CS Úřední věstník Evropské unie C 273/1

ROČNÍ ÚČETNÍ ZÁVĚRKA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ

ROZPOČTOVÝ ROK 2008

KONSOLIDOVANÁ ÚČETNÍ ZÁVĚRKA A KONSOLIDOVANÉ ZPRÁVY O PLNĚNÍ ROZPOČTU

(2009/C 273/01)

OBSAH

Poznámka ke konsolidované účetní závěrce

Plnění a účtování rozpočtu EU

ČÁST I – Konsolidovaná účetní závěrka Evropských společenství a vysvětlivky

A. Rozvaha

B. Výsledovka

C. Výkaz peněžních toků (cash flow)

D. Výkaz změn čistých aktiv

E. Příloha k účetní závěrce

ČÁST II – Konsolidované zprávy o plnění rozpočtu Evropských společenství a vysvětlivky

ODDÍL A – Konsolidované zprávy o plnění rozpočtu

ODDÍL B – Vysvětlivky ke konsolidovaným zprávám o plnění rozpočtu

POZNÁMKA KE KONSOLIDOVANÉ ÚČETNÍ ZÁVĚRCE

Konsolidovaná účetní závěrka Evropských společenství za rok 2008 byla sestavena na základě údajů předložených ostatními orgány a subjekty podle čl. 129 odst. 2 finančního nařízenío souhrnném rozpočtu Evropských společenství. Tímto prohlašuji, že byla sestavena v souladu s hlavou VII tohoto finančního nařízení a účetními zásadami, pravidly a metodami stanovenými v příloze k účetní závěrce.

Účetní těchto orgánů a subjektů předložili všechny údaje potřebné pro sestavení účetní závěrky, jež poskytuje přehled o aktivech a pasivech Evropských společenství a o plnění rozpočtu, a zároveň potvrdili spolehlivost těchto údajů.

Tímto potvrzuji, že na základě těchto údajů a provedených kontrol, jež jsem považoval ke schválení účetní závěrky Evropských společenství za potřebné, jsem nabyl dostatečné jistoty, že účetní závěrka poskytuje ve všech významných ohledech věrný a poctivý obraz finanční situace Evropských společenství.

Ph. TAVERNE účetní Evropské komise

PLNĚNÍ A ÚČTOVÁNÍ ROZPOČTU EU

1 PŘÍPRAVA ROČNÍHO ROPOČTU

Z rozpočtu EU je financována řada politik a programů v celé Unii. V souladu s prioritami stanovenými členskými státy provádí Komise přímo konkrétní programy, činnosti a projekty. Ty se mohou zaměřovat na různé oblasti od projektů v oblasti školství na podporu mobility studentů a učitelů až po projekty, jejichž cílem je podpora lepšího pracovního prostředí pro pracovníky v EU nebo přísnější kontrola vnějších hranic.

Téměř 94 % prostředků z rozpočtu EU se používá na financování politik a činností EU, jež schválily všechny členské státy. Přímou návaznost mezi ročním rozpočtem a politikami EU zajišťuje metoda sestavování rozpočtu podle činností (activity-based budgeting, ABB). Nomenklatura rozpočtu podle činností, která byla poprvé zavedena v rozpočtu na rok 2004, umožňuje jasné rozlišení oblastí politik Evropské unie a uvádí celkovou částku přidělenou každé z těchto oblastí.

Všech 31 oblastí politik se dále dělí na přibližně 200 činností, z nichž více než 110 zahrnuje provozní položky rozpočtu, a v rozpočtové nomenklatuře se tudíž objevují jako kapitoly rozpočtu. Jedná se převážně o operativní oblasti politik, neboť jejich klíčové činnosti jsou zaměřeny na prospěšnost pro třetí strany, vždy v rámci daného okruhu působnosti. V ostatních případech se jedná o horizontální oblasti politik, jež zajišťují řádné fungování Komise, např. „Koordinace a právní poradenství“ a „Rozpočet“. Struktura činností zajišťuje společný koncepční rámec pro stanovení priorit, jejich plánování, zahrnování do rozpočtu, sledování a podávání zpráv o nich. Hlavním cílem je posílení účinného, hospodárného a efektivního využívání zdrojů.

Interní postup pro přijetí návrhu rozpočtu začíná jeho sestavováním, které zajišťuje Komise, a následně je rozpočet zaslán Radě, která může v případě potřeby provést úpravy. Upravený rozpočet je pak předložen Evropskému parlamentu, který také může navrhnout úpravy nebo přijmout či zamítnout stávající návrh. Jakmile dojde ke schválení změn a úprav (včetně případného zcela nového návrhu Komise, je-li to nutné), je rozpočet v polovině prosince schválen Parlamentem. Plnění rozpočtu může být zahájeno poté, co jej předseda Parlamentu prohlásí za schválený.

2 JAK JE ES FINANCOVÁNO?

Evropské společenství využívá dvě kategorie příjmů: příjmy z vlastních zdrojů a ostatní příjmy.

2.1 Příjmy a pohledávky z vlastních zdrojů

Příjmy z vlastních zdrojů získává EU automaticky, tak aby mohla svůj rozpočet financovat bez nutnosti následných rozhodnutí vnitrostátních orgánů (v roce 2008 činily příjmy z vlastních zdrojů 92 % z celkových příjmů). Celková částka vlastních zdrojů potřebná k financování rozpočtu se určí jako rozdíl celkových výdajů a ostatních příjmů. Tato celková částka vlastních zdrojů nesmí překročit 1,24 % hrubého národního důchodu (HND) EU. Vlastní zdroje lze rozdělit do těchto kategorií:

(1) Tradiční vlastní zdroje (TVZ), které se dále dělí na příjmy z cel, zemědělských dávek a dávek z cukru. Povinnost odvádět prostředky na tyto zdroje je uložena hospodářským subjektům a jejich výběr provádí jménem EU členské státy. Členské státy si však jako náhradu za náklady spojené s výběrem ponechávají 25 % z této částky. Cla a zemědělské dávky jsou uvaleny na dovoz ze třetích zemí a řídí se sazbami podle společného celního sazebníku. Dávky z cukru hradí výrobci cukru za účelem financování vývozních náhrad pro cukr. TVZ obvykle představují přibližně 15 % z celkových příjmů z vlastních zdrojů.

(2) Vlastní zdroj z daně z přidané hodnoty (DPH) je odváděn ze základů DPH v členských státech, které jsou pro tento účel harmonizovány podle pravidel Společenství. Na harmonizovaný základ každého státu je uplatňována stejná procentní sazba. Používaný základ DPH je však v případě každého členského státu omezen na maximálně 50 % jeho HND. Zdroj z DPH obvykle představuje přibližně 15 % příjmů z vlastních zdrojů.

(3) Zdroj z hrubého národního důchodu (HND) se používá k vyrovnání rozdílu mezi příjmy a výdaji rozpočtu, tedy k financování té části rozpočtu, na kterou neplynou příjmy ze žádného jiného zdroje. Na HND všech členských států, který je stanoven podle pravidel Společenství, je uplatňována stejná procentní sazba. Zdroj z HND obvykle představuje přibližně 70 % příjmů z vlastních zdrojů.

Pokud jde o úhrady těchto částek, jsou na zvláštních účtech vedeny tradiční vlastní zdroje, které členské státy stanovily v souladu s čl. 6 odst. 3 písm. b) nařízení č. 1150/2000, ale neposkytly Společenstvím, neboť ještě nebyly uhrazeny či na ně nebylo poskytnuto zajištění nebo proti nim byly vzneseny námitky. Každý členský stát zasílá Komisi čtvrtletní výkaz těchto účtů, v němž u každého typu zdrojů uvádí tyto údaje:

— neuhrazené prostředky za předchozí čtvrtletí,

— částky uhrazené během daného čtvrtletí,

— úpravy základu (opravy, zrušení) provedené během daného čtvrtletí,

— odepsané částky,

— částku zbývající k úhradě na konci daného čtvrtletí.

Jakmile jsou tradiční vlastní zdroje zapsané na zvláštním účtu uhrazeny, musejí být zpřístupněny Komisi nejpozději v první pracovní den po 19. dni druhého měsíce následujícího po měsíci, v němž byl nárok uhrazen.

V situaci, kdy je nepravděpodobné, že k úhradě dojde, je třeba to zohlednit prostřednictvím opravné položky ke zvláštnímu účtu. Opravné položky jsou založeny na odhadech, které učinily samy členské státy podle čl. 6 odst. 4 písm. b) nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000, který stanoví, že „spolu s posledním čtvrtletním výkazem za daný rozpočtový rok předloží členské státy odhad celkové částky nároků vedených na zvláštním účtu k 31. prosinci daného rozpočtového roku, jejichž vybrání je nepravděpodobné“.

Na základě odhadů členských států je opravná položka odečtena od pohledávek za členskými státy na straně aktiv rozvahy. Neznamená to však, že by se Komise vzdala nároku na úhradu částek, k nimž se tato opravná položka vztahuje. I v případě, kdy se zdá, že je úhrada velice nepravděpodobná, ne-li nemožná, to nemusí znamenat, že jsou částky pro rozpočet Společenství jakožto tradiční vlastní zdroje zcela ztraceny. Neuhrazené nároky jsou totiž ztraceny pouze v případě, kdy členský stát vyčerpal všechny možnosti, které jsou k zajištění úhrady požadovány. Jestliže tak členský stát neučiní, nese finanční odpovědnost a musí částku odvést do rozpočtu Společenství v souladu s čl. 17 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000.

2.2 Ostatní příjmy

Ostatní příjmy plynoucí z činností Evropských společenství představují přibližně 8 % celkových příjmů. Jedná se například o pokuty udělované v souvislosti s politikou hospodářské soutěže a příkazy k úhradě vystavené soukromým a veřejnoprávním dlužníkům v souvislosti s řízením projektů Společenství (jak je uvedeno v příkladu výše). Do této kategorie také spadají úhrady pokut vyměřených Soudním dvorem členským státům za neplnění konkrétních rozsudků. Komise každoročně řídí stovky tisíc projektů a musí každý rok vydat přibližně 12 000 příkazů k úhradě. Ke každému dluhu, který není uhrazen ke dni splatnosti, se připočítávají úroky z prodlení. V případě, že jiné třetí strany než členské státy neuhradí Společenství dluhy, jsou rozhodnutí Komise (a Rady) ukládající povinnost k úhradě přímo vymahatelná v souladu s občanským právem procesním platným na území, na němž k vymáhání dochází. Vymáhání od neplnících dlužníků probíhá v rámci postupů k vymáhání pohledávek, jež provádí právní služba za pomoci externích právních firem.

3 JAK JE ROZPOČET SPOLEČENSTVÍ SPRAVOVÁN A ČERPÁN

3.1 Primární provozní výdaje

Provozní výdaje Evropských společenství pokrývají různé okruhy finančního rámce a mají různou podobu podle toho, jak se peníze vyplácejí a jak se s nimi hospodaří. V souladu s finančním nařízením plní Společenství souhrnný rozpočet za použití těchto metod:

Přímé centralizované řízení: rozpočet plní přímo útvary Komise.

Nepřímé centralizované řízení: týká se případů, kdy Komise svěřuje úkoly spojené s plněním rozpočtu subjektům práva Společenství nebo vnitrostátního práva, např. veřejnoprávním agenturám Společenství nebo agenturám Společenství plnícím úkoly veřejné služby.

Decentralizované řízení: jedná se o případy, kdy Komise pověřuje určitými úkoly spojenými s plněním rozpočtu třetí země.

Sdílené řízení: podle této metody řízení jsou úkoly spojenými s plněním rozpočtu pověřovány členské státy. Většina výdajů, v tomto roce 82 miliard EUR (2007: 90 miliard EUR), je vynakládána v režimu „sdíleného řízení“, v jehož rámci jsou členské státy pověřovány úkoly např. v oblasti zemědělství a strukturálních opatření.

Společné řízení: podle této metody svěřuje Komise určité úkoly spojené s plněním rozpočtu mezinárodním organizacím.

3.2 Různí účastníci finančních operací

Kolegium komisařů nese společnou politickou odpovědnost, ale v praxi své pravomoci v plnění rozpočtu nevykonává. Tyto úkoly každoročně deleguje na jednotlivé úředníky, kteří kolegiu odpovídají a kteří se řídí finančním nařízením a služebním řádem. Tito zaměstnanci – obecně se jedná o generální ředitele a vedoucí útvarů – jsou označováni za „pověřené schvalující osoby“. Ti pak mohou úkoly plnění rozpočtu dále delegovat na „dále pověřené schvalující osoby“.

Odpovědnost schvalujících osob zahrnuje celý proces řízení, od určení toho, co je třeba udělat k dosažení cílů stanovených daným orgánem, až po řízení prováděných činností z provozního i rozpočtového hlediska, včetně podepisování právních závazků, kontroly plnění, provádění plateb a, v případě potřeby, i zpětného získávání prostředků. Schvalující osoby musí rovněž zajistit, aby byla prováděna hodnocení, která analyzují proveditelnost jejich návrhů (hodnocení ex ante) a posuzují úspěšnost a účelnost již prováděných programů z hlediska nákladů (průběžná hodnocení a hodnocení ex post). Výsledky těchto hodnocení slouží ke zkvalitnění rozhodovacích procesů a zvýšení transparentnosti, odpovědnosti a nákladové efektivnosti zásahů Společenství.

Řádné finanční řízení a odpovědnost jsou v každém GŘ zajištěny tím, že je kontrola řízení (která je v rukou schvalujících osob) oddělena od vnitřního auditu, že je kontrolováno dodržování pravidel za použití jasných standardů vnitřní kontroly (na základě mezinárodních norem COSO), že jsou prováděny kontroly ex ante a ex post a nezávislé interní audity na základě hodnocení rizik a že jsou jednotlivým komisařům pravidelně podávány zprávy o činnosti.

Účetní provádí platební příkazy a příkazy k úhradě připravené schvalujícími osobami a odpovídá za správu pokladny, stanoví účetní pravidla a metody, schvaluje účetní systémy, vede účetnictví a sestavuje účetní závěrku orgánu a konsoliduje ji s účetními závěrkami jiných konsolidovaných účetních jednotek. Dále podepisuje účetní závěrku a prohlašuje, že poskytuje věrný a poctivý obraz finanční situace.

Interního auditora, který není v přísném smyslu slova účastníkem finančních operací, jmenuje orgán či subjekt, aby ověřoval řádné fungování systémů a postupů plnění rozpočtu a danému orgánu radil ve věcech řízení rizik. Interní auditor vydává nezávislá stanoviska ke kvalitě systémů řízení a kontroly a vydává doporučení, jak zlepšit provozní postupy a podpořit řádné finanční řízení.

3.3 Závazky k uvolnění prostředků z rozpočtu EU

Jakmile je rozpočet schválen, generální ředitelství pro rozpočet zpřístupní prostřednictvím účetního systému Komise v rámci systému ABB prostředky jednotlivým organizačním složkám Komise, orgánům a ostatním subjektům v souladu s tím, za které politiky odpovídají. Například odpovědnost za správu rozpočtových linií souvisejících se životním prostředím deleguje Komise na vedoucího pracovníka – neboli generálního ředitele – generálního ředitelství pro životní prostředí (který se v této souvislosti pro dané rozpočtové linie stává pověřenou schvalující osobou).

Před přijetím jakéhokoli právního závazku (například uzavřením smlouvy nebo dohody o grantu) vůči třetí straně musí být v ročním rozpočtu vyčleněna konkrétní rozpočtová linie, jíž je daná činnost schválena. Rovněž musí být v dané rozpočtové linii k dispozici dostatek prostředků k pokrytí příslušných výdajů. Jsou-li tyto podmínky splněny, musí být požadované prostředky v rozpočtu vyhrazeny prostřednictvím rozpočtového závazku v účetním systému.

Jakmile osoba odpovědná za daný projekt (označovaná jako „iniciující subjekt“) požádá o rozpočtový závazek, musí proběhnout předem stanovený postup, tzv. finanční okruh. Jedná se o schvalovací proces prováděný elektronicky a zároveň prostřednictvím tištěných dokumentů, do něhož jsou zapojeni minimálně dva lidé, iniciátor a ověřovatel (je tedy uplatňována tzv. zásada čtyř očí). Finanční okruhy zajišťují finanční a provozní kontroly před schválením závazku odpovědnou schvalující osobou.

Dokud a jestliže Komise nebo jiný subjekt ES a případný příjemce prostředků Společenství nepřijmou písemný právní závazek, nelze z rozpočtu Společenství nelze vynaložit žádné prostředky. V rámci centralizovaného přímého řízení má tento právní závazek buď podobu smlouvy o zakázce se zhotovitelem, dodavatelem nebo poskytovatelem, nebo podobu dohody o grantu s příjemcem.

Jakmile je rozpočtový závazek schválen, je zaznamenán v rozpočtovém účetním systému a poté dochází k odpovídajícímu čerpání prostředků. To se však nijak neprojevuje na obecných účtech (nebo hlavní účetní knize), neboť zatím nevznikají žádné výdaje. To je způsobeno skutečností, že účetní systém Evropských společenství se skládá ze dvou oddělených, avšak provázaných prvků:

(a) rozpočtové účty, které jsou podrobným záznamem o plnění rozpočtu; a

(b) obecné účty, které se používají k sestavování rozvahy a k určení hospodářského výsledku.

Rozpočtové účty zachycují po jednotlivých dnech závazky a platby provedené ve všech přibližně 1 150 rozpočtových liniích. Vycházejí z upravené zásady hotovostního účetnictví, což znamená, že se položka výdajů nebo příjmů zachycuje na účtech pouze tehdy, je-li hotovost přislíbena, vyplacena nebo obdržena. Tento typ účtování je běžný pro veřejný sektor, který se i v historii více zaměřoval na rozpočet a jeho plnění. Komise každý měsíc zveřejňuje podrobnosti o stavu plnění rozpočtu (tedy využívání prostředků z něj) na internetové stránce Europa. Údaje jsou rozděleny podle okruhů finančního rámce a podle jednotlivých oblastí politik.

Obecné účty (nebo hlavní účetní kniha) používají k vykázání veškerých výdajů a příjmů během rozpočtového roku (a tudíž i k vykázání hospodářského výsledku) a ke stanovení finanční situace ES v podobě rozvahy, v níž jsou vykázána aktiva a pasiva k 31. prosinci daného roku, metodu podvojného účetnictví.

3.4 Provádění plateb

3.4.1 Obecná pravidla

Platbu nelze provést, pokud schvalující osoba, která má danou operaci na starosti, neschválí rozpočtový závazek. Při provádění platby je třeba dodržet povinný postup, který je obdobný jako v případě rozpočtového závazku. Tento postup se provádí v účetním systému a probíhá paralelně v elektronické a papírové formě. Celý proces opět zahajuje iniciující subjekt a konečné schválení platby provádí dále pověřená schvalující osoba. Jakmile je platba schválena, dojde automaticky k aktualizaci rozpočtových i obecných účtů.

Jakmile je platba v účetním systému schválena, dalším krokem je převod na účet příjemce. Komise (například prostřednictvím pokladního oddělení GŘ pro rozpočet) provádí téměř všechny své platby bankovním převodem. Má účty u pokladen členských států, centrálních bank a komerčních bank.

Komise každoročně provádí více než milion plateb. Je účastníkem systému SWIFT (Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication). Každý den jsou v rámci minimálně jednoho kola plateb, které je kontrolováno pokladním oddělením generálního ředitelství pro rozpočet, schválené platební příkazy převedeny na příkazy k úhradě, které jsou automaticky odesílány bankám Komise a na jejichž základě jsou prostředky převedeny určeným příjemcům.

3.4.2 Předběžné financování

Předběžné financování je platba, jejímž účelem je poskytnout příjemci peněžní zálohu, tedy počáteční hotovost. Může být rozdělena na řadu plateb během období vymezeného v konkrétní dohodě o předběžném financování. Počáteční hotovost nebo záloha se ve lhůtě vymezené v dohodě použije buď k tomu účelu, k němuž byla poskytnuta, nebo se vrátí. Pokud příjemci nevznikly způsobilé výdaje, je povinen zálohu předběžného financování Evropským společenstvím vrátit. Vyplacené částky předběžného financování tedy nejsou konečným výdajem, dokud nejsou splněny příslušné smluvní podmínky, a proto se po provedení počáteční platby vykazují v rozvaze jako aktivum. Částka zálohového aktiva se sníží (úplně nebo částečně) po schválení výše způsobilých nákladů a vrácených příslušných částek. Pokud Společenství poté, co posoudí způsobilost došlé žádosti o proplacení nákladů (viz níže), zcela nebo částečně schválí částku předběžného financování, přestane se odsouhlasená výše způsobilých výdajů vykazovat v rozvaze a vykáže se jako náklad ve výsledovce. Může tak dojít k zúčtování předběžného financování, a to zčásti či v plném rozsahu.

Předběžné financování se oceňuje ve výši odhadu částky, kterou bude možno získat zpět; přitom se přihlíží k existenci související záruky za předběžné financování. Předběžné financování, o němž se přepokládá, že nebude získáno zpět, je ve výsledovce zaznamenáno jako náklad a jako snížení účetní hodnoty předběžného financování uvedené v rozvaze. Vyplacené předběžné financování je obvykle úročeno (mezi typické výjimky z tohoto pravidla patří částky vyplacené členským státům nebo v rámci předvstupní pomoci). Vlastnictví těchto úroků určuje dvě kategorie stávajícího předběžného financování – Evropská společenství a třetí strana. Rozdíl mezi těmito dvěma kategoriemi spočívá v tom, že úroky naběhlé z předběžného financování „Evropských společenství“ zůstávají majetkem Společenství, a proto se jim musí vrátit, zatímco úroky naběhlé z předběžného financování „třetí strany“ jsou majetkem příjemce.

3.4.3 Žádosti o proplacení nákladů a způsobilost výdajů

Určitou dobu po vyplacení předběžného financování obdrží příslušný subjekt ES žádost o úhradu nákladů, která má prokázat, že příjemce vynaložil danou částku předběžného financování v souladu se smlouvou. Frekvence zasílání těchto žádostí o proplacení nákladů se v průběhu roku mění a závisí na druhu financovaného opatření a smluvních podmínkách. Neznamená to nutně, že žádosti jsou zasílány ke konci roku.

Došlé výkazy nákladů se neprodleně zachycují v účetnictví jako krátkodobé závazky, u nichž je poznačeno „zkontrolovat způsobilost“, a jako „Step 1 invoice“ (první krok fakturace). V této fázi zatím není zachycen žádný výdaj. Výdaj se zachycuje na obecných účtech až v okamžiku, kdy dojde k „rozhodné události“, tedy ke schválení žádosti o proplacení nákladů. Lhůta pro úhradu obdržené faktury počíná běžet dnem registrace přípustné žádosti o platbu. Jakmile je žádost posouzena jako způsobilá, provede se účetní záznam, kterým se způsobilé částky převedou do výsledovky jako náklad („Step 2 invoice“ – druhý krok fakturace). Otevřené zůstatky předběžného financování a závazků vůči věřitelům se poté sníží o schválenou částku. Na rozpočtové účty nemá tato operace žádný vliv, neboť na nich již byla zachycena počáteční platba.

3.4.4 Vyplácení dalších částek

Je-li předložen požadavek na vyplacení částky, která převyšuje počáteční platbu, a je-li tento požadavek ověřen, nebo je-li předložen požadavek na vyplacení druhé či konečné platby v souladu se smlouvou, je vystavena nová žádost o platbu, při níž se postupuje stejně jako v případě předchozí žádosti. Před provedením platby uděluje konečný souhlas pověřená schvalující osoba. Kritéria způsobilosti jsou definována v základním aktu, ve výzvách k předkládání návrhů, v dalších informačních materiálech pro příjemce grantů, případně v ustanoveních dohod o grantu. Po analýze se způsobilé výdaje zaúčtují do nákladů a příjemce je informován o případných nezpůsobilých částkách. Částky, u nichž se má „zkontrolovat způsobilost“, tedy představují došlé žádosti o proplacení nákladů, u nichž dosud nebyla prověřena způsobilost, a tedy u nich dosud nenastala rozhodná událost, která by vedla ke vzniku nákladů.

3.4.5 Účetní operace na konci roku (uzávěrka)

Částky předběžného financování nevypořádané ke konci roku se ocení jako původní vyplacené částky snížené o: vrácené částky, zúčtované způsobilé částky, odhadované způsobilé částky, které na konci roku ještě nebyly zúčtovány, a opravné položky.

Žádosti o proplacení nákladů, které nebyly doručeny do konce roku, se zohledňují v rámci uzávěrkových operací na konci roku. Zejména je nutno ocenit způsobilé výdaje vzniklé příjemcům finančních prostředků Společenství, které zatím nebyly ES nahlášeny. K tomu, aby se dospělo k nejpřesnějšímu odhadu těchto částek, slouží různé metody v závislosti na druhu činnosti a dostupných informacích. Po provedení těchto uzávěrkových operací jsou odhadované způsobilé částky zaúčtovány jako výdaje příštích období, zatímco nezpůsobilé částky zůstávají otevřeny na účtech „zkontrolovat způsobilost“. Tyto částky se vykazují v krátkodobých závazcích, tak aby nedocházelo k nadhodnocování aktiv a pasiv.

3.5 Zpětné získávání neoprávněně vyplacených prostředků

Způsobilost výdajů z rozpočtu ověřují příslušné útvary ES nebo, v případě sdíleného řízení, členské státy na základě podkladů, jež jsou stanoveny v platných předpisech nebo podmínkách jednotlivých grantů. V zájmu optimalizace vztahu mezi náklady a přínosem systémů kontroly bývají kontroly podkladů u závěrečných žádostí intenzivnější než u průběžných žádostí o platby, a mohou proto vést ke zjištění chyb v průběžných platbách, jež jsou opraveny úpravou konečné platby. Navíc jsou ES nebo členský stát oprávněny během provádění financované akce či zpětně (ex-post) kontrolovat řádnost podkladů přímo v prostorách žadatele. Chyby zjištěné během prováděcího období mohou být opraveny tím, že se upraví částky, na něž znějí následné žádosti. Chyby zjištěné ex post jsou opraveny vydáním příkazu k úhradě. Další informace na toto téma jsou obsaženy ve vysvětlivce 6.

4 ROČNÍ VÝKAZY

4.1 Roční účetní uzávěrka

Za sestavení roční účetní závěrky odpovídá hlavní účetní, který také ručí za to, že tato účetní závěrka zprostředkovává věrný a poctivý obraz finanční situace EU. Roční účetní závěrka se skládá z účetních výkazů a zpráv o plnění rozpočtu. Přijímá ji Komise a předkládá ji Účetnímu dvoru za účelem provedení auditu a následně Radě a Parlamentu za účelem udělení absolutoria.

4.2 Výroční zprávy o činnosti

Každá schvalující osoba musí vypracovat výroční zprávu o činnostech, za něž nese odpovědnost. Ve výroční zprávě o činnosti informuje o výsledcích politiky a případně vyjadřuje přiměřenou jistotu o tom, že zdroje přidělené na činnosti popsané ve zprávě byly využity k jejich zamýšlenému účelu a v souladu se zásadami řádného finančního řízení a že zavedené kontrolní postupy poskytují dostatečné záruky legality a správnosti podkladových transakcí.

5 AUDIT A ABSOLUTORIUM

5.1 Audit

Roční účetní závěrku EU a hospodaření se zdroji kontroluje externí auditor – Evropský účetní dvůr, který vypracovává výroční zprávu pro Radu a Evropský parlament. Hlavním úkolem Účetního dvora je externí nezávislý audit roční účetní závěrky Evropských společenství. V rámci své činnosti Účetní dvůr vydává:

(1) výroční zprávu o činnostech financovaných ze souhrnného rozpočtu, ve které podrobně popisuje svá zjištění ohledně roční účetní závěrky a podkladových transakcí;

(2) výrok o auditu, který je zveřejněn ve výroční zprávě v podobě prohlášení o věrohodnosti týkající se i) spolehlivosti účetní závěrky a ii) legality a správnosti podkladových transakcí, které zahrnují příjmy získávané od daňových subjektů i platby konečným příjemcům;

(3) zvláštní zprávy, v nichž jsou uvedena zjištění auditů zaměřujících se na konkrétní oblasti řízení.

Účetní dvůr má právo na přístup ke všem dokumentům, které v průběhu auditu potřebuje. Provádí kontroly všech oblastí činnosti ES až na úroveň ověřování legality a správnosti jednotlivých transakcí a plateb. Kontroluje také samotnou roční účetní závěrku, v případě potřeby ověřuje jednotlivé rozvahové účty i účty výsledovky i celkovou prezentaci účetní závěrky. Účetní dvůr může vydat výrok nejen k uvedeným číselným údajům, ale také k stávajícímu systému a kontrolním mechanismům.

5.2 Absolutorium

Závěrečná kontrola má podobu tzv. udělení absolutoria rozpočtu za daný rozpočtový rok. Orgánem udělujícím absolutorium v rámci ES je Evropský parlament. To znamená, že po auditu a finalizaci roční účetní závěrky je úkolem Rady, aby vydala doporučení, a Parlamentu, aby rozhodl, zda udělí Komisi a ostatním subjektům ES absolutorium za plnění rozpočtu v předcházejícím rozpočtovém roce. Toto rozhodnutí vychází z posouzení účetní závěrky a výroční zprávy Účetním dvorem (která obsahuje prohlášení o věrohodnosti) a odpovědi Komise a z následných otázek a dalších žádostí o informace předložených Komisi.

Absolutorium představuje politický rozměr vnější kontroly plnění rozpočtu a je rozhodnutím, jehož prostřednictvím Evropský parlament na základě doporučení Rady „zprostí“ Komisi odpovědnosti za řízení daného rozpočtu tím, že stanoví konec existence daného rozpočtu. Proces absolutoria může skončit jedním ze tří výsledků: udělením, odložením nebo odmítnutím absolutoria. Při udělování absolutoria může Parlament zdůraznit připomínky, které považuje za důležité, a často Komisi doporučí opatření, která by v tomto ohledu měla přijmout. Komise následně vypracuje zprávu o přijatých opatřeních a akční plán a obojí zašle Parlamentu a Radě.

ČÁST I

KONSOLIDOVANÁ ÚČETNÍ ZÁVĚRKA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ A VYSVĚTLIVKY

OBSAH

A. Rozvaha

B. Výsledovka

C. Výkaz peněžních toků (cash flow)

D. Výkaz změn čistých aktiv

E. Příloha k účetní závěrce

1. Zásadní účetní postupy

2. Vysvětlivky k rozvaze

3. Vysvětlivky k výsledovce

4. Vysvětlivky k výkazu peněžních toků

5. Podrozvahové účetnictví

6. Zpětné získávání neoprávněně vyplacených prostředků

7. Řízení finančních rizik

8. Zveřejnění spřízených stran

9. Události po rozvahovém DNI

10. Konsolidované účetní jednotky

11. Nekonsolidované účetní jednotky

A. ROZVAHA

v milionech EUR Vysvět. 31.12.2008 31.12.2007 DLOUHODOBÁ AKTIVA: Nehmotná aktiva 2.1 56 44 Nemovitosti, stroje a zařízení 2.2 4 881 4 523 Dlouhodobé investice 2.3 2 078 1 973 Úvěry 2.4 3 565 1 806 Dlouhodobé předběžné financování 2.5 29 023 14 015 Dlouhodobé pohledávky 2.6 45 127 39 648 22 488 KRÁTKODOBÁ AKTIVA: Zásoby 2.7 85 88 Krátkodobé investice 2.8 1 553 1 420 Krátkodobé předběžné financování 2.9 10 262 20 583 Krátkodobé pohledávky 2.10 11 920 12 051 Peníze a peněžní ekvivalenty 2.11 23 724 18 756 47 544 52 898 Aktiva celkem 87 192 75 386 DLOUHODOBÉ ZÁVAZKY: Zaměstnanecké požitky 2.12 (37 556) (33 480) Dlouhodobé rezervy 2.13 (1 341) (1 079) Dlouhodobé finanční závazky 2.14 (3 349) (1 574) Ostatní dlouhodobé závazky 2.15 (2 226) (1 989) (44 472) (38 122) KRÁTKODOBÉ ZÁVAZKY: Krátkodobé rezervy 2.16 (348) (369) Krátkodobé finanční závazky 2.17 (119) (135) Splatné závazky 2.18 (89 677) (95 380) (90 144) (95 884) Pasiva celkem (134 616) (134 006) ČISTÁ AKTIVA (47 424) (58 620) Rezervní fondy 2.19 3 115 2 806 Částky k vyžádání od členských států: 2.20 Zaměstnanecké požitky (1) (37 556) (33 480) Ostatní částky (2) (12 983) (27 946) ČISTÁ AKTIVA (47 424) (58 620)

B. VÝSLEDOVKA

v milionech EUR Vysvět 2008 2007 PROVOZNÍ VÝNOSY Výnosy z vlastních zdrojů a příspěvků 3.1 112 713 112 084 Ostatní provozní výnosy 3.2 9 731 9 080 122 444 121 164 PROVOZNÍ NÁKLADY Správní náklady 3.3 (7 720) (7 120) Provozní náklady 3.4 (97 214) (104 682) (104 934) (111 802) PŘEBYTEK Z PROVOZNÍ ČINNOSTI 17 510 9 362 Výnosy z finančních operací 3.5 698 674 Náklady na finanční operace 3.6 (467) (354) Změna závazků v souvislosti se zaměstnaneckými požitky 2.12 (5 009) (2 207) Podíl přidružených subjektů a společných podniků na čistém schodku 3.7 (46) (13) HOSPODÁŘSKÝ VÝSLEDEK ZA ROK 12 686 7 462

C. VÝKAZ PENĚŽNÍCH TOKŮ (CASH FLOW)

v milionech EUR Vysvět. 2008 2007 Hospodářský výsledek za rok 12 686 7 462 Provozní činnosti 4.2 Amortizace 19 11 Odpisy 302 329 Ztráty ze znehodnocení investic (odúčtování) 3 (3) (Zvýšení)/snížení půjček (1 759) 217 (Zvýšení)/snížení dlouhodobého předběžného financování (15 008) 8 410 (Zvýšení)/snížení dlouhodobých pohledávek 82 201 (Zvýšení)/snížení zásob 3 27 (Zvýšení)/snížení krátkodobého předběžného financování 10 321 (12 528) (Zvýšení)/snížení krátkodobých pohledávek 131 (2 255) Zvýšení/(snížení) dlouhodobých rezerv 262 90 Zvýšení/(snížení) dlouhodobých finančních závazků 1 775 (288) Zvýšení/(snížení) ostatních dlouhodobých závazků 237 (31) Zvýšení/(snížení) krátkodobých rezerv (21) (10) Zvýšení/(snížení) krátkodobých finančních závazků (16) 115 Zvýšení /(snížení) splatných závazků (5 703) 1 300 Přebytek rozpočtu za předchozí období vedený jako nepeněžní příjem (1 529) (1 848) Jiné nepeněžní pohyby 37 (15) Zvýšení/(snížení) závazků v souvislosti se zaměstnaneckými požitky 4 076 1 280 Investiční činnosti 4.3 (Zvýšení)/snížení nehmotných aktiv a nemovitostí, strojů a zařízení (689) (284) (Zvýšení)/snížení dlouhodobých investic (152) (5) (Zvýšení)/snížení krátkodobých investic (133) 6 ČISTÉ PENĚŽNÍ TOKY 4 924 2 181 ČISTÉ ZVÝŠENÍ PENĚZ A PENĚŽNÍCH EKVIVALENTŮ (3) 4 924 2 181 PENÍZE A PENĚŽNÍ EKVIVALENTY POČÁTKEM ROKU (3) 2.11 19 005 16 824 PENÍZE A PENĚŽNÍ EKVIVALENTY KONCEM ROKU (3) 2.11 23 929 19 005

D. VÝKAZ ZMĚN ČISTÝCH AKTIV

v milionech EUR Rezervní fondy (A) Částky k vyžádání od členských států (B) Čistá aktiva = (A) + (B) Fond z přecenění na reálnou hodnotu Ostatní rezervní fondy Akumulovaný přebytek/(schodek) Hospodářský výsledek za rok ZŮSTATEK K 31. PROSINCI 2006 4 2 851 (67 270) 197 (64 218) Pohyb v Záručním fondu (135) 135 0 Změny reálné hodnoty 3 (26) (23) Ostatní 60 (53) 7 Rozdělení hospodářského výsledku za rok 2006 23 174 (197) 0 Výsledek plnění rozpočtu za rok 2006 připsaný členským státům (1 848) (1 848) Hospodářský výsledek za rok 7 462 7 462 ZŮSTATEK K 31. PROSINCI 2007 7 2 799 (68 888) 7 462 (58 620) Pohyb v Záručním fondu 158 (158) 0 Změny reálné hodnoty 34 34 Ostatní 113 (108) 5 Rozdělení hospodářského výsledku za rok 2007 4 7 458 (7 462) 0 Výsledek plnění rozpočtu za rok 2007 připsaný členským státům (1 529) (1 529) Hospodářský výsledek za rok 12 686 12 686 ZŮSTATEK K 31. PROSINCI 2008 41 3 074 (63 225) 12 686 (47 424)

E. PŘÍLOHA K ÚČETNÍ ZÁVĚRCE

1. ZÁSADNÍ ÚČETNÍ POSTUPY

1.1 PRÁVNÍ USTANOVENÍ A FINANČNÍ NAŘÍZENÍ

Účetnictví je vedeno v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002 (Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1, naposledy pozměněným nařízením Rady (ES) č. 1525/2007 ze dne 17. prosince 2007, Úř. věst. L 343, 27.12.2007), kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství, a dále v souladu s nařízením Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k tomuto finančnímu nařízení, naposledy pozměněným dne 23. dubna 2007.

Článek 133 finančního nařízení stanoví, že účetní Komise stanoví účetní pravidla a metody pro všechny orgány a subjekty. Tyto účetní postupy založené na akruálním principu vycházejí z mezinárodních standardů pro veřejný sektor (International Public Sector Standards – IPSAS), které vydává Mezinárodní rada pro účetní standardy veřejného sektoru (IPSASB), nebo konkludentně z mezinárodních standardů účetního výkaznictví (International Financial Reporting Standards – IFRS), které vydává Mezinárodní rada pro účetní standardy (IASB). Účetní Komise je přijal poté, co obdržel stanovisko odborné poradní skupiny pro účetní standardy, která poskytla odborné poradenství. Účetní pravidla jsou pravidelně vyhodnocována a případně aktualizována.

Účetní pravidla přijatá účetním Komise používají všechny evropské orgány a subjekty zahrnované do konsolidace, tak aby byla zajištěna jednotná pravidla vedení účetnictví, oceňování a prezentace účetních závěrek a aby se sjednotilo sestavování účetních závěrek a konsolidace.

Účetní Komise musí konsolidované prozatímní účetní závěrky předkládat Účetnímu dvoru k auditu vždy do 31. března následujícího roku. Komise musí přijmout konečnou konsolidovanou účetní závěrku před 31. červencem. Tato závěrka je poté spolu s prohlášením Účetního dvora o věrohodnosti zveřejněna do 15. listopadu v Úředním věstníku.

1.2 ÚČETNÍ ZÁSADY

Cílem účetní závěrky je poskytnout informace o finanční situaci, hospodaření a peněžních tocích účetní jednotky, které jsou užitečné pro široký okruh uživatelů. V případě veřejných subjektů, k nimž patří Evropská společenství, musí závěrka poskytovat zejména informace, které lze využít v rozhodovacím procesu a jimiž lze prokázat odpovědné nakládání účetní jednotky se zdroji, které jí byly svěřeny.

K tomu, aby účetní závěrka podávala věrný a poctivý obraz, nestačí jen poskytnout příslušné informace, které popíší povahu a rozsah činností orgánů a agentur, vysvětlit jejich financování a poskytnout konečné informace o jejich operacích, ale je nutné podat tyto informace jasným a srozumitelným způsobem, který umožňuje provést srovnání jednotlivých rozpočtových roků. Právě v tomto duchu byl vypracován tento dokument.

Účetní systém evropských orgánů a agentur se skládá z obecných a rozpočtových účtů. Tyto účty jsou vedeny v eurech za kalendářní rok. Rozpočtové účty zprostředkovávají podrobný obraz o plnění rozpočtu. Vycházejí z upravené zásady hotovostního účetnictví. Obecné účty umožňují přípravu finančních výkazů, protože zachycují všechny výdaje a příjmy za účetní období podle pravidel akruálního účetnictví a jsou určeny ke zjištění finanční situace v podobě rozvahy k 31. prosinci.

Článek 124 finančního nařízení stanoví, že při sestavování účetní závěrky se používají tyto účetní zásady:

— kontinuita činnosti,

— obezřetnost,

— stálost účetních metod,

— srovnatelnost informací,

— významnost,

— zákaz vzájemných zápočtů,

— přednost skutečnosti před vnějším zdáním,

— účetnictví na akruální bázi.

1.3 KONSOLIDACE

Konsolidace Evropských společenství zahrnuje 39 ovládaných účetních jednotek, jeden přidružený subjekt a tři společné podniky. Úplný seznam konsolidovaných účetních jednotek uvádí vysvětlivka 10. V porovnání s rokem 2007 se rozsah konsolidace rozšířil o tři agentury. Vliv tohoto rozšíření na konsolidovanou účetní závěrku není významný. Koncem roku 2008 došlo k likvidaci jedné agentury Společenství. Činnost této agentury převzala Evropská komise. Příjmy a výdaje této agentury jsou zahrnuty do konsolidované výsledovky.

Ovládané účetní jednotky

Ovládané účetní jednotky jsou všechny subjekty, v nichž mají Evropská společenství pravomoc přímo či nepřímo řídit finanční a provozní politiku s cílem mít z jejich činnosti užitek. Tato pravomoc musí být v dané době vykonatelná. Ovládané účetní jednotky jsou plně zahrnuty do konsolidace. Konsolidace počíná prvním dnem existence vztahu mezi ovládající a ovládanou účetní jednotkou a končí spolu s jeho zánikem. Nejrozšířenější ukazatel vztahu mezi ovládající a ovládanou účetní jednotkou, tj. většina hlasovacích práv, se ve většině případů na Evropská společenství nepoužije.

Evropské orgány, které jsou zahrnovány do konsolidace, byly zřízeny zakládacími smlouvami. Tvoří základ organizační struktury Evropských společenství a nepopiratelně se podílejí na plnění jejich cílů. Lze tedy mít za to, že tyto orgány se nacházejí pod výlučnou kontrolou Evropských společenství.

Podle stejné logiky lze jako na účetní jednotky pod výlučnou kontrolou Evropských společenství pohlížet na agentury Společenství a výkonné agentury, které byly zřízeny sekundárními právními akty. Tyto agentury jsou proto rovněž zahrnovány do konsolidace. Je třeba poznamenat, že Úřad pro harmonizaci ve vnitřním trhu (se sídlem v Alicante) a Odrůdový úřad Společenství (se sídlem v Angers) nepobírají žádné dotace ze souhrnného rozpočtu Společenství. Do konsolidace jsou rovněž zahrnuty dvě agentury ze třetího pilíře Evropské unie, které obdržely dotace ze souhrnného rozpočtu Evropských společenství (viz také vysvětlivka 10). Za ovládanou účetní jednotku je dále považováno Evropské společenství uhlí a oceli v likvidaci (ESUO). Po likvidaci společného evropského podniku pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy (Fusion for Energy), plánované na rok 2041, bude výsledný přebytek či schodek rozdělen mezi zbývající aktuální členy tohoto podniku.

Všechny transakce a salda mezi ovládanými účetními jednotkami Evropských společenství byly vyloučeny. Vyloučeny nebyly nerealizované zisky a ztráty z transakcí mezi těmito účetními jednotkami, neboť nejsou významné.

Přidružené subjekty

Přidružené jsou všechny subjekty, v nichž mají Evropská společenství přímý či nepřímý podstatný vliv, nikoli však kontrolu nad rozhodnutími ve věcech finanční a provozní politiky. Podstatný vliv se přepokládá v případě, má-li Evropská komise přímo či nepřímo nejméně 20 % hlasovacích práv.

Investice do přidružených subjektů se účtují ekvivalenční metodou a poprvé se vykazují v pořizovací ceně. Podíl Evropských společenství na zisku nebo ztrátě přidružených subjektů po jejich nabytí se vykazuje ve výsledovce a jejich podíl na změně stavu rezervních fondů po nabytí se vykazuje v rezervních fondech. Kumulované změny stavu po nabytí se upravují vůči účetní hodnotě investice. V případě výplaty zisku přidruženým subjektem se sníží účetní hodnota investice. Nerealizované zisky a ztráty z transakcí mezi Evropskými společenstvími a jejich přidruženými subjekty nejsou významné, a proto nebyly vyloučeny.

I v případě podobných transakcí a účetních případů za podobných okolností se účetní postupy přidružených subjektů mohou lišit od účetních zásad, které přijala Evropská společenství. Z praktických důvodů nebyly při uplatňování ekvivalenční metody v účetních závěrkách přidružených subjektů provedeny žádné úpravy.

V případech, kdy Evropská společenství drží nejméně 20 % podíl ve fondu rizikového kapitálu, neusilují o uplatnění podstatného vlivu. S těmito fondy se tedy zachází jako s realizovatelnými finančními nástroji a ekvivalenční metoda se nepoužívá.

Společné podniky

Společný podnik spočívá na smluvním ujednání, podle nějž vyvíjejí Evropská společenství a jedna či více dalších smluvních stran (dále jen „spoluvlastníci“) hospodářskou činnost, která podléhá společné kontrole. Společnou kontrolou se rozumí smluvně sjednaná sdílená, přímá či nepřímá kontrola hospodářské činnosti.

Investice do společných podniků se účtují ekvivalenční metodou a poprvé se vykazují v pořizovací ceně. Podíl Evropských společenství na ziscích či ztrátách účetních jednotek pod jejich společnou kontrolou se vykazuje ve výsledovce a jejich podíl na změně stavu rezervních fondů se vykazuje v rezervních fondech. Kumulované pohyby se upravují vůči účetní hodnotě majetkové účasti.

Nerealizované zisky a ztráty z transakcí mezi Evropskými společenstvími a účetními jednotkami pod jejich společnou kontrolou nejsou významné, a proto vyloučeny nebyly.

I v případě podobných transakcí a účetních případů za podobných okolností se účetní postupy společných podniků mohou lišit od účetních zásad, které přijala Evropská společenství.

Nekonsolidované účetní jednotky

Ovládanou účetní jednotkou Evropských společenství nejsou, a do jejich konsolidované účetní závěrky tudíž nejsou zahrnuty Evropský rozvojový fond a prostředky, které Společenství spravují jménem systému nemocenského pojištění zaměstnanců Evropských společenství. K 31. prosinci 2008 činila celková aktiva systému nemocenského pojištění 288 milionů EUR a aktiva fondu 1 219 milionů EUR – viz vysvětlivka 11.

1.4 ZÁKLAD SESTAVENÍ

1.4.1 Měna a základ pro přepočet

Pracovní a zúčtovací měna

Údaje v účetní závěrce jsou uváděny v milionech EUR, přičemž euro je funkční i zúčtovací měnou Evropských společenství.

Transakce a zůstatky

Transakce v cizích měnách se převádějí na eura na základě směnných kurzů platných k datu uskutečnění transakcí.

Kurzové zisky a ztráty vyplývající z vypořádání transakcí v cizí měně a z přepočtu cizoměnových peněžních aktiv a závazků za pomoci směnných kurzů ke konci účetního období se vykazují ve výsledovce.

Jiné metody přepočtu se použijí pro tyto položky:

— nemovitosti, stroje a zařízení a nehmotná aktiva, jež si zachovávají svou hodnotu v eurech vypočtenou pomocí kurzu platného v den jejich pořízení, a

— předběžné financování vyplacené z Evropského zemědělského záručního fondu, které se přepočítává směnným kurzem platným desátého dne měsíce následujícího po měsíci, v němž bylo poskytnuto.

Zůstatky cizoměnových peněžních aktiv a závazků ke konci roku jsou přepočítávány na eura za pomoci směnných kurzů platných dne 31. prosince:

Směnné kurzy vůči euru

Měna 31.12.2008 31.12.2007 BGN 1,9558 1,9558 CZK 26,8750 26,6280 DKK 7,4506 7,4583 EEK 15,6466 15,6466 GBP 0,9525 0,7333 HUF 266,7000 253,7300 LVL 0,7083 0,6964 LTL 3,4528 3,4528 PLN 4,1535 3,5935 RON 4,0225 3,6077 SKK 30,1260 33,5830 SEK 10,8700 9,4415 JPY 126,1400 164,9300 USD 1,3917 1,4721

Změny reálné hodnoty peněžních cenných papírů denominovaných v cizí měně a klasifikovaných jako realizovatelné, které jsou dány rozdíly z přepočtu cizích měn, se vykazují ve výsledovce. Rozdíly z přepočtu cizích měn, na něž znějí nepeněžní finanční aktiva a závazky vykazované v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty, se vykazují ve výsledovce. Rozdíly z přepočtu cizích měn, na něž znějí nepeněžní finančních aktiva klasifikovaná jako realizovatelná, se zahrnují do fondu z přecenění na reálnou hodnotu.

1.4.2 Používání odhadů

V souladu s mezinárodními standardy pro veřejný sektor (IPSAS) a obecně přijatými účetními zásadami zahrnují účetní závěrky nezbytně také částky založené na předpokladech a odhadech, které provedli vedoucí pracovníci na základě nejspolehlivějších dostupných informací. Mezi významné odhady patří mimo jiné výše závazků ze zaměstnaneckých požitků, rezerv, finančních rizik vyplývajících ze zásob a pohledávek, příjmů a výdajů příštích období, podmíněných aktiv a podmíněných závazků a dále rozsah snížení hodnoty nehmotných aktiv a nemovitostí, strojů a zařízení. Skutečná hodnota se může od těchto odhadů lišit. Změny odhadů se zaznamenávají v období, v němž jsou zjištěny.

1.5 ROZVAHA

1.5.1 Nehmotná aktiva

Nabyté licence na programové vybavení se vykazují v pořizovací ceně snížené o oprávky a ztráty ze snížení hodnoty. Tato aktiva se odepisují lineárně po dobu jejich odhadované životnosti, která činí čtyři roky. Nehmotný majetek vytvořený vlastní činností je v současnosti vykazován jako náklad ve výsledovce. Náklady spojené s vývojem a údržbou programového vybavení počítačů se vykazují jako náklady v okamžiku jejich vzniku; totéž platí pro náklady na vědecký výzkum a vývoj.

1.5.2 Nemovitosti, stroje a zařízení

Všechny nemovitosti, stroje a zařízení jsou vykazovány v historických cenách snížených o oprávky a ztráty ze snížení hodnoty. Historická cena zahrnuje výdaje přímo související s pořízením daného majetku.

Dodatečné náklady jsou zahrnovány do účetní hodnoty daného majetku, případně se účtují jako samostatné aktivum, avšak pouze tehdy, když je pravděpodobné, že budoucí ekonomické užitky či výkonnostní potenciál, jež jsou spojeny s danou věcí, poplynou Evropským společenstvím a že lze spolehlivě zjistit cenu věci. Opravy a údržba jsou zachycovány jako náklad ve výsledovce za účetní období, v němž byly provedeny. Jelikož si Evropská společenství nepůjčují prostředky na financování pořízení nemovitostí, strojů a zařízení, nesouvisí s tímto pořízením žádné náklady na půjčky.

Pozemky a umělecká díla se neodepisují, jelikož se u nich předpokládá nekonečná životnost. Nedokončený majetek není odepisován, jelikož dosud není zařazen do užívání. Částka odpisů ostatního majetku je rozúčtována lineární metodou na předpokládanou délku odhadované životnosti takto:

Odpisové sazby

Druh majetku Sazba lineárního odpisu Budovy 4 % Zařízení, stroje a vybavení 10 % až 25 % Nábytek 10 % až 25 % Vybavení budov a staveb 10 % až 33 % Vozový park 25 % Technické vybavení počítačů 25 % Jiná hmotná aktiva 10 % až 33 %

Zisky a ztráty z vyřazení majetku se určují porovnáním výnosů snížených o náklady na prodej s účetní hodnotou vyřazeného majetku. Zachycují se ve výsledovce.

Nájem

Nájem hmotného majetku, při němž Evropská společenství nesou v podstatě všechna rizika a výhody vyplývající z vlastnictví, je klasifikován jako finanční leasing. Finanční leasing je aktivován na počátku nájemního vztahu v reálné hodnotě najatého majetku nebo v současné hodnotě minimálních leasingových splátek, podle toho, která z nich je nižší. Každá leasingová splátka je rozdělena na závazek a finanční poplatky tak, aby byly tyto položky vykazovány ve zbývajícím finančním závazku v konstantním poměru. Závazky (bez finančních poplatků) z nájemního vztahu jsou vykázány mezi ostatními závazky (dlouhodobými a krátkodobými). Úrokový prvek finančních nákladů je po celé období leasingového vztahu zachycován jako náklad ve výsledovce, aby bylo pro každé období dosaženo pro zbývající závazek stálé periodické úrokové míry. Majetek pořízený formou finančního leasingu se odepisuje po dobu jeho životnosti nebo po dobu trvání leasingového vztahu, podle toho, které z těchto období je kratší.

Nájemní vztahy, v nichž si pronajímatel ponechává značnou část rizik a výhod vyplývajících z vlastnictví, se klasifikují jako operativní leasing. Splátky operativního leasingu jsou zachycovány lineárně jako náklad ve výsledovce po celou dobu leasingu.

1.5.3 Snížení hodnoty nefinančních aktiv

Aktiva, u nichž není určena jejich životnost, nejsou odepisována a každoročně je u nich prováděn test snížení hodnoty. U odpisovaných aktiv je prováděn test snížení hodnoty, kdykoli události nebo změna podmínek signalizují, že účetní hodnotu zřejmě nebude možno realizovat. Ztráta ze snížení hodnoty se účtuje ve výši, o kterou účetní hodnota aktiva převyšuje jeho realizovatelnou hodnotu. Realizovatelná hodnota se rovná reálné hodnotě aktiva snížené o prodejní náklady nebo užitné hodnotě, podle toho, která z částek je vyšší.

Ke každému rozvahovému dni se posuzuje zůstatková hodnota a životnost nehmotných aktiv a nemovitostí, strojů a zařízení, a případně jsou tvořeny opravné položky. Je-li účetní hodnota majetku vyšší než jeho odhadovaná realizovatelná hodnota, je k účetní hodnotě vytvořena opravná položka ve výši rozdílu mezi účetní a realizovatelnou hodnotou.

1.5.4 Investice

Investice do přidružených subjektů a majetkových účastí ve společných podnicích

Investice do přidružených subjektů a majetkových účastí ve společných podnicích se účtují ekvivalenční metodou. U investic je prováděn test snížení hodnoty, jestliže okolnosti takové snížení signalizují, a v případě potřeby se vytvoří opravná položka k zachycení nižší realizovatelné hodnoty. Tato realizovatelná hodnota se určí postupem popsaným ve vysvětlivce 1.5.3.

Investice do fondů rizikového kapitálu

Klasifikace a oceňování

Investice do fondů rizikového kapitálu jsou klasifikovány jako realizovatelná aktiva, a proto jsou vedeny v reálné hodnotě spolu se zisky a ztrátami ze změn reálné hodnoty (včetně rozdílů z přepočtu cizích měn), jež jsou zachyceny ve fondu z přecenění na reálnou hodnotu.

Faktory ovlivňující reálnou hodnotu

Investice do fondů rizikového kapitálu nemají kótovanou tržní cenu na aktivním trhu. Proto není-li k dispozici žádná jiná spolehlivá metoda oceňování, jsou tyto investice oceňovány jednotlivě v pořizovací ceně nebo v odpovídající čisté hodnotě aktiva, kterou vykazuje správce fondu k rozvahovému dni, podle toho, která z částek je nižší. Tím je vylučován případný nerealizovaný zisk, který latentně existuje v podkladovém investičním portfoliu. Investice do fondů rizikového kapitálu, jež ke dni účetní závěrky existují po dobu kratší dvou let, jsou oceňovány podle týchž zásad, s výjimkou nerealizovaných ztrát vzniklých pouze v důsledku správních nákladů, kdy se vzhledem k počáteční fázi podkladového investičního portfolia na tyto nerealizované ztráty nebere ohled.

Podle této metody je reálná hodnota investic do fondů rizikového kapitálu určena pomocí agregovaného ukazatele „čistá hodnota aktiv“ (net asset value), kdy se implicitně předpokládá, že pokud lze čistou hodnotu aktiv fondů považovat za vyhovující standardu IAS 39, pak i agregovaná čistá hodnota aktiv všech fondů musí jako taková vyhovovat standardu IAS 39.

Podle této metody se fondy dělí na tři kategorie:

— kategorie I – fondy, které se řídí požadavky standardu IAS 39 na ocenění reálnou hodnotou,

— kategorie II – fondy, které se řídí jinými pokyny k oceňování (tj. pokyny k oceňování AFIC, BVCA a EVCA) nebo standardy, na které lze pohlížet jako na vyhovující IAS 39,

— kategorie III – fondy, které se neřídí požadavky standardu IAS 39 na ocenění reálnou hodnotou, ani jinými pokyny k oceňování v souladu s IAS 39.

Co se týče kategorií I a II, nerealizované zisky vyplývající z ocenění v reálné hodnotě se účtují do rezervních fondů; nerealizované ztráty se posuzují z hlediska snížení hodnoty aktiv, aby se určilo, zda mají být vykázány ve výsledovce jako ztráty ze snížení hodnoty nebo jako změny ve fondu z přecenění na reálnou hodnotu. Reálná hodnota odpovídající čisté hodnotě aktiv se určí buď pomocí procentního podílu majetkové účasti Evropských společenství ve fondu na čisté hodnotě aktiv vykázané v nejnovější zprávě nebo, je-li to možné, pomocí přesné hodnoty podílu k témuž datu, kterou sdělí příslušný správce fondu.

Investice zařazené do kategorie III se oceňují v pořizovací ceně po odečtení ztráty ze snížení hodnoty (ES však v současnosti nemají investice tohoto typu).

Finanční nástroje

Finanční nástroje jsou smlouvy, na jejichž základě vzniká jedné účetní jednotce finanční aktivum a druhé účetní jednotce finanční závazek nebo kapitálový nástroj.

Klasifikace

Evropská společenství dělí svá finanční aktiva na tyto kategorie: finanční aktiva vykazovaná v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty, úvěry a pohledávky, investice držené do splatnosti a realizovatelná finanční aktiva. Klasifikace finančních nástrojů je určena v okamžiku jejich počátečního zaúčtování a je následně posuzována ke každému rozvahovému dni.

i) Finanční aktiva vykazovaná v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty

Do této kategorie je finanční nástroj zařazen, jestliže je pořízen v zásadě za účelem jeho prodeje v krátké době nebo pokud ho takto klasifikují Evropská společenství. Do této kategorie jsou řazeny rovněž deriváty. Aktiva v této kategorii jsou klasifikována jako krátkodobá aktiva, jestliže se jejich realizace předpokládá do 12 měsíců od rozvahového dne.

ii) Úvěry a pohledávky

Úvěry a pohledávky jsou nederivátová finanční aktiva s pevně určenými nebo vyčíslitelnými splátkami, která nejsou kótována na žádném aktivním trhu. Vznikají, jestliže Evropská společenství poskytují peníze, zboží nebo služby přímo dlužníkovi bez úmyslu s touto pohledávkou obchodovat. Jsou součástí dlouhodobých aktiv, s výjimkou úvěrů a pohledávek se splatností do 12 měsíců od rozvahového dne.

iii) Investice držené do splatnosti

Investice držené do splatnosti jsou nederivátová finanční aktiva s pevně určenými nebo vyčíslitelnými splátkami a s pevně určenou splatností, u nichž mají Evropská společenství pozitivní úmysl a schopnost držet je do splatnosti. V průběhu tohoto rozpočtového roku nedržela Evropská společenství žádné investice této kategorie.

iv) Realizovatelná finanční aktiva

Realizovatelná finanční aktiva jsou nederiváty, které jsou zařazeny do této kategorie nebo nejsou zařazeny do žádné jiné kategorie. Jsou klasifikována jako krátkodobá nebo dlouhodobá aktiva v závislosti na období, v němž je Společenství zamýšlejí zcizit. Jako realizovatelná finanční aktiva jsou klasifikovány rovněž investice do nekonsolidovaných účetních jednotek a další kapitálové investice, o nichž se neúčtuje ekvivalenční metodou.

Počáteční vykázání a ocenění

Nákup a prodej finančních aktiv vykazovaných v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty, držených do splatnosti a realizovatelných se vykazuje ke dni obchodu, tj. ke dni, k němuž se Evropská společenství zaváží aktivum koupit nebo prodat. Úvěry se vykazují v okamžiku, kdy jsou peníze odeslány dlužníkům. V případě finančních aktiv nevykazovaných v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty jsou finanční nástroje prvotně vykázány v reálné hodnotě zvýšené o transakční náklady. Finanční aktiva vykazovaná v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty jsou prvotně vykázána v reálné hodnotě a transakční náklady jsou vykázány ve výsledovce jako náklad.

Reálná hodnota finančního aktiva v okamžiku prvotního vykázání se obvykle rovná transakční ceně (tj. reálné hodnotě obdrženého protiplnění). Při poskytnutí dlouhodobé bezúročné půjčky nebo úvěru s nižší než tržní úrokovou sazbou lze však reálnou hodnotu odhadnout jako současnou hodnotu všech budoucích peněžních plnění diskontovanou pomocí tržní úrokové sazby platné pro podobné nástroje s podobným úvěrovým ratingem.

Finanční nástroje se odúčtují v okamžiku, kdy práva na příjem peněžních toků z investice zaniknou nebo jsou převedena a kdy Evropská společenství převedla v podstatě všechna rizika a všechny výhody vyplývající z vlastnictví.

Následné ocenění

Finanční aktiva vykazovaná v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty se následně účtují v reálné hodnotě. Zisky a ztráty, jež plynou ze změny reálné hodnoty finančních aktiv kategorie „finanční nástroje vykazované v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty“, se vykazují ve výsledovce za období, ve kterém vznikly.

Úvěry, pohledávky a investice držené do splatnosti jsou vykazovány v zůstatkové hodnotě určené pomocí metody efektivní úrokové sazby. V případě úvěrů poskytnutých z vypůjčených prostředků není třeba na základě zohlednění významnosti použít metodu efektivní úrokové sazby samostatně na úvěry a výpůjčky. Je tomu tak proto, že tyto úvěry vykazují znaky tzv. operací „back-to-back“ a rozdíly mezi úvěrem a výpůjčkou co do jejich podmínek a výše nejsou významné. Nechybějí tedy žádné podstatné informace, jež by měly vliv na to, jak uživatel finančního výkazu porozumí podkladovým transakcím. Transakční náklady vzniklé Společenstvím a poté přeúčtované příjemcům úvěrů jsou zachycovány přímo ve výsledovce.

Realizovatelná finanční aktiva jsou následně účtována v reálné hodnotě. Zisky a ztráty plynoucí ze změn reálné hodnoty realizovatelných aktiv jsou vykazovány ve fondu z přecenění na reálnou hodnotu. Jsou-li realizovatelná aktiva prodána nebo sníží-li se jejich hodnota, jsou kumulované úpravy reálné hodnoty zaúčtované dříve do fondu z přecenění na reálnou hodnotu vykázány ve výsledovce. Úroky z realizovatelných finančních aktiv vypočítané metodou efektivní úrokové sazby se zaúčtují ve výsledovce. Dividendy z realizovatelných kapitálových nástrojů se zaúčtují v okamžiku, kdy Evropským společenstvím vznikne právo na jejich výplatu.

Reálná hodnota investic kótovaných na aktivních trzích vychází z aktuálních nabídkových cen. V případě, že trh finančního aktiva není aktivní, (a v případě nekótovaných cenných papírů) Evropská společenství stanoví reálnou hodnotu za pomoci metod ocenění. Mezi tyto metody patří použití transakcí z nedávné doby mezi nespřízněnými osobami, odkaz na další v podstatě stejné nástroje, analýza diskontovaných peněžních toků, modely oceňování opcí a další metody ocenění, které běžně používají účastníci trhu.

V případech, kdy reálnou hodnotu investic do kapitálových nástrojů, které nemají kótovanou tržní cenu na aktivním trhu, nelze spolehlivě určit, ocení se tyto investice v pořizovací ceně snížené o ztráty ze snížení hodnoty.

Snížení hodnoty finančních aktiv

Ke každému rozvahovému dni Evropská společenství posuzují, zda existují objektivní důkazy o snížení hodnoty finančního aktiva. Hodnota finančního aktiva je snížena a ze snížení hodnoty plynou ztráty pouze v případě, že existují objektivní důkazy o snížení hodnoty v důsledku jedné nebo více událostí, jež nastaly po okamžiku prvotního vykázání aktiva, a taková ztrátu generující událost (či události) má dopad na odhadované budoucí peněžní toky z finančního aktiva, jež lze spolehlivě odhadnout.

i) Aktiva vykazovaná v zůstatkové hodnotě

Existují-li objektivní důkazy, že vznikla ztráta v důsledku snížení hodnoty úvěrů či pohledávek nebo investic držených do splatnosti a vedených v zůstatkové hodnotě, rovná se výše ztráty rozdílu mezi účetní hodnotou aktiva a současnou hodnotou odhadovaných budoucích peněžních toků (s vyloučením budoucích úvěrových ztrát, které nevznikly) diskontovaných původní efektivní úrokovou sazbou finančního aktiva. Účetní hodnota aktiva se sníží a výše ztráty se zaúčtuje ve výsledovce. Mají-li úvěr nebo investice držená do splatnosti proměnlivou úrokovou sazbu, použije se k ocenění ztráty ze snížení hodnoty diskontní sazba ve výši aktuální efektivní úrokové sazby stanovené ve smlouvě. Ve výpočtu současné hodnoty odhadovaných budoucích peněžních toků zajištěného finančního aktiva se odráží peněžní toky, které mohou plynout ze zabavení kolaterálu, snížené o náklady vynaložené na získání a prodej kolaterálu, ať již je zabavení pravděpodobné či nikoli. Pokud se v následujícím období ztráta ze snížení hodnoty sníží a tento pokles lze dát objektivně do souvislosti s událostí, k níž došlo po zaúčtování snížení hodnoty, předchozí zaúčtovaná ztráta ze snížení hodnoty se prostřednictvím zápisu ve výsledovce zruší.

ii) Aktiva vykazovaná v reálné hodnotě

V případě realizovatelných kapitálových investic se při určování toho, zda došlo ke snížení hodnoty cenných papírů, bere ohled na významný nebo trvalý (dlouhotrvající) pokles reálné hodnoty cenného papíru pod jeho pořizovací cenu. Pokud takové důkazy existují v případě realizovatelných finančních aktiv, kumulovaná ztráta (rovnající se rozdílu mezi pořizovací cenou a současnou reálnou hodnotou sníženou o ztráty ze snížení hodnoty daného finančního aktiva, která již byla v minulosti vykázána ve výsledovce) se odúčtuje z rezervního fondu a vykáže ve výsledovce. Ztráty ze snížení hodnoty kapitálových nástrojů vykázané ve výsledovce se na tomto účtu neruší. Pokud v následujícím období vzroste reálná hodnota realizovatelného dluhového nástroje a tento nárůst lze objektivně dát do souvislosti s událostí, k níž došlo po vykázání ztráty ze snížení hodnoty, zruší se tato ztráta ze snížení hodnoty prostřednictvím výsledovky.

1.5.5 Zásoby

Zásoby se vykazují v pořizovací ceně nebo v čisté realizovatelné hodnotě, podle toho, která z nich je nižší. Pořizovací cena se určuje metodou first-in, first-out (FIFO). Pořizovací cena výrobků a nedokončené výroby zahrnuje suroviny, přímé mzdové náklady, ostatní přímé náklady a související výrobní režii (na základě běžné provozní kapacity). Čistá realizovatelná hodnota se rovná odhadované prodejní ceně v rámci běžného podnikání snížené o náklady na dokončení a prodej.

Pokud jsou zásoby určeny k rozdělení bez poplatku nebo jen za nominální poplatek, ocení se ve výši pořizovací ceny nebo reprodukční pořizovací ceny, podle toho, která z částek je nižší. Reprodukční pořizovací cena se rovná nákladům, které by Evropská společenství vynaložila na pořízení aktiva k datu vykázání.

1.5.6 Částky předběžného financování

Předběžné financování je platba, jejímž účelem je poskytnout příjemci peněžní zálohu, tedy počáteční hotovost. Může být rozdělena na řadu plateb během období vymezeného v konkrétní dohodě o předběžném financování. Zálohu nebo počáteční hotovost je nutno v období stanoveném v dohodě využít na účel, pro který byla poskytnuta, nebo ji vrátit. Příjemce, jemuž nevzniknou způsobilé výdaje, je povinen zálohu předběžného financování vrátit Evropským společenstvím. Částka předběžného financování se sníží (úplně nebo částečně) po vyjádření souhlasu s výší způsobilých nákladů a vrácených částek.

Nevypořádané částky předběžného financování se na konci roku ocení ve výši původně vyplacených částek snížených o: vrácené částky, zúčtované způsobilé částky, odhadované způsobilé částky, které na konci roku ještě nebyly zúčtovány, a opravné položky.

Úroky z předběžného financování se zaúčtovávají tak, jak nabíhají v souladu s ustanoveními příslušné dohody. Na konci roku se na základě nejspolehlivějších informací odhadnou příjmy z naběhlých úroků a tento odhad se zahrne do rozvahy.

1.5.7 Pohledávky

Pohledávky jsou vykazovány v původní výši snížené o opravné položky. Opravná položka k pohledávce se vytvoří v případě, existují-li objektivní důkazy, že Evropská společenství nebudou schopna vybrat všechny dlužné částky podle původních podmínek pohledávky. Výše této opravné položky se rovná rozdílu mezi účetní a realizovatelnou hodnotou aktiva, která odpovídá současné hodnotě očekávaných budoucích peněžních toků diskontovaných tržní úrokovou sazbou pro podobné dlužníky. Opravná položka se vykazuje ve výsledovce. K nevypořádaným příkazům k úhradě, k nimž dosud nebyla vytvořena konkrétní opravná položka, se dále tvoří obecná opravná položka ve výši 20 %. K vykazování příjmů příštích období ke konci roku viz vysvětlivka 1.5.13 níže.

1.5.8 Peníze a peněžní ekvivalenty

Peníze a peněžní ekvivalenty jsou finanční nástroje a jsou definovány jako krátkodobá aktiva. Zahrnují pokladní hotovost, netermínované vklady u bank, ostatní krátkodobé vysoce likvidní investice s původní splatností do tří měsíců a bankovní kontokorent. Bankovní kontokorenty se vykazují v rozvaze v rámci krátkodobých finančních závazků.

1.5.9 Zaměstnanecké požitky

Penzijní závazky

Evropská společenství mají zavedeny dávkově definované penzijní plány. Dávkově definovaný plán je penzijní plán, který obecně vymezuje výši penzijní dávky, kterou zaměstnanec dostane po odchodu do důchodu a která obvykle závisí na jednom či více faktorech, například na věku, odpracované době a odměně. Jelikož zaměstnanci odvádějí ze svých platů třetinu očekávaných nákladů na tyto požitky, není tento závazek financován.

Závazek z dávkově definovaných penzijních plánů vykazovaný v rozvaze se rovná současné hodnotě vymezené dávkové povinnosti k rozvahovému dni. Vymezenou dávkovou povinnost vypočítávají pojistní matematici přírůstkovou metodou (projected unit credit method). Současná hodnota vymezené dávkové povinnosti se určí diskontováním odhadovaných odlivů peněžních prostředků s použitím úrokové míry vládních obligací vydaných v té měně, v níž budou vypláceny dávky, a jejichž splatnost se blíží splatnosti příslušných penzijních závazků.

Pojistněmatematické zisky a ztráty vyplývající z empirických korekcí a změn pojistněmatematických předpokladů se okamžitě vykazují ve výsledovce. Náklady týkající se odpracované doby v minulosti se okamžitě vykazují ve výsledovce, pokud změny penzijního plánu nejsou podmíněny tím, že zaměstnanci setrvají ve služebním poměru po určenou dobu (rozhodné období). V tom případě se náklady týkající se odpracované doby v minulosti odepisují lineárně po celé rozhodné období.

Zdravotní dávky po odchodu do důchodu

Evropská společenství poskytují svým zaměstnancům zdravotní dávky formou úhrady nákladů za zdravotní péči. Byl vytvořen zvláštní fond (RCAM) pro běžnou správu těchto dávek. Tohoto systému využívají aktuální zaměstnanci i důchodci, vdovy a vdovci a osoby na nich závislé.

Dávky poskytované osobám, které nejsou v pracovním poměru (důchodci, sirotci atd.), jsou klasifikovány jako „zaměstnanecké požitky po skončení pracovního poměru“. Vzhledem k povaze těchto dávek je nutné provést pojistněmatematický výpočet. Závazek v rozvaze se stanoví na obdobném základě jako penzijní závazky (viz výše).

1.5.10 Rezervy

Rezervy jsou tvořeny v okamžiku, kdy mají Evropská společenství aktuální právní nebo implicitní závazek vůči třetím stranám v důsledku minulých událostí, kdy je spíše pravděpodobné než nepravděpodobné, že si splnění tohoto závazku vyžádá odliv zdrojů, a lze-li částku spolehlivě odhadnout. Rezervy ke krytí budoucích provozních ztrát tvořeny nejsou. Výše rezerv se rovná nejlepšímu odhadu předpokládaných výdajů nutných ke splnění aktuálního závazku k datu vykázání. Pokud se rezerva týká velkého počtu položek, závazek se odhadne vážením všech možných výsledků jejich pravděpodobnosti (tzv. „metoda očekávané hodnoty“).

Pokud je účinek časové hodnoty peněz významný, rovná se výše rezervy současné hodnotě předpokládaných výdajů nutných ke splnění závazku. Použitá diskontní sazba je sazba, která odráží současné tržní hodnocení časové hodnoty peněz a rizika specifická pro daný závazek, nikoli však rizika, kvůli nimž už byly upraveny odhady budoucích peněžních toků.

1.5.11 Finanční závazky

Finanční závazky jsou klasifikovány jako finanční závazky vykazované v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty nebo jako finanční závazky vykazované v zůstatkové hodnotě (výpůjčky). Výpůjčky sestávají z výpůjček od úvěrových institucí a závazků z dluhových cenných papírů. Jsou prvotně vykazovány v reálné hodnotě, což jsou výnosy z jejich poskytnutí (reálná hodnota obdrženého protiplnění) po odečtení vzniklých transakčních nákladů, a poté se vedou v zůstatkové hodnotě za pomoci metody efektivní úrokové sazby; případný rozdíl mezi výnosy sníženými o transakční náklady a odkupní hodnotou se zachycuje ve výsledovce po celou dobu trvání výpůjčky za pomoci metody efektivní úrokové míry. Jsou klasifikovány jako dlouhodobé závazky, kromě finančních závazků se splatností do 12 měsíců od rozvahového dne. V případě úvěrů poskytnutých z vypůjčených prostředků nelze na základě zohlednění významnosti použít metodu efektivní úrokové sazby samostatně na úvěry a výpůjčky. Transakční náklady vzniklé Evropským společenstvím a poté přeúčtované příjemcům úvěrů se zachycují přímo ve výsledovce.

Finanční závazky, jež jsou vykazovány v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty, zahrnují deriváty, je-li jejich reálná hodnota záporná. Účetně se s nimi nakládá stejně jako s finančními aktivy vykazovanými v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty, viz bod 1.5.4.

1.5.12 Splatné závazky

Významná část splatných závazků Společenství nesouvisí s pořízením zboží či služeb, ale s neuhrazenými žádostmi o proplacení nákladů, jež podávají příjemci grantů nebo jiných finančních prostředků Společenství. Jako splatné závazky jsou zachyceny po obdržení žádosti o proplacení nákladů a poté, co je příslušní účastníci finanční operace ověří a schválí jako způsobilé. V této fázi se oceňují v jejich schválené a způsobilé výši.

Závazky z pořízení zboží a služeb se zaúčtovávají po obdržení faktury v původní výši; odpovídající výdaje se zaúčtují po dodání zboží či služeb a jejich schválení Evropskými společenstvími.

1.5.13 Náklady, výnosy, příjmy a výdaje příštích období

Důležitým prvkem akruálního účetnictví je účtování transakcí v rozpočtovém roce, s nímž souvisejí. Tento postup je označován jako oddělování účetních období v rámci účetní uzávěrky. Zejména je nutno posoudit způsobilé výdaje vzniklé příjemcům finančních prostředků Společenství, které ještě nebyly Společenstvím nahlášeny (výdaje příštích období). K tomu, aby se dospělo k nejpřesnějšímu odhadu těchto částek, slouží různé metody v závislosti na druhu činnosti a dostupných informacích. A naopak souvisí některé platby provedené v aktuálním rozpočtovém roce s následujícím obdobím (náklady příštích období), a je nutné je identifikovat a účetně zachytit v příslušném následujícím období (příslušných následujících obdobích).

Podle účetních pravidel Evropských společenství se transakce a účetní případy zachycují ve finančních výkazech za období, s nímž souvisí. Na konci účetního období se výdaje příštích období účtují na základě odhadované výše převáděného závazku za dané období. Výdaje příštích období jsou počítány v souladu s podrobnými provozními a praktickými zásadami Komise, jejichž cílem je zajistit, aby finanční výkazy přinášely věrný a poctivý obraz skutečnosti.

Výnosy se rovněž účetně zachycují v období, s nímž souvisí. Není-li ke konci roku vystavena faktura, ale Společenství poskytlo službu nebo dodalo zboží nebo existuje smluvní dohoda (např. smlouva), je ve finančních výkazech zachycen příjem příštích období.

Pokud byla před koncem roku vystavena faktura, avšak služby ještě nebyly poskytnuty nebo zboží zatím nebylo dodáno, bude výnos odložen a zaúčtuje se v následujícím účetním období.

1.6 VÝSLEDOVKA

1.6.1 Výnosy

Výnosy neplynoucí ze směny

Tyto výnosy tvoří převážnou většinu příjmů Společenství a patří sem hlavně přímé a nepřímé daně a příjmy z vlastních zdrojů. Kromě daní mohou Evropským společenstvím plynout platby od dalších stran, například cla, pokuty a dary.

Zdroj z HND a zdroj z DPH

Pohledávky a s nimi spojené výnosy se zaúčtují do období, v němž Evropská společenství odešlou členským státům výzvu s žádostí o jejich příspěvky. Jsou oceňovány v „požadované výši“. Jelikož zdroje plynoucí z DPH a HND vycházejí z odhadů údajů pro daný rozpočtový rok, je možné je měnit až do okamžiku, kdy členské státy zveřejní konečné údaje. Vliv změny odhadu se zohlední při určování čistého přebytku či schodku za období, v němž ke změně došlo.

Tradiční vlastní zdroje

Pohledávky a související výnosy se zaúčtovávají v okamžiku doručení příslušných měsíčních výkazů A (včetně vybraných cel a dlužných částek, na něž byla poskytnuta jistota a jež nebyly zpochybněny) od členských států. K datu vykázání se provádí odhad příjmů, které členské státy za dané období vybraly, avšak dosud Evropským společenstvím neuhradily; tyto příjmy jsou zaúčtovány jako příjmy příštích období. Doručené čtvrtletní výkazy B (včetně odvodů, jež nebyly vybrány ani na ně nebyla poskytnuta jistota, a včetně částek, na něž byla poskytnuta jistota, ale které dlužníci zpochybnili) členských států se zaúčtují jako výnosy snížené o náklady na výběr (25 %). Dále se ve výsledovce zaúčtuje snížení hodnoty ve výši odhadované neuhrazené částky.

Pokuty

Pohledávky a s nimi spojené výnosy se zaúčtovávají v okamžiku, kdy Společenství přijme rozhodnutí o uložení pokuty a kdy je toto rozhodnutí úředně oznámeno pokutovanému subjektu. Pokud existují pochybnosti ohledně platební schopnosti podniku, je k nároku vytvořena opravná položka. Po rozhodnutí o uložení pokuty mají dlužníci ode dne oznámení dva měsíce na to, aby:

— buď rozhodnutí přijali, v kterémžto případě musejí zaplatit pokutu ve stanovené lhůtě, takže ji Společenství inkasuje s konečnou platností,

— nebo rozhodnutí odmítli a podali odvolání podle práva Společenství.

Vzhledem k tomu, že odvolání nemá odkladný účinek (článek 242 Smlouvy o ES), musí být jistina pokuty i v tomto případě zaplacena ve stanovené lhůtě tří měsíců. Dlužník je povinen pokutu prozatímně uhradit, nebo může za určitých okolností a po dohodě s účetním Komise předložit na částku pokuty bankovní záruku.

Jestliže se podnik proti rozhodnutí odvolá a pokutu prozatímně uhradí, je tato částka vykázána jako podmíněný závazek. Jelikož však odvolání pokutovaného subjektu proti rozhodnutí Společenství nemá odkladný účinek, použijí se došlé peníze k vyrovnání pohledávky. Je-li Společenství namísto úhrady pokuty poskytnuta záruka, je pokuta nadále vykazována jako pohledávka.

Pokud se zdá pravděpodobné, že by Soud prvního stupně nemusel vydat rozhodnutí ve prospěch Společenství, vytvoří se ke krytí tohoto rizika rezerva. Jestliže byla místo úhrady pokuty poskytnuta záruka, je k neuhrazené pohledávce vytvořena opravná položka v potřebné výši. Kumulované úroky, které Evropským společenstvím plynou z bankovních účtů, na které byly uloženy došlé platby, se účtují jako výnosy a o stejnou částku se zvýší podmíněné závazky.

Zpětné získávání výdajů

V případě operací, jež zakládají nárok na vrácení výdajů původně uhrazených z evropského rozpočtu konečnému příjemci, třetí zemi nebo členskému státu, jsou vystavovány příkazy k úhradě a je stanoveno snížení následných plateb. Jejich účetní zachycení vypadá následovně:

— zpětné získání výdajů: V případě tohoto druhu zpětného získávání prostředků účetní pravidla vyžadují, aby v případě, kdy je příkaz k úhradě vystaven ve stejném roce, kdy došlo k původní platbě, byl tento příkaz zachycen jako pohledávka za příjemcem a současně byly o odpovídající částku sníženy výdaje za daný rok. Jestliže je však příkaz k úhradě vystaven v jiném roce, vznikne pohledávka, která je ve výsledovce zachycena jako příjem za daný rok (v položce „vrácené výdaje“); nebo

— zpětné získávání částek předběžného financování: V tomto případě je částka vykázána v položce předběžného financování.

Výnosy ze směny

Výnosy z prodeje zboží se zaúčtovávají v okamžiku, kdy podstatná rizika a výhody plynoucí z vlastnictví zboží přejdou na kupujícího. Výnosy spojené s transakcí, jejíž součástí je poskytnutí služeb, se zaúčtují s ohledem na stupeň dokončení transakce k datu vykázání.

Výnosový a nákladový úrok

Výnosový a nákladový úrok se vykazuje ve výsledovce pomocí metody efektivní úrokové sazby. Jde o způsob výpočtu zůstatkové hodnoty finančních aktiv nebo finančních závazků a rozložení výnosového a nákladového úroku do příslušného období. Efektivní úroková sazba je sazba, kterou se přesně diskontují odhadované budoucí hotovostní platby nebo tržby za celou dobu odhadované životnosti finančního nástroje (případně za kratší období) na čistou účetní hodnotu finančního aktiva nebo finančního závazku. Při výpočtu efektivní úrokové sazby provádějí Evropská společenství odhad peněžních toků s přihlédnutím ke všem smluvním podmínkám daného finančního nástroje (například možnosti předčasného splacení), avšak bez ohledu na budoucí úvěrové ztráty. Do výpočtu jsou zahrnuty veškeré poplatky a body, které si zaplatí smluvní strany a které jsou nedílnou součástí efektivní úrokové sazby, transakčních nákladů a všech ostatních prémií nebo slev.

V případě úvěrů poskytnutých z vypůjčených prostředků nelze s ohledem na zásadu významnosti použít metodu efektivní úrokové sazby samostatně na úvěry a výpůjčky. Transakční náklady vzniklé Evropským společenstvím a poté přeúčtované příjemcům úvěrů se vykazují přímo ve výsledovce.

Po vytvoření opravné položky k finančnímu aktivu nebo skupině podobných finančních aktiv v důsledku ztráty ze snížení hodnoty se zaúčtuje výnosový úrok pomocí úrokové sazby používané k diskontování budoucích peněžních toků za účelem ocenění ztráty ze snížení hodnoty.

Výnosy z dividend

Výnosy z dividend se vykazují v okamžiku, kdy vzniká právo přijmout jejich úhradu.

1.6.2 Náklady

Náklady plynoucí z nákupu zboží a služeb se zachycují po dodání a jejich akceptaci Evropskými společenstvími. Oceňují se v původní fakturované ceně.

Náklady neplynoucí ze směny jsou zvláštností Evropských společenství a tvoří většinu jejich celkových nákladů. Souvisejí s převody na příjemce a tvoří je tři typy: nárokové částky, převody podle dohod a granty, příspěvky a dary závislé na volném uvážení.

Převody se zaúčtovávají jako náklady vynaložené v tom období, během něhož došlo k událostem zakládajícím převod, pokud je charakter převodu povolen předpisem (finančním nařízením, služebním řádem či jiným právním předpisem) nebo kdy byla podepsána smlouva, která převod povoluje; pokud příjemce splnil případná kritéria způsobilosti; a pokud lze přiměřeným způsobem odhadnout danou částku.

Došlá žádost o platbu nebo proplacení nákladů, která splňuje kritéria pro vykázání, se zaúčtuje jako náklad ve způsobilé výši. Vzniklé způsobilé náklady, které jsou ke konci účetního období již závazkem vůči příjemcům, avšak dosud nebyly nahlášeny, se odhadnou a zaúčtují jako výdaje příštích období.

1.7 PODMÍNĚNÁ AKTIVA A PODMÍNĚNÉ ZÁVAZKY

Podmíněná aktiva

Podmíněné aktivum je možné aktivum, které vyplývá z minulých událostí a jehož existence se potvrdí pouze tak, že v budoucnu dojde nebo nedojde k jedné či více nejistým událostem, které nejsou plně pod kontrolou Evropských společenství. Podmíněné aktivum je vykázáno, je-li pravděpodobný příliv ekonomických užitků nebo výkonnostního potenciálu.

Podmíněná aktiva se posuzují ke každému rozvahovému dni, tak aby účetní závěrka náležitě zachycovala skutečný vývoj. Pokud je téměř jisté, že dojde k přílivu ekonomických užitků nebo výkonnostního potenciálu a pokud lze hodnotu aktiva spolehlivě ocenit, zaúčtuje se aktivum a související výnosy v účetní závěrce za období, v němž ke změně došlo.

Podmíněné závazky

Podmíněný závazek je možný závazek, který vyplývá z minulých událostí a jehož existence se potvrdí pouze tak, že v budoucnu dojde nebo nedojde k jedné nebo více nejistým událostem, které nejsou plně pod kontrolou Evropských společenství; nebo se jedná o současný závazek, který vyplývá z minulých událostí, ale který nebyl vykázán, protože není pravděpodobné, že ke splnění závazku bude nutný odliv zdrojů představujících ekonomický užitek nebo výkonnostní potenciál, anebo za málo pravděpodobných okolností, pokud výši závazku není možné dostatečně spolehlivě ocenit.

Podmíněný závazek se vykáže, pokud není nepravděpodobná možnost odlivu zdrojů představujících ekonomický užitek nebo výkonnostní potenciál. ES jsou sice vzhledem k povaze své každodenní činnosti (např. provádění a vymáhání právních předpisů a norem EU) vystavena některým rizikům, a stejně jako u mnoha veřejných subjektů jsou tato rizika automaticky pojištěna, podmíněný závazek však nevykazují, dokud nedojde ke konkrétní události, neboť až to té doby je pravděpodobnost odlivu zdrojů nízká.

Podmíněné závazky se ke každému rozvahovému dni oceňují s cílem určit, zda se odliv zdrojů představujících ekonomický užitek nebo výkonnostní potenciál stal pravděpodobným. Stane-li se pravděpodobným, že v souvislosti s položkou, s níž se nakládá jako s podmíněným závazkem, bude nutný odliv zdrojů představujících ekonomický užitek nebo výkonnostní potenciál, vytvoří se v účetní závěrce za období, v němž došlo ke změně pravděpodobnosti, rezerva.

Závazky k budoucímu financování

Závazek k budoucímu financování představuje právní nebo implicitní závazek, obvykle smluvní, který Společenství přijala a který si může vyžádat budoucí odliv zdrojů.

Záruky

Záruky jsou možná aktiva nebo závazky, které vyplývají z minulých událostí a jejichž existenci potvrdí existence či neexistence předmětu záruky. Záruky tudíž mohou splňovat podmínky k tomu, aby byly vykazovány jako podmíněná aktiva nebo podmíněné závazky. Záruka je vypořádána, když již neexistuje předmět záruky. Záruka je realizována, jsou-li splněny podmínky pro výzvu, aby ručitel platil.

2. VYSVĚTLIVKY K ROZVAZE

DLOUHODOBÁ AKTIVA

2.1 NEHMOTNÝ MAJETEK

v milionech EUR Částka Účetní hodnota brutto k 31. prosinci 2007 105 Přírůstky 30 Úbytky (3) Přeúčtování mezi kategoriemi aktiv 0 Ostatní změny 2 Účetní hodnota brutto k 31. prosinci 2008 134 Oprávky k 31. prosinci 2007 61 Odpisy za rok 19 Úbytky (2) Přeúčtování mezi kategoriemi aktiv 0 Ostatní změny 0 Oprávky k 31. prosinci 2008 78 ÚČETNÍ HODNOTA NETTO K 31. PROSINCI 2008 56 Účetní hodnota netto k 31. prosinci 2007 44

Tyto částky představují především programové vybavení počítačů.

2.2 NEMOVITOSTI, STROJE A ZAŘÍZENÍ

V některých zemích nelze hodnotu pozemku odlišit od hodnoty budovy, neboť oba druhy majetku byly pořízeny jako jeden celek. U neodepisovaného pozemku se neprovádí zvláštní ocenění, není-li toto ocenění nutné například pro následné výdaje, např. v případě nové výstavby nebo částečného prodeje.

NEMOVITOSTI, STROJE A ZAŘÍZENÍ

v milionech EUR Pozemky a budovy Stroje a zařízení Nábytek a vozový park Technické vybavení počítačů Jiná hmotná aktiva Finanční leasing Nedokončená aktiva Celkem Účetní hodnota brutto k 31. prosinci 2007 3 860 350 194 446 115 1 943 332 7 240 Přírůstky 38 24 16 59 23 368 115 643 Úbytky (16) (30) (14) (54) (9) 0 0 (123) Přeúčtování mezi kategoriemi aktiv 3 3 1 0 13 310 (330) 0 Ostatní změny 17 21 8 15 9 0 5 75 Účetní hodnota brutto k 31. prosinci 2008 3 902 368 205 466 151 2 621 122 7 835 Oprávky k 31. prosinci 2007 1 506 281 142 333 81 374 2 717 Tvorba odpisů za rok 122 29 16 62 13 77 319 Zrušení odpisů (15) 0 (1) (1) 0 0 (17) Úbytky (5) (30) (10) (50) (9) 0 (104) Přeúčtování mezi kategoriemi aktiv 89 (1) 0 0 0 (88) 0 Ostatní změny (81) 21 2 5 7 85 39 Oprávky k 31. prosinci 2008 1 616 300 149 349 92 448 2 954 ÚČETNÍ HODNOTA NETTO K 31. PROSINCI 2008 2 286 68 56 117 59 2 173 122 4 881 Účetní hodnota netto k 31. prosinci 2007 2 354 69 52 113 34 1 569 332 4 523

Budoucí splátky finančních leasingů a obdobných nároků jsou v rozvaze vykázány jako dlouhodobé a krátkodobé závazky (viz také vysvětlivky 2.15 a 2.18.1). Dělí se takto:

FINANČNÍ LEASING

v milionech EUR Popis Kumulované náklady (A) Budoucí splátky Celková hodnota Následné výdaje na majetek Hodnota majetku Odpisy Účetní hodnota netto do 1 roku > 1 rok > 5 let Závazky celkem (B) A+B (C) A+B+C (E) A+B+C+E Pozemky a budovy 732 47 239 1 520 1 806 2 538 61 2 599 (442) 2 157 Jiná hmotná aktiva 6 5 11 0 16 22 0 22 (6) 16 Celkem k 31.12.2008 738 52 250 1 520 1 822 2 560 61 2 621 (448) 2 173 Celkem k 31.12.2007 331 32 170 1 349 1 551 1 882 61 1 943 (374) 1 569

2.3 DLOUHODOBÉ INVESTICE

v milionech EUR Vysvět. Zůstatek k 31.12.2008 Zůstatek k 31.12.2007 Investice do přidružených subjektů 2.3.1 278 246 Majetkové podíly ve společných podnicích 2.3.2 145 32 Záruční fond 2.3.3 1 091 1 149 Realizovatelná aktiva 2.3.4 564 533 Aktiva k obchodování 2.3.4 0 13 Investice celkem 2 078 1 973

Tato položka obsahuje investice, jejichž cílem je vytvořit stálé vazby a podpořit činnost Evropských společenství. Patří sem i čistá aktiva Záručního fondu.

2.3.1 Investice do přidružených subjektů: Evropský investiční fond (EIF)

v milionech EUR Částka Částka k 31. prosinci 2007 246 Akvizice 33 Podíl na čistém přebytku/(schodku) 10 Jiné pohyby ve vlastním kapitálu (dividendy) (11) Částka k 31. prosinci 2008 278

Evropský investiční fond (EIF) je finanční institucí Evropské unie, která se specializuje na poskytování rizikového kapitálu a záruk malým a středním podnikům. Podle rozhodnutí Rady ze dne 6. června 1994 upsala Evropská společenství, zastoupená Komisí, v EIF původně 600 milionů ECU, tj. 600 akcií neboli 30 % jeho základního kapitálu. Po zvýšení základního kapitálu v průběhu roku 2007 upsala Komise další akcie. K 31. prosinci 2008 tak dosahovala celková hodnota akcií, jež Komise ze základního kapitálu EIF upsala, 786 milionů EUR (z 2 865 milionů EUR). Tato částka představuje 27,43 % základního kapitálu EIF. Komise splatila 20 %, zbývající, zatím nevyžádaná částka představuje celkem 629 milionů EUR – viz také bod 5.13.2.

V souladu s dohodou mezi Komisí a Evropskou investiční bankou (EIB) podepsanou v roce 2005 má Komise právo kdykoli prodat EIB své akcie za cenu odpovídající podílu ocenění EIF a celkového počtu emitovaných akcií. Hodnota prodejní opce se blíží nule, jelikož vzorec použitý k určení prodejní ceny akcií se podobá vzorci použitému při určování čistého jmění EIF.

Investice Společenství v EIF je v souladu s účetními pravidly ES účtována ekvivalenční metodou. Podíl je tak oceněn na 27,43 % čistých aktiv EIF, která k 31. prosinci 2008 dosahovala výše 278 milionů EUR (2007: 246 milionů EUR), z toho 10 milionů EUR se vztahuje k výsledku za rok 2008. V roce 2008 byla Společenství vyplacena dividenda za rozpočtový rok 2007 ve výši 6 milionů EUR.

2.3.2 Majetkové podíly ve společných podnicích

v milionech EUR Galileo SESAR ITER Int Celkem Částka k 31. prosinci 2007 0 10 22 32 Akvizice 0 100 69 169 Podíl na čistém přebytku/(schodku) 0 (7) (49) (56) Částka k 31. prosinci 2008 0 103 42 145

Program Galileo

Za účelem provádění fáze validace na oběžné dráze (etapa IOV – In Orbit Validation) v rámci programu Galileo byl nařízením Rady (ES) č. 876/2002 zřízen na 4 roky (2002 až 2006) společný podnik ve smyslu článku 171 Smlouvy. Posláním této právnické osoby bylo zajišťovat jednotnost správy a finanční kontroly programu Galileo pro jeho rozvoj a uvolnit za tímto účelem finanční prostředky, které byly na program vyčleněny. Zakladateli podniku byla Evropská společenství, zastoupená Komisí, a Evropská kosmická agentura (ESA). Komise poskytla společnému podniku Galileo prostřednictvím grantů z rozpočtu na transevropské sítě (TEN) finanční prostředky na spolufinancování činností v rámci této fáze IOV.

Společný podnik Galileo vstoupil koncem roku 2006 do likvidace, jež nadále pokračuje. Čistá aktiva společného podniku Galileo v likvidaci dosahovala na konci roku výše 0 EUR. Majetkový podíl v tomto podniku je účtován ekvivalenční metodou. Jelikož tato účetní jednotka nevyvíjela v roce 2008 žádnou činnost a nadále se nachází v likvidaci, nevznikly jí žádné příjmy ani výdaje. K 31. prosinci 2008 činila hodnota této investice 0 EUR. Tato částka odpovídá investici ve výši 585 milionů EUR snížené o kumulovaný podíl na ztrátě ve výši 585 milionů EUR.

Evropský úřad pro dohled nad GNSS (GSA), který je agenturou Společenství vytvořenou v roce 2004 a zahrnovanou do konsolidované závěrky Společenství, oficiálně převzal odpovědnost od společného podniku Galileo dne 1. ledna 2007, neboť tento podnik vstoupil do likvidace. Přestože tento nový subjekt měl původně provozovat projekt Galileo v rámci partnerství veřejného a soukromého sektoru, bude program Galileo po rozhodnutí Rady z listopadu 2007 v plném rozsahu financován z rozpočtu EU. Dále na základě nařízení č. 638/2008 ze dne 25. července 2008 řídí tento program jménem ES nyní Komise. V roce 2009 se očekáván podpis dohody mezi Komisí a agenturou ESA, která vyjasní některé praktické otázky včetně převodu vytvořených aktiv na Komisi na konci fáze IOV (očekávané koncem roku 2010).

Je třeba poznamenat, že Komise do konce roku 2008 přispěla na fázi IOV v rámci programu Galileo částkou 795 milionů EUR; tato částka zahrnuje výše uvedenou investici do společného podniku Galileo. Vzhledem ke stále probíhající výzkumné fázi programu byly vynaložené prostředky v souladu s účetními pravidly ES zaúčtovány jako náklady a nebyla vykázána nehmotná aktiva. Teprve při zahájení rozvojové fáze projektu bude možné tyto náklady aktivovat. Celkový (orientační) příspěvek Komise, s nímž se pro tuto příští fázi programu Galileo (2008 až 2013) počítá, činí 2 645 milionů EUR.

SESAR

Cílem tohoto společného podniku je zajistit modernizaci systému uspořádání letového provozu v Evropě a rychlé provedení evropského hlavního plánu uspořádání letového provozu cestou koordinace a soustředění veškerého příslušného výzkumu a vývoje ve Společenství. Společný podnik SESAR zahájil svou činnost v polovině roku 2007. Jeho existence bude ukončena osm let poté, co Rada schválí evropský hlavní plán uspořádání letového provozu. Zakládajícími členy společného podniku SESAR jsou Evropská společenství, zastoupená Komisí, a Evropská organizace pro bezpečnost letového provozu (Eurocontrol), zastoupená svou agenturou. Podíly jednotlivých členů na hlasovacích právech odpovídají výši jejich příspěvků, avšak oba zakládající členové mají nejméně 25 % hlasovacích práv. K 31. prosinci 2008 činil příspěvek Komise 91,73 % z celkového příspěvku všech spoluvlastníků. Celkový (orientační) příspěvek Komise, s nímž se pro SESAR (pro období 2007 až 2016) počítá, činí 700 milionů EUR. Hodnota kapitálové investice Evropských společenství do společného podniku SESAR vychází z účetní závěrky tohoto podniku za období od 10. srpna 2007 (zahájení činnosti) do 31. prosince 2008 v souladu s článkem 5 finančního nařízení tohoto společného podniku.

Mezinárodní organizace energie z jaderné syntézy (ITER)

Mezinárodní organizace energie z jaderné syntézy (ITER) sdružuje Evropská společenství a šest dalších členů z Číny, Indie, Ruska, Koreje, Japonska a Spojených států amerických. ITER byla zřízena k tomu účelu, aby spravovala zařízení ITER, podporovala laboratoře, další instituce a zaměstnance, kteří se účastní výzkumu energie z jaderné syntézy a vývojových programů členů, ve využívání zařízení ITER, aby šířila povědomí o energii z jaderné syntézy a působila k tomu, aby k tomuto druhu energie měla veřejnost příznivý postoj, a vyvíjela další činnosti nezbytné k dosažení tohoto účelu. Podíl členů na hlasovacích právech odpovídá výši jejich příspěvků, všechna rozhodnutí jsou však zásadně přijímána jednomyslně. Příspěvek Komise činil ke dni 31. prosince 2008 48,46 % z celkové investice v ITER. Celkový (orientační) příspěvek Komise, s nímž se pro ITER (pro období 2007 až 2041) počítá, činí 7 649 milionů EUR.

2.3.3 Záruční fond

ČISTÁ AKTIVA ZÁRUČNÍHO FONDU (4)

v milionech EUR Zůstatek k 31.12.2008 Zůstatek k 31.12.2007 Realizovatelná aktiva 887 901 Peníze a peněžní ekvivalenty 205 249 Aktiva celkem 1 092 1 150 Pasiva celkem (1) (1) Čistá aktiva 1 091 1 149

Ze Záručního fondu pro vnější vztahy jsou kryty úvěry, za něž Společenství poskytla záruku na základě rozhodnutí Rady. Předmětem krytí jsou zejména úvěrové operace Evropské investiční banky (EIB) mimo území Evropské unie, úvěry poskytnuté v rámci makrofinanční pomoci a úvěry poskytnuté Euratomem mimo území Evropské unie. Jedná se o dlouhodobý nástroj ke krytí nesplácených úvěrů, na něž poskytla záruku Společenství, a lze jej tedy pokládat za dlouhodobou investici. Dokladem toho je skutečnost, že téměř 88 % všech realizovatelných aktiv má splatnost v rozmezí 1 až 10 let (viz rovněž vysvětlivka 7.9). Fond je financován platbami ze souhrnného rozpočtu Společenství, které odpovídají 9 % kapitálové hodnoty operací, dále výnosy z úroků, který plynou z investic realizovaných z aktiv fondu, a částkami, jež byly získány od nesplácejících dlužníků, kvůli nimž musel fond aktivovat své záruky. Případný roční přebytek je převáděn zpět do zvláštní položky ve výkazu příjmů v souhrnném rozpočtu Evropských společenství.

Evropská společenství jsou povinna vytvořit rezervní fond na záruky za úvěry třetím zemím. Rezervní fond je určen na krytí požadavků Záručního fondu a, v nutných případech, aktivovaných záruk, které převyšují disponibilní prostředky fondu, aby bylo možné tyto částky uhradit z rozpočtu. Rezervní fond ve výši 1 276 milionů EUR odpovídá cílové částce představující 9 % úvěrů neuhrazených k 31. prosinci 2008. Čistá aktiva fondu dosahovala k 31. prosinci 2008 výše 1 091 milionů EUR. Rozdíl mezi čistými aktivy a částkou rezervního fondu se rovná částce, kterou je nutno uhradit fondu z rozpočtu EU, tj. 185 milionů EUR. Změny reálné hodnoty portfolia realizovatelných dluhových cenných papírů byly v roce 2008 zaúčtovány do vlastního kapitálu ve výši 15 milionů EUR (2007: (19) milionů EUR).

Zásady řízení finančního rizika Záručního fondu jsou popsány ve vysvětlivce 7.

2.3.4 Další investice

2.3.4.1 Realizovatelná aktiva

Tato položka zahrnuje investice a podíly pořízené s cílem pomoci příjemcům rozvíjet jejich podnikatelskou činnost.

DLOUHODOBÁ REALIZOVATELNÁ AKTIVA

v milionech EUR EBRD RCO Nástroj na rozběh ETF EFSE Ostatní Celkem Částky k 31.12.2007 157 218 98 55 5 533 Akvizice 0 17 51 7 1 76 Zcizení/vyřazení 0 (27) (4) 0 (2) (33) Přenos přebytku/(schodku) z přecenění do vlastního kapitálu 0 1 (6) 5 (1) (1) Ztráta ze snížení hodnoty 0 (5) (6) 0 0 (11) Částky k 31.12.2008 157 204 133 67 3 564

Investice do Evropské banky pro obnovu a rozvoj (EBRD)

Komise upsala 3 % základního kapitálu EBRD, který činí 20 mld. EUR. K rozvahovému dni dosahovala vyžádaná částka výše 157 milionů EUR, z čehož 156 milionů EUR bylo splaceno. Nesplacená část vyžádaného kapitálu (1 milion EUR) je vedena v zůstatkové hodnotě mezi dlouhodobými závazky. Neuhrazené splátky nevyžádaného kapitálu ve výši 443 milionů EUR jsou zahrnuty v podrozvaze jako podmíněné závazky. Vzhledem k tomu, že EBRD není kótována na burze, a vzhledem k omezením v její společenské smlouvě, jež se týkají mimo jiné prodeje majetkových podílů maximálně do výše pořizovacích nákladů a pouze stávajícím akcionářům, je akciový podíl Komise v EBRD oceněn v pořizovací ceně snížené o případné opravné položky.

Operace rizikového kapitálu (RCO)

V rámci operací rizikového kapitálu jsou finančním zprostředkovatelům poskytovány prostředky k financování kapitálových investic. Některé z těchto smluv sice mají znaky úvěru, naprostá většina z nich však základní a podstatné znaky úvěru nemá (není sjednán pevný splátkový kalendář ani úroková sazba pro splácení jistiny), a celé portfolio je tudíž považováno za nepřímou kapitálovou investici. Tyto finanční smlouvy se vedou v historických cenách po odečtení případných rezerv na snížení hodnoty, jelikož neexistují kótované tržní ceny na aktivních trzích a jejich reálnou hodnotu nelze v současnosti spolehlivě ocenit.

Další investice

Nejvýznamnější částky se týkají programu Růst a zaměstnanost, víceletého programu a programu pro konkurenceschopnost a inovace, které spravuje EIF a které podporují zakládání a financování rozběhu malých a středních podniků prostřednictvím investic do vhodných specializovaných fondů rizikového kapitálu (133 milionů EUR). Rovněž sem spadá 67 milionů EUR určených na Evropský fond pro jihovýchodní Evropu (EFSE), který je investiční společností s proměnlivou výší akciového kapitálu (SICAV). Obecným cílem EFSE je podporovat hospodářský rozvoj a prosperitu v jihovýchodní Evropě cestou udržitelného zajišťování dodatečného rozvojového financování prostřednictvím místních finančních zprostředkovatelů. Stávající podíl Společenství na hlasovacích právech činí 14,7 %.

2.3.4.2 Aktiva k obchodování

Viz vysvětlivka 2.8.2, tyto částky nyní platí pro krátkodobá aktiva.

2.4 ÚVĚRY

Tato položka obsahuje úvěrové závazky vůči Společenstvím se splatností nad jeden rok.

v milionech EUR Zůstatek k 31.12.2008 Zůstatek k 31.12.2007 Úvěry poskytnuté z rozpočtu ES a ESUO 179 189 Úvěry poskytnuté z vypůjčených prostředků 3 386 1 617 Čistá aktiva 3 565 1 806

2.4.1 Úvěry poskytnuté z rozpočtu Evropských společenství a ESUO v likvidaci

v milionech EUR Úvěry se zvláštními podmínkami ESUO v likvidaci Celkem Celkem k 31.12.2007 155 34 189 Splátky (17) (8) (25) Změny účetní hodnoty 12 3 15 Celkem k 31.12.2008 150 29 179

Úvěry se zvláštními podmínkami

V této položce je účtováno o úvěrech s preferenčními sazbami, jež jsou poskytovány v rámci spolupráce s nečlenskými státy. Všechny částky jsou splatné za déle než 12 měsíců od konce roku. Efektivní úrokové sazby se u nich pohybují mezi 7,39 % a 12,36 %.

Úvěry na bydlení od ESUO v likvidaci (ESUO)

Jedná se o úvěry na bydlení z vlastních prostředků ESUO poskytnuté v souladu s článkem 54 a čl. 54 odst. 2 Smlouvy o ESUO. Tyto úvěry se poskytují s 1 % fixní sazbou, a tudíž se s nimi nakládá jako s úvěry s preferenčními sazbami. Efektivní úrokové sazby se pohybují mezi 2,806 % a 22,643 %. Z praktických důvodů a v souladu se zásadou významnosti se v případě těchto úvěrů považuje za reálnou hodnotu transakční cena při sjednání úvěru bez ohledu na případnou poskytnutou preferenční úrokovou sazbu.

2.4.2 Úvěry poskytnuté z vypůjčených prostředků

v milionech EUR MFA Úvěry Euratom BOP ESUO v likvidaci Celkem Celkem k 31.12.2007 795 482 0 478 1 755 Nové úvěry 0 15 2 000 0 2 015 Splátky (132) (5) 0 (67) (204) Kurzové rozdíly 0 1 0 (61) (60) Změny účetní hodnoty 0 1 4 (12) (7) Celkem k 31.12.2008 663 494 2 004 338 3 499 Částka splatná do 1 roku 25 0 0 88 113 Částka se splatností nad 1 rok 638 494 2 004 250 3 386

Úvěry v rámci makrofinanční pomoci (MFA)

MFA je politický finanční nástroj účelově nevázané všeobecné podpory platební bilance a případně rozpočtů partnerských třetích zemí nacházejících se poblíž území EU. Má podobu střednědobých nebo dlouhodobých úvěrů nebo grantů nebo kombinuje obě uvedené formy a obecně doplňuje financování poskytované v souvislosti s programem změn a reforem, který podporuje MMF.

Komise neobdržela za tyto úvěry záruky od třetích stran, záruky za úvěry však poskytl Záruční fond (viz vysvětlivka 2.3.3).

Úvěry poskytované Euratomem

Euratom je jedním z právních subjektů Evropských společenství, který zastupuje Evropská komise. Cílem tohoto subjektu je poskytovat úvěry členským a nečlenským státům takto:

— úvěry Euratomu jsou členským státům poskytovány za účelem financování investičních projektů, jež jsou v těchto členských státech realizovány v oblasti průmyslové výroby elektrické energie v jaderných elektrárnách a průmyslových zařízení palivového cyklu,

— cílem úvěrů Euratomu poskytovaných nečlenským státům je zvyšovat úroveň bezpečnosti a účinnosti provozovaných či budovaných jaderných elektráren a zařízení jaderného palivového cyklu.

Za tyto úvěry poskytly třetí strany Komisi záruky ve výši 486 milionů EUR (2007: 474 milionů EUR).

Úvěry na podporu platební bilance (BOP)

Úvěr na podporu platební bilance je politický finanční nástroj, jenž začal být opětovně používán v rámci finanční pomoci členským státům Evropské unie během stávající hospodářské krize. Poskytuje střednědobou finanční pomoc, jež umožňuje poskytovat úvěry jednomu či více členským státům, které se potýkají s potížemi ve své platební bilanci či pohybu kapitálu nebo jsou těmito potížemi vážně ohroženy. Tohoto nástroje Společenství mohou využít pouze členské státy, jež dosud nepřijaly euro. Záruky za tyto úvěry jsou poskytovány ze souhrnného rozpočtu Evropské unie.

Ve prospěch Maďarska bylo uvolněno 6,5 miliardy EUR, z toho byly 2 miliardy EUR (viz výše) vyplaceny v roce 2008; termínem splatnosti je prosinec 2011. V prvních 7 měsících roku 2009 bylo dále vyplaceno 3,5 miliardy EUR (termíny splatnosti: listopad 2014 a duben 2016). Ve prospěch Lotyška bylo uvolněno 3,1 miliardy EUR, z nichž byla rovněž v prvním čtvrtletí 2009 vyplacena 1 miliarda EUR; termínem splatnosti je duben 2014. Ve druhém čtvrtletí 2009 bylo dále uvolněno 5 miliard EUR pro Rumunsko.

Na výše uvedené úvěry (makrofinanční pomoc, úvěry poskytované Euratomem a úvěry na podporu platební bilance) se metoda efektivní úrokové míry nepoužije samostatně na úvěry a výpůjčky, neboť nesou znaky tzv. operací „back-to-back“. Rozdíly mezi úvěry a výpůjčkami co do jejich podmínek a výše jsou nevýznamné. Nechybějí tedy žádné podstatné informace, jež by měly vliv na to, jak uživatel finančního výkazu porozumí podkladovým transakcím. Transakční náklady se vykazují přímo ve výsledovce.

Úvěry poskytované ESUO v likvidaci

V této položce jsou vykázány zejména úvěry, které ESUO v likvidaci poskytlo z vypůjčených prostředků v souladu s články 54 a 56 Smlouvy o ESUO, jakož i tři nekótované dluhové cenné papíry vydané Evropskou investiční bankou (EIB) v rámci plnění za neplnícího dlužníka. Tyto dluhové cenné papíry budou drženy do jejich konečné splatnosti (v roce 2017 a 2019), aby se pokryla obsluha souvisejících výpůjček. Změny účetní hodnoty odpovídají