OBSAH

„auditem“ se rozumí postup shromažďování důkazů k hodnocení toho, zda jsou kritéria auditu správně uplatňována; měl by být objektivní, nestranný a nezávislý a auditní postup by měl být systematický a řádně zdokumentovaný;

žádná součást se nesmí během jakékoli fáze zkoušky dostat do chráněného prostoru. Žádná součást nesmí během zkoušky narazit do sedadla. Kromě toho nesmí být chráněný prostor mimo oblast chráněnou ochrannou konstrukcí. Pro tento účel se předpokládá, že tento případ nastane, když po převrácení traktoru ve směru, ze kterého bylo uplatněno zkušební zatížení, některá část chráněného prostoru přijde do styku s rovinou země. Při tomto odhadu jsou u pneumatik a u rozchodu kol brány v úvahu nejmenší hodnoty udané výrobcem pro jejich nastavení.

3.2.3 V případě traktorů, u nichž na přední nápravě spočívá méně než 50 % jejich hmotnosti, musí být první náraz veden do zadní části konstrukce. Následuje zkouška tlakem rovněž na zadní části ochranné konstrukce. Druhý náraz musí být veden do přední části a třetí z boku. Na závěr se provede druhá zkouška tlakem na přední část.

3.1.5 Veškeré součásti traktoru přispívající k pevnosti ochranné konstrukce, jako jsou blatníky, které byly zpevněny výrobcem, by měly být popsány a výsledky jejich měření by měly být uvedeny v protokolu o zkoušce.

Popis případného dočasného pláště je třeba zahrnout do specifikací. Jakýkoli skleněný nebo obdobně křehký materiál je třeba před zkouškou odstranit. Součásti traktoru a ochranné konstrukce, které by mohly být během zkoušky zbytečně poškozeny a které neovlivňují pevnost ochranné konstrukce, mohou být na žádost výrobce před zkouškou odňaty. Během zkoušky nemohou být prováděny žádné opravy nebo úpravy.

Chráněný prostor u traktorů s neotočným sedadlem je vymezen v bodech 1.6.2.1 až 1.6.2.10 a je omezen níže uvedenými rovinami, přičemž traktor je na vodorovném povrchu, sedadlo, je-li seřiditelné, seřízeno do nejvyšší zadní polohy (2) a volant v případě, že je nastavitelný, je nastavený do střední polohy při řízení vsedě:

Charakteristikou konstrukce ochrany při převrácení je vytvoření prostoru dostatečně velkého k tomu, aby ochránil řidiče sedícího uvnitř konstrukce nebo v prostoru ohraničeném přímkami vycházejícími z vnějších rohů konstrukce k jakékoli části traktoru, která by mohla přijít do kontaktu se zemí a která je v případě převrácení schopna traktor podpírat.

3.5.1.1 Během každé zkoušky se žádná část ochranné konstrukce nesmí dostat do prostoru vymezujícího deformace. Deformace ochranné konstrukce rovněž nesmí umožnit, aby se simulovaná rovina země (vymezená v bodech 1.11 a 1.12) dostala do DLV.

Pokud se bod L/3 nachází mezi svislou projekcí DLV a sloupky, bod síly (zatížení) se posune od sloupků, dokud se nedostane do svislé projekce DLV (viz obrázky 8.13 až 8.16). Jakákoli deska použitá k rozložení zatížení nesmí bránit nebo omezovat otáčení ochranné konstrukce kolem svislé osy během zatěžování a nesmí rozložit zátěž ve vzdálenosti větší než 80 % L.

Je-li traktor vybaven tuhou součástí, krytem nebo podobným pevným prvkem umístěným za sedadlem řidiče, pokládá se tato součást za opěrný bod pro případ převrácení na bok nebo dozadu. Tento pevný prvek umístěný za sedadlem řidiče musí být schopen vydržet, aniž by se zlomil nebo pronikl do chráněného prostoru, dolů působící sílu Fi, kde:

3.1.4 Veškeré součásti traktoru přispívající k pevnosti ochranné konstrukce, jako jsou blatníky, které byly zpevněny výrobcem, by měly být popsány a výsledky jejich měření by měly být uvedeny v protokolu o zkoušce.

Popis případného dočasného pláště je třeba zahrnout do specifikací. Jakýkoli skleněný nebo obdobně křehký materiál je třeba před zkouškou odstranit. Součásti traktoru a ochranné konstrukce, které by mohly být během zkoušky zbytečně poškozeny a které neovlivňují pevnost ochranné konstrukce, mohou být na žádost výrobce před zkouškou odňaty. Během zkoušky nesmí být prováděny žádné opravy nebo úpravy.

Charakteristikou konstrukce ochrany při převrácení je vytvoření prostoru dostatečně velkého k tomu, aby ochránil řidiče sedícího uvnitř konstrukce nebo v prostoru ohraničeném přímkami vycházejícími z vnějších rohů konstrukce k jakékoli části traktoru, která by mohla přijít do kontaktu se zemí a která je v případě převrácení schopna traktor podpírat.

nesmí existovat žádné vyčnívající prvky nebo konstrukční části, které by mohly způsobit vážné zranění během převrácení nebo které by mohly v důsledku deformace zachytit obsluhu, například za nohu nebo chodidlo;

při zkoušce přetížením jsou přípustné další trhliny nebo praskliny nebo proniknutí ochranné konstrukce do chráněného prostoru nebo ztráta její ochranné funkce v důsledku pružné deformace. Po odstranění zatížení však ochranná konstrukce nesmí zasahovat do chráněného prostoru, který musí být plně chráněn;

žádná součást se nesmí během jakékoli fáze zkoušky dostat do chráněného prostoru. Žádná součást nesmí během zkoušky narazit do sedadla. Kromě toho nesmí být chráněný prostor mimo oblast chráněnou ochrannou konstrukcí. Pro tento účel se předpokládá, že tento případ nastane, když po převrácení traktoru ve směru, ze kterého působí zkušební zatížení, některá část chráněného prostoru přijde do styku s rovinou země. Při tomto odhadu jsou u pneumatik a u rozchodu kol brány v úvahu nejmenší hodnoty udané výrobcem pro jejich nastavení;

V případě, že ROPS je tvořen zakřivenými prvky a nejsou k dispozici vhodné rohy, použije se pro určení W tento obecný postup. Technik provádějící zkoušku určí ten zakřivený prvek, který v případě asymetrického převrácení dopředu nebo dozadu s největší pravděpodobností narazí do země jako první (např. při převrácení směrem dopředu nebo dozadu, kdy jedna strana ROPS nejspíše ponese počáteční zátěž). Koncové body W musí být mezilehlé body vnějších poloměrů vzniklých mezi jinými rovnými nebo zakřivenými prvky, které tvoří nejhornější konstrukci ROPS. Pokud je možné zvolit více zakřivených prvků, stanoví technik provádějící zkoušku základní přímky pro každý možný prvek, aby určil, která plocha s největší pravděpodobností narazí do země jako první. Příklady jsou uvedeny na obrázcích 4.3.a a 4.3.b.

Zatížení použité na ochrannou konstrukci musí být rozloženo stejnoměrně prostřednictvím nosníku, kolmo ke směru působení zatížení (viz bod 3.2.1.2). Nosník může být opatřen zařízením, které brání jeho posunutí do strany. Míra zatížení musí být taková, aby mohla být považována za statickou. Během působení zatížení se síla a deformace zaznamenávají jako průběžný záznam k zajištění přesnosti měření. Po začátku zatěžování se zatížení nesmí snížit, dokud zkouška není dokončena. Směr působení síly nesmí překročit tyto mezní hodnoty:

musí být použity kardanové nebo jim rovnocenné klouby, které zajistí, aby zatěžovací zařízení neuvádělo ochrannou konstrukci do otáčivého pohybu nebo do posuvného pohybu v jiném směru než ve směru zatěžování;

Veškeré součásti traktoru přispívající k pevnosti ochranné konstrukce, jako jsou blatníky, které byly zpevněny výrobcem, by měly být popsány a výsledky jejich měření by měly být uvedeny v protokolu o zkoušce.

Popis případného dočasného pláště je třeba zahrnout do specifikací. Jakýkoli skleněný nebo obdobně křehký materiál je třeba před zkouškou odstranit. Součásti traktoru a ochranné konstrukce, které by mohly být během zkoušky zbytečně poškozeny a které neovlivňují pevnost ochranné konstrukce, mohou být na žádost výrobce před zkouškou odňaty. Během zkoušky nesmí být prováděny žádné opravy nebo úpravy.

Charakteristikou konstrukce ochrany při převrácení je vytvoření prostoru dostatečně velkého k tomu, aby ochránil řidiče sedícího uvnitř konstrukce nebo v prostoru ohraničeném přímkami vycházejícími z vnějších rohů konstrukce k jakékoli části traktoru, která by mohla přijít do kontaktu se zemí a která je v případě převrácení schopna traktor podpírat.

PŘÍLOHA IX

Požadavky použitelné na konstrukce ochrany při převrácení (přední konstrukce ochrany u úzkorozchodných traktorů)

A. OBECNÁ USTANOVENÍ

1. Požadavky Unie použitelné na konstrukce ochrany při převrácení (přední konstrukce ochrany u úzkorozchodných traktorů) jsou stanoveny v bodě B.

2. Zkoušky je možno provést v souladu s postupy pro statické nebo případně dynamické zkoušky stanovenými v oddílech B1 a B2. Obě tyto metody se považují za rovnocenné.

3. Kromě požadavků stanovených v bodě 2 musí být splněny požadavky na výkonnost pro skládací ROPS stanovené v oddíle B3.

4. V oddíle B4 je stanoven počítačový program k určení charakteristik opakovaného nebo přerušovaného převracení, který se použije pro zkoušky se simulací.

B. POŽADAVKY POUŽITELNÉ NA KONSTRUKCE OCHRANY PŘI PŘEVRÁCENÍ (ZADNÍ KONSTRUKCE OCHRANY U ÚZKOROZCHODNÝCH TRAKTORŮ)(1)

1. Definice

1.1 [nepoužije se]

1.2 Konstrukce ochrany při převrácení (ROPS)

Výrazem konstrukce ochrany při převrácení (ochranná kabina nebo rám), dále jen „ochranná konstrukce“, se rozumí konstrukce na traktoru, jejímž hlavním účelem je vyloučit nebo omezit ohrožení řidiče v důsledku převrácení traktoru během normálního použití.

Charakteristikou konstrukce ochrany při převrácení je vytvoření prostoru dostatečně velkého k tomu, aby ochránil řidiče sedícího uvnitř konstrukce nebo v prostoru ohraničeném přímkami vycházejícími z vnějších rohů konstrukce k jakékoli části traktoru, která by mohla přijít do kontaktu se zemí a která je v případě převrácení schopna traktor podpírat.

1.3 Rozchod

1.3.1 Předběžná definice: střední rovina kola

Střední rovina kola je rovina stejně vzdálená od dvou rovin, které se dotýkají vnějších okrajů ráfků kol.

1.3.2 Definice rozchodu

Svislá rovina procházející osou kola protíná jeho střední rovinu podél přímky, která se stýká s nosnou plochou v jednom bodě. Pokud jsou A a B dva takto definované body pro kola na stejné nápravě traktoru, potom je rozchod vzdálenost mezi body A a B. Rozchod může být takto definován pro přední i zadní kola. V případě dvojitých kol je rozchod vzdálenost mezi dvěma rovinami, z nichž každá je střední rovinou párů kol.

1.3.3 Doplňující definice: střední rovina traktoru

Vezmeme krajní polohy bodů A a B pro zadní nápravu traktoru, která udává maximální možnou hodnotu rozchodu. Svislá rovina umístěná kolmo na úsečku AB v jejím středovém bodě je střední rovinou traktoru.

1.4 Rozvor

Vzdálenost mezi svislými rovinami procházejícími přes dvě přímky AB, jak je vymezeno výše, z nichž jedna je pro přední kola a druhá pro zadní kola.

1.5 Určení vztažného bodu sedadla, umístění a seřízení sedadla pro zkoušku

1.5.1 Vztažný bod sedadla (SIP)(2)

Vztažný bod sedadla se určí v souladu s normou ISO 5353:1995.

1.5.2 Umístění a seřízení sedadla pro zkoušku

1.5.2.1 je-li poloha sedadla nastavitelná, musí se sedadlo nastavit do své nejvyšší zadní polohy;

1.5.2.2 je-li sklon opěradla nastavitelný, nastaví se do střední polohy;

1.5.2.3 je-li sedadlo opatřeno závěsným systémem, musí se tento systém zablokovat ve střední poloze zdvihu, pokud to neodporuje pokynům výslovně stanoveným výrobcem sedadla;

1.5.2.4 u sedadla nastavitelného jen podélně a vertikálně musí být jeho podélná osa procházející vztažným bodem sedadla rovnoběžná se svislou podélnou rovinou traktoru, která prochází středem volantu, a je vzdálená od této roviny nejvýše 100 mm.

1.6 Chráněný prostor

1.6.1 Vztažná svislá rovina a přímka

Chráněný prostor (obrázek 6.1) je vymezen na základě svislé vztažné roviny a přímky:

1.6.1.1 Vztažná rovina je svislá rovina, obvykle podélná k traktoru a procházející vztažným bodem sedadla a středem volantu. Vztažná rovina se za normálních podmínek shoduje s podélnou střední rovinou traktoru. Předpokládá se, že během zatěžování se tato vztažná rovina pohybuje vodorovně spolu se sedadlem a volantem, avšak zůstává kolmá k traktoru nebo podlaze konstrukce ochrany při převrácení.

1.6.1.2 Vztažná přímka je přímka obsažená ve vztažné rovině, která prochází přes bod umístěný 140 + ah směrem dozadu a 90 – av pod vztažným bodem sedadla a prvním bodem na věnci volantu, který protíná, pokud je uvedena do vodorovné polohy.

1.6.2 Určení chráněného prostoru u traktorů s neotočným sedadlem

Chráněný prostor u traktorů s neotočným sedadlem je vymezen v bodech 1.6.2.1 až 1.6.2.11 a je omezen níže uvedenými rovinami, přičemž traktor je na vodorovném povrchu, sedadlo seřízeno a umístěno podle údajů v bodech 1.5.2.1 až 1.5.2.4(3) a volant v případě, že je nastavitelný, je nastavený do střední polohy při řízení vsedě:

1.6.2.1 dvěma svislými rovinami rovnoběžnými se vztažnou rovinou ve vzdálenosti 250 mm na obě strany, které sahají do výšky 300 mm nad rovinu vymezenou v bodě 1.6.2.8 níže a v podélném směru do vzdálenosti nejméně 550 mm před svislou rovinu, která je kolmá ke vztažné rovině a prochází ve vzdálenosti (210 – ah ) mm před vztažným bodem sedadla;

1.6.2.2 dvěma svislými rovinami rovnoběžnými se vztažnou rovinou ve vzdálenosti 200 mm na obě strany, které sahají do výšky 300 mm nad rovinu vymezenou v bodě 1.6.2.8 níže a v podélném směru od povrchu vymezeného v bodě 1.6.2.11 níže k svislé rovině, která je kolmá ke vztažné rovině a prochází ve vzdálenosti (210 – ah ) mm před vztažným bodem sedadla;

1.6.2.3 nakloněnou rovinou, která je kolmá ke vztažné rovině a rovnoběžná se vztažnou přímkou, nad níž prochází ve vzdálenosti 400 mm a rozkládá se směrem dozadu k bodu, kde protíná svislou rovinu kolmou ke vztažné rovině a procházející bodem, který je umístěn (140 + ah ) mm směrem dozadu od vztažného bodu sedadla;

1.6.2.4 nakloněnou rovinou, kolmou ke vztažné rovině, která se protíná s rovinou vymezenou v bodě 1.6.2.3 výše na jejím nejzazším zadním okraji a nachází se na vrchu opěradla sedadla;

1.6.2.5 svislou rovinou, která je kolmá ke vztažné rovině, prochází nejméně 40 mm před volantem a nejméně 760 – ah mm před vztažným bodem sedadla;

1.6.2.6 válcovou plochou s osou kolmou ke vztažné rovině, o poloměru 150 mm a tečnou k rovinám vymezeným v bodech 1.6.2.3 a 1.6.2.5 výše;

1.6.2.7 dvěma rovnoběžnými nakloněnými rovinami procházejícími horním okrajem rovin vymezených v bodě 1.6.2.1 výše, přičemž nakloněná rovina na straně, na kterou směřuje ráz, je vzdálená nejméně 100 mm od vztažné roviny nad chráněným prostorem;

1.6.2.8 vodorovnou rovinou procházející bodem 90 – av mm pod vztažným bodem sedadla;

1.6.2.9 dvěma úseky svislé roviny, která je kolmá ke vztažné rovině a prochází ve vzdálenosti 210 – ah mm před vztažným bodem sedadla, přičemž se tyto úseky napojují na zadní okraj rovin vymezených v bodě 1.6.2.1 výše a na přední okraj rovin vymezených v bodě 1.6.2.2 výše;

1.6.2.10 dvěma částmi vodorovné roviny, která prochází ve vzdálenosti 300 mm nad rovinou vymezenou v bodě 1.6.2.8 výše, přičemž se obě tyto části napojují na horní okraj svislých rovin vymezených v bodě 1.6.2.2 výše a na spodní okraj nakloněných rovin vymezených v bodě 1.6.2.7 výše;

1.6.2.11 plochou, v případě potřeby zakřivenou, jejíž tvořící přímka je kolmá ke vztažné rovině a která se dotýká zadní části opěradla sedadla.

1.6.3 Určení chráněného prostoru u traktorů s otočným sedadlem řidiče

Pro traktory s otočným sedadlem řidiče (otočné sedadlo a nastavitelný volant) je chráněný prostor kombinací dvou chráněných prostorů, které jsou určeny dvěma různými polohami volantu a sedadla. U každé polohy volantu a sedadla musí být chráněný prostor vymezen na základě bodů 1.6.1 a 1.6.2 pro sedadlo řidiče v běžné poloze a na základě bodů 1.6.1 a 1.6.2 přílohy X pro sedadlo řidiče v obrácené poloze (viz obrázek 6.2).

1.6.4 Přídavná sedadla

1.6.4.1 V případě, že traktor může být vybaven přídavnými sedadly, musí být během zkoušek použita kombinace zahrnující vztažné body sedadla všech nabízených možností. Ochranná konstrukce nesmí zasahovat do většího chráněného prostoru, který zohledňuje tyto různé vztažné body sedadla.

1.6.4.2 V případě, že je nové sedadlo nabídnuto jako možnost až po provedení zkoušky, je třeba zjistit, zda chráněný prostor kolem nového vztažného bodu sedadla spadá do původně stanovené kombinace prostorů. Pokud tomu tak není, je třeba provést novou zkoušku.

1.6.4.3 Přídavné sedadlo nezahrnuje sedadlo pro osoby kromě řidiče, z něhož nelze traktor ovládat. SIP nelze určit, jelikož definice chráněného prostoru je ve vztahu k sedadlu řidiče.

1.7 Hmotnost

1.7.1 Hmotnost bez závaží / nenaložená hmotnost

Hmotnost traktoru bez volitelné výbavy, ale včetně chladicí kapaliny, olejů, paliva, nářadí a ochranné konstrukce. Není zahrnuto volitelné přední nebo zadní závaží, zátěž v pneumatikách, připevněné přístroje a zařízení nebo jakékoli speciální příslušenství.

1.7.2 Maximální přípustná hmotnost

Maximální hmotnost, kterou výrobce prohlásil za technicky přípustnou a uvedl na identifikačním štítku vozidla a/nebo v příručce pro obsluhu.

1.7.3 Referenční hmotnost

Hmotnost zvolená výrobcem, používaná ve vzorcích pro výpočet výšky pádu kyvadlového závaží, vstupní energie a tlakových sil, které mají být použity při zkouškách. Nesmí být menší, než je hmotnost bez závaží, a musí být dostatečná k tomu, aby se zajistilo, že hmotnostní poměr nepřesáhne 1,75 (viz body 1.7.4 a 2.1.3).

1.7.4 Hmotnostní poměr

Poměr nesmí být větší než 1,75.

1.8 Přípustné tolerance měření

Délkový rozměr: ± 3 mm s výjimkou: - deformace pneumatik: ± 1 mm - deformace ochranné konstrukce během vodorovného zatěžování: ± 1 mm - výšky pádu kyvadlového závaží: ± 1 mm Hmotnosti: ± 0,2 % (plného rozsahu snímače) Síly: ± 0,1 % (plného rozsahu) Úhly: ± 0,1 °

1.9 Symboly

ah (mm) Polovina vodorovného seřízení sedadla av (mm) Polovina svislého seřízení sedadla B (mm) Minimální celková šířka traktoru; Bb (mm) Maximální vnější šířka ochranné konstrukce; D (mm) Deformace konstrukce v bodě nárazu (dynamické zkoušky) nebo v bodě a ve směru působení zatížení (statické zkoušky); D' (mm) Deformace konstrukce odpovídající vypočtenému potřebnému množství energie; Ea (J) Deformační energie pohlcená v bodě, jakmile je zatížení odstraněno. Zóna v rámci křivky F-D; Ei (J) Pohlcená deformační energie. Plocha pod křivkou F-D; E'i (J) Deformační energie pohlcená po dodatečném zatížení následujícím po vzniku praskliny či trhliny; E''i (J) Deformační energie pohlcená při zkoušce přetížením v případě, že zatížení bylo odstraněno před začátkem této zkoušky přetížením. Plocha pod křivkou F-D; Eil (J) Přivedená energie určená k pohlcení při podélném zatěžování; Eis (J) Přivedená energie určená k pohlcení při bočním zatěžování; F (N) Statická zatěžující síla; F' (N) Zatěžující síla pro vypočtené potřebné množství energie odpovídající E'i; F-D Graf síla/deformace; Fi (N) Síla působící na zadní pevný prvek; Fmax (N) Maximální statická zatěžující síla dosažená během zatěžování, s výjimkou zkoušky přetížením; Fv (N) Vertikální tlaková síla; H (mm) Výška pádu kyvadlového závaží (dynamické zkoušky); H’ (mm) Výška pádu kyvadlového závaží pro doplňkovou zkoušku (dynamické zkoušky); I (kg.m2) Referenční moment setrvačnosti traktoru okolo středové přímky zadních kol, bez ohledu na hmotnost těchto kol; L (mm) Referenční rozvor traktoru; M (kg) Referenční hmotnost traktoru během zkoušek pevnosti.

2 Oblast použití

2.1 Tato příloha se použije na traktory, které mají tyto vlastnosti: 2.1.1 volný prostor pod nejnižšími body přední a zadní nápravy, včetně diferenciálu, nejvýše 600 mm; 2.1.2 pevný nebo nejmenší nastavitelný rozchod kol u nápravy s pneumatikami větších rozměrů menší než 1 150 mm. Za předpokladu, že náprava s namontovanými širšími pneumatikami je nastavena na rozchod kol nejvýše 1 150 mm, musí být možné nastavit rozchod kol u druhé nápravy tak, aby vnější okraje užších pneumatik nepřečnívaly za vnější okraj pneumatik kol první z náprav. Mají-li obě nápravy ráfky a pneumatiky stejných rozměrů, musí být pevný nebo nastavitelný rozchod kol u obou náprav menší než 1 150 mm; 2.1.3 hmotnost vyšší než 400 kg, ale menší než 3 500 kg, odpovídající nenaložené hmotnosti traktoru, včetně konstrukce ochrany při převrácení a pneumatik největšího rozměru doporučeného výrobcem. Maximální přípustná hmotnost nesmí překročit 5 250 kg a hmotnostní poměr (maximální přípustná hmotnost / referenční hmotnost) nesmí přesáhnout 1,75; 2.1.4 a vybavené konstrukcemi ochrany při převrácení dvousloupkového typu namontovanými pouze před vztažným bodem sedadla, které se v důsledku menších rozměrů traktoru vyznačují menším chráněným prostorem, a je proto žádoucí, aby za jakýchkoli okolností nebyl ztížen přístup do prostoru pro řidiče a byla zajištěna účinnost těchto konstrukcí (složených nebo nesložených) bez újmy na jejich snadném používání.

2.2 Uznává se, že mohou existovat konstrukce traktorů, například zvláštní lesnické stroje, jako jsou forvardry a skidry, na které se tato příloha nepoužije.

B1. POSTUP PRO STATICKÉ ZKOUŠKY

3. Pravidla a pokyny

3.1 Předběžné podmínky pro zkoušky pevnosti

3.1.1 Dokončení dvou předběžných zkoušek

Ochranná konstrukce může být podrobena zkouškám pevnosti pouze v případě uspokojivého výsledku zkoušky podélné stability i zkoušky odolnosti proti opakovanému převracení (viz vývojový diagram na obrázku 6.3).

3.1.2 Příprava na předběžné zkoušky

3.1.2.1 Traktor musí být opatřen ochrannou konstrukcí v její bezpečnostní poloze.

3.1.2.2 Traktor musí být vybaven pneumatikami největšího průměru předepsaného výrobcem a nejmenšího průřezu pro pneumatiky tohoto průměru. Pneumatiky musí být bez kapalinové zátěže a musí být nahuštěny na tlak doporučený pro práci v terénu.

3.1.2.3 Zadní kola musí být nastavena na nejužší rozchod; přední kola se nastaví na rozchod co nejbližší rozchodu zadních kol. Jsou-li možné dvě polohy nastavení rozchodu předních kol, které se od nejužšího rozchodu zadních kol liší o stejnou hodnotu, zvolí se větší z těchto dvou nastavení předního rozchodu.

3.1.2.4 Všechny nádrže traktoru musí být naplněné nebo musí být kapaliny nahrazeny rovnocennou zátěží v odpovídající poloze.

3.1.2.5 Všechna upevnění použitá v sériové výrobě musí být připevněna na traktoru v normální poloze.

3.1.3 Zkouška podélné stability

3.1.3.1 Traktor připravený výše uvedeným způsobem se umístí na vodorovnou plochu tak, aby kloub přední nápravy nebo (v případě kloubového traktoru) vodorovný otočný kloub mezi oběma nápravami byl volně pohyblivý.

3.1.3.2 Pomocí zvedáku nebo zdvihadla se zvedá a naklápí ta část traktoru, která je pevně spojena s nápravou, na níž spočívá více než 50 % hmotnosti traktoru, přičemž se stále měří úhel sklonu. V okamžiku, kdy se traktor nad koly, která se dotýkají země, dostane do stavu labilní rovnováhy, musí být tento úhel větší než 38°. Tato zkouška se provede jednou s volantem vytočeným do krajní pravé polohy a jednou s volantem vytočeným do krajní levé polohy.

3.1.4 Zkouška odolnosti proti opakovanému převracení

3.1.4.1 Obecné poznámky

Účelem této zkoušky je ověřit, zda konstrukce, kterou je traktor opatřen na ochranu řidiče, je schopna účinně zabránit opakovanému převracení traktoru v případě jeho převrácení na bok na svahu se sklonem 1:1,5 (viz obrázek 6.4).

Důkaz odolnosti proti opakovanému převracení lze podat některou ze dvou metod popsaných v bodech 3.1.4.2 a 3.1.4.3.

3.1.4.2 Důkaz odolnosti proti opakovanému převracení na základě zkoušky převrácení

3.1.4.2.1 Zkouška převracení se provádí na zkušebním svahu dlouhém nejméně čtyři metry (viz obrázek 6.4). Povrch musí být pokryt 18 cm tlustou vrstvou materiálu, který, měřeno podle Standardů ASAE S313.3 FEB1999 a ASAE EP542 FEB1999 týkajících se kónického penetrometru půdy, má index průniku kužele: nebo

3.1.4.2.2 Traktor (připravený podle bodu 3.1.2) se naklápí na stranu s nulovou počáteční rychlostí. Za tímto účelem se umístí na začátek zkušebního svahu tak, aby kola na straně přivrácené ke svahu již spočívala na svahu a střední rovina traktoru byla rovnoběžná s vrstevnicemi. Po nárazu na povrch zkušebního svahu se traktor může nadzvednout z povrchu otočením okolo horního rohu ochranné konstrukce, avšak nesmí se dále převracet. Musí dopadnout zpět na stranu, na kterou dopadl nejdříve.

3.1.4.3 Důkaz odolnosti proti opakovanému převracení na základě výpočtu

3.1.4.3.1 Pro účely ověření odolnosti proti opakovanému převracení výpočtem musí být zjištěny tyto charakteristické hodnoty traktoru (viz dodatek 2, obrázek 6.5): B0 (m) Šířka zadních pneumatik; B6 (m) Šířka ochranné konstrukce mezi pravým a levým bodem nárazu; B7 (m) Šířka kapoty motoru; D0 (rad) Úhel výkyvu přední nápravy od nulové do krajní polohy; D2 (m) Výška předních pneumatik při plném zatížení nápravy; D3 (m) Výška zadních pneumatik při plném zatížení nápravy; H0 (m) Výška kloubu přední nápravy; H1 (m) Výška těžiště; H6 (m) Výška v bodě nárazu; H7 (m) Výška kapoty motoru; L2 (m) Vodorovná vzdálenost mezi těžištěm a přední nápravou; L3 (m) Vodorovná vzdálenost mezi těžištěm a zadní nápravou; L6 (m) Vodorovná vzdálenost mezi těžištěm a předním bodem řezu ochrannou konstrukcí (se záporným znaménkem, leží-li tento bod před rovinou těžiště); L7 (m) Vodorovná vzdálenost mezi těžištěm a předním rohem kapoty motoru; Mc (kg) Hmotnost traktoru použitá při výpočtu; Q (kgm2) Moment setrvačnosti okolo podélné osy vedoucí těžištěm; S (m) Rozchod kol u zadní nápravy. Součet rozchodu kol (S) a šířky pneumatik (B0) musí být větší než šířka ochranné konstrukce B6.

3.1.4.3.2 Pro účely výpočtu lze učinit tyto zjednodušující předpoklady: 3.1.4.3.2.1 stojící traktor se převrátí na svahu se sklonem 1:1,5 s vyrovnanou přední nápravou, jakmile je těžiště v poloze svisle nad osou otáčení; 3.1.4.3.2.2 osa otáčení je rovnoběžná s podélnou osou traktoru a prochází středem kontaktních ploch předních a zadních kol na straně svahu; 3.1.4.3.2.3 traktor neklouže dolů po svahu; 3.1.4.3.2.4 náraz na svah je částečně pružný, se součinitelem pružnosti: 3.1.4.3.2.5 hloubka proniknutí do svahu a deformace ochranné konstrukce dosahují celkem: 3.1.4.3.2.6 do svahu neproniknou žádné další konstrukční díly traktoru.

3.1.4.3.3 Počítačový program (BASIC(4)) k určení charakteristik opakovaného nebo přerušovaného převracení v případě bočního převrácení úzkorozchodného traktoru s přední konstrukcí ochrany při převrácení je uveden v bodě B4, s příklady 6.1 až 6.11.

3.1.5 Metody měření

3.1.5.1 Vodorovné vzdálenosti mezi těžištěm a zadní (L3) nebo přední (L2) nápravou

K ověření skutečnosti, že u náprav není žádný rejd řízení, je třeba změřit vzdálenost mezi přední a zadní nápravou na obou stranách traktoru

Vzdálenosti mezi těžištěm a zadní nápravou (L3) nebo přední nápravou (L2) je nutné vypočítat z rozložení hmotnosti traktoru mezi přední a zadní kola.

3.1.5.2 Výšky předních (D3) a zadních (D2) pneumatik

Je nutné změřit vzdálenost mezi nejvyšším bodem pneumatiky k povrchu země (viz obrázek 6.5) a použít stejnou metodu pro přední i zadní pneumatiky.

3.1.5.3 Vodorovná vzdálenost mezi těžištěm a předním bodem řezu ochrannou konstrukcí (L6).

Je nutné změřit vzdálenost mezi těžištěm a předním bodem řezu ochrannou konstrukcí (obrázky 6.6.a, 6.6.b a 6.6.c). Pokud je ochranná konstrukce umístěna před rovinou těžiště, bude zaznamenaná vzdálenost se znaménkem minus (– L6).

3.1.5.4 Šířka ochranné konstrukce (B6)

Je třeba změřit vzdálenost mezi pravým a levým bodem nárazu dvou vertikálních tyčí konstrukce.

Bod nárazu je vymezen rovinou, která je tečná k ochranné konstrukci a prochází přes přímku vymezenou vrchními vnějšími body předních a zadních pneumatik (viz obrázek 6.7).

3.1.5.5 Výška ochranné konstrukce (H6)

Je třeba změřit svislou vzdálenost od bodu nárazu konstrukce k rovině země.

3.1.5.6 Výška kapoty motoru (H7)

Změří se svislá vzdálenost od bodu nárazu kapoty motoru k rovině země.

Bod nárazu je vymezen rovinou, která je tečná ke kapotě motoru a ochranné konstrukci a prochází přes vrchní vnější body předních a zadních pneumatik (obrázek 6.7). Měření musí být provedeno na obou stranách kapoty motoru.

3.1.5.7 Šířka kapoty motoru (B7)

Změří se vzdálenost mezi dvěma body nárazu kapoty motoru, jak je vymezeno výše.

3.1.5.8 Vodorovná vzdálenost mezi těžištěm a předním rohem kapoty motoru (L7)

Změří se vzdálenost od bodu nárazu do kapoty motoru, jak je vymezeno výše, k těžišti.

3.1.5.9 Výška kloubu přední nápravy (H0)

Svislá vzdálenost mezi středem kloubu přední nápravy a středem nápravy předních pneumatik (H01) musí být uvedena v technické zprávě výrobce a zkontrolována.

Změří se svislá vzdálenost od středu nápravy předních pneumatik (H02) k rovině země (obrázek 6.8).

Výška kloubu přední nápravy (H0) je součtem obou výše uvedených hodnot.

3.1.5.10 Rozchod u zadní nápravy (S)

Změří se minimální rozchod kol u zadní nápravy vybavené pneumatikami s maximální velikostí, podle specifikace výrobce (dodatek 2, obrázek 6.9).

3.1.5.11 Šířka zadních pneumatik (B0)

Změří se vzdálenost mezi vnější a vnitřní svislou rovinou zadní pneumatiky v její horní části (obrázek 6.9).

3.1.5.12 Úhel výkyvu přední nápravy (D0)

Na obou stranách nápravy se změří největší úhel, který je vymezený výkyvem přední nápravy z vodorovné polohy k maximálnímu vychýlení, přičemž se vezme v úvahu případný tlumič. Použije se maximální naměřený úhel.

3.1.5.13 Hmotnost traktoru

Hmotnost traktoru musí být určena podle podmínek vymezených v bodě 1.7.1.

3.2 Podmínky zkoušení pevnosti ochranných konstrukcí a jejich připevnění k traktoru

3.2.1 Obecné požadavky

3.2.1.1 Účel zkoušek

Účelem zkoušek prováděných pomocí speciálních zařízení je simulace takových zatížení, jimž je ochranná konstrukce vystavena při převrácení traktoru. Tyto zkoušky umožní posoudit pevnost ochranné konstrukce a součástí, kterými je připevněna k traktoru, i všech konstrukčních dílů traktoru, které zkušební zatížení přenášejí.

3.2.1.2 Metody zkoušek

Zkoušky je možno provést v souladu se statickým nebo dynamickým postupem (viz příloha A). Obě tyto metody se považují za rovnocenné.

3.2.1.3 Obecná pravidla pro přípravu zkoušek

3.2.1.3.1 Ochranná konstrukce musí odpovídat specifikacím pro sériovou výrobu. Musí být připevněna způsobem, který předepsal výrobce, k jednomu z traktorů, pro který je určena. Poznámka: Ke statickým zkouškám pevnosti se nevyžaduje kompletní traktor; ochranná konstrukce a konstrukční díly traktoru, k nimž je konstrukce připevněna, však musí tvořit funkční jednotku, dále označovanou „sestava“.

3.2.1.3.2 Ke statickým i dynamickým zkouškám pevnosti musí být traktor (nebo sestava) opatřeny všemi konstrukčními díly sériové výroby, které mohou ovlivnit pevnost ochranné konstrukce nebo které mohou být pro zkoušku pevnosti nezbytné. Na traktoru (nebo na sestavě) musí být rovněž namontovány konstrukční díly, které mohou ohrožovat chráněný prostor, aby bylo možné ověřit splnění požadavků podle podmínek přijatelnosti v bodě 3.2.3. Musí být dodány nebo na výkresech znázorněny všechny konstrukční díly traktoru nebo ochranné konstrukce, včetně ochrany proti povětrnostním vlivům.

3.2.1.3.3 Ke zkouškám pevnosti musí být demontovány všechny krycí plechy a odnímatelné nekonstrukční součásti, aby nemohly přispívat k pevnosti ochranné konstrukce.

3.2.1.3.4 Rozchod kol se nastaví tak, aby ochranná konstrukce během zkoušek pevnosti pokud možno nebyla podpírána pneumatikami. Pokud se tyto zkoušky provádějí v souladu se statickým postupem, mohou být kola odmontována.

3.2.2 Zkoušky

3.2.2.1 Pořadí zkoušek podle statického postupu

Zkoušky se provádějí v níže uvedeném pořadí, bez zřetele k dalším zkouškám uvedeným v bodech 3.3.1.6, a 3.3.1.7:

1) zatížení zadní části konstrukce (viz bod 3.3.1.1);

2) zkouška tlakem zezadu (viz bod 3.3.1.4);

3) zatížení přední části konstrukce (viz bod 3.3.1.2);

4) zatížení boční části konstrukce (viz bod 3.3.1.3);

5) zkouška tlakem na přední části konstrukce (viz bod 3.3.1.5).

3.2.2.2 Obecné požadavky

3.2.2.2.1 Jestliže se během zkoušky kterýkoli prvek upevnění poruší nebo posune, je třeba zkoušku zahájit znovu.

3.2.2.2 2 Během zkoušek se nesmí provádět žádné opravy nebo úpravy traktoru nebo ochranné konstrukce.

3.2.2.2.3 Během zkoušek nemá převodovka traktoru zařazený rychlostní stupeň a brzdy jsou uvolněny.

3.2.2.2.4 Je-li traktor opatřen systémem zavěšení mezi podvozkem traktoru a koly, musí být tento systém během zkoušek zablokován.

3.2.2.2.5 Pro první zkoušku zatěžováním zadní části konstrukce se zvolí ta strana, která podle názoru zkušebních orgánů povede k sérii zatížení za podmínek, jež jsou pro ochrannou konstrukci nejméně příznivé. Zkouška zatěžováním z boku a zkouška zatěžováním zezadu se provedou na protilehlých stranách podélné střední roviny ochranné konstrukce. Zkouška zatěžováním zepředu se provede na stejné straně podélné střední roviny ochranné konstrukce jako zkouška zatěžováním z boku.

3.2.3 Podmínky přijatelnosti

3.2.3.1 Ochranná konstrukce se pokládá za vyhovující požadavkům vztahujícím se na pevnost, jestliže splňuje tyto podmínky:

3.2.3.1.1 po každé částečné zkoušce je bez prasklin a trhlin ve smyslu bodu 3.3.2.1. nebo

3.2.3.1.2 jestliže se během jedné z těchto zkoušek tlakem objeví trhliny nebo praskliny, které nelze pokládat za zanedbatelné, provede se, v souladu bodem 3.3.1.7, ihned po zkouškách tlakem, při nichž se tyto trhliny nebo praskliny objevily, zkouška doplňková;

3.2.3.1.3 během zkoušek jiných než zkoušek přetížením nesmí žádná část ochranné konstrukce proniknout do chráněného prostoru, jak je vymezen v bodě 1.6;

3.2.3.1.4 během zkoušek jiných než zkoušek přetížením musí být všechny části chráněného prostoru chráněny konstrukcí v souladu s bodem 3.3.2.2;

3.2.3.1.5 během zkoušek nesmí ochranná konstrukce způsobovat jakékoli omezení pro konstrukci sedadla;

3.2.3.1.6 pružná deformace, měřená v souladu s bodem 3.3.2.4, musí být nižší než 250 mm.

3.2.3.2 Řidič nesmí být ohrožen žádnou částí příslušenství. Nepřípustné jsou jakékoli vyčnívající díly nebo části příslušenství, které by v případě převrácení traktoru mohly řidiče poranit, nebo jakákoli část příslušenství, která by ho mohla v důsledku deformace ochranné konstrukce zachytit, například za nohu nebo chodidlo.

3.2.4 [nepoužije se]

3.2.5 Přístroje a vybavení

3.2.5.1 Zařízení pro statické zkoušky

3.2.5.1.1 Zařízení pro statické zkoušky musí být konstruováno tak, aby umožňovalo působení síly nebo zatížení na ochrannou konstrukci.

3.2.5.1.2 Je nutno zabezpečit, aby se zatížení mohlo ve směru kolmém ke směru zatěžování rovnoměrně rozložit podél příložné desky (příruby), jejíž délka se rovná přesnému násobku 50 mm v rozsahu od 250 mm do 700 mm. Rozměr tuhého nosníku ve svislém směru je 150 mm. Hrany nosníku, které jsou ve styku s ochrannou konstrukcí, musí být zaobleny s poloměrem zaoblení nejvýše 50 mm.

3.2.5.1.3 Příložná deska musí být schopna přizpůsobit se jakémukoli úhlu vůči směru zatěžování, aby mohla sledovat změny úhlu zatěžované plochy ochranné konstrukce při její deformaci.

3.2.5.1.4 Směr působení síly (odchylka od vodorovného a svislého směru): — na začátku zkoušky při nulovém zatížení: ± 2°; — během zkoušky pod zatížením: 10° nad a 20° pod vodorovnou rovinou. Tyto odchylky je nutno udržovat co nejmenší.

3.2.5.1.5 Rychlost deformace musí být dostatečně nízká (nižší než 5 mm/s), aby zatěžování mohlo být v každém okamžiku považováno za statické.

3.2.5.2 Zařízení pro měření energie pohlcené konstrukcí

3.2.5.2.1 K určení energie pohlcené ochrannou konstrukcí se sestrojí křivka síla/deformace. Není zapotřebí měřit sílu a deformaci v bodě, ve kterém na konstrukci působí zatížení; je však nutno měřit sílu a deformaci současně a kolineárně.

3.2.5.2.2 Výchozí bod měření deformace se zvolí tak, aby se brala v úvahu pouze energie pohlcená ochrannou konstrukcí a/nebo deformací určitých dílů traktoru. Energie pohlcená deformací nebo proklouznutím ukotvení se nesmí brát v úvahu.

3.2.5.3 Prostředky připevnění traktoru k zemi

3.2.5.3.1 Ke stabilní základové desce umístěné vedle zkušebního zařízení musí být tuhým způsobem připevněny kotvící kolejnice, které mají požadovanou rozteč a zahrnují plochu nezbytnou pro ukotvení traktoru.

3.2.5.3.2 Traktor se vhodnými prostředky (deskami, klíny, ocelovými lany, napínacím zařízením apod.) ukotví ke kolejnicím tak, aby se v průběhu zkoušek nemohl pohnout. Splnění tohoto požadavku se během zkoušky ověřuje pomocí obvyklých přístrojů na měření délky. Jestliže se traktor pohne, celá zkouška se musí opakovat, s výjimkou případu, kdy zařízení na měření deformací, které byly vzaty v úvahu pro sestrojení křivky síla/deformace, je připojeno k traktoru.

3.2.5.4 Zařízení pro zkoušku tlakem

Zařízení podle obrázku 6.10 musí být schopno vyvinout sílu působící svisle dolů na ochrannou konstrukci přes tuhý nosník o šířce přibližně 250 mm, spojený se zatěžovacím mechanismem prostřednictvím kardanových kloubů. Nápravy traktoru musí být vhodným způsobem podepřeny, aby tlakovou silou nebyly zatíženy pneumatiky traktoru.

3.2.5.5 Další měřicí přístroje

Zapotřebí jsou rovněž následující měřicí přístroje:

3.2.5.5.1 Zařízení pro měření pružné deformace (rozdílu mezi největší okamžitou deformací a trvalou deformací, viz obrázek 6.11).

3.2.5.5.2 Zařízení umožňující ověřit, že ochranná konstrukce nepronikla do chráněného prostoru a že chráněný prostor během zkoušky zůstal ochrannou konstrukcí chráněn (viz bod 3.3.2.2).

3.3 Postup pro statické zkoušky

3.3.1 Zkoušky zatížením a tlakem

3.3.1.1 Zatížení zezadu

3.3.1.1.1 Zatížení se aplikuje vodorovně, ve svislé rovině rovnoběžné se střední rovinou traktoru. Bodem působení zatížení je ta část ochranné konstrukce, která v případě nehody, při níž se traktor převrátí dozadu, pravděpodobně narazí na zem jako první, zpravidla horní okraj. Svislá rovina, na niž působí zatížení, musí být umístěna ve vzdálenosti rovné jedné šestině šířky horní části ochranné konstrukce směrem dovnitř od svislé roviny, která je rovnoběžná se střední rovinou traktoru a dotýká se vnějšího okraje horní části ochranné konstrukce. Je-li ochranná konstrukce v tomto bodě zakřivená nebo zde vyčnívá, přiloží se k ní klíny, které umožní působit zatížením na tento bod, aniž by přitom ochrannou konstrukci zpevňovaly.

3.3.1.1.2 Sestava se upevní k zemi, jak je popsáno v bodě 3.2.6.3.

3.3.1.1.3 Energie pohlcená ochrannou konstrukcí během zkoušky se musí přinejmenším rovnat:

3.3.1.1.4 Pro traktory s otočným sedadlem řidiče (otočné sedadlo a nastavitelný volant) se použije stejný vzorec.

3.3.1.2 Zatížení zepředu

3.3.1.2.1 Zatížení musí působit vodorovně na svislou rovinu rovnoběžnou se střední rovinou traktoru a umístěnou ve vzdálenosti rovné jedné šestině šířky horní části ochranné konstrukce směrem dovnitř od svislé roviny, která je rovnoběžná se střední rovinou traktoru a dotýká se vnějšího okraje horní části ochranné konstrukce. Bodem působení zatížení je ta část ochranné konstrukce, která by v případě nehody, při níž se traktor při jízdě dopředu převrátí na bok, pravděpodobně první narazila na zem, zpravidla horní okraj. Je-li ochranná konstrukce v tomto bodě zakřivená nebo zde vyčnívá, přiloží se k ní klíny, které umožní působit zatížením na tento bod, aniž by přitom ochrannou konstrukci zpevňovaly.

3.3.1.2.2 Sestava se upevní k zemi, jak je popsáno v bodě 3.2.5.3.

3.3.1.2.3 Energie pohlcená ochrannou konstrukcí během zkoušky se musí přinejmenším rovnat:

3.3.1.2.4 Pro traktory s otočným sedadlem řidiče (otočné sedadlo a nastavitelný volant) bude energie ta větší ze dvou hodnot, přičemž první hodnota je určena výše uvedeným vzorcem a druhá hodnota níže uvedeným vzorcem: nebo

3.3.1.3 Zatížení z boku

3.3.1.3.1 Boční zatížení se aplikuje vodorovně na svislou rovinu kolmou na střední rovinu traktoru. Bodem působení zatížení je ta část konstrukce ochrany při převrácení, která by v případě nehody, při níž se traktor převrátí na bok, pravděpodobně narazila na zem jako první, zpravidla horní okraj.

3.3.1.3.2 Sestava se upevní k zemi, jak je popsáno v bodě 3.2.5.3.

3.3.1.3.3 Energie pohlcená ochrannou konstrukcí během zkoušky se musí přinejmenším rovnat:

3.3.1.3.4 Pro traktory s otočným sedadlem řidiče (otočné sedadlo a nastavitelný volant) bude energie ta větší ze dvou hodnot, přičemž první hodnota je určena výše uvedeným vzorcem a druhá hodnota níže uvedeným vzorcem:

3.3.1.4 Zkouška tlakem na zadní část

Nosník se položí přes nejvyšší zadní konstrukční prvek (prvky) ochranné konstrukce, přičemž výslednice tlakových sil leží ve střední rovině traktoru. Působí se silou Fv, kde:

Působení síly Fv pokračuje ještě nejméně pět sekund od okamžiku, kdy se pohyb ochranné konstrukce pozorovaný prostým okem plně ustálí.

Pokud zadní část střechy ochranné konstrukce není schopna zadržet plnou tlakovou sílu, působí se touto silou, dokud se střecha nezdeformuje natolik, že se shoduje s rovinou spojující horní část ochranné konstrukce s tou partií zadní části traktoru, která je schopna unést traktor při jeho převrácení.

Působení síly se pak zastaví a přítlačný nosník se přemístí tak, aby doléhal na tu partii ochranné konstrukce, o kterou by se pak opíral plně převrácený traktor. Potom se znovu působí tlakovou silou Fv.

3.3.1.5 Zkouška tlakem zepředu

Nosník se položí přes nejvyšší přední konstrukční prvek (prvky) ochranné konstrukce, přičemž výslednice tlakových sil leží ve střední rovině traktoru. Působí se silou Fv, kde:

Působení síly Fv pokračuje ještě nejméně 5 s od okamžiku, kdy se deformace pozorovaná prostým okem plně ustálí.

Jestliže přední část střechy ochranné konstrukce není schopna zadržet plnou tlakovou sílu, působí se touto silou, dokud se střecha nezdeformuje natolik, že se shoduje s rovinou spojující horní část ochranné konstrukce s tou partií přední části traktoru, která je schopna unést traktor při jeho převrácení.

Působení síly se pak zastaví a přítlačný nosník se přemístí tak, aby doléhal na tu partii ochranné konstrukce, o kterou by se pak opíral plně převrácený traktor. Potom se znovu působí tlakovou silou Fv.

3.3.1.6 Doplňující zkouška přetížením (obrázky 6.14 až 6.16)

Zkouška přetížením se provádí v každém případě, jestliže během posledních 5 % dosažené deformace, při níž bylo potřebné množství energie pohlceno ochrannou konstrukcí, poklesne síla o více než 3 % (viz obrázek 6.15).

Zkouška přetížením spočívá v postupném zvyšování vodorovného zatížení vždy o 5 % původního potřebného množství energie až po maximum 20 % přidané energie (viz obrázek 6.16).

Výsledek zkoušky přetížením je vyhovující, jestliže po každém přírůstku potřebné energie o 5, 10 nebo 15 % poklesne síla během pětiprocentního přírůstku energie o méně než 3 % a zůstane větší než 0,8 Fmax.

Výsledek zkoušky přetížením je vyhovující, jestliže poté, co ochranná konstrukce pohltila 20 % přidané energie, je síla větší než 0,8 Fmax.

Při zkoušce přetížením jsou přípustné další trhliny nebo praskliny a/nebo proniknutí ochranné konstrukce do chráněného prostoru nebo ztráta její ochranné funkce v důsledku pružné deformace. Avšak po odstranění zatížení nesmí ochranná konstrukce pronikat do chráněného prostoru, který musí být plně chráněn.

3.3.1.7 Dodatečné zkoušky tlakem

Jestliže se během zkoušky tlakem objeví trhliny nebo praskliny, které nelze pokládat za zanedbatelné, provede se ihned po zkoušce tlakem, při níž se trhliny nebo praskliny objevily, druhá podobná zkouška tlakem, avšak s použitím síly rovné 1,2 Fv.

3.3.2 Požadovaná měření

3.3.2.1 Lomy a praskliny

Po každé zkoušce se vizuálně kontrolují všechny konstrukční prvky, spoje a připevňovací systémy, zda nevykazují lomy nebo praskliny, drobné praskliny na nevýznamných součástech se přitom neberou v úvahu.

3.3.2.2 Zásah do chráněného prostoru

Během každé zkoušky ochranné konstrukce se ověřuje, zda některá její část nepronikla do chráněného prostoru vymezeného v bodě 1.6 výše.

Kromě toho nesmí být chráněný prostor mimo oblast chráněnou ochrannou konstrukcí. Pro tento účel se předpokládá, že tento případ nastane, když po převrácení traktoru ve směru, ze kterého byla provedena zkouška, některá část chráněného prostoru přijde do styku s rovnou zemí. Při tomto odhadu jsou u předních a zadních pneumatik a u rozchodu kol brány v úvahu nejmenší hodnoty udané výrobcem pro jejich nastavení.

3.3.2.3 Zkoušky zadního pevného prvku

Je-li traktor vybaven tuhou součástí, krytem nebo podobným pevným prvkem umístěným za sedadlem řidiče, pokládá se tato součást za opěrný bod pro případ převrácení na bok nebo dozadu. Tento pevný prvek umístěný za sedadlem řidiče musí být schopen vydržet, aniž by se zlomil nebo pronikl do chráněného prostoru, dolů působící sílu Fi, kde:

přičemž tato síla působí kolmo na horní část rámu ve středové rovině traktoru. Původní úhel působení síly musí být 40° počítáno od rovnoběžky se zemí, jak je znázorněno na obrázku 6.12. Minimální šířka této tuhé součásti musí být 500 mm (viz obrázek 6.13).

Tato konstrukce musí být dostatečně tuhá a pevně připevněná k zadní části traktoru.

3.3.2.4 Pružná deformace při zatěžování z boku

Pružná deformace se měří (810 + av) mm nad vztažným bodem sedadla, ve svislé rovině, ve které působí zatížení. K měření lze použít jakékoli zařízení podobné tomu, které je znázorněno na obrázku 6.11.

3.3.2.5 Trvalá deformace

Po závěrečné zkoušce tlakem se zaznamená trvalá deformace ochranné konstrukce. Za tímto účelem se před zahájením zkoušek zaznamená poloha hlavních prvků ochranné konstrukce vůči vztažnému bodu sedadla.

3.4 Rozšíření na jiné modely traktorů

3.4.1 [nepoužije se]

3.4.2 Technické rozšíření

V případě technických změn provedených na traktoru, ochranné konstrukci nebo způsobu upevnění ochranné konstrukce na traktor, zkušební stanice, která vykonala původní zkoušku, může vydat ‚protokol o technickém rozšíření‘, pokud traktor a ochranná konstrukce úspěšně projdou předběžnými zkouškami podélné stability a zkoušky odolnosti proti opakovanému převracení vymezenými v bodech 3.1.3 a 3.1.4 a pokud zadní pevný prvek popsaný v bodě 3.3.2.3, pokud je namontován, byl po instalaci odzkoušen v souladu s postupem popsaným v tomto bodě (s výjimkou 3.4.2.2.4) v těchto případech:

3.4.2.1 Rozšíření výsledků zkoušek konstrukce na jiné modely traktorů

Nárazové a tlakové zkoušky se nemusí vykonat na každém modelu traktoru za předpokladu, že ochranná konstrukce a traktor splňují podmínky v níže uvedených bodech 3.4.2.1.1 až 3.4.2.1.5.

3.4.2.1.1 Konstrukce (včetně zadního pevného prvku) musí být identická s konstrukcí zkoušenou;

3.4.2.1.2 požadovaná energie nesmí převýšit energii vypočítanou pro původní zkoušku o více než 5 %;

3.4.2.1.3 způsob připevnění a konstrukční díly traktoru, k nimž je ochranná konstrukce připevněna, musí být stejné.

3.4.2.1.4 Veškeré konstrukční díly, jako blatníky a kapota, které mohou působit jako podpěra pro ochrannou konstrukci, musí být stejné.

3.4.2.1.5 Poloha a kritické rozměry sedadla v ochranné konstrukci a relativní pozice ochranné konstrukce na traktoru musí být takové, aby chráněný prostor zůstal pod ochranou zdeformované konstrukce během všech zkoušek (což je třeba zkontrolovat použitím stejného odkazu na chráněný prostor jako je v původní zprávě o zkoušce, resp. vztažného bodu sedadla [SRP] nebo vztažného bodu sedadla [SIP]).

3.4.2.2 Rozšíření výsledků zkoušek konstrukce na jiné modely ochranných konstrukcí

Tento postup je třeba dodržet v případě, že nejsou splněna ustanovení bodu 3.4.2.1. Nesmí se také použít, pokud metoda připevnění ochranné konstrukce na traktor není provedena na stejném principu (např. jsou-li gumové podpěry nahrazeny zařízením pro odpružení).

3.4.2.2.1 Úpravy, které nemají vliv na výsledky původní zkoušky (např. svařované spojení montážní desky s příslušenstvím v místě konstrukce, kde se nejedná o kritické umístění), přidání sedadla s jiným umístěním SIP v ochranné konstrukci (předmětem kontroly je, zda nový chráněný prostor nebo prostory zůstanou chráněny deformovanou konstrukcí během všech zkoušek).

3.4.2.2.2 Úpravy, které mohou mít případný vliv na výsledky původní zkoušky, aniž by byla zpochybněna přijatelnost ochranné konstrukce (např. změna součásti konstrukce, změna metody připevnění ochranné konstrukce na traktor). Může být provedena ověřovací zkouška a výsledky zkoušky budou součástí protokolu o rozšíření. Pro typová rozšíření jsou stanovena následující omezení: 3.4.2.2.2.1 bez ověřovací zkoušky nemůže být přijato více než 5 rozšíření; 3.4.2.2.2.2 výsledky ověřovací zkoušky budou přijaté pro rozšíření, pokud budou splněny veškeré podmínky přijatelnosti podle této přílohy, a: — pokud se deformace naměřená po každé zkoušce rázem neliší od deformace naměřené po každé zkoušce rázem v původním zkušebním protokolu o více než ± 7 % (v případě dynamických zkoušek); — pokud se síla naměřená po dosažení úrovně potřebné energie při různých vodorovných zatěžovacích zkouškách neodlišuje od síly naměřené po dosažení úrovně potřebné energie ve zkoušce původní o více než ± 7 % a deformace naměřená(4) po dosažení úrovně potřebné energie při různých vodorovných zatěžovacích zkouškách neodlišuje od deformace naměřené po dosažení úrovně potřebné energie ve zkoušce původní o více než ± 7 % (v případě statických zkoušek); 3.4.2.2.2.3 Do jediného protokolu o rozšíření může být zahrnuta více než jedna úprava ochranné konstrukce, pokud úpravy představují různé možnosti stejné ochranné konstrukce, ale v jednom protokolu o rozšíření může být přijata pouze jedna ověřovací zkouška. Nepřezkoušené možnosti je třeba popsat ve zvláštní části protokolu o rozšíření.

3.4.2.2.3 Zvýšení referenční hmotnosti uvedené výrobcem pro již vyzkoušenou ochrannou konstrukci. Pokud si chce výrobce ponechat stejné schvalovací číslo, je možné vystavit protokol o rozšíření po vykonání ověřovací zkoušky (limity ± 7 % uvedené v bodě 3.4.2.2.2.2 se v tomto případě nepoužijí).

3.4.2.2.4 Úprava zadního pevného prvku nebo přidání nového zadního pevného prvku. Je třeba zkontrolovat, zda chráněný prostor zůstane chráněný deformovanou konstrukcí v průběhu celé zkoušky, přičemž je třeba vzít v úvahu nový nebo upravený zadní pevný prvek. Pevný prvek musí být předmětem zkoušky uvedené v bodě 3.3.2.3 a výsledky zkoušky musí být součástí protokolu o rozšíření.

3.5 [nepoužije se]

3.6 Funkčnost ochranných konstrukcí za chladného počasí

3.6.1 Pokud je uvedeno, že ochranná konstrukce má vlastnosti, které zabraňují jejímu křehnutí za chladného počasí, musí o tom výrobce uvést podrobnosti, které je třeba zanést do protokolu.

3.6.2 Následující požadavky a postupy mají za cíl poskytnout pevnost a odolnost vůči křehkému lomu při nízkých teplotách. Doporučuje se, aby při posuzování vhodnosti ochranné konstrukce při snížených provozních teplotách musely být splněny následující minimální požadavky na materiál u těch zemí, které vyžadují tuto dodatečnou provozní ochranu.

3.6.2.1 Šrouby a matice použité k připevnění ochranné konstrukce k traktoru a použité k připevnění konstrukčních částí ochranné konstrukce musí vykazovat vhodné vlastnosti, pokud jde o pevnost při snížené teplotě.

3.6.2.2 Všechny svářecí elektrody použité při výrobě a montážních prvků a upevnění musí být kompatibilní s materiálem ochranné konstrukce, jak je uvedeno níže v bodě 3.6.2.3.

3.6.2.3 Ocelové materiály pro konstrukční prvky ochranné konstrukce musí být z materiálu s kontrolovanou pevností, který vykazuje minimální předepsané úrovně energie rázu podle zkoušky rázem v ohybu podle Charpyho na zkušebním tělese s V-vrubem, jak je uvedeno v tabulce 6.1. Druh ocele a její kvalita musí být specifikovány v souladu s ISO 630:1995.

U oceli s válcovanou tloušťkou menší než 2,5 mm a s obsahem uhlíku menším než 0,2 % se má za to, že tuto podmínku splňuje.

Konstrukční prvky ochranné konstrukce vyrobené z materiálů jiných než ocel musí mít stejnou odolnost vůči nárazu při nízkých teplotách.

3.6.2.4 Pokud jsou prováděny zkoušky požadavků podle zkoušky rázem v ohybu podle Charpyho na zkušebním tělese s V-vrubem, rozměr vzorku nesmí být menší než největší z rozměrů uvedených v tabulce 6.1, pokud to materiál umožní.

3.6.2.5 Zkoušky rázem v ohybu podle Charpyho na zkušebním tělese s V-vrubem se provádějí v souladu s postupem uvedeným v ASTM A 370-1979, kromě velikostí vzorku, které musí být v souladu s rozměry uvedenými v tabulce 6.1.

3.6.2.6 Alternativou k tomuto postupu je použití uklidněné a polouklidněné oceli, pro které musí být poskytnuty relevantní specifikace. Druh ocele a její kvalita musí být specifikovány v souladu s ISO 630:1995, Amd 1:2003.

3.6.2.7 Vzorky musí být odebrány podélně z ploše válcované oceli, trubkových profilů nebo skořepinových struktur před tím, než byly zformovány nebo svařeny do ochranné konstrukce. Vzorky z trubkových profilů nebo skořepinových struktur musí být odebrány ze strany největšího rozměru a nesmějí obsahovat svary.

Tabulka 6.1

Minimální hodnoty energie pro zkoušky rázem v ohybu podle Charpyho na zkušebním tělese s V-vrubem

Rozměr vzorku Energie při Energie při – 30 °C – 20 °C mm J J (2) 10 × 10 (1) 11 27,5 10 × 9 10 25 10 × 8 9,5 24 10 × 7,5 (1) 9,5 24 10 × 7 9 22,5 10 × 6,7 8,5 21 10 × 6 8 20 10 × 5 (1) 7,5 19 10 × 4 7 17,5 10 × 3,5 6 15 10 × 3 6 15 10 × 2,5 (1) 5,5 14

3.7 [nepoužije se]

Obrázek 6.1

Chráněný prostor

Rozměry v mm

Obrázek 6.1.a Pohled z boku Příčný řez vztažnou rovinou Obrázek 6.1.b Pohled zezadu Obrázek 6.1.c Pohled shora

1– Vztažná přímka

2– Vztažný bod sedadla

3– Vztažná rovina

Obrázek 6.2

Chráněný prostor u traktorů s otočným sedadlem řidiče a nastavitelným volantem

Obrázek 6.3

Vývojový diagram pro stanovení odolnosti proti opakovanému převracení na bok převráceného traktoru s přední ochrannou konstrukcí chránící při převrácení (ROPS)

Verze B1: Bod nárazu ROPS je za bodem podélné labilní rovnováhy

Verze B2: Bod nárazu ROPS je poblíž bodu podélné labilní rovnováhy

Verze B3: Bod nárazu ROPS je před bodem podélné labilní rovnováhy.

Obrázek 6.4

Zařízení ke zkoušení vlastností působících proti opakovanému převracení na svahu se sklonem 1:1,5

Obrázek 6.5

Údaje potřebné k výpočtu převrácení traktoru s možností prostorového převrácení

Obrázky 6.6.a, 6.6.b, 6.6.c

Vodorovná vzdálenost mezi těžištěm a předním bodem řezu ochrannou konstrukcí (L6)

Obrázek 6.7

Určení bodů nárazu pro měření šířky ochranné konstrukce (B6) a výšky kapoty motoru (H7)

Obrázek 6.8

Výška kloubu přední nápravy (H0)

Obrázek 6.9

Rozchod zadní nápravy (S) a šířka zadní pneumatiky (B0)

Obrázek 6.10

Příklad zařízení pro zkoušku tlakem u traktoru

Obrázek 6.11

Příklad zařízení měřícího pružnou deformaci

1– Trvalá deformace

2– Pružná deformace

3– Celková deformace (trvalá + pružná deformace)

Obrázek 6.12

Simulovaná rovina země

Obrázek 6.13

Minimální šířka zadního pevného prvku

Obrázek 6.14

Křivka síla/deformace

Zkouška přetížením není nutná

Poznámky:

1. Nalézt Fa odpovídající 0,95 D'

2. Zkouška přetížením není nutná, protože Fa ≤ 1,03 F'.

Obrázek 6.15

Křivka síla/deformace

Zkouška přetížením je nutná

Poznámky:

1. Nalézt Fa odpovídající 0,95 D'

2. Zkouška přetížením je nutná, protože Fa > 1,03 F'.

3. Výsledek zkoušky přetížením je vyhovující, protože Fb > 0,97 F' a Fb > 0,8Fmax.

Obrázek 6.16

Křivka síla/deformace

Je třeba pokračovat ve zkoušce přetížením

Poznámky:

1. Nalézt Fa odpovídající 0,95 D'.

2. Zkouška přetížením je nutná, protože Fa > 1,03 F'.

3. Vzhledem k tomu, že Fb < 0,97 F', je nutné pokračovat ve zkoušce přetížením.

4. Vzhledem k tomu, že Fc < 0,97 Fb, je nutné pokračovat ve zkoušce přetížením.

5. Vzhledem k tomu, že Fd < 0,97 Fc, je nutné pokračovat ve zkoušce přetížením.

6. Výsledek zkoušky přetížením je vyhovující, pokud Fe > 0,8 Fmax.

7. Zkouška je nevyhovující, pokud kdykoli v jejím průběhu klesne zatížení pod 0,8 Fmax.

B2. POSTUP ALTERNATIVNÍ „DYNAMICKÉ“ ZKOUŠKY

Tento oddíl stanoví postup dynamické zkoušky jako alternativu k postupu statické zkoušky uvedenému v části B1.

4. Pravidla a pokyny

4.1 Předběžné podmínky pro zkoušky pevnosti

Viz požadavky stanovené pro statické zkoušky.

4.2 Podmínky zkoušení pevnosti ochranných konstrukcí a jejich připevnění k traktoru

4.2.1 Obecné požadavky

Viz požadavky stanovené pro statické zkoušky.

4.2.2 Zkoušky

4.2.2.1 Pořadí zkoušek podle dynamického postupu

Zkoušky se provádějí v níže uvedeném pořadí, bez zřetele k dalším zkouškám uvedeným v bodech 4.3.1.6 a 4.3.1.7:

1) ráz zezadu konstrukce (viz bod 4.3.1.1);

2) zkouška tlakem zezadu (viz bod 4.3.1.4);

3) ráz zepředu konstrukce (viz bod 4.3.1.2);

4) ráz z boku konstrukce (viz bod 4.3.1.3);

5) zkouška tlakem na přední části konstrukce (viz bod 4.3.1.5).

4.2.2.2 Obecné požadavky

4.2.2.2.1 Jestliže se během zkoušky kterýkoli prvek upevnění poruší nebo posune, zahájí se zkouška znovu.

4.2.2.2 2 Během zkoušek se nesmí provádět žádné opravy nebo úpravy traktoru nebo ochranné konstrukce.

4.2.2.2.3 Během zkoušek nemá převodovka traktoru zařazený rychlostní stupeň a brzdy jsou uvolněny.

4.2.2.2.4 Je-li traktor opatřen systémem zavěšení mezi podvozkem traktoru a koly, musí být tento systém během zkoušek zablokován.

4.2.2.2.5 Pro první zkoušku rázem zezadu konstrukce se zvolí ta strana, která podle názoru zkušebních orgánů povede k sérii rázů nebo zatížení za podmínek, jež jsou pro ochrannou konstrukci nejméně příznivé. Zkouška rázem z boku a zkouška rázem zezadu se provedou na protilehlých stranách podélné střední roviny ochranné konstrukce. Zkouška rázem zepředu se provede na stejné straně podélné střední roviny ochranné konstrukce jako zkouška rázem z boku.

4.2.3 Podmínky přijatelnosti

4.2.3.1 Ochranná konstrukce se pokládá za vyhovující požadavkům vztahujícím se na pevnost, jestliže splňuje tyto podmínky:

4.2.3.1.1 Po každé částečné zkoušce je bez prasklin a trhlin ve smyslu bodu 4.3.2.1 nebo

4.2.3.1.2 jestliže se během jedné z těchto zkoušek objeví trhliny nebo praskliny, které nelze pokládat za zanedbatelné, provede se v souladu s body 4.3.1.6 nebo 4.3.1.7 ihned po zkouškách tlakem či rázem, při nichž se tyto trhliny nebo praskliny objevily, zkouška doplňková;

4.2.3.1.3 během zkoušek jiných než zkoušek přetížením nesmí žádná část ochranné konstrukce proniknout do chráněného prostoru, jak je vymezen v bodě 1.6;

4.2.3.1.4 během zkoušek jiných než zkoušek přetížením musí být všechny části chráněného prostoru chráněny konstrukcí v souladu s bodem 4.3.2.2;

4.2.3.1.5 během zkoušek nesmí ochranná konstrukce způsobovat jakékoli omezení pro konstrukci sedadla;

4.2.3.1.6 pružná deformace, měřená v souladu s bodem 4.3.2.4, musí být nižší než 250 mm.

4.2.3.2 Řidič nesmí být ohrožen žádnou částí příslušenství. Nepřípustné jsou jakékoli vyčnívající díly nebo části příslušenství, které by v případě převrácení traktoru mohly řidiče poranit, nebo jakákoli část příslušenství, která by ho mohla v důsledku deformace ochranné konstrukce zachytit, například za nohu nebo chodidlo.

4.2.4 [nepoužije se]

4.2.5 Přístroje a zařízení pro dynamické zkoušky

4.2.5.1 Kyvadlové závaží

4.2.5.1.1 Blok působící jako kyvadlové závaží musí být zavěšen dvěma řetězy nebo ocelovými lany na otočných čepech umístěných nejméně 6 m nad zemí. K dispozici musí být zařízení umožňující nezávislé nastavení výšky zdvihu závaží a úhlu mezi závažím a závěsnými řetězy či lany.

4.2.5.1.2 Hmotnost závaží musí být 2 000 ± 20 kg bez hmotnosti řetězů nebo lan, přičemž hmotnost řetězů nebo lan nesmí překročit 100 kg. Délka stran nárazové plochy je 680 ± 20 mm (viz obrázek 6.26). Výplň závaží musí být provedena takovým způsobem, aby poloha jeho těžiště zůstávala konstantní a shodovala se s geometrickým středem kvádru.

4.2.5.1.3 Kvádr musí být připojen k systému, který ho táhne nazpět pomocí rychločinného uvolňovacího mechanismu, který je zkonstruován a umístěn tak, aby umožnil uvolnění kvádru, aniž by došlo k jeho rozkmitání okolo jeho vodorovné osy kolmé k rovině dráhy kyvadla.

4.2.5.2 Podpěry kyvadla

Otočné čepy kyvadla musí být připevněny tak, aby jejich posunutí v žádném směru nepřekračovalo 1 % výšky pádu.

4.2.5.3 Ukotvení

4.2.5.3.1 Ke stabilní základové desce pod kyvadlem musí být tuhým způsobem připevněny upínací kolejnice, které mají požadovanou rozteč a zahrnují plochu nezbytnou pro ukotvení traktoru ve všech níže vyobrazených případech (viz obrázky 6.23, 6.24 a 6.25).

4.2.5.3.2 Traktor se připoutá ke kolejnicím pomocí ocelových lan kruhového průřezu s duší z vláken, konstrukce 6 × 19 podle normy ISO 2408:2004 a jmenovitého průměru 13 mm. Kovové prameny musí mít pevnost v tahu 1 770 MPa.

4.2.5.3.3 U kloubového traktoru musí být otočný kloub pro všechny zkoušky vhodně podepřen a připoután. Pro zkoušku rázem z boku musí být rovněž podepřen ze strany protilehlé nárazu. Přední a zadní kola nemusí být v jedné linii, pokud se tím usnadní připoutání lany.

4.2.5.4 Zaklínění kol

4.2.5.4.1 K zaklínění kol při zkoušce rázem z boku se použije hranol z měkkého dřeva průřezu 150 × 150 mm (viz obrázky 6.27, 6.28 a 6.29).

4.2.5.4.2 Během zkoušek rázem z boku musí být hranol z měkkého dřeva připevněný k zemi, aby podepřel ráfek kola na opačné straně proti straně nárazu (viz obrázek 6.29).

4.2.5.5 Zapření a upevnění kloubových traktorů

4.2.5.5.1 U kloubových traktorů je nutné ještě další zapření a upevnění. Jeho účelem je zajistit, aby část traktoru, k níž je připevněna ochranná konstrukce, byla stejně tuhá jako traktor nekloubové konstrukce.

4.2.5.5.2 Další podrobnosti týkající se zkoušek rázem a tlakem jsou uvedeny v bodě 4.3.1.

4.2.5.6 Tlak v pneumatikách a průhyb pneumatik

4.2.5.6.1 Pneumatiky musí být bez kapalinové náplně a musí být nahuštěny na tlak předepsaný výrobcem pro práci v terénu.

4.2.5.6.2 Poutací lana se v každém jednotlivém případě napnou tak, aby se průhyb pneumatik rovnal 12 % výšky stěny pneumatiky (vzdálenost mezi zemí a nejnižším bodem ráfku) před napnutím.

4.2.5.7 Zařízení pro zkoušku tlakem

Zařízení podle obrázku 6.10 musí být schopno vyvinout sílu působící svisle dolů na ochrannou konstrukci přes tuhý nosník o šířce přibližně 250 mm, spojený se zatěžovacím mechanismem prostřednictvím kardanových kloubů. Nápravy traktoru musí být vhodným způsobem podepřeny, aby tlakovou silou nebyly zatěžovány pneumatiky traktoru.

4.2.5.8 Měřicí přístroje

Jsou zapotřebí následující měřicí přístroje:

4.2.5.8.1 zařízení pro měření pružné deformace (rozdílu mezi největší okamžitou deformací a trvalou deformací, viz obrázek 6.11).

4.2.5.8.2 zařízení umožňující ověřit, že ochranná konstrukce nepronikla do chráněného prostoru a že chráněný prostor během zkoušky zůstal ochrannou konstrukcí chráněn (viz bod 4.3.2.2).

4.3 Postup pro dynamické zkoušky

4.3.1 Zkoušky rázem a tlakem

4.3.1.1 Ráz zezadu

4.3.1.1.1 Traktor se umístí vůči kyvadlovému závaží tak, aby při nárazu závaží do ochranné konstrukce nárazová plocha závaží a závěsné řetězy nebo lana svíraly se svislou rovinou A úhel rovný hodnotě M/100 a nejvýše 20 °, s výjimkou případů, kdy v průběhu deformace svírá ochranná konstrukce v bodě nárazu se svislicí úhel větší. V takovém případě se nárazová plocha závaží pomocí přídavné podpěry nastaví tak, aby byla v bodě nárazu v okamžiku největší deformace s ochrannou konstrukcí rovnoběžná a úhel sklonu závěsných řetězů nebo lan vůči svislici zůstal stejný, jako je uvedeno výše. Nastaví se výška zdvihu závaží a učiní se nutná opatření, která zabrání, aby se závaží otáčelo okolo bodu nárazu. Bodem nárazu je ta část ochranné konstrukce, která v případě nehody, při níž se traktor převrátí dozadu, pravděpodobně narazí na zem jako první; zpravidla to bývá horní okraj. Poloha těžiště závaží je v jedné šestině šířky horní části ochranné konstrukce směrem dovnitř od svislé roviny, která je rovnoběžná se střední rovinou traktoru a dotýká se vnějšího okraje horní části ochranné konstrukce. Je-li ochranná konstrukce v uvedeném bodě zakřivená nebo zde vyčnívá, přiloží se k ní klíny, které umožní provést ráz na tento bod, aniž by přitom ochrannou konstrukci zpevňovaly.

4.3.1.1.2 Traktor se připoutá k zemi čtyřmi ocelovými lany, po jednom na každém konci obou náprav, v uspořádání podle obrázku 6.27. Přední a zadní body upevnění lan jsou od sebe vzdáleny tak, aby lana svírala se zemí úhel menší než 30°. Zadní body upevnění jsou přitom rozmístěny tak, aby bod konvergence obou lan ležel ve svislé rovině, v níž se pohybuje těžiště závaží. Lana se napnou tak, aby průhyby pneumatik odpovídaly hodnotám podle bodu 4.2.5.6.2. Po napnutí lan se těsně před zadní kola vloží a pevně k nim přitlačí dřevěný hranol, který se potom připevní k zemi.

4.3.1.1.3 V případě traktoru kloubového typu se mimoto otočný kloub podepře hranolem o průřezu nejméně 100 × 100 mm a pevně se připoutá k zemi.

4.3.1.1.4 Kyvadlové závaží se zdvihne tak, aby výška jeho těžiště nad bodem nárazu odpovídala hodnotě dané jedním z níže uvedených dvou vzorců, zvoleným podle referenční hmotnosti zkoušené sestavy: u traktorů s referenční hmotností nižší než 2 000 kg; u traktorů s referenční hmotností vyšší než 2 000 kg. Kyvadlové závaží se pak uvolní, aby narazilo do ochranné konstrukce.

4.3.1.1.5 Pro traktory s otočným sedadlem řidiče (otočné sedadlo a nastavitelný volant) se použijí stejné vzorce.

4.3.1.2 Ráz zepředu

4.3.1.2.1 Traktor se umístí vůči kyvadlovému závaží tak, aby při nárazu závaží do ochranné konstrukce nárazová plocha závaží a závěsné řetězy nebo lana svíraly se svislou rovinou A úhel rovný hodnotě M/100 a nejvýše 20°, s výjimkou případů, kdy v průběhu deformace svírá ochranná konstrukce v bodě nárazu se svislicí úhel větší. V takovém případě se nárazová plocha závaží pomocí přídavné podpěry nastaví tak, aby byla v bodě nárazu v okamžiku největší deformace s ochrannou konstrukcí rovnoběžná a úhel sklonu závěsných řetězů nebo lan vůči svislici zůstal stejný, jako je uvedeno výše. Nastaví se výška zdvihu závaží a učiní se nutná opatření, která zabrání závaží, aby se otáčelo okolo bodu nárazu. Bodem nárazu je ta část ochranné konstrukce, která v případě převrácení traktoru na bok během jízdy dopředu pravděpodobně narazí na zem jako první, zpravidla horní okraj. Poloha těžiště závaží je v jedné šestině šířky horní části ochranné konstrukce směrem dovnitř od svislé roviny, která je rovnoběžná se střední rovinou traktoru a dotýká se vnějšího okraje horní části ochranné konstrukce. Je-li ochranná konstrukce v uvedeném bodě zakřivená nebo zde vyčnívá, přiloží se k ní klíny, které umožní provést ráz na tento bod, aniž by přitom ochrannou konstrukci zpevňovaly.

4.3.1.2.2 Traktor se připoutá k zemi čtyřmi ocelovými lany, po jednom na každém konci obou náprav, v uspořádání podle obrázku 6.28. Přední a zadní body upevnění lan jsou od sebe vzdáleny tak, aby lana svírala se zemí úhel menší než 30°. Zadní body upevnění jsou přitom rozmístěny tak, aby bod konvergence obou lan ležel ve svislé rovině, v níž se pohybuje těžiště závaží. Lana se napnou tak, aby průhyby pneumatik odpovídaly hodnotám podle bodu 4.2.5.6.2. Po napnutí lan se těsně za zadní kola vloží a pevně k nim přitlačí dřevěný hranol, který se potom připevní k zemi.

4.3.1.2.3 V případě traktoru kloubového typu se mimoto otočný kloub podepře hranolem o průřezu nejméně 100 × 100 mm a pevně se připoutá k zemi.

4.3.1.2.4 Kyvadlové závaží se zdvihne tak, aby výška jeho těžiště nad bodem nárazu odpovídala hodnotě dané jedním z níže uvedených dvou vzorců, zvoleným podle referenční hmotnosti zkoušené sestavy: u traktorů s referenční hmotností nižší než 2 000 kg. u traktorů s referenční hmotností vyšší než 2 000 kg. Kyvadlové závaží se pak uvolní, aby narazilo do ochranné konstrukce.

4.3.1.2.5 Pro traktory s otočným sedadlem řidiče (otočné sedadlo a nastavitelný volant) je výška větší ze dvou hodnot, z nichž první hodnota je určena výše uvedeným vzorcem a druhá hodnota níže uvedeným vzorcem: nebo

4.3.1.3 Ráz z boku

4.3.1.3.1 Traktor se umístí vůči kyvadlovému závaží tak, aby při nárazu závaží do ochranné konstrukce byly nárazová plocha závaží a závěsné řetězy nebo lana ve svislé poloze, s výjimkou případů, kdy v průběhu deformace svírá ochranná konstrukce v bodě nárazu se svislicí úhel menší než 20°. V takovém případě se nárazová plocha závaží pomocí přídavné podpěry nastaví tak, aby byla v bodě nárazu v okamžiku největší deformace rovnoběžná s ochrannou konstrukcí a závěsné řetězy nebo lana zůstaly při nárazu svislé. Nastaví se výška zdvihu kyvadlového závaží a učiní se nutná opatření, která zabrání, aby se závaží otáčelo okolo bodu nárazu. Bodem nárazu je ta část ochranné konstrukce, která v případě nehody, při níž se traktor převrátí na bok, pravděpodobně první narazí na zem.

4.3.1.3.2 Kola traktoru na straně, na kterou směřuje ráz, se připoutají k zemi ocelovými lany vedenými přes odpovídající konce přední a zadní nápravy. Lana se napnou tak, aby způsobily průhyby pneumatik odpovídající hodnotám podle bodu 4.2.5.6.2. Po napnutí lan se na zem položí dřevěný hranol, pevně se přitlačí k pneumatikám na opačné straně, než na kterou směřuje ráz, a potom se připevní k zemi. Jestliže vnější strany předních a zadních pneumatik neleží v téže svislé rovině, může být nutné použití dvou bloků nebo klínů. Potom se k ráfku nejvíce zatíženého kola protilehlého vůči nárazu závaží přiloží podpěra, jak znázorňuje obrázek 6.29, pevně se přitlačí k ráfku a pak připevní k základové desce. Délka této podpěry se volí tak, aby v poloze při zapření ráfku svírala se zemí úhel 30 ± 3°. Délka podpěry přitom má být, podle možnosti, 20- až 25násobkem její tloušťky a šířka dvoj- až trojnásobkem její tloušťky. Podpěry musí být na obou koncích upraveny do tvaru podle detailního vyobrazení na obrázku 6.29.

4.3.1.3.3 V případě traktoru kloubového typu se mimoto otočný kloub musí podepřít hranolem o průřezu nejméně 100 × 100 mm a v příčném směru podepřít podobným zařízením jako u zadních kol, jak je uvedeno v bodě 4.3.1.3.2. Otočný kloub se pak pevně připoutá k zemi.

4.3.1.3.4 Kyvadlové závaží se zdvihne tak, aby výška jeho těžiště nad bodem nárazu odpovídala hodnotě dané jedním z níže uvedených dvou vzorců, zvoleným podle referenční hmotnosti zkoušené sestavy: u traktorů s referenční hmotností nižší než 2 000 kg. u traktorů s referenční hmotností vyšší než 2 000 kg.

4.3.1.3.5 Pro traktory s otočným prostorem je výška větší ze dvou hodnot, z nichž první hodnota je určena výše uvedeným vzorcem a druhá hodnota níže uvedeným vzorcem: u traktorů s referenční hmotností nižší než 2 000 kg. u traktorů s referenční hmotností vyšší než 2 000 kg. Kyvadlové závaží se pak uvolní, aby narazilo do ochranné konstrukce.

4.3.1.4 Zkouška tlakem na zadní část

Všechna ustanovení jsou totožná s ustanoveními bodu 3.3.1.4 části B1.

4.3.1.5 Zkouška tlakem zepředu

Všechna ustanovení jsou totožná s ustanoveními bodu 3.3.1.5 části B1.

4.3.1.6 Dodatečné zkoušky rázem

Jestliže se během zkoušky rázem objeví trhliny nebo praskliny, které nelze pokládat za zanedbatelné, provede se ihned po zkoušce rázem, při níž se tyto trhliny nebo praskliny objevily, druhá podobná zkouška rázem, avšak s použitím výšky pádu rovné:

kde „a“ je poměr trvalé deformace (Dp) k pružné deformaci (De):

měřené v bodě nárazu. Dodatečná trvalá deformace způsobená druhým rázem nesmí překročit 30 % trvalé deformace způsobené prvním rázem.

Aby bylo možné dodatečnou zkoušku provést, je nutno při všech zkouškách rázem měřit pružnou deformaci.

4.3.1.7 Dodatečné zkoušky tlakem

Jestliže se během zkoušky tlakem objeví trhliny nebo praskliny, které nelze pokládat za zanedbatelné, provede se ihned po zkouškách tlakem, při nichž se tyto trhliny nebo praskliny objevily, druhá podobná zkouška tlakem, avšak s použitím síly rovné 1,2 Fv.

4.3.2 Požadovaná měření

4.3.2.1 Lomy a praskliny

Po každé zkoušce se vizuálně kontrolují všechny konstrukční prvky, spoje a připevňovací součásti, zda nevykazují lomy nebo praskliny, drobné praskliny na nevýznamných součástech se neberou v úvahu.

Trhliny způsobené okraji kyvadlového závaží se neberou v úvahu.

4.3.2.2 Zásah do chráněného prostoru

Během každé zkoušky ochranné konstrukce se ověřuje, zda některá její část nepronikla do chráněného prostoru okolo sedadla řidiče vymezeného v bodě 1.6.

Kromě toho nesmí být chráněný prostor mimo oblast chráněnou ochrannou konstrukcí. Pro tento účel se předpokládá, že tento případ nastane, když po převrácení traktoru ve směru, ze kterého byla provedena zkouška, některá část chráněného prostoru přijde do styku s rovnou zemí. Při tomto odhadu jsou u předních a zadních pneumatik a u rozchodu kol brány v úvahu nejmenší hodnoty udané výrobcem pro jejich nastavení.

4.3.2.3 Zkoušky zadního pevného prvku

Je-li traktor vybaven tuhou součástí, krytem nebo podobným pevným prvkem umístěným za sedadlem řidiče, pokládá se tato součást za opěrný bod pro případ převrácení na bok nebo dozadu. Tento pevný prvek umístěný za sedadlem řidiče musí být schopen vydržet, aniž by se zlomil nebo pronikl do chráněného prostoru, dolů působící sílu Fi , kde:

přičemž tato síla působí kolmo na horní část rámu ve středové rovině traktoru. Původní úhel působení síly musí být 40° počítáno od rovnoběžky se zemí, jak je znázorněno na obrázku 6.12. Minimální šířka této tuhé součásti musí být 500 mm (viz obrázek 6.13).

Tato konstrukce musí být dostatečně tuhá a pevně připevněná k zadní části traktoru.

4.3.2.4 Pružná deformace (při nárazu z boku)

Pružná deformace se měří (810 + av ) mm nad vztažným bodem sedadla ve svislé rovině procházející bodem nárazu. K měření lze použít zařízení podobné tomu, které je znázorněno na obrázku 6.11.

4.3.2.5 Trvalá deformace

Po závěrečné zkoušce tlakem se zaznamená trvalá deformace ochranné konstrukce. Za tímto účelem se použije poloha hlavních prvků konstrukce ochrany při převrácení vůči vztažného bodu sedadla před zahájením zkoušek.

4.4 Rozšíření na jiné modely traktorů

Všechna ustanovení jsou totožná s ustanoveními bodu 3.4 oddílu B1 této přílohy.

4.5 [nepoužije se]

4.6 Funkčnost ochranných konstrukcí za chladného počasí

Všechna ustanovení jsou totožná s ustanoveními bodu 3.6 oddílu B1 této přílohy.

4.7 [nepoužije se]

Obrázek 6.26

Kyvadlové závaží a jeho závěsné řetězy nebo ocelová lana

Obrázek 6.27

Příklad upevnění traktoru (náraz zezadu)

Obrázek 6.28

Příklad upevnění traktoru (náraz zepředu)

Obrázek 6.29

Příklad upevnění traktoru (náraz z boku)

B3. POŽADAVKY NA VÝKONNOST PRO SKLÁDACÍ ROPS

5.1 Oblast působnosti

Tento postup stanoví minimální požadavky na výkonnost a požadavky na zkoušky pro přední skládací ROPS

5.2 Vysvětlení termínů použitých při zkoušení výkonnosti:

5.2.1 Ruční skládací ROPS je přední ochranná konstrukce s dvěma sloupky s ručním zdviháním/spouštěním přímo řízeným obsluhou (s dílčí pomocí nebo bez ní).

5.2.2 Automatická skládací ROPS je přední ochranná konstrukce s dvěma sloupky s plně automatickými funkcemi zdvihání/spouštění.

5.2.3 Blokovací systém je zařízení k zablokování, ručně nebo automaticky, ROPS ve zdvižené nebo spuštěné poloze.

5.2.4 Oblast uchopení je definovaná výrobcem jako část ROPS a/nebo dodatečné madlo připevněné k ROPS, kde obsluha může provádět operace zdvihání/spouštění.

5.2.5 Přístupná část oblasti uchopení je určena jako oblast, kde obsluha manipuluje s ROPS v průběhu operací zdvihání/spouštění. Tato oblast musí být vymezena ve vztahu ke geometrickému středu průřezů oblasti uchopení.

5.2.6 Místo uskřípnutí je nebezpečné místo, u něhož se konstrukční díly pohybují navzájem proti sobě nebo proti pevným konstrukčním dílům tak, že osoby nebo části jejich těla mohou být uskřípnuty.

5.2.7 Místo střihnutí je nebezpečné místo, u něhož se konstrukční díly pohybují navzájem proti sobě nebo proti pevným konstrukčním dílům tak, že osoby nebo části jejich těla mohou být uskřípnuty nebo odstřiženy.

5.3 Ruční skládací ROPS

5.3.1 Předběžné podmínky pro zkoušku

Ruční manipulaci provádí obsluha vestoje pomocí jednoho nebo několika uchopení v oblasti uchopení ochranného oblouku. Tato oblast musí být konstruována bez ostrých hran, ostrých rohů a drsných povrchů, které by mohly způsobit újmu obsluze.

Oblast uchopení musí být zřetelně a trvale označena (obrázek 6.20).

Tato oblast může být na jedné nebo na obou stranách traktoru a může být konstrukční součástí ochranného oblouku nebo dodatečných madel. V oblasti uchopení nesmí ruční manipulace při zdvihání nebo spouštění ochranného oblouku představovat nebezpečí střihnutí, uskřípnutí nebo nekontrolovatelného pohybu pro obsluhu (dodatečný požadavek).

Jsou vymezeny tři přístupné zóny s různou výší povolené síly s ohledem na vodorovnou rovinu země a svislé roviny tečné k vnějším dílům traktoru, které omezují polohu nebo přesun obsluhy (obrázek 6.21).

Zóna I: pohodlná zóna

Zóna II: přístupná zóna bez nutnosti naklonit se dopředu

Zóna III: přístupná zóna s nutností naklonit se dopředu

Poloha a pohyb obsluhy jsou omezeny překážkami. Tyto části traktoru jsou vymezeny svislými rovinami tečnými k vnějším okrajům překážky.

Pokud se obsluha potřebuje v průběhu ruční manipulace s ochranným obloukem pohybovat na nohou, je pohyb umožněn buď v rámci roviny rovnoběžné k trajektorii ochranného oblouku, nebo v rámci pouze jedné další roviny rovnoběžné s předchozí rovinou s cílem překonat překážku. Celkový přesun musí být považován za kombinaci přímek rovnoběžných a kolmých k trajektorii ochranného oblouku. Kolmý přesun je přijatelný, jestliže obsluha přijde blíže k ochrannému oblouku. Přístupná oblast se považuje za soubor všech přístupných zón (obrázek 6.22).

Traktor musí být vybaven pneumatikami největšího průměru předepsaného výrobcem a nejmenšího průřezu pro pneumatiky tohoto průměru. Pneumatiky musí být nahuštěny na tlak doporučený pro práci v terénu.

Zadní kola musí být nastavena na nejužší rozchod; přední kola se nastaví na rozchod co nejbližší rozchodu zadních kol. Jsou-li možné dvě polohy nastavení rozchodu předních kol, které se od nejužšího rozchodu zadních kol liší o stejnou hodnotu, zvolí se větší z těchto dvou nastavení předního rozchodu.

5.3.2 Zkušební postup

Cílem zkoušky je změřit sílu nutnou ke zdvižení/spuštění ochranného oblouku. Zkouška se provede ve statickém stavu: žádný prvotní pohyb ochranného oblouku. Každé měření síly potřebné ke zdvihu nebo spuštění ochranného oblouku musí být provedeno ve směru tečném k trajektorii ochranného oblouku a procházejícím geometrickým středem průřezů oblasti uchopení.

Oblast uchopení se považuje za přístupnou, je-li umístěna uvnitř přístupných zón nebo kombinace různých přístupných zón (obrázek 6.23).

Síla potřebná ke zdvihu nebo spuštění ochranného oblouku musí být měřena v různých bodech, které se nacházejí v přístupné části oblasti uchopení (obrázek 6.24).

První měření se provede na konci přístupné části oblasti uchopení, když je ochranný oblouk plně spuštěn (bod A). Druhé měření je definováno podle pozice bodu A po otočení ochranného oblouku k horní části přístupné části oblasti uchopení (bod A').

Jestliže při druhém měření není ochranný oblouk zcela zdvižen, změří se dodatečný bod na konci přístupné části oblasti uchopení při plném zdvihu ochranného oblouku (bod B).

Pokud mezi prvními dvěma měřeními trajektorie prvního bodu protíná hranici mezi zónou I a zónou II, měření se provede v tomto místě protnutí (bod A'').

Za účelem změření síly v požadovaných bodech je možné změřit přímo hodnotu nebo točivý moment nutný ke zdvižení nebo spuštění ochranného oblouku tak, aby se vypočítala síla.

5.3.3 Podmínka přijatelnosti

5.3.3.1 Požadavek na sílu

Síla přijatelná pro uvedení ROPS v činnost závisí na přístupné zóně, jak je znázorněno v tabulce 6.2.

Tabulka 6.2

Přijatelné síly

Zóna I II III Přijatelná síla (N) 100 75 50

Zvýšení o maximálně 25 % těchto přijatelných sil je povoleno, pokud je ochranný oblouk zcela spuštěn a zcela zdvižen.

Zvýšení o maximálně 50 % těchto přijatelných sil je povoleno při spouštění.

5.3.3.2 Dodatečný požadavek

Ruční manipulace při zdvihání nebo spouštění ochranného oblouku nesmí představovat nebezpečí střihnutí, uskřípnutí nebo nekontrolovatelného pohybu pro obsluhu.

Místo uskřípnutí se nepovažuje za nebezpečné místo pro ruce obsluhy, pokud bezpečné vzdálenosti v oblasti uchopení mezi ochranným obloukem a pevnými součástmi traktoru činí nejméně 100 mm pro ruku, zápěstí a pěst a 25 mm pro prst (ISO 13854:1996). Bezpečné vzdálenosti se kontrolují z hlediska způsobu manipulace předpokládaného výrobcem v návodu k obsluze.

5.4 Ruční blokovací systém

Zařízení určené k zablokování ROPS ve zdvižené/spuštěné poloze musí být konstruováno tak, aby:

— jím mohl manipulovat jeden stojící člen obsluhy a musí se nacházet v jedné z přístupných zón;

— nebylo možné je snadno oddělit od ROPS (například záchytnými kolíky, jako jsou blokovací nebo zadržovací kolíky);

— se zamezilo zmatení při blokování (musí být uvedeno správné umístění kolíků);

— se zamezilo neúmyslnému odstranění nebo ztrátě součástí.

Pokud jsou zařízením použitým k blokování ROPS ve zdvižené/spuštěné poloze kolíky, musí být volně vložitelné nebo odstranitelné. Pokud je za tímto účelem třeba použít sílu na ochranný oblouk, musí být splněny požadavky bodů A a B (viz bod 5.3).

Pokud jde o všechna ostatní blokovací zařízení, musí být konstruována podle zásad ergonomického přístupu ohledně tvaru a síly, které zabraňují nebezpečí uskřípnutí či střihnutí.

5.5 Předběžná zkouška automatického blokovacího systému

Automatický blokovací systém namontovaný na ruční skládací ROPS musí být před zkouškou pevnosti ROPS podroben předběžné zkoušce.

Ochranný oblouk se přesune z dolní polohy do zdvižené zablokované polohy a zpět. Tyto operace představují jeden cyklus. Provede se 500 cyklů.

To je možno provést ručně nebo za použití externí energie (hydraulický, pneumatický či elektrický pohon). V obou případech musí síla působit v rovině rovnoběžné k trajektorii ochranného oblouku a procházející oblastí uchopení při zhruba konstantní úhlové rychlosti ochranného oblouku menší než 20 stupňů za sekundu.

Po provedení 500 cyklů nesmí síla působící v momentě, kdy je ochranný oblouk ve zdvižené poloze, překročit o více než 50 % povolenou sílu (tabulka 6.2).

Odblokování ochranného oblouku se provede podle návodu k obsluze.

Po dokončení 500 cyklů nesmí dojít k žádné údržbě nebo úpravě blokovacího systému.

Poznámka 1: Předběžnou zkoušku lze provést i u automatických skládacích systémů ROPS. Tato zkouška by měla být provedena před zkouškou pevnosti ROPS.

Poznámka 2: Předběžnou zkoušku může provést výrobce. V takovém případě dodá výrobce technické zkušebně osvědčení uvádějící, že zkouška byla provedena podle zkušebního postupu a že nedošlo k žádné údržbě ani úpravě blokovacího systému po dokončení 500 cyklů. Technická zkušebna zkontroluje výkonnost zařízení jedním cyklem přesunu z dolní polohy do zdvižené zablokované polohy a zpět.

Obrázek 6.20

Oblast uchopení

Obrázek 6.21

Přístupné zóny

(rozměry v mm)

Obrázek 6.22

Kombinace přístupných zón

(rozměry v mm)

Obrázek 6.23

Přístupná část oblasti uchopení

Obrázek 6.24

Body, v nichž se měří požadavek na sílu

B4. POŽADAVKY NA ZKOUŠKY SE SIMULACÍ

Počítačový program(3) (BASIC) pro určení opakovaného nebo přerušovaného převracení v případě bočního převrácení úzkorozchodného traktoru s ochrannou konstrukcí při převrácení umístěnou před sedadlem řidiče

Úvodní poznámka:

Následující program je platný pro metody výpočtu. Navržená prezentace tištěného znění (anglický jazyk a rozvržení) slouží jen pro orientaci; uživatel přizpůsobí program dostupným možnostem tisku a jiným požadavkům specifickým pro zkušební stanici.

10 CLS

20 REM REFERENCE OF THE PROGRAM COD6ABAS.BAS 08/02/96

30 FOR I = 1 TO 10: LOCATE I, 1, 0: NEXT I

40 COLOR 14, 8, 4

50 PRINT "************************************************************************************"

60 PRINT "* CALCULATION FOR DETERMINING THE NON-CONTINUOUS ROLLING BEHAVIOUR *"

70 PRINT "*OF A LATERAL OVERTURNING NARROW TRACTOR WITH A ROLL-OVER PROTECTIVE *"

80 PRINT "* STRUCTURE MOUNTED IN FRONT OF THE DRIVER'S SEAT *"

90 PRINT "************************************************************************************"

100 A$ = INKEY$: IF A$ = "" THEN 100

110 COLOR 10, 1, 4

120 DIM F(25), C(25), CAMPO$(25), LON(25), B$(25), C$(25), X(6, 7), Y(6, 7), Z(6, 7)

130 DATA 6,10,10,14,14,17,19,21,11,11,12,12,13,13,14,14,15,15,16,16,17,17,18,18,19

140 DATA 54,8,47,8,47,12,8,12,29,71,29,71,29,71,29,71,29,71,29,71,29,71,29,71,29

150 DATA 12,30,31,30,31,25,25,25,9,9,9,9,9,9,9,9,9,9,9,9,9,9,9,9,9

160 FOR I = 1 TO 25: READ F(I): NEXT

170 FOR I = 1 TO 25: READ C(I): NEXT

180 FOR I = 1 TO 25: READ LON(I): NEXT

190 CLS

200 FOR I = 1 TO 5: LOCATE I, 1, 0: NEXT I

210 PRINT "In case of misprint, push on the enter key up to the last field"

220 PRINT :LOCATE 6, 44: PRINT " TEST NR: ": PRINT

230 LOCATE 8, 29: PRINT " FRONT MOUNTED- PROTECTIVE STRUCTURE:": PRINT

240 PRINT " MAKE: ": LOCATE 10, 40: PRINT " TYPE: ": PRINT

250 LOCATE 12, 29: PRINT " TRACTOR :": PRINT: PRINT " MAKE:"

260 LOCATE 14, 40: PRINT " TYPE: ": PRINT: PRINT

270 PRINT " LOCATION: ": PRINT

280 PRINT " DATE: ": PRINT: PRINT " ENGINEER:"

290 NC = 1: GOSUB 4400

300 PRINT: PRINT: PRINT " In case of misprint, it is possible to acquire the data again"

310 PRINT: INPUT " Do you wish to acquire again the data ? (Y/N)"; Z$

320 IF Z$ = "Y" OR Z$ = "y" THEN 190

330 IF Z$ = "N" OR Z$ = "n" THEN 340

340 FOR I=1 TO 3:LPRINT: NEXT: LPRINT; " TEST NR: "; TAB(10); CAMPO$(1)

350 LPRINT: LPRINT TAB(24); " FRONT MOUNTED PROTECTIVE STRUCTURE:"

360 LL = LEN(CAMPO$(2) + CAMPO$(3))

370 LPRINT TAB(36 - LL / 2); CAMPO$(2) + " - " + CAMPO$(3): LPRINT

380 LPRINT TAB(32); " OF THE NARROW TRACTOR": LL = LEN(CAMPO$(4) + CAMPO$(5))

390 LPRINT TAB(36 - LL / 2); CAMPO$(4) + " - " + CAMPO$(5): LPRINT

400 CLS

410 PRINT "In case of mistype, push on the enter key up to the last field"

420 PRINT

430 FOR I = 1 TO 7: LOCATE I, 1, 0: NEXT

440 LOCATE 8, 1: PRINT " CHARACTERISTIC UNITS:"

450 LOCATE 8, 29: PRINT "LINEAR (m): MASS (kg):MOMENT OF INERTIA (kg×m2):"

460 LOCATE 9, 1: PRINT " ANGLE (radian)"

470 LPRINT: PRINT

480 PRINT "HEIGHT OF COG H1=": LOCATE 11, 29: PRINT " "

490 LOCATE 11, 40: PRINT "H. DIST. COG-REAR AXLE L3="

500 LOCATE 11, 71: PRINT " "

510 PRINT "H. DIST. COG-FRT AXLE L2=": LOCATE 12, 29: PRINT " "

520 LOCATE 12, 40: PRINT "HEIGHT OF THE REAR TYRES D3="

530 LOCATE 12, 71: PRINT " "

540 PRINT "HEIGHT OF THE FRT TYRES D2=": LOCATE 13, 29: PRINT " "

550 LOCATE 13, 40: PRINT "OVERALL HEIGHT(PT IMPACT) H6="

560 LOCATE 13, 71: PRINT " "

570 PRINT "H.DIST.COG-LEAD.PT INTER.L6=": LOCATE 14, 29: PRINT " "

580 LOCATE 14, 40: PRINT "PROTECTIVE STRUCT. WIDTH B6="

590 LOCATE 14, 71: PRINT " "

600 PRINT "HEIGHT OF THE ENG.B. H7=": LOCATE 15, 29: PRINT " "

605 LOCATE 15, 40: PRINT "WIDTH OF THE ENG. B. B7="

610 LOCATE 15, 71: PRINT " "

615 PRINT "H.DIST.COG-FRT COR.ENG.B.L7=": LOCATE 16, 29: PRINT " "

620 LOCATE 16, 40: PRINT "HEIGHT FRT AXLE PIVOT PT H0="

630 LOCATE 16, 71: PRINT " "

640 PRINT "REAR TRACK WIDTH S =": LOCATE 17, 29: PRINT " "

650 LOCATE 17, 40: PRINT "REAR TYRE WIDTH B0="

660 LOCATE 17, 71: PRINT " "

670 PRINT "FRT AXLE SWING ANGLE D0=": LOCATE 18, 29: PRINT " "

680 LOCATE 18, 40: PRINT "TRACTOR MASS Mc ="

690 LOCATE 18, 71: PRINT " "

700 PRINT "MOMENT OF INERTIA Q =": LOCATE 19, 29: PRINT " "

710 LOCATE 19, 40: PRINT " "

720 LOCATE 19, 71: PRINT " ": PRINT: PRINT

730 H1 = 0: L3 = 0: L2 = 0: D3 = 0: D2 = 0: H6 = 0: L6 = 0: B6 = 0

740 H7 = 0: B7 = 0: L7 = 0: H0 = 0: S = 0: B0 = 0: D = 0: Mc = 0: Q = 0

750 NC = 9: GOSUB 4400

760 FOR I = 1 TO 3: PRINT "": NEXT

770 H1 = VAL(CAMPO$(9)): L3 = VAL(CAMPO$(10)): L2 = VAL(CAMPO$(11))

780 D3 = VAL(CAMPO$(12)): D2 = VAL(CAMPO$(13)): H6 = VAL(CAMPO$(14))

790 L6 = VAL(CAMPO$(15)): B6 = VAL(CAMPO$(16)): H7 = VAL(CAMPO$(17))

800 B7 = VAL(CAMPO$(18)): L7 = VAL(CAMPO$(19)): H0 = VAL(CAMPO$(20))

810 S = VAL(CAMPO$(21)): B0 = VAL(CAMPO$(22)): D0 = VAL(CAMPO$(23))

820 Mc = VAL(CAMPO$(24)): Q = VAL(CAMPO$(25)): PRINT: PRINT

830 PRINT "In case of mistype, it is possible to acquire again the data": PRINT

840 INPUT " Do you wish to acquire again the data ? (Y/N)"; X$

850 IF X$ = "Y" OR X$ = "y" THEN 400

860 IF X$ = "n" OR X$ = "N" THEN 870

870 FOR I = 1 TO 3: LPRINT: NEXT

880 LPRINT TAB(20); "CHARACTERISTIC UNITS :": LOCATE 8, 29

890 LPRINT "LINEAR (m): MASS (kg): MOMENT OF INERTIA (kg×m2): ANGLE (radian)"

900 LPRINT

910 LPRINT "HEIGHT OF THE COG H1=";

920 LPRINT USING "####.####"; H1;

930 LPRINT TAB(40); "H. DIST. COG-REAR AXLE L3=";

940 LPRINT USING "####.####"; L3

950 LPRINT "H.DIST. COG-FRT AXLE L2=";

960 LPRINT USING "####.####"; L2;

970 LPRINT TAB(40); "HEIGHT OF THE REAR TYRES D3=";

975 LPRINT USING "####.####"; D3

980 LPRINT "HEIGHT OF THE FRT TYRES D2=";

990 LPRINT USING "####.####"; D2;

1000 LPRINT TAB(40); "OVERALL HEIGHT(PT IMPACT)H6=";

1010 LPRINT USING "####.####"; H6

1020 LPRINT "H.DIST.COG-LEAD PT INTER.L6=";

1030 LPRINT USING "####.####"; L6;

1040 LPRINT TAB(40); "PROTECTIVE STRUCT. WIDTH B6=";

1050 LPRINT USING "####.####"; B6

1060 LPRINT "HEIGHT OF THE ENG.B. H7=";

1070 LPRINT USING "####.####"; H7;

1080 LPRINT TAB(40); "WIDTH OF THE ENG. B. B7=";

1090 LPRINT USING "####.####"; B7

1100 LPRINT "H.DIST.COG-FRT COR.ENG.B.L7=";

1110 LPRINT USING "####.####"; L7;

1120 LPRINT TAB(40); "HEIGHT FRT AXLE PIVOT PT H0=";

1130 LPRINT USING "####.####"; H0

1140 LPRINT "REAR TRACK WIDTH S =";

1150 LPRINT USING "####.####"; S;

1160 LPRINT TAB(40); "REAR TYRE WIDTH B0=";

1170 LPRINT USING "####.####"; B0

1180 LPRINT "FRT AXLE SWING ANGLE D0=";

1185 LPRINT USING "####.####"; D0;

1190 LPRINT TAB(40); "TRACTOR MASS Mc = ";

1200 LPRINT USING "####.###"; Mc

1210 LPRINT "MOMENT OF INERTIA Q =";

1215 LPRINT USING "####.####"; Q

1220 FOR I = 1 TO 10: LPRINT: NEXT

1230 A0 = .588: U = .2: T = .2: GOSUB 4860

1240 REM * THE SIGN OF L6 IS MINUS IF THE POINT LIES IN FRONT

1250 REM * OF THE PLANE OF THE CENTRE OF GRAVITY.

1260 IF B6 > S + B0 THEN 3715

1265 IF B7 > S + B0 THEN 3715

1270 G = 9.8

1280 REM ***************************************************************************

1290 REM *B2 VERSION (POINT OF IMPACT OF THE ROPS NEAR OF EQUILIBRIUM POINT)*

1300 REM ***************************************************************************

1310 B = B6: H = H6

1320 REM POSITION OF CENTER OF GRAVITY IN TILTED POSITION

1330 R2 = SQR(H1 * H1 + L3 * L3)

1340 C1 = ATN(H1 / L3)

1350 L0 = L3 + L2

1360 L9 = ATN(H0 / L0)

1370 H9 = R2 * SIN(C1 - L9)

1380 W1 = H9 / TAN(C1 - L9)

1390 W2 = SQR(H0 * H0 + L0 * L0): S1 = S / 2

1400 F1 = ATN(S1 / W2)

1410 W3 = (W2 - W1) * SIN(F1)

1420 W4 = ATN(H9 / W3)

1430 W5 = SQR(H9 * H9 + W3 * W3) * SIN(W4 + D0)

1440 W6 = W3 - SQR(W3 * W3 + H9 * H9) * COS(W4 + D0)

1450 W7 = W1 + W6 * SIN(F1)

1460 W8 = ATN(W5 / W7)

1470 W9 = SIN(W8 + L9) * SQR(W5 * W5 + W7 * W7)

1480 W0 = SQR(W9 * W9 + (S1 - W6 * COS(F1)) ^ 2)

1490 G1 = SQR(((S + B0) / 2) ^ 2 + H1 * H1)

1500 G2 = ATN(2 * H1 / (S + B0))

1510 G3 = W0 - G1 * COS(A0 + G2)

1520 O0 = SQR(2 * Mc * G * G3 / (Q + Mc * (W0 + G1) * (W0 + G1) / 4))

1530 F2 = ATN(((D3 - D2) / L0) / (1 - ((D3 - D2) / (2 * L3 + 2 * L2)) ^ 2))

1540 L8 = -TAN(F2) * (H - H1)

1550 REM COORDINATES IN POSITION 1

1560 X(1, 1) = H1

1570 X(1, 2) = 0: X(1, 3) = 0

1580 X(1, 4) = (1 + COS(F2)) * D2 / 2

1590 X(1, 5) = (1 + COS(F2)) * D3 / 2

1600 X(1, 6) = H

1610 X(1, 7) = H7

1620 Y(1, 1) = 0

1630 Y(1, 2) = L2

1640 Y(1, 3) = -L3

1650 Y(1, 4) = L2 + SIN(F2) * D2 / 2

1660 Y(1, 5) = -L3 + SIN(F2) * D3 / 2

1670 Y(1, 6) = -L6

1680 Y(1, 7) = L7

1690 Z(1, 1) = (S + B0) / 2

1700 Z(1, 2) = 0: Z(1, 3) = 0: Z(1, 4) = 0: Z(1, 5) = 0

1710 Z(1, 6) = (S + B0) / 2 - B / 2

1720 Z(1, 7) = (S + B0) / 2 - B7 / 2

1730 O1 = 0: O2 = 0: O3 = 0: O4 = 0: O5 = 0: O6 = 0: O7 = 0: O8 = 0: O9 = 0

1740 K1 = Y(1, 4) * TAN(F2) + X(1, 4)

1750 K2 = X(1, 1)

1760 K3 = Z(1, 1)

1770 K4 = K1 - X(1, 1): DD1 = Q + Mc * K3 * K3 + Mc * K4 * K4

1780 O1 = (Q + Mc * K3 * K3 - U * Mc * K4 * K4 - (1 + U) * Mc * K2 * K4) * O0 / DD1

1790 REMTRANSFORMATION OF THE COORDINATES FROM THE POSITION 1 TO 2

1800 FOR K = 1 TO 7 STEP 1

1810 X(2, K) = COS(F2) * (X(1, K) - H1) + SIN(F2) * Y(1, K) - K4 * COS(F2)

1820 Y(2, K) = Y(1, K) * COS(F2) - (X(1, K) - H1) * SIN(F2)

1830 Z(2, K) = Z(1, K)

1840 NEXT K

1850 O2 = O1 * COS(F2)

1860 A2 = ATN(TAN(A0) / SQR(1 + (TAN(F2)) ^ 2 / (COS(A0)) ^ 2))

1870 C2 = ATN(Z(2, 6) / X(2, 6))

1880 T2 = T

1890 V0 = SQR(X(2, 6) ^ 2 + Z(2, 6) ^ 2)

1900 E1 = T2 / V0

1910 E2 = (V0 * Y(2, 4)) / (Y(2, 4) - Y(2, 6))

1920 T3 = E1 * E2

1930 E4 = SQR(X(2, 1) * X(2, 1) + Z(2, 1) * Z(2, 1))

1940 V6 = ATN(X(2, 1) / Z(2, 1))

1950 REMROTATION OF THE TRACTOR FROM THE POSITION 2 TO 3

1960 FOR K = 1 TO 7 STEP 1

1970 IF Z(2, K) = 0 THEN 2000

1980 E3 = ATN(X(2, K) / Z(2, K))

1990 GOTO 2010

2000 E3 = -3.14159 / 2

2010 X(3, K) = SQR(X(2, K) * X(2, K) + Z(2, K) * Z(2, K)) * SIN(E3 + C2 + E1)

2020 Y(3, K) = Y(2, K)

2030 Z(3, K) = SQR(X(2, K) ^ 2 + Z(2, K) ^ 2) * COS(E3 + C2 + E1)

2040 NEXT K

2050 IF Z(3, 7) < 0 THEN 3680

2060 Z(3, 6) = 0

2070 Q3 = Q * (COS(F2)) ^ 2 + 3 * Q * (SIN(F2)) ^ 2

2080 V5 = (Q3 + Mc * E4 * E4) * O2 * O2 / 2

2090 IF -V6 > A2 THEN 2110

2100 GOTO 2130

2110 V7 = E4 * (1 - COS(-A2 - V6))

2120 IF V7 * Mc * G > V5 THEN 2320

2130 V8 = E4 * COS(-A2 - V6) - E4 * COS(-A2 - ATN(X(3, 1) / Z(3, 1)))

2140 O3 = SQR(2 * Mc * G * V8 / (Q3 + Mc * E4 * E4) + O2 * O2)

2150 K9 = X(3, 1)

2160 K5 = Z(3, 1)

2170 K6 = Z(3, 1) + E1 * V0

2180 K7 = V0 - X(3, 1)

2190 K8 = U: DD2 = Q3 + Mc * K6 * K6 + Mc * K7 * K7

2200 O4 = (Q3 + Mc * K5 * K6 - K8 * Mc * K7 * K7 - (1 + K8) * Mc * K9 * K7) * O3 / DD2

2210 N3 = SQR((X(3, 6) - X(3, 1)) ^ 2 + (Z(3, 6) - Z(3, 1)) ^ 2)

2220 N2 = ATN(-(X(3, 6) - X(3, 1)) / Z(3, 1))

2230 Q6 = Q3 + Mc * N3 ^ 2

2240 IF -N2 <= A2 THEN 2290

2250 N4 = N3 * (1 - COS(-A2 - N2))

2260 N5 = (Q6) * O4 * O4 / 2

2270 IF N4 * Mc * G > N5 THEN 2320

2280 O9 = SQR(-2 * Mc * G * N4 / (Q6) + O4 * O4)

2290 GOSUB 3740

2300 GOSUB 4170

2310 GOTO 4330

2320 GOSUB 3740

2330 IF L6 > L8 THEN 2790

2340 REM *

2350 REM *******************************************************************************

2355 REM *B3 VERSION (POINT OF IMPACT OF THE ROPS IN FRONT OF EQUILIBRIUM POINT)*

2360 REM *******************************************************************************

2370 O3 = 0: O4 = 0: O5 = 0: O6 = 0: O7 = 0: O8 = 0: O9 = 0

2380 E2 = (V0 * Y(2, 5)) / (Y(2, 5) - Y(2, 6))

2390 T3 = E2 * E1

2400 Z(3, 6) = 0

2410 Q3 = Q * (COS(F2)) ^ 2 + 3 * Q * (SIN(F2)) ^ 2

2420 V5 = (Q3 + Mc * E4 * E4) * O2 * O2 / 2

2430 IF -V6 > A2 THEN 2450

2440 GOTO 2470

2450 V7 = E4 * (1 - COS(-A2 - V6))

2460 IF V7 * Mc * G > V5 THEN 2760

2470 V8 = E4 * COS(-A2 - V6) - E4 * COS(-A2 - ATN(X(3, 1) / Z(3, 1)))

2480 O3 = SQR((2 * Mc * G * V8) / (Q3 + Mc * E4 * E4) + O2 * O2)

2490 K9 = X(3, 1)

2500 K5 = Z(3, 1)

2510 K6 = Z(3, 1) + T3

2520 K7 = E2 - X(3, 1)

2530 K8 = U: DD2 = Q3 + Mc * K6 * K6 + Mc * K7 * K7

2540 O4 = (Q3 + Mc * K5 * K6 - K8 * Mc * K7 * K7 - (1 + K8) * Mc * K9 * K7) * O3 / DD2

2550 F3 = ATN(V0 / (Y(3, 5) - Y(3, 6)))

2560 O5 = O4 * COS(F3)

2570 REMTRANSFORMATION OF THE COORDINATES FROM THE POSITION 3 TO 4

2580 REMPOSITION 4

2590 FOR K = 1 TO 7 STEP 1

2600 X(4, K) = X(3, K) * COS(F3) + (Y(3, K) - Y(3, 5)) * SIN(F3)

2610 Y(4, K) = (Y(3, K) - Y(3, 5)) * COS(F3) - X(3, K) * SIN(F3)

2620 Z(4, K) = Z(3, K)

2630 NEXT K

2640 A4 = ATN(TAN(A0) / SQR(1 + (TAN(F2 + F3)) ^ 2 / (COS(A0)) ^ 2))

2650 M1 = SQR(X(4, 1) ^ 2 + Z(4, 1) ^ 2)

2660 M2 = ATN(X(4, 1) / Z(4, 1))

2670 Q5 = Q * (COS(F2 + F3)) ^ 2 + 3 * Q * (SIN(F2 + F3)) ^ 2

2680 IF -M2 < A4 THEN 2730

2690 M3 = M1 * (1 - COS(-A4 - M2))

2700 M4 = (Q5 + Mc * M1 * M1) * O5 * O5 / 2

2710 IF M3 * Mc * G > M4 THEN 2760

2720 O9 = SQR(O5 * O5 - 2 * Mc * G * M3 / (Q5 + Mc * M1 * M1))

2730 GOSUB 3740

2740 GOSUB 4170

2750 GOTO 4330

2760 GOSUB 3740

2770 GOSUB 4240

2780 GOTO 4330

2790 REM *****************************************************************************

2795 REM *B1 VERSION (POINT OF IMPACT OF THE ROPS BEHIND OF EQUILIBRIUM POINT)*

2800 REM *****************************************************************************

2810 REM *

2820 O3 = 0: O4 = 0: O5 = 0: O6 = 0: O7 = 0: O8 = 0: O9 = 0

2830 Z(3, 6) = 0

2840 Q3 = Q * (COS(F2)) ^ 2 + 3 * Q * (SIN(F2)) ^ 2

2850 V5 = (Q3 + Mc * E4 * E4) * O2 * O2 / 2

2860 IF -V6 > A2 THEN 2880

2870 GOTO 2900

2880 V7 = E4 * (1 - COS(-A2 - V6))

2890 IF V7 * Mc * G > V5 THEN 3640

2900 V8 = E4 * COS(-A2 - V6) - E4 * COS(-A2 - ATN(X(3, 1) / Z(3, 1)))

2910 O3 = SQR(2 * Mc * G * V8 / (Q3 + Mc * E4 * E4) + O2 * O2)

2920 K9 = X(3, 1)

2930 K5 = Z(3, 1)

2940 K6 = Z(3, 1) + T3

2950 K7 = E2 - X(3, 1)

2960 K8 = U: DD2 = Q3 + Mc * K6 * K6 + Mc * K7 * K7

2970 O4 = (Q3 + Mc * K5 * K6 - K8 * Mc * K7 * K7 - (1 + K8) * Mc * K9 * K7) * O3 / DD2

2980 F3 = ATN(V0 / (Y(3, 4) - Y(3, 6)))

2990 O5 = O4 * COS(F3)

3000 REMTRANSFORMATION OF THE COORDINATES FROM 3 TO 4

3010 FOR K = 1 TO 7 STEP 1

3020 X(4, K) = X(3, K) * COS(F3) + (Y(3, K) - Y(3, 4)) * SIN(F3)

3030 Y(4, K) = (Y(3, K) - Y(3, 4)) * COS(F3) - X(3, K) * SIN(F3)

3040 Z(4, K) = Z(3, K)

3050 NEXT K

3060 A4 = ATN(TAN(A0) / SQR(1 + (TAN(F2 + F3)) ^ 2 / (COS(A0)) ^ 2))

3070 C3 = ATN(Z(4, 7) / X(4, 7))

3080 C4 = 0

3090 C5 = SQR(X(4, 7) * X(4, 7) + Z(4, 7) * Z(4, 7))

3100 C6 = C4 / C5

3110 C7 = C5 * (Y(4, 6) - Y(4, 1)) / (Y(4, 6) - Y(4, 7))

3120 C8 = C6 * C7

3130 M1 = SQR(X(4, 1) ^ 2 + Z(4, 1) ^ 2)

3140 M2 = ATN(X(4, 1) / Z(4, 1))

3150 REM ROTATION OF THE TRACTOR FROM THE POSITION 4 TO 5

3160 FOR K = 1 TO 7 STEP 1

3170 IF Z(4, K) <> 0 THEN 3200

3180 C9 = -3.14159 / 2

3190 GOTO 3210

3200 C9 = ATN(X(4, K) / Z(4, K))

3210 X(5, K) = SQR(X(4, K) ^ 2 + Z(4, K) ^ 2) * SIN(C9 + C3 + C6)

3220 Y(5, K) = Y(4, K)

3230 Z(5, K) = SQR(X(4, K) ^ 2 + Z(4, K) ^ 2) * COS(C9 + C3 + C6)

3240 NEXT K

3250 Z(5, 7) = 0

3260 Q5 = Q * (COS(F2 + F3)) ^ 2 + 3 * Q * (SIN(F2 + F3)) ^ 2

3270 IF -M2 > A4 THEN 3290

3280 GOTO 3320

3290 M3 = M1 * (1 - COS(-A4 - M2))

3300 M4 = (Q5 + Mc * M1 * M1) * O5 * O5 / 2

3310 IF M3 * Mc * G > M4 THEN 3640

3315 MM1 = M1 * COS(-A4 - ATN(X(5, 1) / Z(5, 1)))

3320 M5 = M1 * COS(-A4 - ATN(X(4, 1) / Z(4, 1))) - MM1

3330 O6 = SQR(2 * Mc * G * M5 / (Q5 + Mc * M1 * M1) + O5 * O5)

3340 M6 = X(5, 1)

3350 M7 = Z(5, 1)

3360 M8 = Z(5, 1) + C8

3370 M9 = C7 - X(5, 1)

3380 N1 = U: DD3 = (Q5 + Mc * M8 * M8 + Mc * M9 * M9)

3390 O7 = (Q5 + Mc * M7 * M8 - N1 * Mc * M9 * M9 - (1 + N1) * Mc * M6 * M9) * O6 / DD3

3400 F5 = ATN(C5 / (Y(5, 6) - Y(5, 7)))

3410 A6 = ATN(TAN(A0) / SQR(1 + (TAN(F2 + F3 + F5)) ^ 2 / (COS(A0)) ^ 2))

3420 REMTRANSFORMATION OF THE COORDINATES FROM THE POSITION 5 TO 6

3430 FOR K = 1 TO 7 STEP 1

3440 X(6, K) = X(5, K) * COS(F5) + (Y(5, K) - Y(5, 6)) * SIN(F5)

3450 Y(6, K) = (Y(5, K) - Y(5, 6)) * COS(F5) - X(5, K) * SIN(F5)

3460 Z(6, K) = Z(5, K)

3470 NEXT K

3480 O8 = O7 * COS(-F5)

3490 N2 = ATN(X(6, 1) / Z(6, 1))

3500 N3 = SQR(X(6, 1) ^ 2 + Z(6, 1) ^ 2)

3510 Q6 = Q * (COS(F2 + F3 + F5)) ^ 2 + 3 * Q * (SIN(F2 + F3 + F5)) ^ 2

3520 IF -N2 > A6 THEN 3540

3530 GOTO 3580

3540 N4 = N3 * (1 - COS(-A6 - N2))

3550 N5 = (Q6 + Mc * N3 * N3) * O8 * O8 / 2

3560 P9 = (N4 * Mc * G - N5) / (N4 * Mc * G)

3570 IF N4 * Mc * G > N5 THEN 3640

3580 IF -N2 < A6 THEN 3610

3590 N6 = -N4

3600 O9 = SQR(2 * Mc * G * N6 / (Q6 + Mc * N3 * N3) + O8 * O8)

3610 GOSUB 3740

3620 GOSUB 4170

3630 GOTO 4330

3640 GOSUB 3740

3650 GOSUB 4240

3660 GOTO 4330

3670 REM

3680 IF Z(3, 7) > -.2 THEN 2060

3685 CLS: PRINT: PRINT: PRINT STRING$(80, 42): LOCATE 24, 30, 0

3690 PRINT " THE ENGINE BONNET TOUCHES THE GROUND BEFORE THE ROPS"

3695 LPRINT STRING$(80, 42)

3700 LPRINT "THE ENGINE BONNET TOUCHES THE GROUND BEFORE THE ROPS"

3710 PRINT: PRINT " METHOD OF CALCULATION NOT FEASIBLE": GOTO 3720

3715 CLS: PRINT: PRINT " METHOD OF CALCULATION NOT FEASIBLE"

3720 LPRINT "METHOD OF CALCULATION NOT FEASIBLE"

3725 LPRINT STRING$(80, 42)

3730 GOTO 4330

3740 REM *******************************************************************

3750 CLS: LOCATE 13, 15, 0: PRINT "VELOCITY O0="

3755 LOCATE 13, 31, 0: PRINT USING "#.###"; O0: LOCATE 13, 40, 0: PRINT "rad/s"

3760 LOCATE 14, 15, 0: PRINT "VELOCITY O1="

3765 LOCATE 14, 31, 0: PRINT USING "#.###"; O1

3770 LOCATE 15, 15, 0: PRINT "VELOCITY O2="

3775 LOCATE 15, 31, 0: PRINT USING "#.###"; O2

3780 LOCATE 16, 15, 0: PRINT "VELOCITY O3="

3785 LOCATE 16, 31, 0: PRINT USING "#.###"; O3

3790 LOCAT