OBECNÉ ZÁSADY EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY

ze dne 1. srpna 2007

o měnové statistice a statistice finančních institucí a trhů (přepracované znění)

(ECB/2007/9)

(2007/830/ES)

RADA Guvernérů EVROPSKÉ centrální banky,

s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na články 5.1, 12.1 a 14.3 tohoto statutu,

s ohledem na nařízení ECB/2001/13 ze dne 22. listopadu 2001 o konsolidované rozvaze sektoru měnových finančních institucí (1),

s ohledem na nařízení ECB/2003/9 ze dne 12. září 2003 o uplatňování minimálních rezerv (2),

s ohledem na nařízení ECB/2001/18 ze dne 20. prosince 2001 o statistice úrokových sazeb uplatňovaných měnovými finančními institucemi na vklady a úvěry vůči domácnostem a nefinančním podnikům (3),

s ohledem na nařízení ECB/2007/8 o statistice aktiv a pasiv investičních fondů (4),

s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou (5),

s ohledem na směrnici Rady 86/635/EHS ze dne 8. prosince 1986 o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí (6),

s ohledem na obecné zásady ECB/2002/10 ze dne 5. prosince 2002 o právním rámci pro účetnictví a finanční vykazování v Evropském systému centrálních bank (7),

s ohledem na přílohu A nařízení Rady (ES) č. 2223/96 ze dne 25. června 1996 o Evropském systému národních a regionálních účtů ve Společenství (ESA 95) (8),

vzhledem k těmto důvodům:

PŘIJALA TYTO OBECNÉ ZÁSADY:

Článek 1

Oblast působnosti

Tyto obecné zásady stanoví povinnosti národních centrálních bank vůči ECB, pokud jde o vykazování měnové statistiky a statistiky finančních institucí a trhů.

Národní centrální banky vykazují položky uvedené v článcích 3 až 18 v souladu se schématy stanovenými v příloze III a v souladu se standardy elektronického výkaznictví stanovenými v příloze IV těchto obecných zásad. Do září každého roku sdělí ECB národním centrálním bankám přesné termíny přenosu údajů v podobě časového plánu vykazování pro příští rok.

Požadavky na vykazování zpětných údajů se vztahují jen na vykazování upravená v článcích 3, 6, 7, 10, 11 a 13 až 17.

pokud jde o pozice vůči členským státům, které přijmou euro po vstupu těchto obecných zásad v platnost, vykazují národní centrální banky zúčastněných členských států ECB zpětné údaje alespoň za období: 1) od roku 1999, pokud členský stát do EU vstoupil před květnem 2004; nebo 2) od roku 2004, pokud členský stát do EU vstoupil v květnu 2004; nebo 3) předchozích tří let, pokud členský stát do EU vstoupil po květnu 2004. Tato zásada platí pouze pro statistiky, pro které se shromažďují též údaje členěné podle země protistrany.

národní centrální banky členských států, které do EU vstoupily po květnu 2004, vykazují ECB zpětné údaje alespoň za období předchozích tří let;

Článek 2

Definice

Pro účely těchto obecných zásad:

Článek 3

Rozvahová statistika měnových finančních institucí

a) Obecně

Národní centrální banky sestavují a vykazují dvě samostatné agregované rozvahy (obě v hrubých částkách) v souladu s nařízením ECB/2001/13: agregovanou rozvahu týkající se subsektoru měnových finančních institucí „centrální banka“ a agregovanou rozvahu týkající se subsektoru „ostatní měnové finanční instituce“.

Národní centrální banky odvozují požadované statistické informace týkající se jejich vlastní rozvahy centrální banky ze svého účetního systému pomocí srovnávacích tabulek uvedených v příloze I těchto obecných zásad. Pro účely statistického výkaznictví odvozuje ECB ze své vlastní rozvahy údaje odpovídající údajům, které národní centrální banky odvozují ze svých vlastních rozvah.

Národní centrální banky odvozují požadované statistické informace o rozvaze ostatních měnových finančních institucí agregací údajů o rozvahových položkách shromážděných od jednotlivých rezidentských měnových finančních institucí kromě rezidentské národní centrální banky.

Tyto požadavky zahrnují zůstatky ke konci měsíce a čtvrtletí (9) (stavy) a měsíční a čtvrtletní údaje o úpravách toků.

Národní centrální banky vykazují statistické informace o rozvahových položkách v souladu s částí 1 přílohy III těchto obecných zásad.

b) Úpravy toků

Národní centrální banky vykazují ECB údaje pro měsíční a čtvrtletní řady úprav z reklasifikací a pro řady úprav z přecenění v souladu s přílohou V těchto obecných zásad.

ECB vypočte toky (10) tak, že vezme rozdíl mezi stavy ke konci měsíce a poté odstraní ty vlivy, které nevyplývají z transakcí. Změny, které nejsou důsledkem transakcí, odstraní pomocí úprav toků. Existují tyto tři druhy úprav toků:

Národní centrální banky a ředitelství ECB pro interní finance vykazují ECB měsíční údaje o stavech rozvahových položek a o úpravách do konce pracovní doby 15. pracovního dne následujícího po skončení měsíce, ke kterému se údaje vztahují.

Národní centrální banky a ředitelství ECB pro interní finance vykazují ECB čtvrtletní údaje o stavech rozvahových položek a o úpravách do konce pracovní doby 28. pracovního dne následujícího po skončení čtvrtletí, ke kterému se údaje vztahují.

Může dojít k tomu, že národní centrální banky musí revidovat údaje týkající se posledního období, které předchází stávajícímu referenčnímu období. Kromě toho mohou být prováděny i revize údajů, které se týkají období před posledním obdobím předcházejícím referenčnímu měsíci, a to např. z důvodu chyb, reklasifikací, zlepšených zpravodajských postupů atd. ECB může výjimečné i běžné revize zpracovávat současně nebo může rozhodnout o odložení zpracování výjimečných revizí na dobu po termínu měsíčního zpracování měnových agregátů.

Postup při revizích musí být v souladu se zásadami uvedenými v příručce ECB pro sestavování měnové a bankovní statistiky (13). S cílem zajistit správnou rovnováhu mezi kvalitou měnových statistik a jejich stabilitou a v zájmu zvýšení konzistence měsíčních a čtvrtletních údajů se výjimečné revize měsíčních údajů předkládají v době předkládání čtvrtletních údajů.

V případě, že národní centrální banky udělí malým měnovým finančním institucím výjimky podle čl. 2 odst. 2 nařízení ECB/2001/13, navýší při sestavování měsíčních a čtvrtletních rozvahových údajů měnových finančních institucí, které vykazují ECB, skutečné pokrytí na pokrytí ve výši 100 % pro tyto měnové finanční instituce.

Národní centrální banky mohou postup pro přepočet na 100 % pokrytí zvolit za předpokladu, že splňuje tyto minimální standardy:

Při sestavování rozvahy centrální banky se národní centrální banky a ECB řídí harmonizovanými účetními pravidly stanovenými v obecných zásadách ECB/2002/10 s výjimkou:

Na „ostatní měnové finanční instituce“ se vztahují pravidla oceňování a/nebo účetní pravidla stanovená v nařízení ECB/2001/13.

Národní centrální banky předkládají vysvětlivky, ve kterých uvedou důvody významných a výjimečných revizí.

Národní centrální banky mimoto poskytují ECB vysvětlivky o úpravách v „reklasifikacích a ostatních úpravách“ v souladu s postupy uvedenými v části 2 přílohy V těchto obecných zásad.

Článek 4

Kontrola shody

Národní centrální banky a ECB kontrolují shodu mezi jejich agregovanou rozvahou ke konci měsíce vykazovanou pro statistické účely podle nařízení ECB/2001/13 a jejich účetními položkami vykazovanými pro účely týdenního finančního výkazu Eurosystému podle obecných zásad ECB/2002/10. Řídí se postupem stanoveným v příloze II těchto obecných zásad.

Národní centrální banky a ECB provádějí tyto kontroly shody měsíčně. Výsledek těchto kontrol vykazují ECB před předáním údajů o rozvahových položkách nebo společně s nimi, a to do patnáctého pracovního dne po skončení referenčního období podle ročního časového plánu stanoveného ECB, který se národním centrálním bankám oznamuje do konce září každého roku. Ve vykazovaných obdobích, v nichž termín vykazování jejich měsíční agregované rozvahy Eurosystému pro statistické účely nesouhlasí s termínem vykazování příslušných účetních položek vykazovaných pro týdenní finanční výkaz Eurosystému, mohou národní centrální banky srovnat statistické údaje s denní rozvahou, která byla sestavena k poslednímu pracovnímu dni měsíce. Jako sestavitel vlastní rozvahy se ECB řídí stejným postupem.

Národní centrální banky a ECB zasílají odboru pro měnovou statistiku a statistiku trhů a finančních institucí vysvětlivky ohledně jakýchkoli zjištěných nesrovnalostí: úplné vysvětlivky a zjednodušené vysvětlivky. Úplná vysvětlivka se vypracovává jen jednou ročně do dne, který stanoví ECB, a obsahuje informace uvedené v části 3 přílohy II těchto obecných zásad. V ostatních měsících jsou národní centrální banky a ECB povinny vyhotovit pouze zjednodušené vysvětlivky podle vzoru uvedeného v části 2 přílohy II těchto obecných zásad. Všechny národní centrální banky a ECB zasílají úplné vysvětlivky současně.

Článek 5

Statistika elektronických peněz

ECB ve spolupráci s národními centrálními bankami každoročně identifikuje a zaznamenává vlastnosti systémů elektronických peněz v EU, dostupnost příslušných statistických informací a související metody sestavování statistik. Národní centrální banky vykazují statistické informace o elektronických penězích emitovaných měnovými finančními institucemi v závislosti na jejich dostupnosti podle seznamu položek stanovených v části 2 přílohy III těchto obecných zásad.

Měsíční údaje se ECB předkládají alespoň dvakrát ročně do posledního pracovního dne v březnu a září. Podle dostupnosti údajů národních centrálních bank se mohou uskutečňovat častější přenosy údajů do posledního pracovního dne měsíce následujícího po uplynutí referenčního období. Referenčním obdobím je poslední měsíc čtvrtletí nebo pololetí, ke kterému se položka vztahuje. Nejsou-li zůstatky elektronických peněz do stanovené lhůty k dispozici, mohou národní centrální banky vykazovat poslední dostupné údaje do posledního pracovního dne měsíce.

Článek 6

Rozvahová statistika ústředních vládních institucí

a) Obecně

Národní centrální banky vykazují statistické informace o závazcích z vkladů ústředních vládních institucí (tj. prostředků velmi podobných vkladům) a o držbě hotovosti a cenných papírů v souladu s částí 3 přílohy III těchto obecných zásad.

Kde tento jev neexistuje nebo je bezvýznamný, nemusí se z důvodu nepatrnosti vykazovat žádné údaje. Položka „eurobankovky a euromince v držbě ústředních vládních institucí“ se vykazuje jako doplňková (memo) položka s vysokou prioritou. Je možné předložit odhady, které vycházejí z dostupných údajů, jako jsou např. roční a/nebo čtvrtletní údaje finančních účtů měnové unie.

b) Úpravy toků

Údaje o úpravách toků se vykazují v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. b) těchto obecných zásad.

Řady se vykazují měsíčně a ve stejných lhůtách, jež jsou stanoveny v čl. 3 odst. 2 pro měsíční rozvahové statistiky.

Článek 7

Doplňkové (memo) položky

a) Obecně

V rozsahu, ve kterém jsou příslušné informace dostupné, včetně informací, které se zakládají na nejlepších odhadech, nebo pokud je dotyčná obchodní činnost významná z měnového hlediska, vykazují národní centrální banky další statistické informace podle seznamu doplňkových (memo) položek v souladu s částí 4 přílohy III těchto obecných zásad, přičemž tyto informace doplňují rozvahovou statistiku uvedenou v čl. 3 odst. 2 a jsou vykazovány se stejnou četností jako uvedená rozvahová statistika. ECB ve spolupráci s národními centrálními bankami zjišťuje a zaznamenává dostupnost dotyčných statistických informací a související metody sestavování statistik. Doplňkové (memo) položky s vysokou prioritou, které jsou označeny tučně ohraničenými buňkami, představují informace potřebné k sestavování měnových agregátů eurozóny a finančních účtů měnové unie.

Dojde-li k dohodě mezi ECB a národní centrální bankou, nemusí národní centrální banky vykazovat tučně ohraničené buňky se šipkou (↑), pokud ECB využívá alternativní zdroje údajů.

Pokud jde o buňky odpovídající členským státům, které nepřijaly euro, v tabulkách 3 a 4 v části 2 přílohy I nařízení ECB/2001/13, mohou národní centrální banky rozhodnout, že jejich úplné vykazování nevyžadují, pokud údaje shromážděné na vyšší úrovni ukazují, že nejsou významné. V takovém případě národní centrální banky v pravidelných intervalech (nejméně jednou ročně) posuzují, zda údaje týkající se buněk odpovídajících členským státům, které nepřijaly euro, jsou významné či nikoli, a informují ECB a měnové finanční instituce o jakýchkoli změnách zpravodajské povinnosti ohledně těchto buněk. Pokud jsou údaje týkající se buněk, jež odpovídají členským státům, které nepřijaly euro, nevýznamné a národní centrální banky nevyžadují jejich úplné vykazování, odhadnou údaje za použití existujících informací v souladu s níže uvedenými metodami a vykážou je čtvrtletně jako doplňkové (memo) položky.

b) Úpravy toků

Údaje o tocích mohou být poskytovány, pokud dojde k dvoustranné dohodě mezi ECB a národní centrální bankou. Údaje o úpravách toků se vykazují v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. b) těchto obecných zásad.

Řady se vykazují s měsíční periodicitou (položky v oddílech 1 a 2 části 4 přílohy III těchto obecných zásad) nebo se čtvrtletní periodicitou (položky oddílu 3 části 4 přílohy III těchto obecných zásad) a ve stejných lhůtách jako povinné měsíční a čtvrtletní rozvahové statistiky měnových finančních institucí v souladu s nařízením ECB/2001/13.

Údaje týkající se buněk, jež odpovídají členským státům, které nepřijaly euro, v tabulkách 3 a 4 části 2 přílohy I nařízení ECB/2001/13 mohou být ECB vykazovány se zpožděním jednoho dalšího měsíce od konce pracovní doby 28. pracovního dne následujícího po skončení čtvrtletí, ke kterému se vztahují, pokud je národní centrální banky odhadují a vykazují jako doplňkové (memo) položky.

Doplňkové (memo) položky požadované podle tohoto článku se vykazují v souladu se stejnými pravidly oceňování a stejnými účetními pravidly jako údaje vykazované podle nařízení ECB/2001/13.

Jestliže v souvislosti s tabulkami 3 a 4 části 2 přílohy I nařízení ECB/2001/13 národní centrální banky nevyžadují údaje týkající se buněk, jež odpovídají členským státům, které nepřijaly euro, provedou se jejich odhady podle níže uvedených standardů.

Pokud národní centrální banky odhadují údaje za použití existujících informací, vykazují tyto údaje ECB jako doplňkové (memo) položky. Není-li s ECB dohodnuto jinak, použijí se tyto metody pro provádění odhadů:

čtvrtletní údaje se odhadují na základě údajů, které měnové finanční instituce vykazují s nižší periodicitou. Údaje se přenášejí do chybějícího (chybějících) období, a to tak, že se zopakují, nebo tak, že se použijí vhodné statistické techniky s cílem zohlednit tendence vyplývající z údajů nebo sezónní vlivy,

Článek 8

Statistika základu pro stanovení minimálních rezerv

Měsíční statistiky agregovaného základu pro stanovení minimálních rezerv členěné podle druhu pasiv se vypočítávají jako stavy ke konci měsíce v souladu s nařízením ECB/2003/9 a podle kategorií stanovených v nařízení ECB/2001/13. Údaje pro sestavení těchto statistik v souladu s částí 5 přílohy III těchto obecných zásad se čerpají z údajů, které úvěrové instituce s povinností minimálních rezerv předkládají národním centrálním bankám.

Statistika základu pro stanovení minimálních rezerv obsahuje šest časových řad pro úvěrové instituce, jež se týkají stavových údajů ke konci měsíce, které mají být předávány ECB měsíčně prostřednictvím systému výměny dat ESCB, a to nejpozději do pracovního dne národní centrální banky předcházejícího počátku udržovacího období. Úvěrové instituce, které jsou malými měnovými finančními institucemi bez úplné statistické zpravodajské povinnosti, vykazují národním centrálním bankám omezené členění čtvrtletně. Pro tyto úvěrové instituce bez úplné statistické zpravodajské povinnosti se používá zjednodušená statistika základu pro stanovení minimálních rezerv za tři udržovací období. Národní centrální banky používají čtvrtletní údaje o základu pro stanovení minimálních rezerv od úvěrových institucí bez úplné statistické zpravodajské povinnosti pro měsíční údaje vykazované ECB ve třech přenosech údajů po jejich zveřejnění.

Revize prováděné zpravodajskými institucemi v základu pro stanovení minimálních rezerv nebo povinných minimálních rezervách, ke kterým dojde poté, co udržovací období začalo, nesmějí vést k revizím statistiky základu pro stanovení minimálních rezerv a povinných minimálních rezerv.

Článek 9

Statistika makroukazatelů

S využitím statistických informací ke konci měsíce, které úvěrové instituce předávají národním centrálním bankám v souladu s nařízením ECB/2001/13, kontroluje ECB každý měsíc přesnost současných standardních odpočtů ze základu pro stanovení minimálních rezerv, které mohou úvěrové instituce uplatňovat na hodnotu zůstatku svých emitovaných dluhových cenných papírů s dohodnutou splatností do dvou let. Národní centrální banky sestavují požadované agregáty podle části 6 přílohy III těchto obecných zásad a vykazují je ECB.

Tři časové řady za úvěrové instituce, jež se týkají stavových údajů ke konci měsíce, se předávají ECB měsíčně, a to nejpozději do pracovního dne národní centrální banky předcházejícího začátku udržovacího období.

Tyto řady se předávají i v případě, kdy se související rozvahové položky v daném členském státě neuplatňují.

Článek 10

Rozvahová statistika úvěrových institucí

a) Obecně

Národní centrální banky vykazují ECB samostatné údaje o rozvahových položkách za sektor úvěrových institucí v souladu s tabulkami 1, 2 a 4 části 2 přílohy I nařízení ECB/2001/13 a v souladu s částí 7 přílohy III těchto obecných zásad. Jelikož údaje o celém sektoru měnových finančních institucí jsou již předmětem vykazování podle nařízení ECB/2001/13, vztahují se požadavky stanovené v tomto článku jen na ty členské státy, v nichž je soubor zpravodajských jednotek ostatních měnových finančních institucí tvořen jak úvěrovými institucemi, tak i fondy peněžního trhu a v nichž se vliv fondů peněžního trhu považuje ze statistického hlediska za důležitý, neboť jsou současně splněna tato kritéria:

I když se v některých členských státech vyskytuje menší počet jiných institucí, které jsou klasifikovány jako měnové finanční instituce, z kvantitativního hlediska se považují za bezvýznamné.

b) Úpravy toků

Údaje o úpravách toků se vykazují v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. b) těchto obecných zásad.

Údaje se vykazují čtvrtletně ve lhůtě 28 pracovních dnů po skončení referenčního období.

Údaje požadované podle tabulky 3 části 7 přílohy III těchto obecných zásad se vykazují od referenčního měsíce března 2005.

Údaje vykazované ohledně rozvah úvěrových institucí zahrnují 100 % institucí, které jsou do tohoto sektoru zařazeny. V případech, kdy je z důvodu užití „úlevy z vykazování udělené malým institucím – cutting-off-the-tail principle“ skutečné zpravodajské pokrytí nižší než 100 %, národní centrální banky navýší skutečně vykazované údaje na ekvivalent ve výši 100 % pokrytí.

Článek 11

Strukturální finanční ukazatele

a) Obecně

Národní centrální banky vykazují rozvahové údaje o ostatních strukturálních finančních ukazatelích v souladu s částí 8 přílohy III těchto obecných zásad.

Národní centrální banky poskytují údaje ohledně osmnácti ukazatelů uvedených v části 8 přílohy III těchto obecných zásad v souladu s koncepčními a metodickými pravidly, která jsou v této části stanovena. Dodržují se statistické zásady přijaté pro účely sestavování rozvahové statistiky, a sice:

b) Úpravy toků

Údaje o úpravách toků se vykazují v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. b) těchto obecných zásad.

Údaje pro výpočet strukturálních finančních ukazatelů o úvěrových institucích za předchozí rok se vykazují do konce března každého roku. V případě ukazatele „počet zaměstnanců úvěrových institucí“ se údaje za předchozí rok poskytují pokud možno do konce května každého roku.

Národní centrální banky uplatňují při provádění revizí vykázaných údajů tyto obecné principy:

Shromážděné údaje pokrývají 100 % institucí, které jsou vymezeny jako úvěrové instituce v souladu s oddílem I.2 části 1 přílohy I nařízení ECB/2001/13. V případech, kdy je z důvodu užití „úlevy z vykazování udělené malým institucím – cutting-off-the-tail principle“ skutečné zpravodajské pokrytí nižší než 100 %, národní centrální banky navýší skutečně vykazované údaje na ekvivalent ve výši 100 % pokrytí v souladu s čl. 3 odst. 4 těchto obecných zásad.

Národní centrální banky oznámí ECB jakoukoli odchylku od shora uvedených definic a pravidel s cílem umožnit sledování národní praxe. Národní centrální banky předkládají vysvětlivky, ve kterých uvedou důvody významných revizí.

Článek 12

Údaje pro účely Mezinárodního měnového fondu

Aniž jsou dotčeny zákonné povinnosti národních centrálních bank vůči Mezinárodnímu měnovému fondu (MMF), mohou národní centrální banky předávat MMF doplňující rozvahové statistiky měnových finančních institucí prostřednictvím ECB v souladu s následujícími technickými opatřeními.

Národní centrální banky předávají ECB rozvahové položky měnových finančních institucí podle části 9 přílohy III těchto obecných zásad v rámci pravidelného měsíčního přenosu údajů o rozvahových položkách. Přenosy údajů se kryjí s pravidelným vykazováním údajů o rozvahových položkách do ECB, které se uskutečňuje v patnáctý pracovní den po skončení měsíce, kterého se údaje týkají, v souladu s čl. 3 odst. 2 těchto obecných zásad. Periodicita a lhůty pro doplňkové (memo) položky s vysokou prioritou stanovené v článku 7 odst. 2 těchto obecných zásad platí rovněž pro zde definované řady.

Článek 13

Statistika sekuritizace a jiných převodů úvěrů původně poskytnutých měnovými finančními institucemi institucím jiným než měnové finanční instituce

Podle dostupnosti příslušných informací, včetně těch, které se zakládají na nejlepších odhadech, vykazují národní centrální banky statistické informace o prodejích a převodech úvěrů měnových finančních institucí na třetí osoby v souladu s částí 10 přílohy III těchto obecných zásad.

Přenos údajů do ECB zahrnuje: i) hrubé toky, ii) čisté toky úvěrů původně poskytnutých měnovými finančními institucemi a prodaných třetím osobám, jestliže údaje o hrubých tocích nejsou k dispozici, a iii) stavové údaje – vykazují se v obou případech, pokud jsou dostupné. V případě každého z těchto tří typů údajů se úvěry prodané finanční společnosti zřízené pro držbu sekuritizovaných aktiv, tj. úvěry sekuritizované prostřednictvím takové společnosti, a úvěry převedené na jiné subjekty, bez ohledu na to, zda dochází k sekuritizaci či nikoli, vykazují odděleně. Jelikož se úvěr považuje za úvěr prodaný institucím jiným než měnové finanční instituce, vyžaduje se jeho příslušné vykazování pouze tehdy, pokud se již neobjevuje v rozvaze měnové finanční instituce, která původně úvěr poskytla ostatním rezidentům, nebo v rozvaze ostatních měnových finančních institucí.

Údaje se předávají v patnáctý pracovní den po skončení měsíce, ke kterému se údaje vztahují.

Článek 14

Statistika ostatních finančních zprostředkovatelů

a) Obecně

Národní centrální banky vykazují statistické informace o ostatních finančních zprostředkovatelích v souladu s částí 11 přílohy III těchto obecných zásad. Údaje se předávají zvlášť za tyto dílčí kategorie ostatních finančních zprostředkovatelů: i) investiční fondy (kromě fondů peněžního trhu); ii) obchodníci s cennými papíry a deriváty; iii) finanční podniky poskytující úvěry; a iv) jiní ostatní finanční zprostředkovatelé.

Údaje o ostatních finančních zprostředkovatelích se předávají na základě údajů, které jsou na vnitrostátní úrovni aktuálně dostupné. Pokud skutečné údaje nejsou k dispozici nebo nemohou být zpracovány, poskytují se vnitrostátní odhady. V případě, že základní ekonomický jev existuje, ale není statisticky sledován, a proto nelze poskytnout vnitrostátní odhady, mohou národní centrální banky rozhodnout, že časovou řadu buď nebudou vykazovat, nebo ji budou vykazovat jako chybějící. Časové řady, které nejsou vykázány, se proto považují za „údaje, které existují, ale nejsou shromažďovány“ a ECB může pro účely sestavení agregátů eurozóny činit předpoklady a provádět odhady. Soubor zpravodajských jednotek zahrnuje všechny druhy ostatních finančních zprostředkovatelů, jež jsou rezidenty v zúčastněných členských státech: instituce, které se nacházejí na území, včetně dceřiných společností mateřských společností, které se nacházejí mimo toto území, a pobočky institucí s ústředím mimo toto území, které jsou rezidenty.

Poskytují se tyto klíčové ukazatele a doplňující údaje:

b) Úpravy toků

Údaje o úpravách toků mohou být vykazovány v případě významného přerušení stavů nebo dojde-li k reklasifikacím a jiným úpravám. Údaje o úpravách toků mohou být zejména poskytovány z důvodu reklasifikací v souvislosti s prováděním rámce ESA 95.

Pokud se transakce odhadují na základě rozdílu stavů dvou po sobě jdoucích období, časové řady se buď nevykazují, nebo se vykazují jako chybějící.

Údaje o úpravách toků se vykazují v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. b) těchto obecných zásad.

Periodicita vykazování do ECB je čtvrtletní. Statistika ostatních finančních zprostředkovatelů se předává ECB nejpozději v poslední kalendářní den třetího měsíce po skončení referenčního období nebo v předcházející pracovní den národní centrální banky, pokud poslední kalendářní den měsíce není pracovním dnem národní centrální banky. Přesná data přenosů se národním centrálním bankám oznamují předem v podobě časového plánu vykazování, který ECB poskytne do září každého roku.

Může dojít k tomu, že národní centrální banky musí revidovat údaje předané v předchozím čtvrtletí. Kromě toho mohou být prováděny i revize údajů za starší čtvrtletí.

Platí tyto obecné principy:

Účetní pravidla, kterými se ostatní finanční zprostředkovatelé řídí při sestavování svých účtů, musí být v souladu s vnitrostátními právními předpisy, kterými se provádí směrnice 86/635/EHS, a ostatními platnými mezinárodními standardy. Aniž jsou dotčeny účetní postupy běžné v členských státech, vykazují se veškerá aktiva a pasiva pro statistické účely v hrubé výši. Metody oceňování jsou uvedeny u příslušných kategorií.

Národní centrální banky poskytují ECB vysvětlivky v souladu s oddílem 3 částí 11 přílohy III těchto obecných zásad. Národní centrální banky poskytují vysvětlivky k významným revizím.

Národní centrální banky přestanou vykazovat statistické informace týkající se statistiky investičních fondů v kontextu statistiky ostatních finančních zprostředkovatelů, jakmile Rada guvernérů s přihlédnutím ke stanovisku Výboru pro statistiku rozhodne, že kvalita dostupných statistických údajů o aktivech a pasivech investičních fondů, jež se vykazují podle článku 18 těchto obecných zásad, umožňuje jejich zveřejnění na úrovni eurozóny, a nejpozději do čtvrtého čtvrtletí 2009. Národní centrální banky mohou odvodit statistiku investičních fondů podle části 11 přílohy III těchto obecných zásad z příslušných statistických informací shromážděných za účelem sestavení statistiky aktiv a pasiv investičních fondů v souladu s částí 14 přílohy III těchto obecných zásad.

Článek 15

Statistika emisí cenných papírů

Národní centrální banky vykazují statistické informace zahrnující všechny emise cenných papírů rezidenty eurozóny – v kterékoli měně, jak tuzemské, tak mezinárodní – v souladu s částí 12 přílohy III těchto obecných zásad.

Údaje se ECB vykazují měsíčně. Statistika emisí cenných papírů se předává ECB nejpozději pět týdnů po skončení měsíců, ke kterým se údaje vztahují. ECB národním centrálním bankám předem oznámí přesné termíny přenosu údajů v podobě časového plánu vykazování.

Národní centrální banky poskytují ECB vysvětlivky v souladu s oddílem 3 části 12 přílohy III těchto obecných zásad.

Článek 16

Statistika úrokových sazeb měnových finančních institucí

Pro účely statistiky úrokových sazeb měnových finančních institucí vykazují národní centrální banky agregované národní měsíční statistické údaje týkající se zůstatků a nových obchodů tak, jak je stanoveno v dodatcích 1 a 2 přílohy II nařízení ECB/2001/18.

Tyto statistické informace se vykazují podle ročního plánu vykazování stanoveného ECB, který se národním centrální bankám oznamuje do konce září každého roku.

Může dojít k tomu, že národní centrální banky musí revidovat hodnoty týkající se předchozího referenčního měsíce. Kromě toho mohou být prováděny i revize vyplývající například z chyb, reklasifikací, zlepšení zpravodajských postupů atd., které se týkají údajů před předchozím referenčním měsícem.

Národní centrální banky postupují podle těchto obecných zásad:

Jestliže je skutečné zpravodajské pokrytí statistiky úrokových sazeb měnových finančních institucí nižší než 100 % v důsledku použití metody sběru vzorků (sampling), národní centrální banky navýší skutečně vykazované údaje o objemu nových obchodů na ekvivalent ve výši 100 % pokrytí.

Článek 17

Statistika platebního styku

Národní centrální banky vykazují statistické informace o platbách v souladu s částí 13 přílohy III těchto obecných zásad. To zahrnuje: i) údaje o platebních transakcích a struktuře, jak jsou uvedeny v tabulkách 4 až 9; a ii) související informace o položkách rozvahy měnových finančních institucí a úvěrových institucí a informace o struktuře úvěrových institucí, jak jsou uvedeny v tabulkách 1 až 3.

Stavové údaje se vykazují pro všechny položky v tabulkách 1 až 4 a 7. Všechny stavy se týkají údajů ke konci období s výjimkou položek v tabulce 2 označených jako „průměr za poslední udržovací období“. Hrubé toky se vykazují pro položky v tabulkách 5, 6, 8 a 9, které obsahují údaje o platebních transakcích.

Národní centrální banky vykazují historické informace pro všechny položky.

Řady se ECB vykazují ročně bez ohledu na periodicitu údajů. Údaje pro všechny položky v tabulkách 4 až 9 se vykazují s roční periodicitou. Informace o rozvaze měnových finančních institucí v tabulce 1 jsou měsíční. Informace o rozvahách úvěrových institucí obsažené v tabulkách 2 a 3 jsou čtvrtletní s výjimkou položek, které se týkají pozic vůči národní centrální bance, a položek, které se týkají institucí elektronických peněz, jež se vykazují s roční periodicitou. Informace o struktuře úvěrových institucí obsažené v tabulce 3 jsou roční. Je-li v případě tabulek 1 až 3 dostupnost údajů značně omezena, mohou národní centrální banky předložit minimální soubor údajů s cílem zajistit včasné a platné zveřejnění.

Minimální soubor údajů zahrnuje:

ECB oznámí národním centrálním bankám pro každý rok přesné termíny pro předkládání údajů v rámci každé fáze sestavování statistiky. Národní centrální banky mohou aktuální údaje předávat buď před první fází sestavování statistiky za podmínky, že ECB potvrdí svoji připravenost údaje přijmout, nebo kdykoli během fází sestavování statistiky.

Nejsou-li aktuální údaje k dispozici, použijí národní centrální banky tam, kde je to možné, odhady nebo předběžné údaje.

Poskytovatelé údajů nebo národní centrální banky mohou provádět revize na základě nových výpočtů nebo na základě odhadů. Národní centrální banky předávají ECB revize jako součást jednotlivých fází sestavování statistiky, přičemž je-li to možné, jako součást první fáze.

ECB zašle národním centrálním bankám vysvětlivky za předchozí rok ve formátu Word před začátkem první fáze sestavování statistiky a národní centrální banky tyto vysvětlivky doplní nebo opraví a zašlou je zpět ECB. Národní centrální banky v těchto vysvětlivkách podrobně vysvětlí odchylky od požadavků, pokud možno včetně dopadu na údaje.

Článek 18

Statistika aktiv a pasiv investičních fondů

a) Obecně

Národní centrální banky vykazují statistické informace o aktivech a pasivech investičních fondů podle části 14 přílohy III těchto obecných zásad za každý z těchto subsektorů: akciové fondy, dluhopisové fondy, smíšené fondy, fondy nemovitostí, zajišťovací fondy a ostatní fondy, tj. podle povahy investování, přičemž každý z nich se dále člení na fondy otevřené a uzavřené, tj. podle typu investičního fondu. Pro účely investičních fondů členěných podle povahy investování se fondy fondů zařazují do kategorie fondů, do kterých primárně investují.

Tyto požadavky zahrnují stavy ke konci měsíce a čtvrtletí, jakož i měsíční a čtvrtletní úpravy toků (14).

b) Úpravy toků

Národní centrální banky vykazují ECB samostatné údaje o úpravách z přecenění v důsledku změn cen a směnných kurzů a o úpravách z reklasifikací tak, jak je stanoveno v části 14 přílohy III, a v souladu s přílohou V těchto obecných zásad.

Finanční transakce a související úpravy se odvozují v souladu s ESA 95, přičemž tam, kde je to možné, se odkazuje na „metodu ESA 95“. Národní centrální banky se mohou v důsledku odlišné vnitrostátní praxe od ESA 95 odchýlit v souladu s nařízením ECB/2007/8. V případě, kdy jsou k dispozici stavové údaje podle jednotlivých cenných papírů, lze úpravy z přecenění odvodit podle společné metody Eurosystému, tj. metody odvození toků uvedené v příloze V těchto obecných zásad.

c) Akcie na doručitele

Pokud jsou údaje o akciích na doručitele, které investiční fondy, měnové finanční instituce a/nebo ostatní finanční zprostředkovatelé jiní než investiční fondy vykazují podle přílohy I nařízení ECB/2007/8, neúplné nebo ještě nejsou dostupné, poskytují národní centrální banky údaje o akciích na doručitele na základě nejlepších odhadů podle geografického a sektorového členění v tabulce 1 části 14 přílohy III těchto obecných zásad.

d) Doplňkové (memo) položky

V rozsahu, v jakém jsou údaje dostupné, včetně údajů, které se zakládají na nejlepších odhadech, vykazují národní centrální banky měsíčně další statistické informace podle tabulky 3 části 14 přílohy III těchto obecných zásad.

Národní centrální banky vykazují ECB měsíční údaje o stavech investičních fondů, úpravách z přecenění a úpravách z reklasifikací do konce pracovní doby 28. pracovního dne po skončení měsíce, ke kterému se údaje vztahují. Stejná lhůta platí též pro vykazování doplňkových (memo) položek.

Národní centrální banky vykazují ECB čtvrtletní údaje o stavech investičních fondů, úpravách z přecenění a úpravách z reklasifikací do konce pracovní doby 28. pracovního dne po skončení čtvrtletí, ke kterému se údaje vztahují.

Pro revize měsíčních a čtvrtletních údajů platí tato obecná pravidla:

Aby byla zajištěna kvalita statistiky investičních fondů eurozóny, jsou národní centrální banky povinny, pokud udělí nejmenším investičním fondům výjimky podle čl. 3 odst. 1 nařízení ECB/2007/8, navýšit při sestavování měsíčních a čtvrtletních aktiv a pasiv investičních fondů vykazovaných do ECB (jak pro stavy, tak pro úpravy z přecenění) skutečné pokrytí na pokrytí ve výši 100 % pro tyto investiční fondy.

Národní centrální banky mohou postup pro přepočet na 100 % pokrytí zvolit za předpokladu, že splňuje tyto minimální standardy:

V souladu s čl. 3 odst. 2 nařízení ECB/2007/8 lze výjimky udělit investičním fondům, které v důsledku vnitrostátních účetních pravidel oceňují svá aktiva s nižší než čtvrtletní periodicitou. Bez ohledu na tyto výjimky zahrnují měsíční a čtvrtletní údaje o investičních fondech, které národní centrální banky vykazují ECB, vždy údaje týkající se těchto investičních fondů.

Používá-li se kombinovaná metoda vymezená v příloze I nařízení ECB/2007/8, odvozují národní centrální banky agregovaná čtvrtletní aktiva a pasiva subsektorů investičních fondů v souladu s tabulkou 1 části 14 přílohy III těchto obecných zásad takto:

Výše uvedené platí rovněž v případě, že národní centrální banky shromažďují údaje o aktivech a pasivech investičních fondů měsíčně podle čl. 6 odst. 3 nařízení ECB/2007/8.

Podle čl. 6 odst. 1 písm. b) nařízení ECB/2007/8 shromažďují národní centrální banky údaje o vydaných akciích/podílových jednotkách investičních fondů měsíčně. Za referenční měsíce, které nejsou měsíci na konci čtvrtletí, odhadují národní centrální banky měsíční údaje o aktivech a pasivech investičních fondů jiných než vydané akcie/podílové jednotky investičních fondů na základě shromážděných měsíčních a čtvrtletních údajů, ledaže se údaje shromažďují měsíčně, jak stanoví čl. 6 odst. 3 nařízení ECB/2007/8.

Kde je to možné, provádějí národní centrální banky odhady na úrovni jednotlivých fondů. Národní centrální banky mohou případně provádět odhady podle subsektorů investičních fondů nebo mohou požádat, aby odhady provedla ECB. V případě, že je ECB požádána o provedení odhadů, může požadovat dodatečné informace, jako jsou údaje podle jednotlivých fondů nebo podle jednotlivých cenných papírů.

Pravidla oceňování a/nebo účetní pravidla stanovená v nařízení ECB/2007/8 se použijí i v případech, kdy národní centrální banky vykazují údaje o investičních fondech do ECB. V případě položek, na které se vztahuje naběhlý úrok, však platí tato pravidla:

Národní centrální banky předkládají vysvětlivky, ve kterých uvedou důvody významných revizí. Kromě toho poskytují národní centrální banky ECB vysvětlivky k úpravám z reklasifikací. Národní centrální banky poskytují rovněž vysvětlivky k revizím uvedeným v čl. 18 odst. 3 písm. c) těchto obecných zásad.

V souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení ECB/2007/8 mohou národní centrální banky investičním fondům povolit, aby vykazovaly svá aktiva a pasiva jako skupina, pokud to vede k podobným výsledkům jako vykazování podle jednotlivých fondů. Investiční fondy, které vykazují jako skupina, musí patřit do stejného subsektoru; např. uzavřené fondy nemovitostí nebo otevřené fondy nemovitostí.

Národní centrální banky poskytují ECB každoročně budˇ: i) ukazatele, které hodnotí pokrytí a kvalitu příslušného souboru cenných papírů v centralizované databázi cenných papírů podle příručky o postupech v rámci centralizované databáze cenných papírů (CSDB Manual of Procedures), nebo ii) relevantní informace potřebné k odvození ukazatelů pokrytí a kvality.

Národní centrální banky, které se spoléhají na vnitrostátní databáze cenných papírů, poskytují ECB jednou ročně agregované výsledky, jež pokrývají jedno čtvrtletí a alespoň dva statisticky významné subsektory investičních fondů. Tyto agregované výsledky se nesmějí od výsledků, kterých by se dosáhlo při použití centralizované databáze cenných papírů, lišit o více než 5 %. To platí pro informace, které nebyly investičními fondy vykázány.

Výše uvedené informace se ECB předávají do konce února každého roku, přičemž referenčními údaji jsou údaje ke konci prosince předchozího roku.

Článek 19

Seznam měnových finančních institucí pro statistické účely

Proměnné, které se shromažďují za účelem vytvoření a vedení seznamu měnových finančních institucí pro statistické účely ve smyslu článku 3 nařízení ECB/2001/13, jsou stanoveny v části 1 přílohy VI těchto obecných zásad.

Národní centrální banky vykazují aktualizace proměnných stanovených v části 1 přílohy VI těchto obecných zásad, dojde-li ke změnám v sektoru měnových finančních institucí nebo ke změnám v atributech existujících měnových finančních institucí. Ke změnám v sektoru měnových finančních institucí dochází, pokud instituce do tohoto sektoru vstoupí (např. v případě vzniku měnové finanční instituce v důsledku fúze, vzniku nových právních subjektů v důsledku rozdělení existující měnové finanční instituce, vzniku nové měnové finanční instituce nebo v případě změny statutu instituce, která byla dříve institucí jinou než měnová finanční instituce, tak, že se nyní stává měnovou finanční institucí) nebo z tohoto sektoru vystoupí (např. v případě účasti měnové finanční instituce na fúzi, koupě měnové finanční instituce jinou institucí, rozdělení měnové finanční instituce na samostatné právní subjekty, změny statutu měnové finanční instituce tak, že se stane institucí jinou než měnová finanční instituce, nebo v případě likvidace měnové finanční instituce).

Při vykazování nové instituce nebo instituce, u které se má provést změna, vyplňují národní centrální banky všechny povinné proměnné. Při vykazování instituce, která vystupuje ze sektoru měnových finančních institucí a která není účastníkem fúze, vykazují národní centrální banky alespoň tyto údaje: druh žádosti, tj. zrušení, a identifikační kód měnové finanční instituce, tj. proměnná „mfi_id“.

Národní centrální banky nepřiřadí identifikační kódy zrušených měnových finančních institucí novým měnovým finančním institucím. Je-li takový postup nevyhnutelný, poskytnou národní centrální banky ECB současně písemné vysvětlení (pomocí proměnné „object_request“ typu „mfi_req_realloc“).

Při vykazování aktualizací mohou národní centrální banky použít soubor národních znaků za předpokladu, že používají latinku. Při přijímání informací od ECB prostřednictvím Systému výměny dat RIAD (Register of Institutions and Assets Database – Databáze rejstříku institucí a aktiv) národní centrální banky používají Unicode, aby se správně zobrazily všechny soubory zvláštních znaků.

Před přenosem aktualizací do ECB národní centrální banky provedou kontroly platnosti stanovené v oddílech 1 až 10 části 2 přílohy VI těchto obecných zásad.

Pokud je to možné, předají národní centrální banky ECB aktualizace proměnných, které jsou stanoveny v části 1 přílohy VI těchto obecných zásad, jakmile dojde ke změnám v sektoru měnových finančních institucí nebo v atributech existujících měnových finančních institucí.

Není-li to možné, podají národní centrální banky písemné vysvětlení prodlevy mezi výskytem dané události a jejím oznámením ECB.

Národní centrální banky předávají aktualizace ve formátu XML prostřednictvím Systému výměny dat RIAD v souladu s dokumentem „Exchange Specification for the RIAD Data Exchange System“ (Specifikace výměny pro Systém výměny dat RIAD). V případě selhání Systému výměny dat RIAD se aktualizace zasílají ve formátu XML prostřednictvím účtu N13 Cebamail. V případě, že systém Cebamail není pro přenos souborů s aktualizacemi nebo opravami měnových finančních institucí použitelný, zašlou národní centrální banky tyto soubory elektronickou poštou ve formátu XML na tuto adresu: birs@ecb.int.

Používají-li se postupy ručního vkládání dat, musí mít národní centrální banky k dispozici odpovídající soubor kontrol, aby minimalizovaly provozní chyby a aby zajistily přesnost a soulad aktualizací měnových finančních institucí, které jsou vykazovány prostřednictvím Systému výměny dat RIAD.

Po obdržení aktualizací provede ECB ihned kontroly platnosti stanovené v oddílech 1 až 11 části 2 přílohy VI těchto obecných zásad.

ECB zašle národním centrálním bankám bezodkladně: i) potvrzení o přijetí, které obsahuje souhrnné údaje o aktualizacích měnových finančních institucí, jež byly zpracovány a úspěšně provedeny v souboru údajů o měnových finančních institucích; a ii) potvrzení chyby, které obsahuje podrobné údaje o aktualizacích měnových finančních institucí a kontrolách platnosti, jež byly neúspěšné. Neúplné, nesprávné nebo chybějící žádosti o aktualizace ECB v souladu s oddíly 1 až 11 části 2 přílohy VI těchto obecných zásad v plném rozsahu nebo částečně zpracuje nebo tyto žádosti odmítne.

Po obdržení potvrzení chyby učiní národní centrální banky okamžitá opatření k přenosu správných údajů. Pokud správné údaje závisí na aktualizacích, které jiné národní centrální banky zaslaly v průběhu posledního měsíce, a nejsou tak k dispozici na internetových stránkách ECB, kontaktují národní centrální banky ECB prostřednictvím účtu N13 Cebamail s uvedením specifických podrobností o požadovaných údajích.

ECB pořídí kopii všech změn provedených v seznamu měnových finančních institucí každý pracovní den ECB v 17:00 hodin středoevropského času a zašle ji všem národním centrálním bankám. Zasílané údaje obsahují úplné podrobnosti o každé z následujících změn, které národní centrální banky oznámily: i) nové měnové finanční instituce; ii) aktualizované měnové finanční instituce; iii) zrušené měnové finanční instituce, iv) nové přiřazení identifikačních kódů měnových finančních institucí; v) změna identifikačních kódů měnových finančních institucí a vi) změna identifikačních kódů spočívající v jejich novém přiřazení.

V každý pracovní den ECB v 17:00 hodin středoevropského času pořídí ECB kopii souboru údajů o měnových finančních institucích a zpřístupní ji na internetových stránkách ECB. Zpřístupňují se všechny záznamy měnových finančních institucí bez ohledu na to, zda jsou v souladu se záznamy způsobilých protistran pro operace měnové politiky, či nikoli.

V poslední pracovní den ECB každého kalendářního měsíce pořídí ECB v 17:00 hodin středoevropského času kopii souboru údajů o měnových finančních institucích spolu s jednou proměnnou ze souboru údajů o způsobilých protistranách pro operace měnové politiky, tj. proměnnou „reserve“, která označuje, zda úvěrové instituce, jež jsou rezidenty eurozóny, podléhají povinnosti minimálních rezerv či nikoli. Tato kopie nezahrnuje nekonzistentní záznamy měnových finančních institucí – způsobilých protistran pro operace měnové politiky, tj. případ, kdy je úvěrová instituce eurozóny uvedena v souboru údajů o měnových finančních institucích, ale ne v souboru údajů způsobilých protistran pro operace měnové politiky a naopak. ECB seznam měnových finančních institucí a institucí s povinností minimálních rezerv zveřejní v den následující po pořízení kopie. Je-li kopie pořízena v 17:00 hodin středoevropského času v pátek, zveřejní ECB aktualizované informace ve 12:00 hodin středoevropského času v sobotu.

Současně s uveřejněním seznamu měnových finančních institucí a institucí s povinností minimálních rezerv na svých internetových stránkách ECB tento seznam zašle národním centrálním bankám prostřednictvím Systému výměny dat RIAD.

Článek 20

Seznam investičních fondů pro statistické účely

Proměnné, které se shromažďují za účelem vytvoření a vedení seznamu investičních fondů pro statistické účely ve smyslu článku 4 nařízení ECB/2007/8, jsou stanoveny v příloze VII těchto obecných zásad.

Národní centrální banky vykazují aktualizace proměnných stanovených v části 1 přílohy VII těchto obecných zásad, dojde-li ke změnám v sektoru investičních fondů nebo ke změnám v atributech existujících investičních fondů. Ke změnám v sektoru investičních fondů dochází, pokud instituce do tohoto sektoru vstoupí nebo pokud existující investiční fond ze sektoru investičních fondů vystoupí.

Národní centrální banky odvozují aktualizace tak, že porovnají příslušné vnitrostátní seznamy investičních fondů na konci dvou po sobě jdoucích čtvrtletí, tj. nepřihlíží k pohybům v rámci čtvrtletí.

Při vykazování nové instituce nebo instituce, u které se má provést změna, vyplňují národní centrální banky všechny povinné proměnné.

Při vykazování instituce, která vystupuje ze sektoru investičních fondů, vykazují národní centrální banky alespoň tyto údaje: druh žádosti, tj. zrušení, a identifikační kód investičního fondu, tj. proměnná „if_id“.

Jednou ročně, k referenčnímu datu 31. prosince, zašlou národní centrální banky soubor XML, v němž zvlášť vykáží čistou hodnotu aktiv na investiční fond. Tzn., že čistá hodnota aktiv se poskytuje odděleně od změn ostatních atributů investičních fondů. Pro všechny investiční fondy se poskytují tyto informace: druh žádosti, tj. „if_req_nav“, specifický identifikační kód investičního fondu, výše čisté hodnoty aktiv a příslušné datum čisté hodnoty aktiv.

Ve vztahu ke každému referenčnímu datu se informace o všech nových investičních fondech nebo změnách identifikačních kódů existujících investičních fondů zasílají nejprve ECB před zasláním informací o čisté hodnotě aktiv.

Kde je to možné, národní centrální banky nepřiřadí identifikační kódy zrušených investičních fondů novým investičním fondům. V případě, že je to nevyhnutelné, poskytnou národní centrální banky ECB současně se záznamem investičního fondu písemné vysvětlení prostřednictvím účtu N13 Cebamail (pomocí proměnné „object request“ typu „if_req_realloc“).

Při vykazování aktualizací mohou národní centrální banky použít soubor národních znaků za předpokladu, že používají latinku. Při přijímání informací od ECB prostřednictvím Systému výměny dat RIAD používají národní centrální banky Unicode, aby se správně zobrazily všechny soubory zvláštních znaků.

Před přenosem aktualizací do ECB národní centrální banky provedou kontroly platnosti stanovené v části 3 přílohy VII těchto obecných zásad.

Národní centrální banky předávají ECB aktualizace proměnných, které jsou stanoveny v části 1 přílohy VII těchto obecných zásad, nejméně se čtvrtletní periodicitou ve lhůtě dvou měsíců po referenčním datu. Proměnná „čistá hodnota aktiv“ se za všechny investiční fondy aktualizuje každoročně nejpozději do dvou měsíců po referenčním datu konce prosince.

Národní centrální banky předávají aktualizace ve formátu XML prostřednictvím transmisního kanálu ESCB-Net v souladu s pokyny obsaženými v dokumentu: „Specifikace výměny pro Systém výměny dat RIAD“. ECB poté údaje prostřednictvím Systému výměny dat RIAD zpracuje. V případě selhání ESCB-Net nebo Systému výměny dat RIAD se aktualizace zasílají ve formátu XML prostřednictvím účtu N13 Cebamail. V případě, že systém Cebamail není pro přenos souborů s aktualizacemi nebo opravami investičních fondů použitelný, zašlou národní centrální banky tyto soubory elektronickou poštou ve formátu XML na tuto adresu: birs@ecb.int

Používají-li se postupy ručního vkládání dat, musí mít národní centrální banky k dispozici odpovídající soubor kontrol, aby minimalizovaly provozní chyby a aby zajistily přesnost a soulad aktualizací investičních fondů, které jsou vykazovány prostřednictvím Systému výměny dat RIAD.

Po obdržení aktualizací provede ECB ihned kontroly platnosti stanovené v části 3 přílohy VII těchto obecných zásad.

ECB zašle národním centrálním bankám bezodkladně: i) potvrzení o přijetí, které obsahuje souhrnné údaje o aktualizacích investičních fondů, jež byly zpracovány a úspěšně provedeny v datovém souboru investičních fondů; a/nebo ii) potvrzení chyby, které obsahuje podrobné údaje o aktualizacích investičních fondů a kontrolách platnosti, jež byly neúspěšné. Neúplné, nesprávné nebo chybějící žádosti o aktualizace ECB v souladu s částí 3 přílohy VII v plném rozsahu nebo částečně zpracuje nebo tyto žádosti odmítne.

Po obdržení potvrzení chyby učiní národní centrální banky okamžitá opatření k přenosu správných údajů. Není-li okamžité opatření možné, mají národní centrální banky maximálně čtyři pracovní dny (tj. do 17:59 hodin středoevropského času čtvrtého pracovního dne) po stanovené lhůtě pro předání údajů na to, aby vykázaly správné údaje.

ECB pořídí kopii souboru údajů o investičních fondech, vyjma hodnot, které jsou označeny jako důvěrné, a proměnné „čistá hodnot aktiv“, v 18:00 hodin středoevropského času čtvrtého pracovního dne po stanoveném dni pro přenos aktualizací. Aktualizované údaje se zpřístupní následující den do 12:00 hodin středoevropského času. Je-li kopie pořízena v pátek v 18:00 hodin středoevropského času, zpřístupní ECB aktualizované informace v sobotu ve 12:00 hodin středoevropského času.

Hodnoty, které jsou označeny jako důvěrné, ECB nezveřejní.

Čistou hodnotu aktiv na investiční fond ECB nezveřejňuje. Namísto toho ECB na základě čisté hodnoty aktiv stanoví řadu velikostních tříd a příslušnou velikostní třídu pro jednotlivé investiční fondy.

Současně s uveřejním seznamu investičních fondů na svých internetových stránkách jej ECB zašle národním centrálním bankám prostřednictvím Systému výměny dat RIAD.

Článek 21

Ověřování

Aniž jsou dotčena práva ECB na ověřování zakotvená v nařízení (ES) č. 2533/98 a nařízení ECB/2001/13, národní centrální banky sledují a zajišťují kvalitu a spolehlivost statistických informací, které jsou ECB poskytovány.

Článek 22

Standardy přenosu

Pro elektronický přenos statistických informací, které ECB požaduje, používají národní centrální banky ESCB-Net, kterou poskytuje ESCB. Formát statistických zpráv vytvořený pro tuto elektronickou výměnu statistických informací je standardním formátem, který schválil Výbor pro statistiku. Tento požadavek nebrání tomu, aby s předchozím souhlasem ECB byly použity jako náhradní řešení jakékoli jiné prostředky přenosu statistických informací.

Článek 23

Zjednodušený postup provádění změn

S přihlédnutím ke stanovisku Výboru pro statistiku může Výkonná rada ECB provádět jakékoli technické změny příloh těchto obecných zásad, které nemění základní koncepční rámec ani nepříznivě neovlivňují zpravodajské zatížení zpravodajských jednotek v členských státech.

Článek 24

Zveřejnění

Národní centrální banky nezveřejní národní příspěvky do měsíčních měnových agregátů eurozóny, dokud tyto agregáty nezveřejní ECB. Pokud národní centrální banky takové údaje zveřejní, musí být tyto údaje stejné jako údaje, které přispěly k posledním zveřejněným agregátům eurozóny. Pokud národní centrální banky reprodukují agregáty eurozóny, které zveřejnila ECB, reprodukují je věrně.

Článek 25

Zrušení

Obecné zásady ECB/2003/2 se zrušují.

Článek 26

Vstup v platnost

Tyto obecné zásady vstupují v platnost třetím dnem, který následuje po dni, kdy vstupuje v platnost nařízení ECB/2007/8.

Článek 27

Určení

Tyto obecné zásady platí pro všechny národní centrální banky Eurosystému.

(1) Úř. věst. L 333, 17.12.2001, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením ECB/2006/20 (Úř. věst. L 2, 5.1.2007, s. 3).

(2) Úř. věst. L 250, 2.10.2003, s. 10.

(3) Úř. věst. L 10, 12.1.2002, s. 24. Nařízení ve znění nařízení ECB/2004/21 (Úř. věst. L 371, 18.12.2004, s. 42).

(4) Úř. věst. L 211, 11.8.2007, s. 8.

(5) Úř. věst. L 318, 27.11.1998, s. 8.

(6) Úř. věst. L 372, 31.12.1986, s. 1. Směrnice ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/46/ES (Úř. věst. L 224, 16.8.2006, s. 1).

(7) Úř. věst. L 58, 3.3.2003, s. 1.

(8) Úř. věst. L 310, 30.11.1996, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1267/2003 (Úř. věst. L 180, 18.7.2003, s. 1).

(9) V zásadě se rozvaha sestavuje k poslednímu kalendářnímu dni měsíce/čtvrtletí bez ohledu na místní dny pracovního klidu. V mnoha případech, kdy toto není možné, se rozvaha sestavuje ke konci posledního pracovního dne v souladu s pravidly národního trhu nebo národními účetními pravidly.

(10) Tj. transakce.

(11) Tj. začlenění nebo vyloučení měnových finančních institucí, jestliže byl podnik převeden do sektoru měnových finančních institucí či mimo něj.

(12) Tj. fúze a akvizice.

(13) Evropský měnový institut, Příručka pro sestavování měnové a bankovní statistiky – pokyny pro národní centrální banky ohledně sestavování měnové a bankovní statistiky předkládané ECB (Money and Banking Statistics Compilation Guide – Guidance provided to NCBs for the compilation of money and banking statistics for submission to the ECB), zveřejněno na internetových stránkách www.ecb.int.

(14) V zásadě se aktiva a pasiva sestavují k poslednímu kalendářnímu dni měsíce nebo čtvrtletí bez ohledu na místní dny pracovního klidu. Avšak v mnoha případech to nebude možné a aktiva a pasiva se budou sestavovat ke konci posledního pracovního dne v souladu s pravidly národního trhu nebo národními účetními pravidly.

Od 1 roku do 2 let

Od 1 roku do 2 let

Tato statistická kategorie by měla být větší než účetní kategorie, protože zahrnuje držbu cenných papírů znějících na cizí měnu a některé další držby cenných papírů, které se v případě účetních údajů zahrnují do „ostatních aktiv“ (v případě zaměstnaneckých penzijních fondů, investic vlastního kapitálu atd.).

Tato statistická kategorie by měla být větší než suma účetních položek. Rozdíly jsou způsobeny zejména tím, že v případě statistických údajů se pozice uvnitř Eurosystému vykazují v hrubé výši, avšak v účetním výkazu jsou kompenzovány (viz rovněž pasiva) (1) . Účetní údaje kromě toho nezahrnují zůstatky v cizí měně.

Suma statistických kategorií by měla být menší než suma účetních kategorií z důvodu zahrnutí závazků v cizí měně vůči úvěrovým institucím pouze do účetních údajů.

Tato kontrola by měla zobrazit dopad zahrnutí zůstatků uvnitř Eurosystému v hrubé výši do statistické kategorie a jejich vyloučení z účetních kategorií (1) . Statistické údaje by měly mít zásadně větší rozsah než účetní údaje, neboť mj. zahrnují závazky vůči finančním protistranám v cizí měně. Různá klasifikace protipoložky úprav eurobankovek však může tento vztah obrátit.

Tato statistická kategorie by měla být větší než suma účetních položek. Je tomu tak proto, že do statistické kategorie jsou na agregované úrovni zahrnuty pozice uvnitř Eurosystému, avšak z účetních položek jsou tyto pozice vyloučeny (1) . Tento vztah se však může lišit, protože účetní položky zahrnují pozice uvnitř Eurosystému, které představují protipoložku úprav eurobankovek, jež jsou pro statistické účely vykazovány v rámci „zbývajících aktiv/pasiv“, a protože zůstatky v cizích měnách jsou přeceňovány s různou periodicitou (čtvrtletně, pokud jde o účetní údaje, měsíčně, pokud jde o statistické údaje).

Tato statistická kategorie by měla mírně převyšovat účetní kategorii, neboť pouze do statistické kategorie jsou zahrnuty mince vydané ústředními vládními institucemi.

(33) To se považuje za dvě finanční transakce; viz ESA 95, odstavce 5.62 a 6.54, a oddíl 4 písm. a) bod ii) této části.

nad 1 rok a do 2 let

nad 1 rok a do 2 let

nad 1 rok a do 2 let

nad 1 rok a do 2 let

nad 1 rok a do 2 let

Mezibankovní platební systémy jsou zahrnuty bez ohledu na to, zda jsou spravovány centrální bankou nebo soukromým provozovatelem. Údaje se poskytují podle jednotlivých systémů. Uvádějí se jen systémy, které zpracovávají významný objem obchodů. Jedná se zejména o systémy, které jsou uvedeny v textové části Modré knihy. Systémy jsou zahrnuty, pokud byly v provozu kdykoli během předcházejících pěti referenčních let.

Ostatní platební nástroje. Platby prostřednictvím nástrojů, které existují v některých zemích a které nelze zahrnout do žádné jiné kategorie platebních nástrojů, např. cizí směnky včetně „truncated bills of exchange“. V „závěrečných poznámkách“ se uvede, které nástroje jsou zahrnuty.

funkci kreditní: držitelům karet umožňuje provádět nákupy a/nebo vybírat hotovost do předem stanoveného limitu. Poskytnutý úvěr může být plně vypořádán do konce stanoveného období, nebo může být vypořádán částečně a neuhrazený zůstatek funguje jako úvěr, z něhož se obvykle účtuje úrok.

funkci odloženého debetu: umožňuje držitelům karet, aby jejich nákupy byly zúčtovány na účtu vedeném u vydavatele karty, a to až do povoleného limitu. Zůstatek na tomto účtu je poté plně vypořádán na konci předem stanoveného období.

3. Rezidentská příslušnost emitenta: národní centrální banky musí uvést, zda je při klasifikaci emisí možné v plném rozsahu uplatnit definici rezidentské příslušnosti podle ESA 95 (a MMF). Pokud to možné není nebo je to možné pouze částečně, musí národní centrální banky poskytnout úplné vysvětlení skutečně používaných kritérií.

Každá národní centrální banka musí předložit jednu zprávu popisující údaje poskytované v rámci tohoto úkolu. Zpráva musí zahrnovat níže popsaná témata a co nejvíce dodržovat navrženou strukturu. Národní centrální banky musí poskytnout doplňující informace, jestliže vykazované údaje nejsou v souladu s těmito obecnými zásadami nebo pokud údaje neposkytly, a to s uvedením důvodů. Zprávu musí zaslat ECB jako dokument ve formátu Word prostřednictvím Cebamail. Zpráva se předkládá nejpozději spolu s údaji.

Statistika emisí cenných papírů a rozvahová statistika měnových finančních institucí jsou pro účely emisí obchodovatelných nástrojů měnovými finančními institucemi propojeny. Pokrytí nástrojů a měnových finančních institucí, které je emitují, se pojmově shodují, jakož i zařazení nástrojů do pásem splatnosti a členění podle měn. Rozdíly mezi statistikou emisí cenných papírů a rozvahovou statistikou měnových finančních institucí existují v zásadách oceňování (tj. jmenovitá hodnota u statistiky cenných papírů a tržní hodnota u rozvahové statistiky měnových finančních institucí). S výjimkou oceňovacích rozdílů odpovídá pro každou zemi zůstatek emise cenných papírů emitovaných měnovými finančními institucemi, který je vykazován pro statistiku emisí cenných papírů, položkám 11 („emitované dluhové cenné papíry“) a 12 („papíry peněžního trhu“) na straně pasiv rozvah měnových finančních institucí. Krátkodobé cenné papíry v pojetí definovaném pro statistiku emisí cenných papírů odpovídají součtu papírů peněžního trhu a emitovaných dluhových cenných papírů se splatností do jednoho roku. Dlouhodobé cenné papíry v pojetí definovaném pro statistiku emisí cenných papírů se rovnají součtu emitovaných dluhových cenných papírů se splatností nad jeden rok až do dvou let a emitovaných dluhových cenných papírů se splatností nad dva roky.

Banka pro mezinárodní platby vykazuje do ECB všechny emise rezidentů zbytku světa v eurech/národních denominacích (blok B) v amerických dolarech pomocí směnného kurzu konce období pro zůstatky emisí a průměrným směnným kurzem období pro emise a splácení či zpětné odkupy. ECB přepočítává všechny údaje na euro pomocí stejné zásady, jakou původně používala Banka pro mezinárodní platby. Do 1. ledna 1999 musí být použit směnný kurz mezi ECU a americkým dolarem.

U období do 1. ledna 1999 musí národní centrální banky co nejpřesněji dodržovat tyto standardy ESA 95 u přepočtů všech emisí, splácení či zpětných odkupů a zůstatků emisí v netuzemských měnách na euro/národní denominace zpravodajských zemí. Pro účely zasílání údajů do ECB pak musí být celé časové řady přepočítány na euro pomocí neodvolatelných přepočítacích koeficientů k 31. prosinci 1998.

Národní centrální banky musí vykazovat veškeré údaje ECB vyjádřené v eurech, včetně historických řad. U přepočtů cenných papírů emitovaných tuzemskými rezidenty v jiných měnách (blok C) na euro (34) musí národní centrální banky co možná nejpřesněji dodržovat zásady kurzového oceňování na základě ESA 95 (35) :

Zůstatky kótovaných akcií musí zahrnovat tržní hodnotu všech kótovaných akcií rezidentů. Zůstatky kótovaných akcií vykazované zemí eurozóny se proto mohou snižovat nebo zvyšovat v důsledku přesídlení kótovaného subjektu. To platí i u převzetí nebo fúze v případě, že nedochází k vytvoření ani emisi nových nástrojů za hotovost a/nebo k jejich splacení či zpětnému odkupu a zrušení. Aby se u dluhových cenných papírů a kótovaných akcií předešlo dvojímu započtení nebo mezerám v případě přesídlení emitenta do jiné rezidentské země, musí národní centrální banky na dvoustranném základě koordinovat dobu zachycení takové události.

Pokud je společnost privatizována a stát si ponechá část akcií, ale druhá část je kótována na regulovaném trhu, eviduje se celá částka kapitálu společnosti v rámci zůstatků kótovaných akcií, protože všechny akcie by potenciálně mohly být kdykoli obchodovány za tržní hodnotu. To platí i v případě, že je část akcií prodána velkým investorům a pouze zbývající část, tj. „free float“, je obchodována na burze cenných papírů.

obchodovatelné krátkodobé cenné papíry emitované finančními a nefinančními podniky. Pro tyto cenné papíry se užívá řada označení včetně těchto: obchodní cenné papíry, obchodní směnky, a to vlastní i cizí („commercial bills“„bills of trade“, „promissory notes“, „bills of exchange“) a vkladové listy,

Soubor zpravodajských jednotek: Národní centrální banky mohou ve zvláštní dílčí kategorii ostatních finančních zprostředkovatelů klasifikovat všechny instituce, které splňují definici ostatních finančních zprostředkovatelů. Musí popsat všechny instituce, které jsou zahrnuty do každé dílčí kategorie ostatních finančních zprostředkovatelů nebo které jsou z každé takové kategorie vyloučeny. Investiční fondy celkem musí zahrnovat veřejné fondy; nezahrnují fondy zvláštních investorů. Je-li to možné, musí národní centrální banky poskytovat odhady pokrytí údajů z hlediska celkových aktiv celého souboru zpravodajských jednotek.

V případě finančních podniků poskytujících úvěry by tato položka měla být zařazena do položky „ostatní aktiva“.

V případě finančních podniků poskytujících úvěry by tato položka měla být zařazena do položky „ostatní aktiva“.

druhu investování. Údaje za investiční fondy členěné podle druhu investování musí být vykazovány samostatně za akciové fondy, dluhopisové fondy, smíšené fondy, fondy nemovitostí a ostatní fondy. V zásadě musí být investiční fondy podle druhu investování klasifikovány podle druhu aktiva, do kterého je primárně investováno investiční portfolio. Fondy, které investují do majetkových i dluhových cenných papírů bez převažujícího přístupu upřednostňujícího jeden či druhý nástroj, musí být zařazeny do kategorie „smíšených fondů“. Není-li klasifikace do výše uvedených kategorií možná, musí být fondy zařazeny do zbytkové kategorie „ostatní fondy“. Pokud jde o „fondy fondů“, tj. fondy, které primárně investují do akcií investičních fondů, musí být zařazeny do kategorie fondů, do kterých primárně investují. Není-li takové zařazení považováno za možné, musí být fondy fondů zařazeny do zbytkové kategorie „ostatní fondy“. Investiční fondy musí být klasifikovány podle druhu na základě kritérií z veřejných prospektů, pravidel fondů, zakladatelských dokumentů, stanov, upisovacích dokumentů nebo investičních smluv, marketingových dokumentů či jiných prohlášení s obdobnými účinky.

Herfindahlův index (HI) pro celková aktiva úvěrových institucí. Podobně jako předchozí ukazatel se tento ukazatel týká koncentrace bankovní činnosti. Národní centrální banky se musí v nejvyšším možném rozsahu řídit agregovaným přístupem. V tomto případě musí výpočet HI zahrnovat agregovanou rozvahu každé úvěrové instituce zahrnuté do skupiny, případně s využitím účetních informací, které jsou obsaženy v roční účetní závěrce těchto institucí. Nejsou-li ve vykazovaných údajích zahrnuty všechny úvěrové instituce, musí se údaje navýšit na ekvivalent ve výši 100 % pokrytí.

Počet zaměstnanců úvěrových institucí: Tento ukazatel se týká průměrného počtu zaměstnanců úvěrových institucí během referenčního roku. Zaměstnanci finančních institucí, které nejsou samy úvěrovými institucemi, by měli být vyloučeni, i když tyto instituce patří do téže skupiny.

nad 1 rok a do 5 let

nad 1 rok a do 5 let

nad 1 rok a do 2 let

nad 1 rok a do 2 let

nad 1 rok a do 5 let

nad 1 rok a do 2 let

nad 1 rok a do 2 let

nad 1 rok a do 2 let

nad 1 rok a do 2 let

nad 1 rok a do 5 let

nad 1 rok a do 2 let

nad 1 rok a do 2 let

nad 1 rok a do 2 let

nad 1 rok a do 2 let

nad 1 rok a do 5 let

nad 1 rok a do 2 let

nad 1 rok a do dvou let

nad 1 rok a do 5 let

nad 1 rok a do 2 let

nad 1 rok a do 2 let

nad 1 rok a do 2 let

nad 1 rok a do 2 let

do 2 let

do 2 let

do 2 let

S výpovědní lhůtou – do 2 let

S dohodnutou splatností – do 2 let

M89: část hrubého pojistného, kterou platí měnové finanční instituce a která má být zařazena do následujícího účetního období, plus nároky měnových finančních institucí, které nebyly dosud vypořádány.

nad 1 rok a do 5 let

nad 1 rok a do 5 let

nad 1 rok a do 2 let

nad 1 rok a do 2 let

nad 1 rok a do 2 let

nad 1 rok a do 2 let

nad 1 rok a do 2 let

nad 1rok a do 2 let

nad 1 rok a do 2 let

nad 1 rok a do 2 let

nad 1 rok a do 2 let

nad 1 rok a do 2 let

nad 1 rok a do 5 let

nad 1 rok a do 2 let

nad 1 rok a do 2 let

nad 1 rok a do 5 let

nad 1 rok a do 2 let

nad 1 rok do 2 let

nad 1 rok a do 2 let

nad 1 rok a do 2 let

OBS_CONF (Důvěrnost sledování). Národní centrální banky vykazují hodnotu důvěrnosti sledování přiřazenou ke každému zasílanému sledování. Jelikož je tento atribut ve složce strukturálních definic ECB definován jako podmíněný, měl by být při každém přenosu údajů vykázán pro každé jednotlivé sledování, neboť všechna důvěrná sledování musí být označena příslušným příznakem. Pokud národní centrální banky revidují hodnotu tohoto atributu, měla by být znovu vykázána související hodnota sledování a příznak statusu sledování (i nezměněné).

Chybějící hodnoty („-“) se vykazují, pokud nelze vykázat numerickou hodnotu (např. proto, že údaje neexistují nebo že nejsou shromažďovány). Chybějící sledování by nikdy neměla být vykazována jako „nula“, neboť nula je běžná numerická hodnota, která označuje přesnou a platnou částku. Pokud národní centrální banky nemohou určit důvod, proč hodnota chybí, nebo nemohou pro vykázání chybějících sledování použít celou škálu hodnot ze seznamu kódů CL_OBS_STATUS („L“ nebo „M“), měla by být použita hodnota „M“.

V zásadě se tato operace neliší od emise dluhových cenných papírů s dodatečnou podrozvahovou zárukou, tj. operace se pro statistické účely zpracovává stejně bez ohledu na použití zajištění. V důsledku toho se emise cenných papírů považuje za transakci. Úpravy se nevykazují. Je-li věřitelská měnová finanční instituce následně zbavena všech závazků vůči konečnému investorovi, znamená to platbu dluhu úvěrem zaznamenaným na straně aktiv. To je rovněž finanční transakce. Emise a prodej cenných papírů krytých aktivy jsou tedy finanční transakce, a v důsledku toho se nevykazují úpravy.

Operace zahrnuje věřitelskou měnovou finanční instituci, které dlužník splácí původní úvěr. Tuto splátku dlužník financuje emisí cenných papírů. Cenné papíry emitované dlužníkem by teoreticky mohly být krátkodobě drženy věřitelskou měnovou finanční institucí, ale obvykle jsou prodány přímo investorům. Existují určité pochyby o tom, zda je tento druh operace značně rozšířen, protože v praxi emitují cenné papíry pouze velké společnosti a veřejné orgány. Pokud operace nezahrnuje transformaci úvěru na cenné papíry, tj. nástroj prodávaný investorům zůstává neobchodovatelný, má se za to, že došlo k úvěrovému převodu. Úvěrový převod se však obvykle provádí tak, že se původní úvěr rozdělí na menší části, které věřitelská měnová finanční instituce prodává spolu s výnosy/riziky třetím osobám.

(1) ESA 95 zpracovává převzetí dluhu jako kapitálový převod, tj. „souvztažná transakce k převzetí dluhu … se zatřídí do kategorie kapitálové převody“ (odstavec 5.16) a podle definice je finanční protipoložka kapitálového převodu transakce. Ačkoli zde uvedený výklad ESA 95 a navrhované zpracování převzetí dluhu v rozvahové statistice měnových finančních institucí je v naprostém souladu se zpracováním převzetí dluhu v rámci finančních účtů eurozóny, věnuje se pozornost existenci určitých výjimek z pravidla, že převzetí dluhu se zpracovává jako kapitálový převod (uvedené v odstavcích 5.16, 6.29 a 6.30 ESA95). Tyto výjimky se však uplatňují pouze tehdy, pokud převzetí dluhu zahrnuje pohlcení veřejného podniku ústředními vládními institucemi, tj. začlenění podniku do ústředních vládních institucí. V tomto případě se operace nezpracovává jako finanční transakce, nýbrž jako reklasifikace sektoru, tj. ze sektorů ostatních rezidentů na sektor ústředních vládních institucí. Aby byl odstraněn vliv této sektorové reklasifikace z toků, musejí národní centrální banky překládat pro tuto reklasifikaci úpravu.

Znaky tohoto převodu jsou stejné jako znaky převzetí dluhu, přičemž zápisy se liší pouze do té míry, že se při operaci používají různé finanční nástroje. Pro účely měnové analýzy spočívá rozdíl v tom, že převzetí dluhu ústředními vládními institucemi má vliv na úvěrové agregáty (úvěry sektorům ostatních rezidentů klesají, zatímco úvěry ústředním vládním institucím rostou), zatímco týž kapitálový převod zaplacený v hotovosti má vliv na měnové agregáty (vklady ústředních vládních institucí, což je z měnového hlediska neutrální sektor, klesají, zatímco vklady sektorů ostatních rezidentů, kteří patří do sektoru držby peněz, rostou). V obou případech však probíhá finanční transakce, takže není nutná úprava.

Hotovost není součástí výše uvedeného příkladu, ale kdyby byla, konečná situace by byla stejná. Pokud by ústřední vládní instituce financovaly převzetí dluhu snížením vkladů, nikoli zvýšením úvěrů, došlo by k trojúhelníkovému pohybu bez konečného čistého výsledku, jak je uvedeno níže.

V zásadě jsou údaje požadovány od všech zúčastněných institucí, ačkoli se uznává, že údaje o aktivech a pasivech instituce, která nepatří do zpravodajského sektoru, nemusí být k dispozici. Jinak se provede odhad transakcí instituce, která do zpravodajského sektoru patřila před touto operací a v tomto sektoru zůstává i po ní (například na základě trendu prezentovaného údaji, které jsou k dispozici z přecházejících vykazovaných období). Zbytek rozdílu mezi dvěma soubory aktiv a pasiv je zahrnut do „reklasifikací a ostatních úprav“.

Při fúzi mohou vzniknout dva různé druhy operací jiných než transakce. Zaprvé, a to je zřejmě nejdůležitější, může dojít ke změně hodnoty aktiv a pasiv. Takové zvýšení/snížení hodnoty není transakcí, takže se příslušná částka vykazuje v rámci „úprav z přecenění“. Kromě toho jsou všechny zůstatky mezi oběma fúzujícími institucemi zrušeny. Podle odstavce 6.30 ESA 95 není toto zrušení finanční transakcí, a tudíž je úprava k odstranění jejího vlivu ze statistiky toků začleněna do „reklasifikací a ostatních úprav“ se záporným znaménkem (1) . Jsou-li metody ocenění aktiv a pasiv odlišné, dochází rovněž ke snížení/zvýšení hodnoty vzájemně zúčtovaných položek. Informační zdroje pro identifikaci těchto úprav jsou konečná aktiva a pasiva zaznamenaná pro obě fúzující instituce a první aktiva a pasiva zaznamenaná pro novou institucí. V ideálním případě jsou fúzující instituce požádány o informace o stavu jejich aktiv a pasiv před fúzí i po fúzi, a to k okamžiku, kdy k fúzi dochází. Takto představuje rozdíl mezi stavem aktiv a pasiv před fúzí a aktivy a pasivy po fúzi pouze netransakční toky. Evropská centrální banka však vypočítává míry růstu na základě domnělého předpokladu, že k úpravám z reklasifikace dochází na konci každého vykazovaného období. Je tudíž správné při úpravách vycházet z posledních aktiv a pasiv, které národní centrální bance vykázaly samostatné instituce, a z prvních aktiv a pasiv, které vykázala fúzovaná instituce v následujícím vykazovaném období. V tomto případě se vlivy fúze a transakcí, k nimž došlo během vykazovaného období mezi těmito dvěma sledováními, vykazují společně jako úprava.

1. Fúze dvou či více zpravodajských institucí do nové zpravodajské instituce (fúze dvou nebo více měnových finančních institucí do nové měnové finanční instituce nebo dvou nebo více investičních fondů do nového investičního fondu)

(9) Definice a ocenění finančních transakcí pro účely sestavování statistiky toků pro statistiku rozvahových položek se v některých aspektech liší od definic a ocenění, které stanoví ESA 95 pro výpočet finančních účtů (toků). ESA 95 uvádí, že finanční transakce, které vznikají z časového nesouladu mezi časově rozlišenými či rozdělovacími transakcemi nebo finančními transakcemi na sekundárním trhu a odpovídajícími platbami, se klasifikují jako „F.79 Ostatní pohledávky a závazky jiné než obchodní úvěry a zálohy“ (odstavce 5.128 a 5.129). Na druhou stranu ESA 95 rovněž uvádí, že „souvztažnou finanční transakci k narůstajícím úrokům z finančních aktiv je vhodnější zaznamenat jako reinvestované úroky do odpovídajícího finančního aktiva“. Záznam úroků však musí odpovídat praxi jednotlivých států. Jestliže se nárůst úroků neuvede jako reinvestovaný do finančního aktiva, zaznamená se v kategorii „ostatní pohledávky a závazky“ (odstavec 5.130). V platební bilanci se přírůstky zpracovávají jako nárůst hodnoty finančního nástroje. V důsledku toho vzniká odchylka, když jsou naběhlé úroky zahrnuty do „zbývajících aktiv“ nebo „zbývajících pasiv“. Nakládání s výnosy vzniklými z obchodovatelných nástrojů v kontextu rozvahové statistiky měnových finančních institucí (stavy i toky) může být předmětem dalšího zkoumání.

(4) Definice a klasifikace „ostatních změn“ je ve velké míře v souladu s ESA 95. „Reklasifikace a ostatní úpravy“ představují obecně ekvivalent k „ostatním změnám objemu“ (K.3 až K.10 a K.12), zatímco „přecenění“ lze převést na „fiktivní zisky nebo ztráty z držby“ (K.11). V případě statistiky rozvahových položek představuje důležitou odchylku začlenění „odpisů úvěrů“ do „přecenění“, zatímco v ESA 95 se pokládají za „změny objemu“ (odstavec 5.09). Ve skutečnosti schéma vykazování pro odvození toků povoluje, aby byly údaje sestavovány v souladu s ESA 95, protože „odpisy/snížení hodnoty“ úvěrů jsou jediným zápisem ve sloupci „úpravy z přecenění“, pokud jde o položku „úvěry“. Začlenění „odpisů úvěrů“ do „přecenění“ představuje rovněž odchylku od pravidel pro mezinárodní investiční pozici. V rámci mezinárodní investiční pozice se „odpisy úvěrů“ považují za „ostatní úpravy“, a nikoli za „změny cen nebo směnných kurzů“. Pro statistiku investičních fondů se „odpisy/snížení hodnoty“ úvěrů nevyžadují.

V případě „změn ocenění cenných papírů“ může vyloučení změn ocenění, které vznikají v důsledku transakcí s cennými papíry, tj. uplatnění „bilanční metody“ (viz pokyny k nařízení 2001/13), způsobit nesoulad mezi měsíčními a čtvrtletními úpravami. Podle této metody se zohledňují pouze přecenění, která mají dopad na cenné papíry vykazované jako stavy jak na konci současného, tak na konci předchozího vykazovaného období. V důsledku toho by posun v periodicitě vykazování vyvolal rozdíly ve vykazované úpravě. Aby se předešlo tomuto nežádoucímu vlivu a zajistil se soulad mezi čtvrtletními a měsíčními úpravami, provádí se výpočet „změny ocenění cenných papírů“, pokud se uplatňuje „bilanční metoda“, měsíčně bez ohledu na to, zda se údaje vykazují měsíčně nebo čtvrtletně. Jinými slovy, čtvrtletní úprava se počítá jako součet měsíčních úprav, čímž se zajišťuje soulad mezi měsíčními a čtvrtletními úpravami. Pokud nejsou základní údaje k dispozici měsíčně, přijímají se odhady, aby se zajistil soulad mezi měsíčními a čtvrtletními úpravami. Naopak začlenění změn ocenění, které vznikají z transakcí s cennými papíry, tj. uplatnění „transakční metody“, poskytuje čtvrtletní úpravy, které jsou v naprostém souladu s měsíčními údaji. Podle „transakční metody“ se vykazují všechna přecenění ovlivňující cenné papíry bez ohledu na stavy na začátku či na konci období. V důsledku toho se čtvrtletní úpravy shodují se součtem měsíčních úprav.

Toky doplňkových (memo) položek se rovněž vypočítávají pomocí členění držitelů cenných papírů emitovaných měnovými finančními institucemi podle rezidentské příslušnosti za účelem začlenění těchto údajů do pravidelné tvorby statistiky rozvahových položek a do výpočtu měnových agregátů. Z tohoto důvodu se pro tyto doplňkové (memo) položky vypočítávají úpravy z reklasifikace, úpravy z důvodu změn směnných kurzů a úpravy z přecenění. Tyto údaje se vykazují v souladu s částí 4 přílohy III.

fondy peněžního trhu jsou zařazeny do seznamu měnových finančních institucí, protože akcie/podílové jednotky fondů peněžního trhu jsou prostředky velmi podobné vkladům. Akcie/podílové jednotky fondů peněžního trhu se proto zpracovávají stejně jako vklady. Finanční transakce s vklady zahrnují toky do vkladových účtů a z nich z důvodu vkladů a nebo výběrů ze strany klientů a příjmu úroků. Jelikož vklady mají pevnou nominální hodnotu, nejsou zde žádné zisky a ztráty z držby. Všechny změny stavů mezi dvěma obdobími tedy s výjimkou „reklasifikací a ostatních úprav“ představují finanční transakce;

Změny ocenění mají vliv pouze na omezenou skupinu rozvahových položek: na straně pasiv to je položka „emitované dluhové cenné papíry“ a na straně aktiv to jsou položky „cenné papíry jiné než akcie“ a „akcie a ostatní majetkové účasti“ a jejich protipoložky, kterými jsou hlavně „kapitál a rezervy“ a „zbývající pasiva“. Vklady a úvěry mají pevné nominální hodnoty, a cenovým změnám tudíž nepodléhají.

Při zařazování úprav do odpovídajího pásma splatnosti a sektoru protistrany berou národní centrální banky v úvahu účetní pravidla týkající se klasifikovaných úvěrů (např. zařazení klasifikovaných úvěrů do určitého pásma splatnosti) a relativní úvěrové riziko jednotlivých sektorů.

V zásadě jsou pro hodnoty transakcí, pokud jde o vklady/úvěry a cenné papíry, dány tyto pokyny. Hodnota transakce u vkladů/úvěrů nezahrnuje poplatky atd (8) . Hodnota transakce vkladu/úvěru nezahrnuje naběhlé úroky, které jsou pohledávkou nebo závazkem, které však dosud nebyly přijaty ani vyplaceny. Místo toho se naběhlé úroky u úvěrů/vkladů vykazují v rámci položky „zbývající aktiva“ nebo případně „zbývající pasiva“. Hodnota transakcí, pokud jde o držené a emitované cenné papíry, je v souladu se zásadami pro účtování o stavech a pro jejich vykazování podle nařízení ECB/2001/13. Uvedené nařízení neobsahuje žádné pravidlo o klasifikaci výnosů vzniklých v souvislosti s cennými papíry. To může znamenat začlenění nebo vyloučení vzniklých výnosů do či ze stavových údajů, které se o cenných papírech sestavují. S cílem harmonizovat přístup v jednotlivých zemích a vzhledem k tomu, že základním problémem je otázka, jak rozlišit vzniklé výnosy od změn cen, a že se v případě definice úrokových sazeb obchodovatelných nástrojů mohou vyskytnout určité koncepční problémy, uplatňuje se následující flexibilní a jednoduché pravidlo:

V členských státech EU je možné změnit investiční strategii investičního fondu včetně fondu peněžního trhu. Veškeré změny investiční strategie musí být předtím, než k nim dojde, schváleny investory a musí být investorům oznámeny. K oznámení dochází prostřednictvím dopisů, inzerátů v novinách, na valných hromadách akcionářů atd. Pokud investor nepodnikne žádné kroky, má se za to, že dal implicitní souhlas se změnou investiční strategie fondu. To znamená, že v EU nejsou jednostranné změny investiční strategie přípustné. Skutečnost, že investoři ve fondu setrvají po změně strategie, se tedy považuje za vědomé rozhodnutí těchto investorů přemístit své portfolio z jednoho sektoru (měnové finanční instituce) do jiného (investiční fondy) nebo z jednoho druhu fondu do jiného (v rámci investičních fondů). Ze statistického hlediska je tato situace stejná, jako když investor vybere prostředky z jednoho fondu a investuje je do jiného fondu. V obou situacích se postupuje stejně, tj. zachází se s nimi jako se skutečnými finančními transakcemi, u kterých se nevykazují úpravy z přecenění. Standardem tedy je, že změna investiční strategie fondu, která se týká fondů peněžního trhu ve statistice rozvahových položek i ve statistice investičních fondů, se vykazuje jako finanční transakce. Národní centrální banka se může od tohoto standardu odchýlit a může vykázat úpravu z reklasifikace pouze tehdy, má-li předem k dispozici informace, že ke změně strategie nedošlo v důsledku vědomého rozhodnutí investorů.

Čistý vliv vstupujících a vystupujících subjektů na agregovaná aktiva a pasiva zpravodajského sektoru se vypočte pomocí agregace prvních aktiv a pasiv, jež vykázaly nově vstupující subjekty, a posledních aktiv a pasiv, jež vykázaly vystupující subjekty, a u každé položky se vychází z rozdílu mezi těmito dvěma údaji. Toto čisté číslo se zapisuje do „reklasifikací a ostatních úprav“. Za určitých okolností může dojít k vlivu na vykazování protistran, takže tento vliv musí být rovněž začleněn do úprav, v tomto případě jako změna sektoru. Pokud se například měnová finanční instituce vzdá svého oprávnění, ale pokračuje v činnosti jako ostatní finanční zprostředkovatel financovaný prostřednictvím mezibankovního trhu, objeví se umělý nárůst v úvěrech poskytnutých měnovými finančními institucemi ostatním finančním zprostředkovatelům, což vyžaduje úpravu (zahrnutou do „změn klasifikace sektoru protistrany“).

Vliv převodu podnikání do zpravodajského sektoru nebo z něj na položky na straně aktiv a pasiv závisí mimo jiné na tom, zda některé zpravodajské jednotky provádějí úplné nebo částečné výkaznictví. Pokud všechny zpravodajské jednotky provádějí úplné výkaznictví, tj. nejsou zde žádné instituce, které by prováděly částečné výkaznictví, vykazuje instituce, která do zpravodajského sektoru vstupuje, své první údaje po uplynutí vhodné doby, obvykle na konci měsíce, kdy do sektoru vstoupila, nebo na konci příštího čtvrtletí. Podobně se údaje týkající se instituce, která zpravodajský sektor opouští, odstraní v době jejího odchodu tak, aby se shodovaly s posledně vykazovanými údaji. V rozsahu, v němž dochází k převodu prvně nebo posledně vykazovaných aktiv a pasiv do zpravodajského sektoru nebo z tohoto sektoru, lze provést úpravu v rámci vykazovaného období, v němž k tomuto převodu dochází. Pokud instituce do sektoru vstupují či jej opouštějí jako malé instituce, na něž se nevztahuje úplná statistická zpravodajská povinnost, závisí vliv na položky aktiv a pasiv na tom, jaký se použije postup při přepočtu na 100 % pokrytí.

Instituce, která vstoupí do zpravodajského sektoru, může své podnikání převést do tohoto sektoru, zatímco instituce, která zpravodajský sektor opouští, může své podnikání převést ven z tohoto sektoru. Pokud však instituce, která do zpravodajského sektoru vstupuje, zahájí své podnikání po tomto vstupu ex novo, představuje to transakční tok, který se ze statistického toku neodstraňuje (6) . Podobně platí, že pokud instituce, která zpravodajský sektor opouští, sníží své podnikání před odchodem z tohoto sektoru, je tato skutečnost zachycena ve statistickém toku.

pokud je požadováno provedení kontroly později téhož dne, měly by být údaje odeslány bez příznaku křížové kontroly. Následně by měl být odeslán prázdný soubor s příznakem křížové kontroly. V takovém případě, protože prázdný soubor neobsahuje žádné údaje ke kontrole, je křížová kontrola provedena ihned,

není-li křížová kontrola souladu mezi soubory údajů o měnové finanční instituci a způsobilé protistraně pro operace měnové politiky požadována ihned, neměl by být příznak do souboru vkládán,

v případě, že údaje o měnové finanční instituci a způsobilé protistraně pro operace měnové politiky lze mezi příslušnými úseky koordinovat, měl by být příznak křížové kontroly zahrnut pouze do druhého souboru přenášeného pro odpovídající žádost měnové finanční instituce nebo způsobilé protistrany pro operace měnové politiky,

Pokud národní centrální banka hostitelské země vykazuje zahraniční pobočku jako zahrnutou do seznamu měnových finančních institucí nebo jako vyškrtnutou z tohoto seznamu a národní centrální banka domovské země s tímto nesouhlasí, jsou učiněny tyto kroky: i) ECB se ve spolupráci s národními centrálními bankami domovské a hostitelské země pokusí urovnat spor o této informaci. Není-li to možné, ii) rozhodne ECB ve prospěch informace poskytnuté národní centrální bankou hostitelské země, považuje-li to za přiměřené.

tato proměnná obsahuje úplný název instituce, pod kterým je registrována (2) , včetně určení právní formy společnosti v názvu, např. Plc, Ltd, SpA atd., a že právní forma je vykazována konzistentně u všech názvů, u kterých je to relevantní;

Při vykazování aktualizací investičního fondu do ECB mohou národní centrální banky určité hodnoty označit za důvěrné tak, že použijí příznak důvěrnosti. V těchto případech by důvod důvěrnosti měl být uveden v poli „free_text“. ECB tyto hodnoty na svých internetových stránkách nezveřejňuje, ani je nešíří zpět národním centrálním bankám.

proměnná „non_if_id“ se v případě „involved_non_if“ skládá se dvou částí: „host“ a „id“. Proměnná „host“ je dvoumístný ISO kód země. Proměnná „id“ by měla buď odkazovat na příslušnou sektorovou klasifikaci podle ESA 95, tj. je-li „involved_non-if“ belgickou pomocnou finanční institucí, část „host“ musí být vykázána jako „BE“ a část „id“ musí být vykázána jako „124“, nebo došlo-li k fúzi investičního fondu s měnovou finanční institucí, musí být „id“ příslušný jedinečný identifikační kód měnové finanční instituce (s výjimkou dvoumístného kódu pro zemi rezidentské příslušnosti, který by měl být vykázán v rámci části „host“).

variability of the capital

SLOVNÍK POJMŮ

Akcie (shares) : (kótované a nekótované) zahrnují veškerá finanční aktiva, která představují vlastnická práva ke společnostem nebo kvazispolečnostem. Tato finanční aktiva dávají obecně držitelům právo na podíl na zisku společností nebo kvazispolečností a v případě likvidace těchto subjektů na podíl z jejich čistého jmění.

Akcie a ostatní majetkové účasti kromě akcií investičních fondů (shares and other equity, excluding investment fund shares) : držba cenných papírů představujících vlastnická práva ve společnostech nebo kvazispolečnostech. Tyto cenné papíry obecně opravňují držitele podílet se na zisku společností nebo kvazispolečností a na jejich kapitálu v případě likvidace.

Akcie emitované kapitálovými společnostmi, v nichž je odpovědnost společníků za závazky společnosti omezena (capital shares issued by limited liability companies) : jsou cenné papíry, které dávají držitelům postavení spoluvlastníků a opravňují je k podílu na celkovém rozdělovaném zisku a k podílu na čistém jmění v případě likvidace.

Akciové fondy (equity funds) : jsou investiční fondy, které investují zejména do akcií a jiných majetkových účastí. Kritéria pro klasifikaci investičních fondů jako akciových fondů vycházejí z veřejných prospektů, pravidel fondů, zakladatelských dokumentů, stanov, upisovacích dokumentů nebo investičních smluv, marketingových dokumentů či jiných prohlášení s obdobnými účinky.

Atributy (attributes) : jsou statistické veličiny, které poskytují uživatelům doplňující kódované (např. jednotka) a nekódované (např. kompilační metoda) informace o poskytnutých údajích. „Povinné“ jsou atributy, které musí nabývat nějakou hodnotu, jinak se sledování, jichž se týkají, považují za bezvýznamné. „Podmíněné“ jsou atributy, které jsou definované pouze v tom případě, že jsou vykazující instituci k dispozici (např. identifikační kódy tuzemských řad) nebo jsou-li relevantní (např. sestavení, přerušení); mohou nabývat prázdné hodnoty.

Autonomní penzijní fondy (autonomous pension funds) : jsou samostatné institucionální jednotky, jejichž hlavní činností je financování důchodů. Nejedná se o pojišťovny.

Bankomat (automated teller machine – ATM) : je elektromechanické zařízení, které umožňuje oprávněným držitelům karet – obvykle pomocí strojově čitelných plastových karet – vybírat hotovost ze svých účtů a/nebo využívat další služby, jako je například zjišťování zůstatku na účtu, převod peněžních prostředků nebo příjem vkladů. Zařízení, jež umožňuje pouze zjišťování zůstatku na účtu, se za bankomat nepovažuje. Do statistiky jsou promítnuty tyto funkce: „funkce výběru hotovosti“, která umožňuje oprávněným uživatelům vybírat hotovost z jejich účtů pomocí karty s hotovostní funkcí; a „funkce úhrady“, která umožňuje oprávněným uživatelům provádět úhrady pomocí platební karty.

Bezkupónové dluhopisy (zero coupon bonds) : zahrnují všechny emise bez kupónového výnosu. Obvykle jsou takové dluhopisy emitovány s emisním disážiem a jsou spláceny v nominální hodnotě. Zahrnují rovněž dluhopisy emitované v nominální hodnotě a splácené s ážiem, například dluhopisy, u nichž se hodnota při splacení váže na směnný kurz nebo index. Většina disážia nebo ážia představuje ekvivalent úroku naběhlého v době životnosti dluhopisu.

Běžná revize (ordinary revision) : je revize údajů týkajících se období, které předchází aktuálnímu období.

Čistá hodnota aktiv (net asset value – NAV) : investičního fondu je hodnota jeho aktiv po odečtení jeho pasiv kromě akcií investičního fondu.

Dceřiné společnosti (subsidiaries) : jsou subjekty zapsané v rejstříku samostatně, v nichž jiný subjekt drží většinový podíl nebo všechny podíly.

Dividendové akcie emitované kapitálovými společnostmi, v nichž je odpovědnost společníků za závazky společnosti omezena (dividend shares issued by limited liability companies) : jsou cenné papíry, které podle země a okolností svého vzniku mají řadu názvů, například zakladatelské akcie, ziskové akcie, dividendové akcie atd. Tyto cenné papíry: i) nejsou součástí základního kapitálu; ii) nezaručují držitelům postavení spoluvlastníků v pravém slova smyslu, a iii) nedávají držitelům právo na podíl na zisku zbývajícího po vyplacení dividend ze základního kapitálu a na část z případného zůstatku při likvidaci.

Dlouhodobé dluhové cenné papíry (long-term debt securities) : zahrnují všechny emise dluhových cenných papírů s dlouhodobou původní splatností přesahující jeden rok; dlouhodobé cenné papíry se obvykle vydávají s kupóny (viz ESA 95, odstavce 5.60–5.64). To odpovídá kategorii F.332 v ESA 95.

Dluhopisové fondy (bond funds) : jsou investiční fondy, které investují zejména do cenných papírů jiných než akcie. Kritéria pro klasifikaci investičních fondů jako dluhopisových fondů vycházejí z veřejných prospektů, pravidel fondů, zakladatelských dokumentů, stanov, upisovacích dokumentů nebo investičních smluv, marketingových dokumentů či jiných prohlášení s obdobnými účinky.

Dluhové cenné papíry (debt securities) : tj. cenné papíry jiné než akcie kromě finančních derivátů, zahrnují všechna finanční aktiva, která jsou nástroji na doručitele, jsou obvykle obchodovatelné a obchodované na sekundárních trzích a držiteli nezakládají žádná vlastnická práva k institucionální jednotce, která je vydala. Tato kategorie zahrnuje finanční aktiva, která jsou typicky zastoupena dokumenty určenými k oběhu a jejichž nominální hodnota je určena v okamžiku emise. Tato kategorie zahrnuje emise směnek, dluhopisů („bills“, „bonds“, „notes“, „debentures“) a podobných nástrojů běžně obchodovaných na finančních trzích. Nástroje zařazené do této kategorie lze charakterizovat tak, že dávají svým držitelům bezpodmínečné právo na pevný nebo smluvně stanovený proměnlivý peněžní výnos ve formě kupónových výnosů (úroků) a/nebo na pevně stanovenou částku k určitému datu nebo datům nebo počínaje datem stanoveným v okamžiku emise. Soukromé nabídky jsou zahrnuty v nejvyšší možné míře. Globální dluhopisy jsou zahrnuty (ESA 95, odstavce 5.50–5.55). To odpovídá kategorii F.33 v ESA 95.

Domácnosti (households) : zahrnují jednotlivce nebo skupiny jednotlivců jako spotřebitele a výrobce zboží a poskytovatele nefinančních služeb výhradně pro svou vlastní konečnou spotřebu a jako výrobce tržního zboží a poskytovatele nefinančních a finančních služeb za předpokladu, že jejich činnosti nejsou činnostmi kvazispolečností. Patří sem i neziskové instituce, které slouží domácnostem a které se zabývají převážně výrobou netržního zboží a poskytováním netržních služeb, jež jsou určeny pro konkrétní skupiny domácností (ESA 95, odstavce 2.75–2.88).

Elektronické peníze založené na programovém vybavení (software-based e-money) : jsou produkty elektronických peněz, které využívají specializované programové vybavení na osobním počítači a které lze obvykle použít k převodu elektronické hodnoty prostřednictvím telekomunikačních sítí, jako je internet.

Elektronické peníze založené na technickém vybavení (hardware-based e-money) : zahrnují produkty elektronických peněz, které poskytují zákazníkům přenosné elektronické zařízení, obvykle kartu s integrovaným obvodem, která obsahuje mikroprocesorový čip (např. předplacené karty).

Elektronickými penězi (e-money) : se rozumí peněžní hodnota vyjádřená pohledávkou za vydávající institucí i) uchovávaná na elektronickém médiu; ii) vydávaná proti přijetí peněžních prostředků, jejíchž hodnota není nižší než vydávaná peněžní hodnota; a iii) přijímaná jako platební prostředek jinými podniky, než je vydávající instituce. Tato definice vychází ze směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/46/ES ze dne 18. září 2000 o přístupu k činnosti institucí elektronických peněz, o jejím výkonu a o obezřetnostním dohledu nad touto činností.

Emise akcií při štěpení akcií (split share issues) : jsou emise akcií, kde společnost nebo kvazispolečnost zvyšuje počet akcií v určitém poměru nebo násobku.

Emise prémiových akcií (issue of bonus shares) : je vydání nových akcií akcionářům v poměru k jejich stávajícím podílům na základním kapitálu.

Emise s pevnou sazbou (fixed rate issues) : zahrnují všechny emise cenných papírů, u kterých se kupónová platba odvíjející se od výše kupónové míry z jistiny cenného papíru během životnosti emise nemění. Zahrnuty jsou i cenné papíry, které nejsou emitovány s trvale pevnou sazbou nebo s trvale proměnlivou sazbou, tj. emise se smíšenou sazbou (např. emise s pevnou a následně proměnlivou sazbou, emise s proměnlivou a následně pevnou sazbou, emise, u nichž není kupónový výnos po celou dobu životnosti cenných papírů stejný, emise se stoupající nebo klesající sazbou („step-up securities“ a „step-down securities“)).

Emise s proměnlivou sazbou (variable rate issues) : zahrnují všechny emise cenných papírů spojené s kupónovým výnosem, u nichž se kupón nebo výše jistiny periodicky přenastavují na základě nezávislé úrokové sazby nebo indexu.

Emitenti cenných papírů (issuers of securities) : jsou ty společnosti nebo kvazispolečnosti, které se zabývají emisemi cenných papírů a nabývají právní závazek vůči držitelům těchto nástrojů v souladu s emisními podmínkami.

Emitované oběživo (currency in circulation) : zahrnuje bankovky a mince v oběhu, které se běžně používají k provádění plateb.

Eurobankovky a euromince v držbě ústředních vládních institucí (euro banknotes and coins held by the central government) : jsou bankovky a mince vydané Evropskou centrální bankou, národními centrálními bankami eurozóny a ústředními vládními institucemi, které jsou v držbě ústředních vládních institucí.

Eurodluhopisy (eurobonds) : jsou dluhopisy, které jsou – obvykle prostřednictvím mezinárodního syndikátu finančních společností několika zemí – umístěny na trhu alespoň dvou zemí současně a které jsou denominovány v měně, která nemusí být měnou ani jedné z těchto zemí.

Fiktivní rezidentské jednotky (notional resident units) : jsou i) nerezidentské jednotky, jejichž ekonomický zájem se soustřeďuje na ekonomickém území země, nebo ii) nerezidentské jednotky v postavení vlastníků půdy nebo budov na ekonomickém území země, ale pouze pokud jde o transakce týkající se této půdy nebo těchto budov (ESA 95, odstavec 2.15).

Finanční deriváty (financial derivatives) : jsou finanční aktiva, která jsou založena na odlišném podkladovém nástroji nebo jsou od něho odvozena. Tento podkladový nástroj je obvykle jiné finanční aktivum, ale může to být také komodita nebo index (ESA 95, odstavec 5.65).

Finanční podniky poskytující úvěry (financial corporations engaged in lending – FCLs) : klasifikované jako ostatní finanční zprostředkovatelé, jsou finanční společnosti, které se specializují převážně na financování aktiv pro domácnosti a nefinanční podniky. Do této kategorie se zahrnují společnosti, které se specializují na finanční leasing, faktoring, hypoteční úvěry a spotřebitelské úvěry. Tyto finanční podniky mohou vykonávat svou činnost v právní formě stavební spořitelny, obecní úvěrové instituce, finanční společnosti zřízené pro držbu sekuritizovaných aktiv atd.

Finanční společnosti zřízené pro držbu sekuritizovaných aktiv (financial vehicle corporations – FVCs, also referred to as special purpose vehicles/entities or special financing institutions) : jsou společnosti vytvořené pro držbu sekuritizovaných aktiv (ESA 95, odst. 2.55 písm. f).

Fondy fondů (funds of funds) : jsou investiční fondy, které investují zejména do akcií nebo podílových jednotek investičních fondů. Kritéria pro klasifikaci investičních fondů jako fondů fondů vycházejí z veřejných prospektů, pravidel fondů, zakladatelských dokumentů, stanov, upisovacích dokumentů nebo investičních smluv, marketingových dokumentů či jiných prohlášení s obdobnými účinky. Zařazují se do kategorie fondů, do kterých primárně investují.

Fondy nemovitostí (real estate funds) : jsou investiční fondy, které investují zejména do nemovitostí. Kritéria pro klasifikaci investičních fondů jako fondů nemovitostí vycházejí z veřejných prospektů, pravidel fondů, zakladatelských dokumentů, stanov, upisovacích dokumentů nebo investičních smluv, marketingových dokumentů či jiných prohlášení s obdobnými účinky.

Fondy peněžního trhu (money market funds – MMFs) : jsou vymezeny v části 1 (I.6) přílohy I nařízení ECB/2001/13 ze dne 22. listopadu 2001 o konsolidované rozvaze sektoru měnových finančních institucí.

Fondy sociálního zabezpečení (social security funds) : jsou defino