ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(19)

Krize COVID-19 měla menší dopad na veřejné finance než v jiných členských státech a příslušné ukazatele by se dle očekávání měly v roce 2022 zlepšit. Dopad demografických trendů na veřejné výdaje se však v příštích desetiletích zintenzivní. Důvodem je zejména to, že podle prognóz počet penzistů na pracovníka neustále poroste v důsledku stárnutí obyvatelstva a zpomalení čistých migračních toků. Při scénáři „nezměněné politiky“ bude Lucembursko do roku 2070 čelit jednomu z nejprudších nárůstů výdajů na důchody v Unii v poměru k HDP. To by vedlo k tomu, že výdaje na důchody by činily přibližně 18 % HDP (oproti 9 % v roce 2019) a byly by tedy jedny z nejvyšších v Unii. V důsledku toho v dlouhodobém horizontu výrazně naroste veřejný dluh, což ohrozí udržitelnost veřejných financí. Posunutí skutečné věkové hranice pro odchod do důchodu by mělo nejpřínosnější makroekonomický dopad, neboť tento faktor má největší potenciál snížit výdaje na důchody. Vyšší zaměstnanost starších pracovníků by zase podpořila i hospodářský růst. Plán pro oživení a odolnost se nezabývá dlouhodobou udržitelností důchodového systému ani negativními dopady systémů předčasného odchodu do důchodu a finančními pobídkami k předčasnému odchodu z trhu práce, což vysvětluje nízkou míru zaměstnanosti starších pracovníků. Včasné zahájení reforem, jejichž cílem je omezit systémy předčasného odchodu do důchodu a změnit preference starších pracovníků směrem k delšímu setrvání v zaměstnání, by umožnilo postupné provádění a zvýšilo mezigenerační spravedlnost.
(27)

Zásadní význam má zintenzivnění úsilí o splnění cílů v oblasti obnovitelných zdrojů energie stanovených ve vnitrostátním plánu pro oblast energetiky a klimatu. Ačkoli má Švédsko mezi zeměmi Unie nejvyšší podíl energie z obnovitelných zdrojů na hrubé domácí spotřebě energie (51,1 % v roce 2020), patří mezi členské státy s nejvyšší spotřebou energie na osobu. Kromě toho velká část švédských emisí skleníkových plynů pochází z odvětví dopravy, a to zejména ze silniční dopravy. Toto odvětví je i nadále silně závislé na ropě, která představuje 17,7 % celkového energetického mixu. V roce 2021 navíc pokračovalo rostoucí omezování výkonu a kapacity sítě, zejména na jihu Švédska, což omezilo rozšiřování a umisťování komerčních aktivit v této oblasti. Tento problém ještě zhoršuje nedostatečná přenosová kapacita mezi severem a jihem. K dosažení vnitrostátního cíle 100 % elektřiny z obnovitelných zdrojů do roku 2040 a k dosažení uhlíkové neutrality nejpozději do roku 2045 jsou zapotřebí další investice do obnovitelné energie, kapacity distribuční sítě a propojení mezi jednotlivými regiony země. Další zjednodušení povolovacích řízení by snížilo zátěž spojenou s využíváním energie z obnovitelných zdrojů, a to zejména větrné energie. Snížení spotřeby energie zvýšením energetické účinnosti je navíc nezbytné pro snížení emisí uhlíku a nákladů na energii pro spotřebitele a podniky. Ke snížení celkové závislosti na fosilních palivech, včetně paliv dovážených z Ruska, přispěje zvýšení investic do obnovitelných zdrojů energie a elektrifikace, řešení překážek v infrastruktuře, zvýšení energetické účinnosti a snížení spotřeby fosilních paliv v dopravě. Podíl fosilních paliv ve švédském energetickém mixu (2,6 % plynu, 3,2 % uhlí a 17,7 % ropy v roce 2020) je podstatně nižší než průměr Unie (24,4 % plynu, 10,8 % uhlí a 32,7 % ropy v roce 2020). Existuje však prostor pro další snížení závislosti Švédska na ruských fosilních palivech. To platí zejména pro ropu (v roce 2020 pocházelo z Ruska 20 % dovozu rafinované ropy a 8 % celkového dovozu surové ropy) a plyn (v roce 2020 pocházelo z Ruska 13 % celkového dovozu plynu). I když je závislost na dovozu ruského plynu a ropy značná, stále se pohybuje pod průměrem Unie, který činí 44 % u dovozu plynu, 23 % u dovozu surové ropy a 35 % u dovozu rafinované ropy (19). Vzhledem k současným geopolitickým událostem by pokrok v projektech propojení se sousedními zeměmi mohl dále zlepšit bezpečnost dodávek energie ve Švédsku a schopnost přizpůsobit se regionálním rozdílům. Je na místě upozornit, že z hlediska souladu s cíli balíčku „Fit for 55“ je zapotřebí, aby Švédsko ještě více posílilo ambice směřující ke snižování emisí skleníkových plynů, většímu využívání obnovitelných zdrojů energie a vyšší energetické účinnosti.
(26)

Bude třeba vyvinout další úsilí v oblasti energetické účinnosti. Je třeba se zaměřit zejména na rozsáhlé a ekologické renovace, snížit spotřebu tepla a zvýšit investice do obnovitelných zdrojů tepla včetně tepelných čerpadel. Slovensko by mohlo dále urychlit renovace budov přilákáním většího množství soukromých investic, a to i do veřejných budov, poskytováním technické pomoci, zlepšením v oblasti prováděcích kapacit a přístupu „jednotného kontaktního místa,“ jakož i investicemi do zelených dovedností. Vysoká úroveň nesouladu mezi nabídkou a poptávkou dovedností v ekonomice navíc vyžaduje posílení politik v oblasti vzdělávání dospělých, a to i v souvislosti s ekologickou transformací. Další úsilí je třeba věnovat řešení energetické chudoby a reformě investic do sociálního bydlení. Dále by měla být zavedena některá regulační a administrativní opatření, která by urychlila získávání stavebních povolení, zjednodušila prováděcí pravidla, upravila programy renovací a zlepšila koordinaci mezi jednotlivými veřejnými orgány a programy financování. Další opatření a pobídky by mohly řešit vysokou energetickou náročnost průmyslu včetně malých a středních podniků. Patří sem mimo jiné investiční programy pro zvyšování energetické účinnosti založené na energetických auditech. Režimy podpory by měly být doplňkové (např. v případě režimu dekarbonizace) a měly by být podporovány soukromým financováním a finančními nástroji. Má-li Slovensko dostát cílům balíčku „Fit for 55“, bude zapotřebí dále zvýšit ambice, pokud jde o snižování emisí skleníkových plynů, i cíle v oblasti obnovitelných zdrojů energie a energetické účinnosti.
(25)

V plnění svého cíle pro rok 2030 spadajícího pod nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/842 (19), který spočívá ve snížení emisí skleníkových plynů, na něž se nevztahuje systém Unie pro obchodování s emisemi (ETS), o 19 % oproti roku 2005, Malta zaostává. Závazek Malty stát se do roku 2050 klimaticky neutrální bude vyžadovat soustavné investice ze strany domácností, firem i vlády. S rostoucími ambicemi Unie v oblasti klimatu, které se zaměřují na cenově dostupnější, bezpečnější a udržitelnější energii, je třeba vyvinout větší úsilí k dalšímu využívání jejího solárního a větrného potenciálu, včetně plovoucí energie na moři, vzhledem k tomu, že obnovitelné zdroje představují pouze 8 % skladby zdrojů energie. Malta je z velké míry závislá na ropě (48 %) a zemním plynu (44 %). K výrobě 86 % elektřiny se na Maltě v roce 2020 využíval zemní plyn. Malta sice nedováží žádný plyn ani ropu z Ruska (20), ale rychlý růst cen energií se začal projevovat. Malta má v úmyslu zajistit lepší zabezpečení dodávek energie vybudováním druhého elektrického propojovacího vedení. Ke snížení závislosti na fosilních palivech bude rovněž třeba modernizovat přenosové a distribuční sítě a investovat do skladování elektřiny, aby bylo možné dodávat energii spolehlivě, pružně a rychle. Ke snížení poptávky po energii by přispělo zaměřit se na energetickou účinnost budov, zejména obytných, například pomocí zavádění tepelných čerpadel a dalších ekologických řešení. Má-li Malta dostát cílům balíčku „Fit for 55“, bude zapotřebí dále zvýšit ambice, pokud jde o snižování emisí skleníkových plynů i zvyšování podílu obnovitelných zdrojů energie a energetické účinnosti. Kromě toho neustále rostou emise ze silniční dopravy a tvoří tak největší zdroj emisí skleníkových plynů, které nespadají do systému ETS. Aby se snížilo dopravní přetížení, bylo by třeba zlepšit veřejnou dopravu, zavést inteligentní dopravní systémy a investovat do infrastruktury pro tzv. „soft mobilitu“ (např. chodníky a cyklistické stezky), která by tvořila bezpečnou alternativu k používání osobních automobilů.
(27)

Itálie je vysoce závislá na dovozu energie z Ruska, zejména pokud jde o plyn, přičemž 43 % plynu dováží z Ruska (to je mírně pod unijním průměrem, který činí 44 %), a v její skladbě zdrojů energie plyn představuje 42 %. Závislost na Rusku týkající se ropy je nižší a činí 11%, což je méně než unijní průměr U ve výši 26 % (ropa představuje 32 % italské skladby zdrojů energie) (21). Ačkoli se Itálie v krátkodobém výhledu nepotýká s významnými problémy v oblasti zabezpečení dodávek zemního plynu, neboť má významnou skladovací kapacitu a propojení plynovodem se severní Afrikou a Ázerbájdžánem, invaze Ruska na Ukrajinu může přinést problémy ve střednědobém a dlouhodobém horizontu. Itálie má prostor pro překonání úzkých míst zvýšením kapacity pro přenos energie v rámci země i se sousedními zeměmi. Doporučuje se, aby byly nové investice do infrastruktury a do sítí souvisejících s plynem pokud možno schopny obstát i v budoucnosti, aby se usnadnila jejich dlouhodobá udržitelnost prostřednictvím budoucího nového využití pro udržitelná paliva. Itálie v současné době diverzifikuje svou skladbu zdrojů energie zvyšováním podílu obnovitelných zdrojů energie, zejména díky solární energii, vodíku a udržitelnému biometanu. I s ohledem na potenciální výzvy vyplývající z aktuální geopolitické situace však přesto existuje prostor pro zrychlení a zvýšení využití obnovitelných zdrojů podle vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu. Itálie má prostor pro další přijímání opatření, která usnadní povolování projektů v oblasti energie z obnovitelných zdrojů. Kromě toho cíle Itálie týkající se energetické účinnosti nemusí dostačovat k řešení uvedených výzev ani k naplnění ambicí balíčku „Fit-for-55“. Strategie energetické účinnosti pro odvětví stavebnictví vychází převážně z dočasných opatření a měla by být doplněna střednědobou a dlouhodobou strategií včetně opatření pro silnější energetickou účinnost v podnicích, zvláště v průmyslu. Kromě toho je nezbytné urychlit dekarbonizaci odvětví dopravy, a to i uspíšením zavádění nabíjecích stanic pro elektromobily a dosažením pokroku u projektů v oblasti železnic, cyklodopravy a veřejné dopravy. Má-li Itálie dostát cílům balíčku „Fit for 55“, budou zapotřebí další ambice, pokud jde o snižování emisí skleníkových plynů a zvyšování podílu energie z obnovitelných zdrojů a energetické účinnosti.
(25)

Závislost na fosilních palivech je velmi vysoká. Podle údajů z roku 2020 (19) se závislost na fosilních palivech z Ruska pohybuje na stejné úrovni jako unijní průměr v případě uhlí (54 %) a ropy (26 %) a je nižší v případě zemního plynu (30 % oproti 44 %). Podíl ropy (39 % oproti 33 %) i zemního plynu (44 % oproti 24 %) na skladbě zdrojů energie se pohybuje nad unijním průměrem, zatímco podíl uhlí je nižší (6 % oproti 11 %). Závislost na fosilních palivech by se mohla celkově snížit zvýšením investic do obnovitelných zdrojů energie a elektrifikace, řešením nedostatků v infrastruktuře a zvýšením energetické účinnosti. Zásadní význam má zintenzivnění úsilí o splnění unijních cílů v oblasti energie z obnovitelných zdrojů do roku 2030. Nizozemsko bylo pátým nejhorším členským státem, pokud jde o podíl energie z obnovitelných zdrojů na hrubé konečné spotřebě energie v roce 2020, a vykazuje jeden z největších rozdílů mezi podílem energie z obnovitelných zdrojů pro rok 2020 a cíli v oblasti energie z obnovitelných zdrojů na rok 2030. Jsou zapotřebí další investice ke zvýšení podílu energie z obnovitelných zdrojů a ke zvýšení kapacity sítě nezbytné pro přenos energie z obnovitelných zdrojů z výrobních závodů do míst spotřeby. Budování kapacity sítě je obzvláště důležité vzhledem k tomu, že kapacitní omezení elektrické rozvodné sítě se v roce 2021 nadále zvyšovala, což vedlo ke zpožděním při provádění projektů v oblasti energie z obnovitelných zdrojů. Bylo by možno ještě více zjednodušit a zefektivnit administrativní postupy pro zavádění kapacit obnovitelných zdrojů energie. Doporučuje se, aby nové investice do infrastruktury a do sítí souvisejících s plynem byly pokud možno schopny obstát i v budoucnosti, aby se usnadnila jejich dlouhodobá udržitelnost prostřednictvím budoucího nového využití pro udržitelná paliva. Zvyšování energetické účinnosti navíc nabízí nákladově efektivní příležitost k dalšímu snižování emisí uhlíku a závislosti na fosilních palivech včetně jejich dovozu z Ruska. Prostor pro zlepšení existuje zejména ve vztahu k renovaci budov a zavádění tepelných čerpadel a dálkového vytápění ve stavebnictví, jakož i prostřednictvím elektrifikace a poskytování čisté energie pro energeticky náročná odvětví. Má-li Nizozemsko dostát cílům balíčku „Fit for 55“, bude zapotřebí dále zvýšit ambice, pokud jde o snižování emisí skleníkových plynů, i využívání obnovitelných zdrojů energie a energetickou účinnost.
(35)

Maďarské odvětví energetiky je na Rusku vysoce závislé, pokud jde o fosilní paliva. Podle údajů za rok 2020 (18) téměř veškerý dovážený zemní plyn pochází z Ruska (95 % oproti průměru Unie, který činí 44 %). Závislost na Rusku u dovozu ropy je rovněž vyšší než průměr Unie (61 % oproti 26 %), v případě uhlí je však nižší (22 % oproti 54 %). Podíl zemního plynu na skladbě zdrojů energie je vyšší než průměr Unie (35 % oproti 24 %), zatímco podíly u ropy (30 % oproti 33 %) a uhlí (7 % oproti 11 %) jsou nižší. Podíl obnovitelných zdrojů energie ve výši 13,9 % na hrubé konečné spotřebě energie patří k nejnižším v Unii. Maďarsko hodlá více využívat solární energii, zatímco potenciál větrné a geotermální energie je nadále využíván nedostatečně. Elektrická rozvodná síť potřebuje investice, jako jsou inteligentní měřicí systémy, programy prozumentů, energetická společenství a dynamická tvorba cen v zájmu začlenění většího objemu energie z obnovitelných zdrojů. Kromě toho by se měly zjednodušit povolovací postupy pro instalaci zařízení využívajících obnovitelné zdroje energie. Doporučuje se, aby byly nové investice do infrastruktury a do sítí souvisejících s plynem pokud možno schopny obstát i v budoucnosti, aby se usnadnila jejich dlouhodobá udržitelnost prostřednictvím budoucího nového využití pro udržitelná paliva. Pro snížení další závislosti existuje velký potenciál týkající se zlepšení energetické účinnosti v sektoru obytných budov. Uplatňování přísnějších ekologických norem pro nové bydlení bylo odloženo o osmnáct měsíců do června 2022. Stávající program renovace bytového fondu se nezaměřuje na energetickou účinnost a v praxi vylučuje nejzranitelnější rodiny. Jednotně nízká úroveň regulovaných cen energií bez ohledu na příjem domácností nebo úroveň spotřeby zvyšuje příjmové nerovnosti a nevytváří pobídky k úsporám energie. Má-li Maďarsko dostát cílům balíčku „Fit for 55“, bude zapotřebí dále zvýšit ambice, pokud jde o snižování emisí skleníkových plynů i zvyšování obnovitelných zdrojů energie a energetické účinnosti.
(26)

Podle údajů z roku 2020 Irsko ropu ani plyn z Ruska nedováží. Závislost Irska na ruském uhlí (22 % dovozu uhlí) je nižší než unijní průměr, a to v situaci, kdy je hmotnost pevných fosilních paliv ve skladbě zdrojů energie (7,6 %) rovněž nižší než průměr v Unii. Irsko je sice vystaveno ruské ropě a plynu v omezenější míře, než je unijní průměr, avšak současná geopolitická situace a vysoké ceny energií zvyšují naléhavost toho, aby zintenzivnilo své úsilí o splnění cílů v oblasti obnovitelných zdrojů energie stanovených ve vnitrostátním plánu v oblasti energetiky a klimatu. Irský akční plán v oblasti klimatu zahrnuje ambiciózní cíl transformace energetického systému země do roku 2030. To Irsku umožní dosáhnout v letech 2018 až 2030 snížení celkových emisí skleníkových plynů o 51 %. Nezbytné reformy a rozsah této transformace budou značné, od zajištění nezbytných veřejných a soukromých investic až po včasné splnění závazků. K plnému využití obnovitelných zdrojů energie a dosažení cílů Irska v oblasti klimatu je nutná komplexní modernizace irské energetické infrastruktury. Klíčem ke snížení závislosti na fosilních palivech bude vytvoření investičního rámce, který usnadní a podpoří investice do přechodu na zelenou energii. Pokud jde o obnovitelné zdroje energie, přetrvávají problémy v systému plánování a povolování, zejména pokud jde o dlouhou dobu trvání řízení o vydání stavebního povolení a zdlouhavá a nákladná odvolací řízení. Zlepšení účinnosti systému plánování a povolování tím, že se zajistí, aby byly ve všech fázích plánovacích procesů k dispozici odpovídající zdroje, a tím že se zefektivní celkový rámec, by mohlo urychlit rozsáhlý rozvoj, a urychlit tak zelenou transformaci. Kromě toho bude mít pro snížení přetížení a zlepšení jeho stability zásadní význam rozšíření a posílení elektrické sítě a podpůrné infrastruktury v klíčových lokalitách. Větší bezpečnost dodávek energie podpoří zejména nová propojovací vedení pro přenos elektřiny do sousedních zemí. Bude rovněž zapotřebí zvýšit skladovací kapacitu a hromadně zavádět dobíjecí stanice pro elektrická vozidla. K diverzifikaci skladby zdrojů energie by také přispělo vypracování vnitrostátní strategie pro vodík z obnovitelných zdrojů.
(26)

Litva je z hlediska dodávek energie vysoce závislá na dovozu, neboť dováží přibližně dvě třetiny své hrubé potřeby elektřiny a většinu ropy a zemního plynu. Ropa a zemní plyn tvoří tři čtvrtiny skladby zdrojů energie v zemi. Až do ruské invaze na Ukrajinu se ropa a zemní plyn dovážely převážně z Ruska. V roce 2020 Litva dovážela z Ruska 42 % zemního plynu (což do značné míry odpovídá průměru Unie ve výši 44 %) a 73 % ropy (což je více než průměr Unie ve výši 26 %) (20). Poptávka po energii je ovlivněna velkým dopravním vozovým parkem, zatímco veřejná doprava a železnice zůstávají nedostatečně využívány, velkým počtem energeticky neúčinných budov a vysoce energeticky náročným průmyslem, jejichž podíl na celkové spotřebě plynu činí 67 %. Další úsilí o snížení energetické náročnosti v uvedených odvětvích podporou průmyslové transformace, včetně inovativních výrobních postupů, a další podporou využívání obnovitelných zdrojů energie by snížilo celkovou závislost Litvy na dovozu energie. Litva výrazně zlepšila svou energetickou bezpečnost rozvojem propojení elektrických a plynárenských sítí se sousedními členskými státy a pomocí terminálu na zkapalněný zemní plyn v Klaipėdě. Celkově je třeba, aby Litva pokračovala ve svém úsilí o další posílení regionální spolupráce se svými sousedy s cílem koordinovat další dovoz plynu a efektivní využívání regionální infrastruktury. V této souvislosti přispěje k zabezpečení dodávek energie v regionu plynárenské propojovací vedení s Polskem (GIPL), které je v provozu od 1. května 2022, a posílení dalších propojovacích plynovodů se sousedními členskými státy. Dokončení probíhající synchronizace s kontinentální energetickou sítí Unie, zajištění dostatečné kapacity pro propojení se sousedními členskými státy a provádění společných projektů v oblasti obnovitelných zdrojů energie by však mělo zůstat politickou prioritou. Doporučuje se, aby byly nové investice do infrastruktury a do sítí souvisejících s plynem pokud možno schopny obstát i v budoucnosti, aby se usnadnila jejich dlouhodobá udržitelnost prostřednictvím budoucího nového využití pro udržitelná paliva. Má-li Litva dostát cílům balíčku „Fit for 55“, bude zapotřebí dále zvýšit ambice, pokud jde o snižování emisí skleníkových plynů, i cíle v oblasti obnovitelných zdrojů energie a energetické účinnosti.
(21)

Polsko je jednou z nejrychleji stárnoucích zemí v Unii a demografické trendy budou mít v dlouhodobém horizontu dopad na důchodový systém. Současný příspěvkově definovaný důchodový systém znamená finanční vyváženost systému, avšak ale nezohledňuje přiměřenost budoucích dávek. Vzhledem k nízké skutečné věkové hranici odchodu do důchodu, zvyšování střední délky života a některým dalším rysům systému však v budoucnosti nastane výrazný pokles důchodových dávek v poměru k poslednímu platu. To by znamenalo, že by velká část důchodců byla ohrožena chudobou. Z analýzy Komise vyplývá, že k pouhému k udržení úrovně dávek na současné úrovni by Polsko muselo do roku 2070 vynaložit dalších 6,7 % svého HDP. Hlavní problémy polského důchodového systému se týkají nízké skutečné věkové hranice odchodu do důchodu a zvláštních důchodových režimů (např. zemědělci, zaměstnanci uniformovaných služeb), které jsou nákladné a zvýhodňují své členy ve srovnání s obecným systémem.
(23)

Podle údajů z roku 2020 (13) je rumunský energetický mix z velké části založen na fosilních palivech; ropa a zemní plyn zaujímají přibližně 30 % a uhlí dalších 10 %. Rumunsko svou vlastní produkcí pokrývá přibližně 80 % své spotřeby plynu, zatímco zbývající část pochází z Ruska (obecně v Unii pokrývá většinu spotřeby dovezený plyn – v průměru 44 % dovozu pochází z Ruska). Pokud jde o ropu, dovoz z Ruska představuje 32 % celkového dovozu, zatímco unijní průměr je 26 %. Rumunsko se zavázalo k postupnému ukončení těžby uhlí do roku 2032. Pro dosažení tohoto ambiciózního cíle zahrnují rumunský plán pro oživení a odolnost i další fondy Unie, jako je modernizační fond zřízený směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (14), značné investice do podpory dekarbonizace prostřednictvím vybudování nových kapacit pro výrobu obnovitelné energie. Zelená transformace a předpokládaný velký nárůst spotřeby energie však budou vyžadovat významnou modernizaci energetických přenosových sítí a urychlení zavádění zelené infrastruktury. To bude vyžadovat lepší regulační rámec a vyšší investice, jakož i posílení postavení spotřebitelů, aby se mohli aktivně podílet na trhu s elektřinou, ať už individuálně, nebo kolektivně prostřednictvím energetických společenství. Předběžné investice do infrastruktury, jako je skladování, a do propojení rozvodných sítí zemního plynu a elektřiny se sousedními zeměmi by mohly zvýšit diverzifikaci dodávek energie, stabilitu trhu a schopnost přizpůsobit se regionálním rozdílům. Toto je potřeba vnímat v kontextu ruské invaze na Ukrajinu a snížení závislosti na dovozu, neboť energetický systém je stále značně závislý na fosilních palivech. Naleziště zemního plynu v pobřežních vodách v Černém moři navíc pro Rumunsko představují významnou příležitost k dalšímu rozvoji jeho energetické nezávislosti a ke značné podpoře sousedních členských států ve snižování jejich závislosti na dovozu ruského zemního plynu. Doporučuje se, aby investice do nové infrastruktury a sítí týkající se plynu byly pokud možno schopny obstát i v budoucnu a usnadnily tak svou dlouhodobou udržitelnost budoucí změnou svého využití na udržitelná paliva. Současně rumunský plán pro oživení a odolnost počítá s výdaji ve výši 3 miliard EUR na opatření v oblasti energetické účinnosti ve veřejných a soukromých obytných budovách i v průmyslových odvětvích. Pro snížení spotřeby energie a závislosti na fosilních palivech je nutné jít nad rámec této první vlny renovací, protože cíl plánu pro oživení a odolnost se nevztahuje na celý fond budov. Rumunsko musí dále zlepšit politický rámec, aby renovaci budov urychlilo. Z hlediska souladu s cíli balíčku „Fit for 55“ je zapotřebí ještě více posílit ambice, pokud jde o snižování emisí skleníkových plynů a zvyšování podílu obnovitelných zdrojů energie a vyšší energetické účinnosti.