CS Úřední věstník Evropské unie L 314/21

ROZHODNUTÍ KOMISE

ze dne 25. listopadu 2005

o přistoupení Evropského společenství pro atomovou energii k Úmluvě o včasném oznamování jaderné nehody

(2005/844/Euratom)

KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,

s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na čl. 101 druhý pododstavec této smlouvy,

s ohledem na rozhodnutí Rady ze dne 23. května 2005, kterým se schvaluje uzavření Úmluvy o včasném oznamování jaderné nehody,

vzhledem k těmto důvodům:

(1) Dvacet čtyři členské státy jsou smluvními stranami Úmluvy o včasném oznamování jaderné nehody.

(2) Evropské společenství pro atomovou energii by mělo k Úmluvě o včasném oznamování jaderné nehody přistoupit,

ROZHODLA TAKTO:

Článek 1

Přistoupení k Úmluvě o včasném oznamování jaderné nehody se schvaluje jménem Evropského společenství pro atomovou energii.

Znění Úmluvy o včasném oznamování jaderné nehody a prohlášení Evropského společenství pro atomovou energii podle ustanovení čl. 12 odst. 5 písm. c) uvedené úmluvy jsou připojeny k tomuto rozhodnutí.

Článek 2

Listina o přistoupení bude uložena u generálního ředitele Mezinárodní agentury pro atomovou energii, depozitáře Úmluvy o včasném oznamování jaderné nehody, co nejdříve po přijetí tohoto rozhodnutí formou dopisu podepsaného vedoucím delegace Evropské komise při mezinárodních organizacích ve Vídni.

V Bruselu dne 25. listopadu 2005. Za Komisi Andris PIEBALGS člen Komise

Prohlášení podle čl. 12 odst. 5 písm. c) Úmluvy o včasném oznamování jaderné nehody

V oblasti oznamování radiačních mimořádných situací sdílí Společenství pravomoc s členskými státy v rozsahu vyplývajícím z čl. 2 písm. b) a z příslušných ustanovení hlavy II kapitoly 3 nazvané „Ochrana zdraví“ Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii.

CS Úřední věstník Evropské unie L 314/22

ÚMLUVA O VČASNÉM OZNAMOVÁNÍ JADERNÉ NEHODY

SMLUVNÍ STÁTY TÉTO ÚMLUVY,

S VĚDOMÍM toho, že jaderné činnosti se provádějí v řadě států,

SE ZŘETELEM na to, že k zajištění vysoké úrovně bezpečnosti při provádění jaderných činností byla a jsou přijímána komplexní opatření, jejichž cílem je předejít jaderným nehodám a minimalizovat důsledky jakékoliv takové nehody, pokud by k ní došlo,

V ZÁJMU dalšího prohlubování mezinárodní spolupráce v oblasti bezpečného rozvoje a využívání jaderné energie,

S PŘESVĚDČENÍM, že je nezbytné, aby státy v případě jaderných nehod co nejrychleji poskytly příslušné informace, tak aby mohly být minimalizovány radiační důsledky přesahující hranice,

SE ZŘETELEM na užitečnost dvoustranných a mnohostranných ujednání o výměně informací v této oblasti,

SE DOHODLY takto:

Článek 1

Oblast působnosti

1. Tato úmluva se uplatňuje v případě jakékoliv nehody související se zařízeními nebo činnostmi smluvního státu nebo osob nebo právních subjektů pod jeho jurisdikcí nebo kontrolou uvedenými v odstavci 2 níže, v jejímž důsledku dochází nebo může dojít k úniku radioaktivních látek a jež vedla nebo může vést k úniku přes mezinárodní hranice, který by mohl z hlediska radiační bezpečnosti být pro jiný stát významný.

2. Zařízení a činnosti podle odstavce 1 jsou tyto:

a) jakýkoliv jaderný reaktor bez ohledu na umístění;

b) jakékoliv jiné zařízení jaderného palivového cyklu;

c) zařízení pro nakládání s radioaktivními odpady;

d) přeprava a skladování jaderného paliva nebo radioaktivních odpadů;

e) výroba, využití, skladování, zneškodňování a přeprava radioizotopů pro zemědělské, průmyslové, lékařské nebo související vědeckovýzkumné účely; a

f) využívání radioizotopů k výrobě energie ve vesmírných objektech.

Článek 2

Oznámení a informace

V případě nehody vymezené v článku 1 (dále jen „jaderná nehoda“) smluvní stát uvedený ve zmíněném článku:

a) neprodleně oznamuje přímo nebo prostřednictvím Mezinárodní agentury pro atomovou energii (dále jen „agentura“) těm státům, které jsou nebo mohou být fyzicky zasaženy, jak upřesňuje článek 1, jakož i agentuře, jadernou nehodu, její charakter, dobu, kdy k ní došlo, a případně její přesné místo; a

b) neprodleně poskytuje státům uvedeným v písmenu a) přímo nebo prostřednictvím agentury, jakož i agentuře, takové dostupné informace, které se týkají minimalizace radiačních důsledků v těchto státech, jak upřesňuje článek 5.

Článek 3

Jiné jaderné nehody

V zájmu minimalizace radiačních důsledků mohou smluvní státy oznamovat i jiné jaderné nehody než nehody vymezené v článku 1.

Článek 4

Úkoly agentury

Agentura:

a) neprodleně informuje smluvní státy, členské státy a jiné státy, které jsou nebo mohou být fyzicky zasaženy, jak upřesňuje článek 1, jakož i příslušné mezinárodní mezivládní organizace (dále jen „mezinárodní organizace“) o oznámení, které obdržela podle čl. 2 písm. a); a

b) na požádání neprodleně poskytne kterémukoliv smluvnímu státu, členskému státu nebo příslušné mezinárodní organizaci informace, které obdržela podle čl. 2 písm. b).

Článek 5

Poskytování informací

1. Informace, jež mají být poskytnuty podle čl. 2 písm. b) zahrnují tyto údaje dostupné v dané chvíli smluvnímu státu:

a) doba, případně přesné vymezení místa, a charakter jaderné nehody;

b) dotyčné zařízení nebo činnost;

c) předpokládaný nebo zjištěný důvod a předvídatelný vývoj jaderné nehody, významný z hlediska úniku radioaktivních látek přes hranice;

d) obecné charakteristiky úniku radioaktivních látek, případně a v proveditelném rozsahu rovněž druh, pravděpodobné fyzikální a chemické formy a množství a složení uniklých radioaktivních látek a efektivní výšku úniku;

e) informace o současných a předpokládaných meteorologických a hydrologických podmínkách nezbytných pro předpověď úniku radioaktivních látek přes hranice;

f) výsledky monitorování životního prostředí týkající se úniku radioaktivních látek přes hranice;

g) přijatá nebo plánovaná ochranná opatření v okolí jaderného zařízení;

h) předpokládané chování po skončení úniku radioaktivních látek.

2. Tyto informace jsou ve vhodných časových intervalech doplňovány o další významné údaje týkající se vývoje mimořádné situace, včetně jejího předpokládaného nebo skutečného skončení.

3. Informace získané podle čl. 2 písm. b) mohou být použity bez omezení s výjimkou případů, kdy jsou poskytované informace oznamujícím smluvním státem označeny jako důvěrné.

Článek 6

Konzultace

Smluvní stát, který poskytuje informace podle čl. 2 písm. b), neprodleně reaguje v rozumně proveditelném rozsahu na žádosti o další informace nebo konzultace ze strany zasaženého smluvního státu za účelem minimalizace radiačních důsledků v tomto státě.

Článek 7

Příslušné orgány a styčná místa

1. Každý smluvní stát informuje agenturu a prostřednictvím agentury nebo přímo ostatní smluvní státy o styčném místě a svých příslušných orgánech, jež jsou odpovědné za vydávání a příjem oznámení a informací podle článku 2. Styčná místa, jakož i ústřední styčné místo v agentuře, jsou dostupná nepřetržitě.

2. Každý smluvní stát neprodleně informuje agenturu o každé změně informací podle odstavce 1.

3. Agentura udržuje aktualizovaný seznam těchto vnitrostátních orgánů a styčných míst a rovněž kontaktních míst příslušných mezinárodních organizací a poskytuje jej smluvním státům a členským státům i příslušným mezinárodním organizacím.

Článek 8

Pomoc smluvním státům

Agentura v souladu se svým statutem a na požádání smluvního státu, který sám nevyvíjí jaderné činnosti a hraničí se státem, jenž jaderný program uskutečňuje, ale smluvním státem není, prošetří proveditelnost a ustavení vhodného systému radiační kontroly tak, aby přispíval k dosažení cílů této úmluvy.

Článek 9

Dvoustranná a mnohostranná ujednání

K prosazování svých vzájemných zájmů mohou smluvní státy, uznají-li tak za vhodné, zvážit uzavření dvoustranných či mnohostranných ujednání týkajících se předmětu této úmluvy.

Článek 10

Vztah k jiným mezinárodním dohodám

Touto úmluvou nejsou dotčena vzájemná práva a povinnosti smluvních států vyplývající z existujících mezinárodních dohod vztahujících se k záležitostem této úmluvy, nebo z budoucích mezinárodních dohod uzavřených s cílem a účelem této úmluvy.

Článek 11

Řešení sporů

1. V případě sporu mezi smluvními státy nebo mezi smluvním státem a agenturou ve věci výkladu či uplatňování této úmluvy vedou strany sporu konzultace za účelem vyřešení sporu cestou jednání nebo jakýmkoliv jiným smírným způsobem řešení sporů, který je pro ně přijatelný.

2. Jestliže spor takového charakteru mezi smluvními státy nemůže být vyřešen v průběhu jednoho roku ode dne předložení žádosti o vedení konzultací podle odstavce 1, je na žádost kterékoliv strany takového sporu předložen k rozhodčímu řízení nebo předán Mezinárodnímu soudnímu dvoru k rozhodnutí. V případě předložení sporu k rozhodčímu řízení platí, že jestliže se strany sporu do šesti měsíců ode dne předložení žádosti nemohou dohodnout na organizaci rozhodčího řízení, může jedna ze stran požádat předsedu Mezinárodního soudního dvora nebo generálního tajemníka Organizace spojených národů, aby jmenoval jednoho nebo více rozhodců. V případě protichůdných žádostí stran sporu má přednost žádost adresovaná generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů.

3. Při podpisu, ratifikaci, přijetí, schválení této úmluvy nebo při přistoupení k ní může stát prohlásit, že není vázán buď jedním, nebo oběma postupy řešení sporů stanovenými v odstavci 2. Ve vztahu ke smluvnímu státu, pro který platí takové prohlášení, nejsou ostatní smluvní státy vázány postupem řešení sporů stanoveným v odstavci 2.

4. Smluvní stát, který učinil prohlášení v souladu s odstavcem 3, může formou oznámení depozitáři kdykoliv toto prohlášení zrušit.

Článek 12

Vstup v platnost

1. Tato úmluva bude otevřena k podpisu pro všechny státy a Namibii, zastoupenou Radou Organizace spojených národů pro Namibii, v sídle Mezinárodní agentury pro atomovou energii ve Vídni ode dne 26. září 1986 a v sídle Organizace spojených národů v New Yorku ode dne 6. října 1986, a to do jejího vstupu v platnost nebo po dobu dvanácti měsíců, přičemž rozhodující je delší z uvedených období.

2. Jakýkoliv stát nebo Namibie, zastoupená Radou Organizace spojených národů pro Namibii, mohou svůj souhlas s tím, že budou vázány touto úmluvou, vyjádřit podpisem nebo uložením listiny o ratifikaci, přijetí nebo schválení po podpisu, který byl učiněn s výhradou ratifikace, přijetí nebo schválení, nebo uložením listiny o přistoupení. Listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení budou uloženy u depozitáře.

3. Tato úmluva vstupuje v platnost třicátým dnem poté, co tři státy vyjádřily souhlas s tím, že budou touto úmluvou vázány.

4. Pro každý stát, jenž vyjadřuje souhlas s tím, že bude vázán touto úmluvou poté, kdy úmluva vstoupí v platnost, vstoupí tato úmluva v platnost třicátým dnem po vyjádření tohoto souhlasu.

5. a) Tato úmluva je otevřena k přistoupení, jak uvádí tento článek, mezinárodním organizacím a organizacím regionální integrace tvořeným svrchovanými státy, jež na tyto organizace přenesly pravomoc vyjednávat, uzavírat a uplatňovat mezinárodní dohody v záležitostech této úmluvy. b) V otázkách, které spadají do jejich pravomoci, tyto organizace svým jménem uplatňují práva a plní povinnosti, které tato úmluva přiřazuje smluvním státům. c) Při uložení listiny o přistoupení tato organizace předá depozitáři prohlášení, ve kterém je uveden rozsah její pravomoci v záležitostech této úmluvy. d) Takové organizaci nepřísluší žádný hlas navíc kromě hlasů jejích členských států.

Článek 13

Prozatímní uplatňování

Jakýkoliv stát může při podpisu nebo ke kterémukoliv pozdějšímu dni předtím, než pro něj tato úmluva vstoupí v platnost, prohlásit, že bude tuto úmluvu prozatímně uplatňovat.

Článek 14

Změny

1. Kterýkoliv smluvní stát může navrhnout změnu této úmluvy. Navržená změna se zasílá depozitáři, který ji neprodleně rozešle všem ostatním smluvním státům.

2. Pokud většina smluvních států požádá depozitáře, aby svolal konferenci k projednání navržených změn, depozitář na takovou konferenci sezve všechny smluvní státy a konference bude zahájena nejdříve třicátý den po rozeslání pozvání. Jakákoliv změna přijatá na konferenci dvoutřetinovou většinou hlasů všech smluvních států bude zakotvena v protokolu, který bude otevřen k podpisu ve Vídni a v New Yorku pro všechny smluvní státy.

3. Protokol vstoupí v platnost třicátým dnem poté, co tři státy vyjádřily svůj souhlas s tím, že jím budou vázány. Pro každý stát, jenž vyjadřuje souhlas s tím, že bude vázán tímto protokolem poté, co protokol vstoupí v platnost, vstoupí daný protokol v platnost třicátým dnem po vyjádření tohoto souhlasu.

Článek 15

Vypovězení

1. Smluvní stát může tuto úmluvu vypovědět písemným oznámením depozitáři.

2. Vypovězení nabývá účinku po uplynutí jednoho roku ode dne, kdy depozitář obdržel příslušné oznámení.

Článek 16

Depozitář

1. Depozitářem této úmluvy je generální ředitel agentury.

2. Generální ředitel agentury neprodleně informuje smluvní státy a všechny ostatní státy:

a) o každém podpisu této úmluvy nebo jakéhokoliv pozměňujícího protokolu;

b) o všech uloženích listin o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení týkajících se této úmluvy nebo jakéhokoliv pozměňujícího protokolu;

c) o jakémkoliv prohlášení nebo zrušení takového prohlášení učiněném v souladu s článkem 11;

d) o jakémkoliv prohlášení o prozatímním uplatňování této úmluvy učiněném v souladu s článkem 13;

e) o vstupu této úmluvy a jakékoliv její změny v platnost; a

f) o jakémkoliv vypovězení učiněném v souladu s článkem 15.

Článek 17

Závazná znění a ověřené opisy

Originál této úmluvy, jejíž anglické, arabské, čínské, francouzské, ruské a španělské znění mají stejnou platnost, bude uložen u generálního ředitele Mezinárodní agentury pro atomovou energii, který rozešle jeho ověřené opisy smluvním státům a všem státům ostatním.

NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci své podpisy k této úmluvě, která je otevřena k podpisu, jak je stanoveno v čl. 12 odst. 1.

PŘIJATO Generální konferencí Mezinárodní agentury pro atomovou energii na zvláštním zasedání ve Vídni dvacátého šestého dne měsíce září roku tisícího devítistého osmdesátého šestého.