulované báze aktiv by bylo vzhledem k nedostatku dostupných údajů nutně neúplné a v každém případě by bylo pravděpodobně v rozporu s obecnými právními zásadami. Práce komise CRE se navíc týká jak provozních nákladů, tak ocenění aktiv provozovatelů skladovacích zařízení, která byla automaticky zveřejňována při projednávání sazeb, což zaručuje transparentnost opatření.

(183) Společnost Teréga se konečně domnívá, že předmětné opatření nenarušuje hospodářskou soutěž mezi dodavateli zemního plynu ve Francii a v zahraničí. Předmětné opatření je nediskriminační. Všichni maloobchodní dodavatelé mohou nakupovat kapacity ve francouzských zásobnících prostřednictvím aukcí. Kromě toho všichni maloobchodní dodavatelé, kteří dodávají plyn francouzským zákazníkům, platí sazby ATRT, čímž podporují mechanismus kompenzací. Opatření má dokonce pozitivní dopad na maloobchodní trhy se zemním plynem, neboť omezuje kritická období a rizika přetížení soustav. Za druhé, opatření nenarušuje hospodářskou soutěž vůči provozovatelům LNG a provozovatelům propojovacích vedení. Tyto subjekty, které rovněž do značné míry podléhají mechanismům regulace příjmů, si s provozovateli skladovacích zařízení nekonkurují, ale spíše se vzájemně doplňují s ohledem na cíl zajištění bezpečnosti dodávek. Předmětné opatření nezvýhodňuje jeden zdroj dodávek zemního plynu oproti druhému a nezakazuje používání těchto doplňkových nástrojů, tj. propojovacích vedení a terminálů LNG, ani od něho neodrazuje. Důkazem tohoto trendu je například míra nasmlouvání kapacity evropských terminálů LNG v posledních několika letech. Předmětné opatření konečně nenarušuje hospodářskou soutěž ve vztahu k zahraničním provozovatelům zásobníků. Ty nelze diskriminovat prostřednictvím aukcí, které jsou založeny na tržním mechanismu, a zavedení předmětného opatření v praxi nezpomalilo míru nasmlouvání zásobníků v Evropě.

5.2. Připomínky ostatních zúčastněných stran

5.2.1. Nezávislé sdružení dodavatelů a výrobců elektřiny a plynu (AFIEG) (56)

(184) Sdružení AFIEG se vyjadřuje k metodě oceňování zásobníků a k rozsahu zásobníků potřebných z hlediska objemu a toku pro zajištění bezpečnosti dodávek.

(185) Sdružení AFIEG zdůrazňuje, že narušení hospodářské soutěže, které panovalo před reformou v důsledku netransparentnosti předchozího systému, bylo odstraněno.

(186) Pokud jde o metodu ocenění regulované báze aktiv, sdružení AFIEG nemá k dispozici přesné údaje, které by potvrdily ocenění, které zvolila komise CRE, ale domnívá se, že přednost před účetní tržní hodnotou by měla mít ekonomická tržní hodnota. Tato volba by odrážela stav zásobníků v čase T spíše než historický pohled. Kromě toho se sdružení AFIEG domnívá, že zásadní složkou ocenění zásobníků je zřejmě ocenění pracovního polštáře, a proto by uvítala, kdyby byl zohledněn finanční dopad volby pravidel pro odepisování pracovního polštáře na celkovou hodnotu RBA. Sdružení AFIEG konečně zdůrazňuje, že provozovatelé skladovacích zařízení nejsou svou činností vystaveni větším rizikům než provozovatelé přenosových soustav. Proto by míra návratnosti RBA zvolená pro provozovatele skladovacích zařízení neměla být vyšší než pro provozovatele přenosových soustav.

(187) Sdružení AFIEG se domnívá, že francouzské orgány by měly snížit rozsah zásobníků, který je z hlediska objemu a průtoku nezbytný k zajištění bezpečnosti dodávek, aby se maximalizoval poměr nákladů a přínosů skladování pro spotřebitele. Francouzské orgány totiž stanovily minimální zásoby zemního plynu nezbytné pro zajištění bezpečnosti dodávek s kapacitou čerpání 1 990 GWh/denen a objemem 64 TWh (57), zatímco seznam stanovený vyhláškou týkající se víceletého energetického plánu na období 2023–2028 počítá s kapacitou čerpání 2 376 GWh/den a objemem 138,5 TWh. Sdružení AFIEG se domnívá, že rozsah stanovený vyhláškou týkající se víceletého energetického plánu je vzhledem k potřebám skladování pro zajištění bezpečnosti dodávek ve Francii předimenzovaný. Rozsah by proto měl být snížen, aby nevznikaly dodatečné náklady pro koncové spotřebitele a nevýhody pro ostatní flexibilní kapacity zemního plynu. Sdružení AFIEG krom toho upozorňuje, že úroveň krytí rizika selhání ve výši 2 %, kterou používají francouzské orgány veřejné správy, je předimenzovaná ve srovnání s úrovní stanovenou v sousedních zemích, která činí 5 %.

5.2.2. Francouzské plynárenské sdružení (AFG) (58)

(188) Sdružení AFG se domnívá, že regulační systém pro skladování zemního plynu, který francouzské orgány zavedly od 1. ledna 2018, je správný.

(189) Podle sdružení AFG se předmětné opatření opírá o zásadu regulace prostřednictvím nákladů a vedlo k účinnému a přiměřenému ocenění aktiv. Sdružení AFG uvádí, že tuto zásadu regulace prostřednictvím nákladů uplatňuje většina regulačních orgánů a vztahuje se na činnosti spojené s přepravou a distribucí zemního plynu, jakož i na terminály LNG ve Francii.

(190) Podle sdružení AFG by metoda využívající tržní ceny namísto nákladů „efektivních provozovatelů“ mohla vést k vymezení kolísavého regulovaného rámce, potenciálně vzdáleného od ekonomického optima: v případě nepříznivých cenových rozpětí metoda nezaručuje pokrytí nákladů provozovatelů, což je potenciálně může dostat do kritické situace. Naopak v případě velmi příznivého tržního cenového rozpětí by příjmy provozovatelů byly příliš vysoké a zdaleka by nedosahovaly optimální hodnoty pro zákazníky skladovacích zařízení.

(191) Podle sdružení AFG nevedla regulace francouzských skladovacích zařízení k žádnému narušení hospodářské soutěže, pokud jde o ostatní infrastruktury zemního plynu ve Francii, terminály LNG ve Francii a v EU nebo provozovatele skladovacích zařízení v EU. Pokud jde o terminály LNG, sdružení AFG konstatuje, že objem LNG dovezeného do Francie se za dva roky zdvojnásobil z 9,6 Gm3 v roce 2017 na 21,5 Gm3 v roce 2019. Sdružení AFG rovněž uvádí, že v Německu se v současné době zvažují projekty rozvoje terminálů LNG. Pokud jde o provozovatele skladovacích zařízení v Evropě, sdružení AFG zdůrazňuje, že míra naplnění zásobníků v Německu, Nizozemsku a Belgii se mezi roky 2018 a 2019 zvýšila a 1. listopadu 2019 dosáhla v západní Evropě nejméně 95 %.

5.2.3. Národní sdružení maloobchodních poskytovatelů dodávek energie(ANODE) (59)

(192) Podle sdružení ANODE umožňuje regulace francouzských skladovacích zařízení sladit přání dodavatelů na zavedení tržních pravidel pro obchodování s kapacitami zásobníků a regulovaného mechanismu, který by zaručoval bezpečnost dodávek.

(193) Sdružení ANODE se dále domnívá, že je nezbytné, aby byl pravidelně přezkoumáván cíl nasmlouvání a naplnění zásobníků, jakož i rozsah aktiv započítaných za účelem bezpečnosti dodávek v mechanismu kompenzací, aby se zajistilo, že odpovídají skutečným potřebám. Tento bod je podle sdružení ANODE o to důležitější, že Francie předpokládá pokles spotřeby zemního plynu o 2 %, mimo výrobu elektřiny, […].

(194) Pokud jde o proporcionalitu, sdružení ANODE se domnívá, že by komise CRE měla zohlednit zkušenosti získané v oblasti nákladů a provozu zásobníků a snížení rizika, které nesou provozovatelé skladovacích zařízení. Domnívá se, že míra návratnosti RBA provozovatelů skladovacích zařízení by měla být sladěna s mírou návratnosti provozovatelů přenosových soustav.

5.2.4. Komise pro regulaci elektřiny a plynu (CREG) (60)

(195) Komise CREG se domnívá, že není prokázáno, že by k zajištění bezpečnosti dodávek zemního plynu ve Francii byla vždy zapotřebí veškerá kapacita zásobníků. Část tohoto zemního plynu, která může být značná, využívají nájemci k dosažení zisků ze spekulací s rozdíly v cenách zemního plynu mezi letním a zimním obdobím. Mechanismus kompenzací proto může být pro nájemce také bezplatným způsobem, jak realizovat kapitálové zisky ze zemního plynu. To dává nájemcům působícím ve Francii konkurenční výhodu, kterou nájemci v sousedních zemích nemají.

(196) Belgie má pouze jeden zásobník zemního plynu, a to v Loenhoutu, který provozuje společnost Fluxys Belgium (61). Komise CREG se domnívá, že tento zásobník konkuruje jiným zásobníkům v severozápadní části EU.

(197) Ačkoli rozpětí mezi zimními a letními cenami zemního plynu zůstalo v letech 2017 a 2018 nízké, nedostupnost největšího zásobníku ve Spojeném království vedla ke zvýšení rezervace skladovací kapacity na trhu v severozápadní části EU. To vysvětluje naplněnost zásobníku v Loenhoutu 87 % v sezóně 2016–2017 a 84 % v sezóně 2017–2018.

(198) Naplněnost v sezóně 2018–2019 však byla nízká a činila 54 %, zatímco naplněnost v EU-28 zůstala poměrně stabilní. V této souvislosti komise CREG konstatuje, že naplněnost zásobníků ve Francii vzrostla ze 75 % v sezóně 2017–2018 na 94 % v sezóně 2018–2019. Úlohu Loenhoutu jako zdroje flexibility převzaly francouzské zásobníky, které díky novému regulačnímu rámci podpory mohly využívat velmi nízkých sazeb. Komise CREG se domnívá, že dopad zavedení francouzského mechanismu kompenzací na Loenhout byl proto velmi významný: v Loenhoutu zůstali aktivní pouze účastníci trhu s dlouhodobými smlouvami. Komise CREG se domnívá, že francouzský mechanismus kompenzací nutí sousední provozovatele skladovacích zařízení prodávat své skladovací kapacity za mezní náklady nebo pod nimi.

(199) Kromě toho komise CREG upozorňuje, že naplněnost pro sezónu 2019–2020 je výjimečná, a to jak v případě Belgie (97 %), tak v případě EU-28 (97 %). Tato naplněnost je vysvětlena velmi nízkými cenami zemního plynu v létě 2019 a velkým cenovým rozpětím.

(200) Komise CREG dospěla k závěru, že nelze vyloučit, že mechanismus kompenzací, který se uplatňuje ve Francii, vede k narušení hospodářské soutěže mezi provozovateli skladovacích zařízení na francouzském území a v sousedních členských státech, mezi účastníky trhu působícími na francouzském trhu a v sousedních členských státech a mezi provozovateli skladovacích zařízení zemního plynu na jedné straně a provozovateli LNG a propojovacích zařízení na straně druhé.

5.2.5. […] (62)

(201) […] se domnívá, že vytvoření zásob zemního plynu je nezbytné pro zajištění krátkodobé bezpečnosti dodávek a zásady nařízení provedeného v roce 2018 se jeví jako relevantní. Vzhledem k tomu, že objem skladování potřebný pro zajištění bezpečnosti dodávek je větší než „ekonomický“ objem, který by trh spontánně zhodnotil, je nutné příjmy provozovatelů skladovacích zařízení doplnit.

(202) Regulovaný rozsah by však měl být omezen na skladovací kapacity, které jsou nezbytně nutné pro zajištění bezpečnosti dodávek. To je důležité proto, aby koneční spotřebitelé nenesli nadměrné náklady. Nadměrně velký rozsah by také mohl znevýhodnit zásobníky umístěné v jiném členském státě a mít dopad na terminály LNG a propojovací vedení.

(203) […] uznává složitost určení přesného objemu skladování potřebného pro zajištění bezpečnosti dodávek. Nicméně […] se domnívá, že pro zajištění bezpečnosti dodávek by mohlo být nezbytné zahrnout do rozsahu nezbytných zásobníků všechny podzemní zásobníky. S ohledem na nedávný vývoj se […] domnívá, že scénáře, které Francie zvolila, by mohly vést k většímu využívání zejména zdrojů LNG, což by snížilo objem potřebný pro zajištění bezpečnosti dodávek.

(204) […] rovněž zpochybňuje rozhodnutí omezit regulovaný rozsah pouze na podzemní zásobníky, zejména proto, že francouzské předpisy uznávají existenci zásob v terminálech LNG a domnívají se, že tyto zásoby mohou přispět k zajištění bezpečnosti dodávek zemního plynu.

(205) Ve střednědobém a dlouhodobém horizontu […] očekává, že Francie bude muset zvládnout vyřazení části své plynárenské infrastruktury z provozu. I kdyby tedy zvýšení dovozní kapacity vedlo ke snížení objemu, který je třeba skladovat pro zajištění bezpečnosti dodávek, mohla by se tato alternativa nakonec ukázat jako velmi nákladná. Pro zajištění bezpečnosti dodávek se proto jeví jako vhodnější využití stávajících zásobníků než budování nových dovozních kapacit.

5.2.6. Evropská federace obchodníků s energií (EFET) (63)

(206) Evropská federace obchodníků s energií podporuje reformu, kterou francouzské orgány provedly v roce 2018 a která vytvořila atraktivní a konkurenceschopný trh pro skladování zemního plynu ve Francii.

(207) Pokud jde o slučitelnost podpory, Evropská federace obchodníků s energií nezpochybňuje metodiku výpočtu hodnoty báze ani míru návratnosti kapitálu, jak ji definovala komise CRE. Hodnota regulovaných aktiv by měla odpovídat regulované bázi aktiv a regulované míře návratnosti.

(208) Evropská federace obchodníků s energií se nedomnívá, že by zavedení reformy mohlo vést k narušení hospodářské soutěže: ani mezi francouzskými provozovateli skladovacích zařízení zemního plynu a provozovateli z jiných členských států, jak dokládá neustálý nárůst účasti provozovatelů ve Francii a v zahraničí od roku 2018, ani mezi provozovateli skladovacích zařízení zemního plynu a provozovateli terminálů LNG, neboť tržní hodnota terminálů LNG od roku 2018 roste.

5.2.7. Elengy (64)

(209) Zavedení reformy uměle nesnížilo pobídky k využívání terminálů LNG. Za prvé, od zavedení opatření se zvýšil provoz terminálů společnosti Elengy, který v letech 2019 a 2020 dosáhl rekordní úrovně.

(210) Za druhé, atraktivitu terminálů LNG ovlivňuje mnoho faktorů: rozdíl mezi trhy EU a Asie, sazby, existence dlouhodobých smluv, hloubka a likvidita navazujícího trhu, flexibilita terminálu a také obchodní pravidla. Opatření týkající se skladování nemá přímý dopad na tyto faktory atraktivity, ale má nepřímé a pozitivní důsledky. Reforma skutečně přispěla k maximalizaci skladovací kapacity EU tím, že zvýšila hloubku trhu se zemním plynem v EU, což umožnilo skladování zemního plynu a snížilo náklady spotřebitelů v době vysoké poptávky po zemním plynu, a tím, že zvýšila likviditu na francouzském trhu.

5.2.8. Enovos (65)

(211) Společnost Enovos se domnívá, že pokud je v systému dostatečný počet různých subjektů, je trh nejvhodnějším místem pro určení hodnoty aktiva. Stávající aukční mechanismus vede ke spravedlivému hodnocení trhu. Pokud systém aukcí povede k nižšímu nebo vyššímu výnosu pro některé subjekty, budou v aukcích v následujících letech provedeny úpravy.

5.2.9. Fluxys (66)

(212) Společnost Fluxys konstatuje, že skladování zemního plynu v EU se v posledních letech potýká se značnými problémy, neboť je stále obtížnější pokrýt provozní náklady provozovatelů skladovacích zařízení zemního plynu. Aby bylo možné reagovat na rychlý vývoj trhu, je proto třeba zavést vhodný ekonomický model, který bude odrážet hodnotu skladování zemního plynu pro systém a jeho příspěvek k bezpečnosti dodávek. Jednostranné zavedení podpůrných mechanismů by mohlo vést k narušení hospodářské soutěže s ostatními členskými státy EU. Proto by se měl ve všech členských státech EU uplatňovat mechanismus kompenzací založený na přísných kritériích.

5.2.10. Národní federace dolů a energetiky CGT (FNME-CGT) (67)

(213) Podle federace FNME-CGT umožnila reforma skladování zemního plynu ve Francii dosáhnout těchto dvou cílů: zaručit energetickou bezpečnost za správnou cenu pro spotřebitele a zajistit řádné fungování přepravní soustavy pro zajištění dodávek.

(214) Federace FNME-CGT se domnívá, že předmětné opatření nelze považovat za státní podporu. Podle federace FNME-CGT není kompenzace financována ze státních prostředků. Kromě toho předmětné opatření nepředstavuje závazně uloženou daň bez jakéhokoli protiplnění, jako je tomu u daně. Federace FNME-CGT navíc tvrdí, že přenesení sazby za použití přepravní soustavy na spotřebitele zemního plynu je povinností pouze v případě spotřebitelů, kteří se rozhodli využívat regulované sazby, a že ani zdroje plynoucí z poplatku za skladování, ani provozovatelé vybírající kompenzace nejsou pod kontrolou státu.

(215) Federace FNME-CGT se nedomnívá, že by předmětné opatření poskytovalo selektivní výhodu, vzhledem k tomu, že provozovatelé skladovacích zařízení jsou povinni udržovat tyto infrastruktury v provozu. Kromě toho nařízení stanoví, že provozovatel přebytek příjmů vrací provozovatelům soustav, a proto se jedná o ztrátu ekonomické příležitosti.

(216) Pokud by bylo předmětné opatření klasifikováno jako státní podpora, bylo by slučitelné s vnitřním trhem.

(217) Federace FNME-CGT se domnívá, že metoda oceňování regulovaných aktiv je přiměřená cíli zajištění bezpečnosti dodávek. Zavedení regulace příjmů provozovatelů na základě nákladů kontrolovaných a schvalovaných vnitrostátním regulačním orgánem zajistilo, že konečný spotřebitel platí předem transparentně stanovenou cenu.

(218) Kromě toho se metoda ocenění RBA uplatňuje na všechny regulované sazby za infrastrukturu ve Francii, s výjimkou distribuce elektřiny. Ocenění založené na cenovém rozpětí m