PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2018/945

ze dne 22. června 2018

o přenosných nemocích a souvisejících zvláštních zdravotních problémech, které musí být podchyceny epidemiologickým dozorem, a o příslušných definicích případů

(Text s významem pro EHP)

EVROPSKÁ KOMISE,

s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,

s ohledem na rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1082/2013/EU ze dne 22. října 2013 o vážných přeshraničních zdravotních hrozbách a o zrušení rozhodnutí č. 2119/98/ES (1), a zejména na čl. 6 odst. 5 písm. a) a b) uvedeného rozhodnutí,

vzhledem k těmto důvodům:

PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

Článek 1

Přenosné nemoci a související zvláštní zdravotní problémy, které musí být podchyceny sítí epidemiologického dozoru, jsou uvedeny v příloze I.

Článek 2

Pro účely předkládání údajů pro epidemiologický dozor přenosných nemocí a souvisejících zvláštních zdravotních problémů uvedených v příloze I použijí členské státy definice případů stanovené v příloze II.

Článek 3

Rozhodnutí 2000/96/ES a 2002/253/ES se zrušují. Odkazy na uvedená rozhodnutí se považují za odkazy na toto rozhodnutí.

Článek 4

Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

(1) Úř. věst. L 293, 5.11.2013, s. 1.

(2) Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 2119/98/ES ze dne 24. září 1998 o zřízení sítě epidemiologického dozoru a kontroly přenosných nemocí ve Společenství (Úř. věst. L 268, 3.10.1998, s. 1).

(3) Rozhodnutí Komise 2000/96/ES ze dne 22. prosince 1999 o přenosných nemocích, které musí být postupně podchyceny sítí Společenství podle rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 2119/98/ES (Úř. věst. L 28, 3.2.2000, s. 50).

(4) Rozhodnutí Komise 2002/253/ES ze dne 19. března 2002, kterým se stanoví definice případů pro hlášení přenosných nemocí do sítě Společenství podle rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 2119/98/ES (Úř. věst. L 86, 3.4.2002, s. 44).

(5) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 851/2004 ze dne 21. dubna 2004 o zřízení Evropského střediska pro prevenci a kontrolu nemocí (Úř. věst. L 142, 30.4.2004, s. 1).

(6) Botulismus, brucelóza, enteritida vyvolaná bakteriemi rodu Campylobacter, giardiáza, gonokoková infekce, listerióza, zarděnky, enteritida vyvolaná bakteriemi rodu Salmonella, infekce vyvolaná bakterií Escherichia coli produkující shigatoxin/verocytotoxin, shigelóza, syfilis a kongenitální syfilis, tetanus, tuberkulóza, břišní tyf a paratyf, pertuse, enteritida vyvolaná bakteriemi Yersinia enterocolitica nebo Yersinia pseudotuberculosis a infekce spojené se zdravotní péčí.

(7) Obecně, a konkrétněji enteritida vyvolaná bakteriemi rodu Campylobacter, gonokoková infekce, enteritida vyvolaná bakteriemi rodu Salmonella, shigelóza, tuberkulóza a infekce krevního řečiště způsobené specifickými patogeny, zejména Staphylococcus aureus (citlivost na meticilin a další antistafylokokové beta-laktamy), Enterococcus faecium a Enterococcus faecalis (citlivost na glykopeptidy), Klebsiella pneumoniae a Escherichia coli (citlivost na karbapenemy a na kolistin u izolátů rezistentních vůči karbapenemům) a Pseudomonas aeruginosa a Acinetobacter spp. (citlivost na karbapenemy).

PŘÍLOHA II

1. VYSVĚTLENÍ ODDÍLŮ POUŽITÝCH K DEFINICI A KLASIFIKACI PŘÍPADŮ

KLINICKÁ KRITÉRIA

Klinická kritéria zahrnují běžné a relevantní známky a příznaky nemoci, které jednotlivě nebo společně představují jasný nebo indikativní klinický obraz nemoci. Tato kritéria podávají obecnou charakteristiku onemocnění a nemusí v nich být nutně uvedeny všechny prvky nezbytné ke stanovení individuální klinické diagnózy nemoci.

LABORATORNÍ KRITÉRIA

Laboratorní kritéria jsou seznamem laboratorních metod, které se používají k potvrzení případu. K potvrzení případu obvykle postačuje pouze jeden z uvedených testů. Je-li pro laboratorní potvrzení případu nutná kombinace metod, je toto uvedeno. Typ vzorku odebraného pro laboratorní zkoušky je upřesněn pouze tehdy, považují-li se pro potvrzení diagnózy za důležité pouze určité typy vzorků. U některých schválených výjimek jsou zahrnuta laboratorní kritéria pro pravděpodobný případ. Uvedená laboratorní kritéria tvoří seznam laboratorních metod, jež lze použít na podporu diagnózy daného případu, nejsou však průkazné.

EPIDEMIOLOGICKÁ KRITÉRIA A EPIDEMIOLOGICKÁ SOUVISLOST

Má se za to, že epidemiologická kritéria jsou splněna, pokud lze zjistit epidemiologickou souvislost.

Epidemiologickou souvislostí během inkubační doby se rozumí jedna z těchto šesti možností:

— přenos z člověka na člověka: skutečnost, že osoba přišla do styku s laboratorně potvrzeným případem u člověka tak, že mohla získat infekci,

— přenos ze zvířete na člověka: skutečnost, že osoba přišla do styku se zvířetem s laboratorně potvrzenou infekcí/kolonizací tak, že mohla získat infekci,

— expozice společnému zdroji: skutečnost, že osoba byla vystavena stejnému společnému zdroji nebo přenašeči infekce jako potvrzený případ u člověka,

— expozice kontaminovaným potravinám/pitné vodě: skutečnost, že osoba požila potraviny nebo pitnou vodu s laboratorně potvrzenou kontaminací, nebo požila potenciálně kontaminované produkty ze zvířete s laboratorně potvrzenou infekcí/kolonizací,

— expozice v životním prostředí: skutečnost, že osoba se koupala ve vodě nebo přišla do styku s kontaminovaným zdrojem v životním prostředí, jenž byl laboratorně potvrzen,

— expozice v laboratoři: skutečnost, že osoba pracovala v laboratoři, v níž existuje možnost expozice.

Osobu lze považovat za osobu s epidemiologickou souvislostí s potvrzeným případem, je-li laboratorně potvrzen nejméně jeden případ v řetězci přenosu nemoci. V případě epidemie infekcí přenášených fekálně-orální cestou nebo vzduchem nemusí být nutné zjistit řetězec přenosu, aby se případ považoval za případ s epidemiologickou souvislostí.

K přenosu může dojít jednou nebo několika z těchto cest:

— přenos vzduchem: vystříknutím aerosolu nakažené osoby na sliznice při kašlání, plivání, zpívání nebo mluvení nebo v případě vdechnutí mikrobiálního aerosolu rozptýleného v ovzduší jinými osobami,

— styk: přímý styk s nakaženou osobou (fekálně-orální, kapénky z dýchacích cest, kožní nebo sexuální expozice) nebo se zvířetem (např. kousnutí, dotek) nebo nepřímý styk s infekčními materiály nebo předměty (infekční kontaminované předměty, tělní tekutiny, krev),

— vertikální cesta: z matky na dítě, často v děloze nebo v důsledku náhodné výměny tělních tekutin obvykle v perinatálním období,

— vektorový přenos: přenos nakaženými komáry, klíšťaty, roztoči, mouchami a jiným hmyzem, který nemoc přenáší na člověka kousnutím,

— potraviny nebo voda: požití potenciálně kontaminovaných potravin nebo pitné vody.

KLASIFIKACE PŘÍPADŮ

Případy jsou klasifikovány jako „možné“, „pravděpodobné“ a „potvrzené“. V doplňkových informacích jsou uvedeny inkubační doby u jednotlivých nemocí, aby se usnadnilo posouzení epidemiologické souvislosti.

MOŽNÝ PŘÍPAD

Možným případem se rozumí případ, který je pro účely hlášení případů klasifikován jako možný. Obvykle se jedná o případ splňující klinická kritéria popsaná v definici případu bez epidemiologického nebo laboratorního nálezu dotyčného onemocnění. Definice případu jakožto možného případu má vysoký stupeň citlivosti a nízký stupeň specifičnosti. Umožňuje odhalit většinu případů, do této kategorie však budou zařazeny některé nepravé pozitivní případy.

PRAVDĚPODOBNÝ PŘÍPAD

Pravděpodobným případem se rozumí případ, který je pro účely hlášení případů klasifikován jako pravděpodobný. Obvykle se jedná o případ s klinickými kritérii a epidemiologickou souvislostí, jak je popsáno v definici případu. Laboratorní zkoušky pro pravděpodobné případy jsou stanoveny pouze pro některá onemocnění.

POTVRZENÝ PŘÍPAD

Potvrzeným případem se rozumí případ, který je pro účely hlášení případů klasifikován jako potvrzený. Potvrzené případy jsou potvrzeny laboratorně a mohou či nemusí splňovat klinická kritéria popsaná v definici případu. Definice případu jakožto potvrzeného případu je vysoce specifická a méně citlivá; většina zjištěných případů proto bude skutečnými případy, ačkoliv některé případy budou opominuty.

Klinická kritéria některých nemocí nezmiňují skutečnost, že mnoho akutních případů je asymptomatických (např. hepatitida A, B a C, kampylobakteróza, salmonelóza), tyto případy však mohou být přesto významné z hlediska veřejného zdraví na vnitrostátní úrovni.

Potvrzené případy spadají do jedné ze tří podkategorií uvedených níže. Budou do jedné těchto podkategorií zařazeny během analýzy údajů pomocí proměnných získaných s informacemi o případu.

LABORATORNĚ POTVRZENÝ PŘÍPAD S KLINICKÝMI KRITÉRII

Případ splňuje laboratorní kritéria pro potvrzení případu a klinická kritéria zahrnutá v definici případu.

LABORATORNĚ POTVRZENÝ PŘÍPAD S NEZNÁMÝMI KLINICKÝMI KRITÉRII

Případ splňuje laboratorní kritéria pro potvrzení případu, nejsou však k dispozici informace o klinických kritériích (např. pouze laboratorní zpráva).

LABORATORNĚ POTVRZENÝ PŘÍPAD BEZ KLINICKÝCH KRITÉRIÍ

Případ splňuje laboratorní kritéria pro potvrzení případu, nesplňuje však klinická kritéria v definici případu nebo je asymptomatický.

Poznámka: U některých stavů, které podléhají dozoru, struktura definic případu neodpovídá typické struktuře definice případu, např. v případě Creutzfeldtovy-Jakobovy nemoci (CJD), infekcí spojených se zdravotní péčí a antimikrobiální rezistence.

2. SEZNAM ZKRATEK

1. AFP: akutní chabá obrna

2. AIDS: syndrom získané imunodeficience

3. AMR: antimikrobiální rezistence

4. Anti-HBc: protilátky proti nukleokapsidovému (core) antigenu viru hepatitidy B

5. anti-HCV: specifické protilátky proti viru hepatitidy C

6. ARI: akutní respirační infekce

7. BAL: bronchoalveolární laváž

8. BCG: Bacille de Calmette et Guérin

9. BJ: infekce kostí a kloubů

10. BJ-BONE: osteomyelitida

11. BJ-DISC: infekce meziobratlového prostoru

12. BJ-JNT: infekce kloubů nebo mazových váčků

13. BoNT: botulinický neurotoxin

14. BSI: infekce krevního řečiště

15. C-CVC: související s katétrem – centrální žilní katétr

16. CDAD: průjem spojený s Clostridium difficile

17. CFU: kolonii tvořící jednotka

18. CJD: Creutzfeldtova-Jakobova nemoc

19. CMV: cytomegalovirus

20. CNRL: Síť referenčních laboratoří Společenství pro chřipku u člověka

21. CNS: centrální nervová soustava

22. CNS-IC: infekce centrální nervové soustavy – intrakraniální infekce

23. CNS-MEN: infekce centrální nervové soustavy – meningitida nebo ventrikulitida

24. CNS-SA: infekce centrální nervové soustavy – absces páteře bez meningitidy

25. C-PVC: související s katétrem – periferní žilní katétr

26. CRI: infekce související s katétrem

27. CRS: kongenitální zarděnkový syndrom

28. CRT: doba kapilárního návratu

29. CSF: mozkomíšní mok

30. CT scan: počítačová tomografie

31. CVS: infekce kardiovaskulárního systému

32. CVS-CARD: infekce kardiovaskulárního systému – myokarditida nebo perikarditida

33. CVS-ENDO: infekce kardiovaskulárního systému – endokarditida

34. CVS-MED: infekce kardiovaskulárního systému – mediastinitida

35. CVS-VASC: infekce kardiovaskulárního systému – infekce tepen nebo žil

36. DFA: přímá imunofluorescence

37. DFA-TP: přímý imunofluorescenční test na Treponema pallidum

38. DNA: deoxyribonukleová kyselina

39. DPA: distální chráněná aspirace

40. EARS-Net: Evropská síť sledování antimikrobiální rezistence

41. ECDC: Evropské středisko pro prevenci a kontrolu nemocí

42. ECOFF: epidemiologické mezní hodnoty

43. EEG: elektroencefalografie

44. EENT: infekce oka, ucha, nosu, krku nebo dutiny ústní

45. EENT-CONJ: infekce oka, ucha, nosu, krku nebo dutiny ústní – zánět spojivek

46. EENT-EAR: infekce oka, ucha, nosu, krku nebo dutiny ústní – ušní mastoid

47. EENT-EYE: infekce oka, ucha, nosu, krku nebo dutiny ústní – oko, jiné infekce než zánět spojivek

48. EENT-ORAL: infekce oka, ucha, nosu, krku nebo dutiny ústní – ústní dutina (ústa, jazyk nebo dásně)

49. EENT-SINU: infekce oka, ucha, nosu, krku nebo dutiny ústní – sinusitida

50. EENT-UR: infekce oka, ucha, nosu, krku nebo dutiny ústní – horní cesty dýchací, faryngitida, laryngitida, epiglotitida

51. EFNS: Evropská federace neurologických sdružení

52. EIA: imunoenzymatický test

53. ELISA: enzymová imunoanalýza s enzymem vázaným na imunosorbent

54. EM: elektronová mikroskopie

55. EUCAST: Evropský výbor pro testování antimikrobiální citlivosti

56. FAMA: fluorescenční test protilátek proti antigenům membrány

57. FTA-abs: fluorescenční-absorpční test treponemových protilátek

58. FUO: horečka neznámého původu

59. GI: infekce gastrointestinálního systému

60. GI-CDI: infekce gastrointestinálního systému – infekce Clostridium difficile

61. GI-GE: infekce gastrointestinálního systému – gastroenteritida (kromě CDI)

62. GI-GIT: infekce gastrointestinálního systému – gastrointestinální trakt (jícen, žaludek, tenké a tlusté střevo a konečník) s výjimkou gastroenteritidy a apendicitidy

63. GI-HEP: infekce gastrointestinálního systému – hepatitida

64. GI-IAB: infekce gastrointestinálního systému – intraabdominální, jinde nespecifikované, včetně žlučníku, žlučovodů, jater (kromě virové hepatitidy), sleziny, slinivky břišní, pobřišnice, subfrenického nebo subdiafragmatického prostoru nebo jiných intraabdominálních tkání nebo oblastí jinde nespecifikovaných

65. HAI: infekce spojené se zdravotní péčí

66. HbeAg: e antigen viru hepatitidy B

67. HbsAg: povrchový antigen viru hepatitidy B

68. HBV-DNA: nukleová kyselina viru hepatitidy B

69. HCV-core: nukleokapsidový (core) antigen viru hepatitidy C

70. HCV-RNA: nukleová kyselina viru hepatitidy C

71. HIV: virus lidské imunodeficience

72. HUS: hemolyticko-uremický syndrom

73. IAP: zánět plic spojený s intubací

74. IFA: nepřímá imunofluorescence

75. IgG: imunoglobulin G

76. IgM: imunoglobulin M

77. ILI: onemocnění podobné chřipce

78. LGV: lymphogranuloma (venereum)

79. LPS: lipopolysacharidy

80. LRI: infekce dolních cest dýchacích, jiná než zánět plic

81. LRI-BRON: infekce dolních cest dýchacích – bronchitida, tracheobronchitida, bronchiolitida, tracheitida bez důkazů o zánětu plic

82. TBE: klíšťová encefalitida

3. DEFINICE PŘÍPADŮ PŘENOSNÝCH NEMOCÍ

3.1 ANTRAX (SNĚŤ SLEZINNÁ)

Klinická kritéria

Každá osoba nejméně s jednou z těchto klinických forem:

Kožní antrax Nejméně jeden z těchto příznaků: — papulární nebo vezikulární léze, — vpadlá černá krusta, kolem níž je otok.

Gastrointestinální antrax — horečka nebo zimnice A nejméně jeden z těchto dvou příznaků: — silné bolesti břicha, — průjem.

Plicní (inhalační) antrax — horečka nebo zimnice A nejméně jeden z těchto dvou příznaků: — akutní dýchací potíže, — rentgenový nález rozšíření mediastina.

Meningeální/meningoencefalitický antrax — horečka A nejméně jeden z těchto tří příznaků: — křeče, — ztráta vědomí, — meningeální známky.

Septikémický antrax

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto dvou kritérií:

— izolace Bacillus anthracis z klinického vzorku,

— detekce nukleové kyseliny Bacillus anthracis v klinickém vzorku.

Pozitivní výtěr z nosu bez klinických příznaků se nepodílí na potvrzení diagnózy.

Epidemiologická kritéria

Nejméně jedna z těchto tří epidemiologických souvislostí:

— přenos ze zvířete na člověka,

— expozice společnému zdroji,

— expozice kontaminovaným potravinám/pitné vodě.

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující klinická a laboratorní kritéria.

Poznámka: Pokud vnitrostátní systém pro dozor nepodchycuje klinické příznaky, měli by být všichni laboratorně potvrzení jedinci hlášeni jako potvrzené případy.

3.2 BOTULISMUS

Klinická kritéria

Každá osoba nejméně s jednou z těchto klinických forem:

Botulismus přenášený potravinami a botulismus způsobený kontaminací rány Nejméně jeden z těchto dvou příznaků: — oboustranné postižení kraniálního nervu (např. dvojité a mlhavé vidění, dysfagie, bulbární ochablost), — periferní symetrické ochrnutí.

Dětský botulismus Každý kojenec nejméně s jedním z těchto šesti příznaků: — zácpa, — netečnost, — obtíže při sání nebo krmení, — ptóza, — dysfagie, — celková svalová ochablost.

Tento druh botulismu, který se obvykle vyskytuje u kojenců (mladších 12 měsíců), může postihnout rovněž děti starší 12 měsíců a příležitostně i dospělé se změněnou anatomií gastrointestinálního traktu a mikroflórou.

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto tří kritérií:

— izolace klostridií produkujících BoNT (např. Clostridium botulinum, C. baratii, C. butyricum) v případě dětského botulismu (stolice) nebo botulismu způsobeného kontaminací rány (rána),

— detekce botulinických neurotoxinů v klinickém vzorku,

— detekce genů kódujících botulinické neurotoxiny v klinickém vzorku.

Epidemiologická kritéria

Nejméně jedna z těchto dvou epidemiologických souvislostí:

— expozice společnému zdroji (např. potraviny, společné používání jehel nebo jiného vybavení),

— expozice kontaminovaným potravinám/pitné vodě.

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující klinická a laboratorní kritéria.

3.3 BRUCELÓZA

Klinická kritéria

Každá osoba s horečkou

A nejméně jedním z těchto sedmi příznaků:

— pocení (vydatné, zapáchající, zejména v noci),

— zimnice,

— bolesti kloubů,

— slabost,

— deprese,

— bolesti hlavy,

— nechutenství.

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto tří kritérií:

— izolace lidského patogenu Brucella spp. z klinického vzorku,

— specifická protilátková odpověď proti lidskému patogenu Brucella spp. (standardní aglutinační test, test reakce vazby komplementu, ELISA),

— detekce nukleové kyseliny lidského patogenu Brucella spp. v klinickém vzorku.

Epidemiologická kritéria

Nejméně jedna z těchto pěti epidemiologických souvislostí:

— expozice kontaminovaným potravinám/pitné vodě,

— expozice produktům z kontaminovaného zvířete (mléko nebo mléčné výrobky),

— přenos ze zvířete na člověka (kontaminované sekrety nebo orgány, např. vaginální výtok, placenta),

— expozice společnému zdroji,

— expozice v laboratoři.

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující klinická a laboratorní kritéria.

Poznámka: Pokud vnitrostátní systém pro dozor nepodchycuje klinické příznaky, měli by být všichni laboratorně potvrzení jedinci hlášeni jako potvrzené případy.

3.4 ENTERITIDA VYVOLANÁ BAKTERIEMI RODU CAMPYLOBACTER

Klinická kritéria

Každá osoba nejméně s jedním z těchto tří příznaků:

— průjem,

— bolest břicha,

— horečka.

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto dvou kritérií:

— izolace lidského patogenu Campylobacter spp. z klinického vzorku,

— detekce nukleové kyseliny Campylobacter spp. v klinickém vzorku.

Poznámka: Testování antimikrobiální citlivosti Campylobacter spp. by mělo být provedeno na reprezentativním podsouboru izolátů.

Epidemiologická kritéria

Nejméně jedna z těchto pěti epidemiologických souvislostí:

— přenos ze zvířete na člověka,

— přenos z člověka na člověka,

— expozice společnému zdroji,

— expozice kontaminovaným potravinám/pitné vodě,

— expozice v životním prostředí.

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující klinická a laboratorní kritéria.

Poznámka: Pokud vnitrostátní systém pro dozor nepodchycuje klinické příznaky, měli by být všichni laboratorně potvrzení jedinci hlášeni jako potvrzené případy.

Antimikrobiální rezistence

Výsledky testů antimikrobiální citlivosti se musí vykazovat v souladu s metodami a kritérii dohodnutými mezi ECDC a členskými státy podle protokolu EU pro harmonizované sledování antimikrobiální rezistence u lidských izolátů Salmonella a Campylobacter (EU protocol for harmonised monitoring of antimicrobial resistance in human Salmonella and Campylobacter isolates) (1).

3.5 ONEMOCNĚNÍ VIREM CHIKUNGUNYA

Klinická kritéria (2)

— horečka.

Laboratorní kritéria (3)

A. Pravděpodobný případ

— detekce specifických protilátek třídy IgM proti viru Chikungunya v jediném vzorku séra.

B. Potvrzený případ

Nejméně jedno z těchto čtyř kritérií:

— izolace viru Chikungunya z klinického vzorku,

— detekce nukleové kyseliny viru Chikungunya z klinického vzorku,

— detekce specifických protilátek třídy IgM proti viru Chikungunya v jediném vzorku séra A potvrzení neutralizací,

— sérokonverze nebo čtyřnásobný nárůst titru specifických protilátek proti viru Chikungunya ve vzorcích párových sér.

Epidemiologická kritéria

V anamnéze cesta do oblasti, kde je dokumentován probíhající přenos onemocnění chikungunya, či pobyt v této oblasti, a to v období dvou týdnů před prvními příznaky.

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická a epidemiologická kritéria a laboratorní kritéria pro pravděpodobný případ.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující laboratorní kritéria pro potvrzený případ.

Poznámka: Sérologické výsledky by měly být vykládány s ohledem na předchozí expozici jiné flavivirální infekci a na případné očkování proti flaviviru. Potvrzené případy za takových okolností by měly být validovány sérumneutralizačním testem nebo jinými rovnocennými testy.

3.6 CHLAMYDIOVÁ INFEKCE, VČETNĚ CHLAMYDIOVÉ INFEKCE LYMPHOGRANULOMA (VENEREUM) (LGV)

Klinická kritéria

Každá osoba nejméně s jednou z těchto klinických forem:

Chlamydiová infekce jiná než LGV Nejméně jeden z těchto šesti příznaků: — uretritida, — epididymitida, — akutní salpingitida, — akutní endometritida, — cervicitida, — proktitida. U novorozenců nejméně jeden z těchto dvou příznaků: — zánět spojivek, — zánět plic.

LGV Nejméně jeden z těchto pěti příznaků: — uretritida, — genitální vřed, — inguinální lymfadenopatie, — cervicitida, — proktitida.

Laboratorní kritéria

Chlamydiová infekce jiná než LGV

Nejméně jedno z těchto tří kritérií:

— izolace Chlamydia trachomatis ze vzorku z anogenitálního traktu nebo ze spojivky,

— průkaz Chlamydia trachomatis přímou imunofluorescencí v klinickém vzorku,

— detekce nukleové kyseliny Chlamydia trachomatis v klinickém vzorku.

LGV

Nejméně jedno z těchto dvou kritérií:

— izolace Chlamydia trachomatis ze vzorku z anogenitálního traktu nebo ze spojivky,

— detekce nukleové kyseliny Chlamydia trachomatis v klinickém vzorku A

— identifikace sérovaru (genovaru) L1, L2 nebo L3.

Epidemiologická kritéria

Epidemiologická souvislost přenosem z člověka na člověka (sexuální styk nebo vertikální přenos).

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující laboratorní kritéria.

3.7 CHOLERA

Klinická kritéria

Každá osoba nejméně s jedním z těchto dvou příznaků:

— průjem,

— zvracení.

Laboratorní kritéria

— izolace Vibrio cholerae z klinického vzorku A

— průkaz přítomnosti antigenu O1 nebo O139 v izolátu A

— průkaz přítomnosti cholerového enterotoxinu nebo genu cholerového enterotoxinu v izolátu.

Epidemiologická kritéria

Nejméně jedna z těchto čtyř epidemiologických souvislostí:

— expozice společnému zdroji,

— přenos z člověka na člověka,

— expozice kontaminovaným potravinám/pitné vodě,

— expozice v životním prostředí.

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující klinická a laboratorní kritéria.

Poznámka: Pokud vnitrostátní systém pro dozor nepodchycuje klinické příznaky, měli by být všichni laboratorně potvrzení jedinci hlášeni jako potvrzené případy.

3.8 CREUTZFELDTOVA-JAKOBOVA NEMOC (CJD)

Předpoklady

— Každá osoba s progresivní neuropsychiatrickou poruchou s délkou trvání nemoci nejméně šest měsíců.

— Rutinní vyšetření neukazují na jinou diagnózu.

— V anamnéze není expozice lidským hormonům hypofýzy nebo štěpu tvrdé pleny mozkomíšní člověka.

— Žádný důkaz o genetické formě transmisivní spongiformní encefalopatie.

Klinická kritéria

Každá osoba nejméně se čtyřmi z těchto pěti příznaků:

— časné psychiatrické příznaky (4),

— trvalé bolestivé senzorické příznaky (5),

— ataxie,

— myoklonie, chorea nebo dystonie,

— demence.

Diagnostická kritéria

Diagnostická kritéria pro potvrzení případu:

— neuropatologické potvrzení: spongiformní změna a rozsáhlá depozice prionového proteinu s floridními skvrnami po celém velkém a malém mozku.

Diagnostická kritéria pro pravděpodobný nebo možný případ:

— EEG neukazuje typický obraz (6) sporadické CJD (6) v raných stádiích nemoci,

— vyšetření magnetickou rezonancí ukazuje zvýšený bilaterální signál v pulvinaru,

— pozitivní biopsie z mandlí (7).

Epidemiologická kritéria

Epidemiologická souvislost přenosem z člověka na člověka (např. transfúze krve).

Klasifikace případů

A. Možný případ Každá osoba, která splňuje předpoklady A — splňuje klinická kritéria A — má negativní EEG pro sporadickou CJD (6).

B. Pravděpodobný případ Každá osoba, která splňuje předpoklady A — splňuje klinická kritéria A — má negativní EEG pro sporadickou CJD (8) A — pozitivní vyšetření magnetickou rezonancí, NEBO — každá osoba, která splňuje předpoklady A — má pozitivní biopsii z mandlí.

C. Potvrzený případ Každá osoba, která splňuje předpoklady A splňuje diagnostická kritéria pro potvrzení případu.

3.9 KRYPTOSPORIDIÓZA

Klinická kritéria

Každá osoba nejméně s jedním z těchto dvou příznaků:

— průjem,

— bolest břicha.

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto čtyř kritérií:

— průkaz oocyst Cryptosporidium ve stolici,

— průkaz Cryptosporidium ve střevní tekutině nebo bioptických vzorcích z tenkého střeva,

— detekce nukleové kyseliny Cryptosporidium ve stolici,

— detekce antigenu Cryptosporidium ve stolici.

Epidemiologická kritéria

Jedna z těchto pěti epidemiologických souvislostí:

— přenos z člověka na člověka,

— expozice společnému zdroji,

— přenos ze zvířete na člověka,

— expozice kontaminovaným potravinám/pitné vodě,

— expozice v životním prostředí.

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující klinická a laboratorní kritéria.

Poznámka: Pokud vnitrostátní systém pro dozor nepodchycuje klinické příznaky, měli by být všichni laboratorně potvrzení jedinci hlášeni jako potvrzené případy.

3.10 DENGUE

Klinická kritéria (9)

— Horečka.

Laboratorní kritéria (10)

A. Pravděpodobný případ

— Detekce specifických protilátek třídy IgM proti viru Dengue v jediném vzorku séra.

B. Potvrzený případ

Nejméně jedno z těchto pěti kritérií:

— izolace viru Dengue z klinického vzorku,

— detekce nukleové kyseliny viru Dengue z klinického vzorku,

— detekce antigenu viru Dengue z klinického vzorku,

— detekce specifických protilátek třídy IgM proti viru Dengue v jediném vzorku séra A potvrzení neutralizací,

— sérokonverze nebo čtyřnásobný nárůst titru specifických protilátek proti viru Dengue ve vzorcích párových sér.

Epidemiologická kritéria

V anamnéze cesta do oblasti, kde je dokumentován probíhající přenos dengue, či pobyt v této oblasti, a to v období dvou týdnů před prvními příznaky.

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická a epidemiologická kritéria a laboratorní kritéria pro pravděpodobný případ.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující laboratorní kritéria pro potvrzený případ.

3.11 ZÁŠKRT

Klinická kritéria

Každá osoba nejméně s jednou z těchto klinických forem:

Klasický záškrt dýchacích cest: Onemocnění horních cest dýchacích s laryngitidou nebo nasofaryngitidou nebo tonsilitidou A přilpělou membránou/pseudomembránou.

Mírný záškrt dýchacích cest: Onemocnění horních cest dýchacích s laryngitidou nebo nasofaryngitidou nebo tonsilitidou BEZ přilpělé membrány/pseudomembrány.

Kožní záškrt: kožní léze.

Záškrt na jiných místech: léze spojivek nebo sliznic.

Laboratorní kritéria

Izolace Corynebacterium diphtheriae, Corynebacterium ulcerans nebo Corynebacterium pseudotuberculosis produkujících toxin z klinického vzorku.

Epidemiologická kritéria

Nejméně jedna z těchto epidemiologických souvislostí:

— přenos z člověka na člověka,

— přenos ze zvířete na člověka.

Klasifikace případů

A. Možný případ Každá osoba splňující klinická kritéria pro klasický záškrt dýchacích cest.

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria pro záškrt (klasický záškrt dýchacích cest, mírný záškrt dýchacích cest, kožní záškrt, záškrt na jiných místech) s epidemiologickou souvislostí s potvrzeným případem u člověka nebo s epidemiologickou souvislostí s přenosem ze zvířete na člověka.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující laboratorní kritéria A nejméně jednu z klinických forem.

3.12 ECHINOKOKÓZA

Klinická kritéria

Nejsou důležitá pro účely dozoru.

Diagnostická kritéria

Nejméně jedno z těchto pěti kritérií:

— histopatologie nebo parazitologie kompatibilní s Echinococcus multilocularis nebo granulosus (např. přímá vizualizace protoscolexu v cystické tekutině),

— detekce Echinoccocus granulosus charakteristická pro makroskopickou morfologii cysty (cyst) v chirurgicky odebraných vzorcích,

— typické léze orgánů zjištěné zobrazovacími metodami (např. počítačová tomografie, sonografie, vyšetření magnetickou rezonancí) A potvrzené sérologickým testem,

— specifická protilátková odpověď proti Echinococcus spp. pomocí vysoce citlivého sérologického testu A potvrzení vysoce specifickým sérologickým testem,

— detekce nukleové kyseliny Echinococcus multilocularis nebo granulosus v klinickém vzorku.

Epidemiologická kritéria Nepoužije se

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Nepoužije se

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující diagnostická kritéria.

3.13 GIARDIÁZA [LAMBLIÁZA]

Klinická kritéria

Každá osoba nejméně s jedním z těchto čtyř příznaků:

— průjem,

— bolest břicha,

— nadýmání,

— příznaky malabsorpce (např. steatorea, ztráta hmotnosti).

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto tří kritérií:

— průkaz cyst nebo trofozoitů Giardia lamblia ve stolici, duodenální šťávě nebo v bioptických vzorcích z tenkého střeva,

— průkaz antigenu Giardia lamblia ve stolici, duodenální šťávě nebo v bioptických vzorcích z tenkého střeva,

— průkaz nukleové kyseliny Giardia lamblia ve stolici, duodenální šťávě nebo v bioptických vzorcích z tenkého střeva.

Epidemiologická kritéria

Nejméně jedna z těchto čtyř epidemiologických souvislostí:

— expozice kontaminovaným potravinám/pitné vodě,

— přenos z člověka na člověka,

— expozice společnému zdroji,

— expozice v životním prostředí.

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující klinická a laboratorní kritéria.

Poznámka: Pokud vnitrostátní systém pro dozor nepodchycuje klinické příznaky, měli by být všichni laboratorně potvrzení jedinci hlášeni jako potvrzené případy.

3.14 GONOKOKOVÁ INFEKCE

Klinická kritéria

Každá osoba nejméně s jedním z těchto osmi příznaků:

— uretritida,

— akutní salpingitida,

— pánevní zánětlivá choroba,

— cervicitida,

— epididymitida,

— proktitida,

— faryngitida,

— artritida

NEBO

každý novorozenec se zánětem spojivek.

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto čtyř kritérií:

— izolace Neisseria gonorrhoeae z klinického vzorku,

— detekce nukleové kyseliny Neisseria gonorrhoeae v klinickém vzorku,

— průkaz Neisseria gonorrhoeae pomocí testu nukleové kyseliny bez amplifikace v klinickém vzorku,

— mikroskopická detekce gramnegativních intracelulárních diplokoků v uretrálním vzorku u muže.

Epidemiologická kritéria

Epidemiologická souvislost přenosem z člověka na člověka (sexuální styk nebo vertikální přenos).

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující laboratorní kritéria.

Antimikrobiální rezistence

U případů zjištěných kultivací se musí výsledky testů antimikrobiální citlivosti vykazovat v souladu s metodami a kritérii dohodnutými mezi ECDC a členskými státy podle standardního protokolu ECDC pro sledování antimikrobiální rezistence gonokoků (11).

3.15 INFEKCE VYVOLANÁ HAEMOPHILUS INFLUENZAE, INVAZIVNÍ ONEMOCNĚNÍ

Klinická kritéria

Nejsou důležitá pro účely dozoru.

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto dvou kritérií:

— izolace Haemophilus influenzae z místa za normálních okolností sterilního,

— detekce nukleové kyseliny Haemophilus influenzae na místě za normálních okolností sterilním.

Epidemiologická kritéria Nepoužije se

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Nepoužije se

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující laboratorní kritéria.

3.16 AKUTNÍ HEPATITIDA A

Klinická kritéria

Každá osoba s postupnými prvními příznaky (např. únava, bolest břicha, ztráta chuti k jídlu, občasná nevolnost a zvracení)

A

nejméně s jedním z těchto tří příznaků:

— horečka,

— žloutenka,

— zvýšená hladina sérové aminotransferázy.

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto tří kritérií:

— detekce nukleové kyseliny viru hepatitidy A v séru nebo ve stolici,

— specifická protilátková odpověď proti viru hepatitidy A,

— detekce antigenu viru hepatitidy A ve stolici.

Epidemiologická kritéria

Nejméně jedno z těchto čtyř kritérií:

— přenos z člověka na člověka,

— expozice společnému zdroji,

— expozice kontaminovaným potravinám/pitné vodě,

— expozice v životním prostředí.

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující klinická a laboratorní kritéria.

Poznámka: Pokud vnitrostátní systém pro dozor nepodchycuje klinické příznaky, měli by být všichni laboratorně potvrzení jedinci hlášeni jako potvrzené případy.

3.17 HEPATITIDA B (12)

Klinická kritéria

Nejsou důležitá pro účely dozoru.

Laboratorní kritéria

Pozitivní výsledky nejméně jednoho nebo několika z níže uvedených testů nebo kombinace zkoušek:

— detekce specifických protilátek třídy IgM proti nukleokapsidovému (core) antigenu viru hepatitidy B (anti-HBc IgM),

— detekce povrchového antigenu viru hepatitidy B (HBsAg),

— detekce e antigenu viru hepatitidy B (HBeAg),

— detekce nukleové kyseliny viru hepatitidy B (HBV-DNA).

Epidemiologická kritéria

Nejsou důležitá pro účely dozoru.

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Nepoužije se

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující laboratorní kritéria.

3.18 HEPATITIDA C (13)

Klinická kritéria

Nejsou důležitá pro účely dozoru.

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto tří kritérií:

— detekce nukleové kyseliny viru hepatitidy C (HCV RNA),

— detekce nukleokapsidového (core) antigenu viru hepatitidy C (HCV-core),

— specifická protilátková odpověď proti viru hepatitidy C (anti-HCV) potvrzená potvrzujícím testem na protilátky (např. immunoblot) u osob starších než 18 měsíců bez důkazů o potlačené infekci.

Epidemiologická kritéria Nepoužije se

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Nepoužije se

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující laboratorní kritéria.

3.19 NÁKAZA VIREM LIDSKÉ IMUNODEFICIENCE (HIV) A SYNDROM ZÍSKANÉ IMUNODEFICIENCE (AIDS)

Klinická kritéria (AIDS)

Každá osoba, která vykazuje některou z klinických situací vymezených v evropské definici případů AIDS pro:

— dospělé a adolescenty ve věku 15 let a starší,

— děti mladší 15 let.

Laboratorní kritéria (HIV)

— Dospělí, adolescenti a děti ve věku 18 měsíců a starší Nejméně jedno z těchto tří kritérií: — pozitivní výsledek testu na detekci protilátek HIV nebo kombinovaného testu na detekci protilátek (protilátky HIV a antigen p24 HIV) potvrzený specifičtějším testem na detekci protilátek (např. Western blot), — pozitivní výsledek 2 imunoenzymatických testů na detekci protilátek potvrzený pozitivním výsledkem dalšího imunoenzymatického testu, — pozitivní výsledky u dvou samostatných vzorků přinejmenším v jedné z těchto tří zkoušek: — detekce nukleové kyseliny HIV (HIV-RNA, HIV-DNA), — průkaz HIV testem na detekci antigenu p24 HIV, včetně neutralizačního testu, — izolace HIV.

— Děti mladší 18 měsíců Pozitivní výsledky u dvou samostatných vzorků (kromě pupečníkové krve) přinejmenším v jedné z těchto tří zkoušek: — izolace HIV, — detekce nukleové kyseliny HIV (HIV-RNA, HIV-DNA), — průkaz HIV testem na detekci antigenu p24 HIV, včetně neutralizačního testu u dítěte ve věku 1 měsíce a staršího.

Epidemiologická kritéria Nepoužije se

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Nepoužije se

C. Potvrzený případ — Infekce HIV: Každá osoba splňující laboratorní kritéria pro infekci HIV. — AIDS: Každá osoba splňující klinická kritéria pro AIDS a laboratorní kritéria pro infekci HIV.

3.20 CHŘIPKA

Klinická kritéria

Každá osoba nejméně s jednou z těchto klinických forem:

Onemocnění podobné chřipce (ILI) — náhlé první příznaky A — nejméně jeden z těchto čtyř systémových příznaků: — horečka nebo zimnice, — nevolnost, — bolest hlavy, — myalgie A — nejméně jeden z těchto tří respiračních příznaků: — kašel, — bolest v krku, — dechová nedostatečnost.

Akutní respirační infekce (ARI) — náhlé první příznaky A — nejméně jeden z těchto čtyř respiračních příznaků: — kašel, — bolest v krku, — dechová nedostatečnost, — rýma A — stanovisko klinického lékaře, že nemoc je způsobená infekcí.

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto čtyř kritérií:

— izolace chřipkového viru z klinického vzorku,

— detekce nukleové kyseliny chřipkového viru v klinickém vzorku,

— identifikace antigenu chřipkového viru přímou imunofluorescencí v klinickém vzorku,

— specifická protilátková odpověď proti viru chřipky.

Pokud možno by se měla provést podrobná typizace chřipkového izolátu.

Epidemiologická kritéria

Epidemiologická souvislost přenosem z člověka na člověka.

Klasifikace případů

A. Možný případ Každá osoba splňující klinická kritéria (ILI nebo ARI).

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria (ILI nebo ARI) s epidemiologickou souvislostí.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující klinická (ILI nebo ARI) a laboratorní kritéria.

3.21 CHŘIPKA A/H5N1

Klinická kritéria

Každá osoba s jedním z těchto dvou příznaků:

— horečka A známky a příznaky akutní infekce dýchacích cest,

— úmrtí na nevysvětlené akutní onemocnění dýchacích cest.

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto tří kritérií:

— izolace viru chřipky A/H5N1 z klinického vzorku,

— detekce nukleové kyseliny viru chřipky A/H5 v klinickém vzorku,

— specifická protilátková odpověď proti viru chřipky A/H5 (čtyřnásobný nebo vyšší vzestup nebo jediný vysoký titr).

Epidemiologická kritéria

Nejméně jedno z těchto čtyř kritérií:

— přenos z člověka na člověka v případě úzkého kontaktu (ve vzdálenosti do jednoho metru) s osobou nahlášenou jako pravděpodobný nebo potvrzený případ,

— expozice v laboratoři: existuje-li možnost expozice viru chřipky A/H5N1,

— úzký kontakt (ve vzdálenosti do jednoho metru) se zvířetem s potvrzenou infekcí A/H5N1 jiným než drůbež nebo volně žijící ptáci (např. kočka nebo prase),

— pobyt nebo návštěva v oblasti, v níž existuje podezření na chřipku A/H5N1 nebo v níž byla chřipka A/H5N1 potvrzena, A přinejmenším jedno z těchto dvou kritérií: — úzký kontakt (ve vzdálenosti do jednoho metru) s nemocnou nebo uhynulou domácí drůbeží nebo volně žijícími ptáky v zasažené oblasti, — pobyt v domácnosti nebo v zemědělském podniku v zasažené oblasti, v nichž byla v předchozím měsíci nahlášena nemocná nebo uhynulá domácí drůbež.

Klasifikace případů

A. Možný případ Každá osoba splňující klinická a epidemiologická kritéria.

B. Pravděpodobný případ Každá osoba s pozitivním testem na chřipku A/H5 nebo A/H5N1 provedeným laboratoří, která není národní referenční laboratoří, jež je účastníkem sítě referenčních laboratoří Společenství pro chřipku u člověka (CNRL).

C. Případ potvrzený na vnitrostátní úrovni Každá osoba s pozitivním testem na chřipku A/H5 nebo A/H5N1 provedeným národní referenční laboratoří, jež je účastníkem sítě referenčních laboratoří Společenství pro chřipku u člověka.

D. Případ potvrzený WHO Každá osoba s laboratorním potvrzením střediskem spolupracujícím s WHO v oblasti H5.

3.22 LEGIONÁŘSKÁ NEMOC

Klinická kritéria

Každá osoba se zánětem plic.

Laboratorní kritéria

Laboratorní kritéria pro potvrzení případu

Nejméně jedno z těchto tří kritérií:

— izolace Legionella spp. ze sekretu respiračního traktu nebo z místa za normálních okolností sterilního,

— detekce antigenu Legionella pneumophila v moči,

— významně zvýšená úroveň specifických protilátek proti séroskupině 1 Legionella pneumophila ve vzorcích párových sér.

Laboratorní kritéria pro pravděpodobný případ

Nejméně jedno z těchto čtyř kritérií:

— detekce antigenu Legionella pneumophila v sekretu respiračního traktu nebo plicní tkáni, např. detekce přímou fluorescencí s použitím monoklonálních reagencií,

— detekce nukleové kyseliny Legionella spp. v sekretu respiračního traktu, plicní tkáni nebo v jakémkoli místě za normálních okolností sterilním,

— významně zvýšená úroveň specifických protilátek proti Legionella pneumophila jiné než séroskupiny 1 nebo jiným Legionella spp. ve vzorcích párových sér,

— jediná vysoká úroveň specifických protilátek proti séroskupině 1 Legionella pneumophila v séru.

Epidemiologická kritéria Nepoužije se

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinické kritérium A alespoň jedno laboratorní kritérium pro pravděpodobný případ.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující klinické kritérium A alespoň jedno laboratorní kritérium pro potvrzený případ.

3.23 LEPTOSPIRÓZA

Klinická kritéria

Každá osoba s

— horečkou

NEBO

nejméně dvěma z těchto jedenácti příznaků:

— zimnice,

— bolest hlavy,

— myalgie,

— sufuze spojivek,

— krvácení kůže a sliznic,

— kožní vyrážka,

— žloutenka,

— myokarditida,

— meningitida,

— nedostatečnost ledvin,

— respirační příznaky, např. hemoptýza.

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto čtyř kritérií:

— izolace Leptospira interrogans nebo jiné patogenní Leptospira spp. z klinického vzorku,

— detekce nukleové kyseliny Leptospira interrogans nebo jiné patogenní Leptospira spp. v klinickém vzorku,

— průkaz Leptospira interrogans nebo jiné patogenní Leptospira spp. pomocí imunofluorescence v klinickém vzorku,

— specifická protilátková odpověď proti Leptospira interrogans nebo jiné patogenní Leptospira spp.

Epidemiologická kritéria

Nejméně jedna z těchto tří epidemiologických souvislostí:

— přenos ze zvířete na člověka,

— expozice v životním prostředí,

— expozice společnému zdroji.

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující klinická a laboratorní kritéria.

Poznámka: Pokud vnitrostátní systém pro dozor nepodchycuje klinické příznaky, měli by být všichni laboratorně potvrzení jedinci hlášeni jako potvrzené případy.

3.24 LISTERIÓZA

Klinická kritéria

Každá osoba nejméně s jedním z těchto pěti příznaků:

— horečka,

— meningitida, meningoencefalitida nebo encefalitida,

— příznaky podobné chřipce,

— septikémie,

— lokalizované infekce jako artritida, endokarditida, endoftalmitida a abscesy.

Listerióza v těhotenství:

— následky infekce vyvolané bakterií Listeria související s těhotenstvím definované jako: samovolný potrat, narození mrtvého plodu nebo předčasný porod v průběhu těhotenství,

— listerióza novorozenců definovaná jako jeden z těchto příznaků — narození mrtvého plodu (fetální úmrtí po 20 týdnech těhotenství), — předčasný porod (před 37 týdny těhotenství)

NEBO

nejméně jeden z těchto pěti příznaků v prvním měsíci života (novorozenecká listerióza):

— meningitida nebo meningoencefalitida,

— septikémie,

— dyspnoe,

— granulomatosis infantiseptica,

— léze na kůži, sliznicích nebo spojivkách.

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto dvou kritérií:

— izolace Listeria monocytogenes nebo detekce nukleové kyseliny Listeria monocytogenes z místa za normálních okolností sterilního,

— u případu souvisejícího s těhotenstvím také: izolace Listeria monocytogenes nebo detekce nukleové kyseliny z Listeria monocytogenes v místě za normálních okolností nesterilním (např. tkáň placenty, plodová voda, mekonium, vaginální výtěr) nebo z plodu, mrtvě narozeného plodu, novorozence nebo matky.

Epidemiologická kritéria

Nejméně jedna z těchto čtyř epidemiologických souvislostí:

— expozice společnému zdroji,

— přenos z člověka na člověka (vertikální přenos),

— expozice kontaminovaným potravinám,

— přenos ze zvířete na člověka.

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující laboratorní kritéria pro normální sterilní místo NEBO u případu souvisejícího s těhotenstvím (matka nebo novorozenec v prvním měsíci života) splňujícího laboratorní kritéria se jako případ hlásí pouze matka.

Poznámka: Pokud vnitrostátní systém pro dozor nepodchycuje klinické příznaky, měli by být všichni laboratorně potvrzení jedinci hlášeni jako potvrzené případy.

3.25 LYMSKÁ NEUROBORELIÓZA

Klinická kritéria

— Neurologické příznaky podle definice případu navržené Evropskou federací neurologických sdružení (European Federation of Neurological Societies – EFNS) (14), bez dalších zjevných příčin.

Laboratorní kritéria

A. Potvrzený případ

— Pleocytóza v mozkomíšním moku A — důkaz intratekální produkce protilátek proti lymské borelióze NEBO — izolace Borrelia burdgorferi s.l. NEBO — detekce nukleové kyseliny v mozkomíšním moku NEBO

— detekce protilátek třídy IgG proti lymské borelióze ve vzorku krve pouze u dětí (mladších 18 let) s ochrnutím obličeje nebo jinou kraniální neuritidou a v nedávné anamnéze (< 2 měsíce) migrující erytém.

B. Pravděpodobný případ

— Pleocytóza v mozkomíšním moku A pozitivní sérologický nález na lymskou boreliózu v mozkomíšním moku NEBO

— specifická intratekální produkce protilátek proti lymské borelióze.

Epidemiologická kritéria

Nepoužije se.

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria a nejméně jedno z laboratorních kritérií pro pravděpodobné případy.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující klinická kritéria a nejméně jedno z laboratorních kritérií pro potvrzené případy.

3.26 MALÁRIE

Klinická kritéria

Každá osoba s horečkou NEBO s horečkou v anamnéze.

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto tří kritérií:

— průkaz malarických parazitů v krevních nátěrech pomocí světelné mikroskopie,

— detekce nukleové kyseliny parazitu Plasmodium v krvi,

— detekce antigenu parazitu Plasmodium.

Pokud možno by se měla provést diferenciace Plasmodium spp.

Epidemiologická kritéria Nepoužije se

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Nepoužije se

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující klinická a laboratorní kritéria.

Poznámka: Pokud vnitrostátní systém pro dozor nepodchycuje klinické příznaky, měli by být všichni laboratorně potvrzení jedinci hlášeni jako potvrzené případy.

3.27 SPALNIČKY

Klinická kritéria

Každá osoba s horečkou

A

— makulopapulární kožní vyrážkou

A nejméně s jedním z těchto tří příznaků:

— kašel,

— rýma,

— zánět spojivek.

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto čtyř kritérií:

— izolace spalničkového viru z klinického vzorku,

— detekce nukleové kyseliny spalničkového viru v klinickém vzorku,

— specifická protilátková odpověď proti spalničkovému viru charakteristická pro akutní infekci v séru nebo ve slinách,

— detekce antigenu spalničkového viru pomocí přímé imunofluorescence v klinickém vzorku za použití monoklonálních protilátek specifických pro spalničky.

Laboratorní výsledky je nutno vykládat s ohledem na případné očkování. Pokud bylo v nedávné době provedeno očkování, je třeba provést vyšetření na divoký virus.

Epidemiologická kritéria

Epidemiologická souvislost přenosem z člověka na člověka.

Klasifikace případů

A. Možný případ Každá osoba splňující klinická kritéria.

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí.

C. Potvrzený případ Každá osoba, která nebyla v nedávné době očkována a která splňuje klinická a laboratorní kritéria.

3.28 MENINGOKOKOVÁ INFEKCE, INVAZIVNÍ ONEMOCNĚNÍ

Klinická kritéria

Každá osoba nejméně s jedním z těchto příznaků:

— meningeální známky,

— hemoragická vyrážka,

— septický šok,

— septická artritida.

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto čtyř kritérií:

— izolace Neisseria meningitidis z místa za normálních okolností sterilního nebo z purpurově červených kožních lézí,

— detekce nukleové kyseliny Neisseria meningitidis z místa za normálních okolností sterilního nebo z purpurově červených kožních lézí,

— detekce antigenu Neisseria meningitidis v mozkomíšním moku,

— detekce gramnegativních diplokoků v mozkomíšním moku.

Epidemiologická kritéria

Epidemiologická souvislost přenosem z člověka na člověka.

Klasifikace případů

A. Možný případ Každá osoba splňující klinická kritéria.

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující laboratorní kritéria.

3.29 PŘÍUŠNICE

Klinická kritéria

Každá osoba s

— horečkou

A

nejméně jedním z těchto tří příznaků:

— náhlé první příznaky jednostranného nebo oboustranného zduření příušní žlázy nebo jiné slinné žlázy bez jiné zjevné příčiny,

— orchitida,

— meningitida.

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto tří kritérií:

— izolace viru příušnic z klinického vzorku,

— detekce nukleové kyseliny viru příušnic,

— specifická protilátková odpověď proti viru příušnic charakteristická pro akutní infekci v séru nebo ve slinách.

Laboratorní výsledky je nutno vykládat s ohledem na případné očkování.

Epidemiologická kritéria

Epidemiologická souvislost přenosem z člověka na člověka.

Klasifikace případů

A. Možný případ Každá osoba splňující klinická kritéria.

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí.

C. Potvrzený případ Každá osoba, která nebyla v nedávné době očkována a splňuje laboratorní kritéria. V případě nedávného očkování: každá osoba, u níž byl detekován divoký kmen viru příušnic.

3.30 PERTUSE

Klinická kritéria

Každá osoba s kašlem trvajícím nejméně dva týdny A

— nejméně s jedním z těchto tří příznaků: — záchvaty kašle, — namáhavý vdech se zajíknutím, — zvracení následující po kašli

NEBO

každá osoba, u níž lékař diagnostikoval pertusi,

NEBO

apnoické pauzy u kojenců.

Poznámky:

U všech osob, včetně dospělých, adolescentů či očkovaných dětí, se mohou projevovat atypické příznaky. Měly by být zkoumány vlastnosti kašle, zejména je-li kašel paroxysmální povahy, zesiluje během noci a nedoprovází jej horečka.

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto tří kritérií:

i) izolace Bordetella pertussis z klinického vzorku;

ii) detekce nukleové kyseliny Bordetella pertussis v klinickém vzorku;

iii) specifická protilátková odpověď proti Bordetella pertussis.

Přímá diagnóza (i–ii): Bordetella pertussis a její nukleovou kyselinu lze nejlépe izolovat/zjistit ze vzorků z nosohltanu.

Nepřímá diagnóza (iii): měl by se pokud možno provést test ELISA za použití vysoce čistého pertusového toxinu a referenčních sér WHO jako standardu. Výsledky je nutno vykládat s ohledem na případné očkování proti pertusi. Bylo-li v posledních několika letech před odběrem vzorku provedeno očkování, může být titr specifických protilátek proti toxinu Bordetella pertussis důsledkem předchozího očkování nebo může být tímto očkováním pozměněn.

Epidemiologická kritéria

Epidemiologická souvislost přenosem z člověka na člověka.

Klasifikace případů

A. Možný případ Každá osoba splňující klinická kritéria.

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující klinická a laboratorní kritéria.

3.31 MOR

Klinická kritéria

Každá osoba nejméně s jednou z těchto klinických forem:

Bubonický mor: — horečka A — náhlé první příznaky bolestivé lymfadenitidy.

Septikémický mor: — horečka.

Plicní mor: — horečka A nejméně jeden z těchto tří příznaků: — kašel, — bolest na hrudníku, — hemoptýza.

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto tří kritérií:

— izolace Yersinia pestis z klinického vzorku,

— detekce nukleové kyseliny Yersinia pestis z klinického vzorku,

— specifická protilátková odpověď proti antigenu F1 Yersinia pestis.

Epidemiologická kritéria

Nejméně jedna z těchto čtyř epidemiologických souvislostí:

— přenos z člověka na člověka,

— přenos ze zvířete na člověka,

— expozice v laboratoři (pokud zde existuje možnost expozice moru),

— expozice společnému zdroji.

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující laboratorní kritéria.

3.32 INFEKCE VYVOLANÁ STREPTOCOCCUS PNEUMONIAE, INVAZIVNÍ ONEMOCNĚNÍ

Klinická kritéria

Nejsou důležitá pro účely dozoru.

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto tří kritérií:

— izolace Streptococcus pneumoniae v místě za normálních okolností sterilním,

— detekce nukleové kyseliny Streptococcus pneumoniae v místě za normálních okolností sterilním,

— detekce antigenu Streptococcus pneumoniae v místě za normálních okolností sterilním.

Epidemiologická kritéria Nepoužije se

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Nepoužije se

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující laboratorní kritéria.

Antimikrobiální rezistence:

Výsledky testů antimikrobiální citlivosti se musí vykazovat v souladu s metodami a kritérii dohodnutými mezi ECDC a členskými státy podle Evropské sítě sledování antimikrobiální rezistence (EARS-Net) ECDC (15).

3.33 AKUTNÍ POLIOMYELITIDA (AKUTNÍ DĚTSKÁ OBRNA)

Klinická kritéria

Každá osoba mladší 15 let s akutní chabou obrnou (AFP)

NEBO

každá osoba, u níž lékař diagnostikoval podezření na obrnu.

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto tří kritérií:

— izolace polioviru a diferenciace uvnitř typu – divoký poliovirus (WPV),

— poliovirus odvozený z vakcinačního polioviru (VDPV) (u VDPV nejméně 85 % podobnost s vakcinačním poliovirem v sekvenci nukleotidů v sekci VP1),

— poliovirus podobný Sabinovu viru: diferenciace uvnitř typu provedená akreditovanou laboratoří WHO pro dětskou obrnu (u VDPV > 1 % až 15 % diferenciace sekvence VP1 v porovnání s vakcinačním virem téhož sérotypu).

Epidemiologická kritéria

Nejméně jedna z těchto dvou epidemiologických souvislostí:

— přenos z člověka na člověka,

— v anamnéze cesta do oblasti s výskytem dětské obrny či oblasti s podezřením na cirkulaci polioviru nebo potvrzenou cirkulací polioviru.

Klasifikace případů

A. Možný případ Každá osoba splňující klinická kritéria.

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující klinická a laboratorní kritéria.

3.34 HOREČKA Q

Klinická kritéria

Každá osoba nejméně s jedním z těchto tří příznaků:

— horečka,

— zánět plic,

— hepatitida.

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto tří kritérií:

— izolace Coxiella burnetii z klinického vzorku,

— detekce nukleové kyseliny Coxiella burnetii v klinickém vzorku,

— specifická protilátková odpověď proti Coxiella burnetii (IgG nebo IgM fáze II).

Epidemiologická kritéria

Nejméně jedna z těchto dvou epidemiologických souvislostí:

— expozice společnému zdroji,

— přenos ze zvířete na člověka.

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující klinická a laboratorní kritéria.

3.35 VZTEKLINA

Klinická kritéria

Každá osoba s akutní encefalomyelitidou

A

nejméně se dvěma z těchto sedmi příznaků:

— senzorické změny ve vztahu k místu předchozího kousnutí zvířetem,

— paréza nebo paralýza,

— spazmus polykacích svalů,

— hydrofobie,

— delirium,

— křeče,

— úzkost.

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto čtyř kritérií:

— izolace viru vztekliny z klinického vzorku,

— detekce nukleové kyseliny viru vztekliny v klinickém vzorku (např. sliny nebo mozková tkáň),

— detekce virových antigenů pomocí přímé imunofluorescence v klinickém vzorku,

— specifická protilátková odpověď proti viru vztekliny pomocí virusneutralizačního testu v séru nebo mozkomíšním moku.

Laboratorní výsledky je nutno vykládat s ohledem na případné očkování nebo pasivní imunizaci.

Epidemiologická kritéria

Nejméně jedna z těchto tří epidemiologických souvislostí:

— přenos ze zvířete na člověka (zvíře s podezřením na infekci nebo s potvrzenou infekcí),

— expozice společnému zdroji (stejné zvíře),

— přenos z člověka na člověka (např. transplantace orgánů).

Klasifikace případů

A. Možný případ Každá osoba splňující klinická kritéria.

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující klinická a laboratorní kritéria.

3.36 ZARDĚNKY

Klinická kritéria

Každá osoba s náhlými prvními příznaky generalizované makulopapulární vyrážky

A

nejméně jedním z těchto pěti příznaků:

— cervikální adenopatie,

— subokcipitální adenopatie,

— postaurikulární adenopatie,

— bolesti kloubů,

— artritida.

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto čtyř kritérií:

— izolace viru zarděnek z klinického vzorku,

— detekce nukleové kyseliny viru zarděnek v klinickém vzorku,

— detekce protilátek třídy IgM proti viru zarděnek (*1),

— sérokonverze protilátek třídy IgG proti viru zarděnek nebo signifikantní vzestup titru protilátek třídy IgG proti viru zarděnek v párových vzorcích vyšetřených v paralelním testu.

Laboratorní výsledky je nutno vykládat s ohledem na případné očkování (možné přetrvávání protilátek třídy IgM po očkování).

Epidemiologická kritéria

Epidemiologická souvislost s potvrzeným případem.

Klasifikace případů

A. Možný případ Každá osoba splňující klinická kritéria.

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující klinická a laboratorní kritéria, která nebyla v nedávné době očkována. V případě nedávného očkování je osoba, která splňuje klinická kritéria a u níž byl detekován divoký kmen viru zarděnek, považována za potvrzený případ.

Poznámka: V případě podezření na zarděnky v těhotenství je pro řízení případu nutné další potvrzení pozitivních výsledků testu na IgM (např. specifický test avidity protilátek IgG proti viru zarděnek, protilátky IgM proti viru zarděnek a porovnání s hladinami protilátek IgG proti viru zarděnek u párových sér provedené v referenční laboratoři).

3.37 KONGENITÁLNÍ ZARDĚNKOVÝ SYNDROM

Klinická kritéria

Kongenitální zarděnková infekce (CRI)

Pro CRI není možno definovat žádná klinická kritéria.

Kongenitální zarděnkový syndrom (CRS)

Každý kojenec mladší 1 roku nebo mrtvě narozený plod s:

nejméně dvěma příznaky uvedenými v kategorii A)

NEBO

jedním příznakem v kategorii A) a jedním v kategorii B).

A)

— katarakta(y),

— vrozený glaukom,

— vrozená srdeční vada,

— ztráta sluchu,

— pigmentová retinopatie.

B)

— purpura,

— splenomegalie,

— mikrocefalie,

— opoždění ve vývoji,

— meningoencefalitida,

— radiolucentní onemocnění kostí,

— žloutenka, která začne do 24 hodin po porodu.

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto čtyř kritérií:

— izolace viru zarděnek z klinického vzorku,

— detekce nukleové kyseliny viru zarděnek,

— specifická protilátková odpověď proti viru zarděnek (IgM),

— přetrvávání protilátek IgG proti viru zarděnek mezi 6. a 12. měsícem věku (nejméně dva vzorky s podobnou koncentrací protilátek IgG proti viru zarděnek).

Laboratorní výsledky je nutno vykládat s ohledem na případné očkování.

Epidemiologická kritéria

Každý kojenec nebo mrtvě narozený plod, který se narodil ženě s laboratorně potvrzenou zarděnkovou infekcí během těhotenství přenosem z člověka na člověka (vertikální přenos).

Klasifikace případů kongenitálních zarděnek

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Každý mrtvě narozený plod nebo kojenec, který nebyl testován, NEBO s negativními laboratorními výsledky a nejméně jedno z těchto dvou kritérií: — epidemiologická souvislost A nejméně jeden příznak uvedený v kategorii „A“ klinických kritérií pro CRS, — splnění klinických kritérií pro CRS.

C. Potvrzený případ Každý mrtvě narozený plod splňující laboratorní kritéria NEBO každý kojenec splňující laboratorní kritéria A nejméně jedno z těchto dvou kritérií: — epidemiologická souvislost, — nejméně jeden příznak uvedený v kategorii „A“ klinických kritérií pro CRS.

3.38 ENTERITIDA VYVOLANÁ BAKTERIEMI RODU SALMONELLA

Klinická kritéria

Každá osoba nejméně s jedním z těchto čtyř příznaků:

— průjem,

— horečka,

— bolest břicha,

— zvracení.

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto dvou kritérií:

— izolace Salmonella (jiného než S. Typhi nebo S. Paratyphi) v klinickém vzorku,

— detekce nukleové kyseliny z Salmonella (jiného než S. Typhi nebo S. Paratyphi) v klinickém vzorku.

Poznámka: Testování antimikrobiální citlivosti Salmonella enterica by mělo být provedeno na reprezentativním podsouboru izolátů.

Epidemiologická kritéria

Nejméně jedna z těchto pěti epidemiologických souvislostí:

— přenos z člověka na člověka,

— expozice společnému zdroji,

— přenos ze zvířete na člověka,

— expozice kontaminovaným potravinám/pitné vodě,

— expozice v životním prostředí.

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující klinická a laboratorní kritéria.

Poznámka: Pokud vnitrostátní systém pro dozor nepodchycuje klinické příznaky, měli by být všichni laboratorně potvrzení jedinci hlášeni jako potvrzené případy.

Antimikrobiální rezistence

Výsledky testů antimikrobiální citlivosti se musí vykazovat v souladu s metodami a kritérii dohodnutými mezi ECDC a členskými státy podle protokolu EU pro harmonizované sledování antimikrobiální rezistence u lidských izolátů Salmonella a Campylobacter (EU protocol for harmonised monitoring of antimicrobial resistance in human Salmonella and Campylobacter isolates) (16).

3.39 TĚŽKÝ AKUTNÍ RESPIRAČNÍ SYNDROM [SARS]

Klinická kritéria

Každá osoba s horečkou nebo s horečkou v anamnéze

A

nejméně jedním z těchto tří příznaků:

— kašel,

— dýchací potíže,

— dechová nedostatečnost

A

nejméně jedno z těchto čtyř kritérií:

— rentgenový nález zánětu plic,

— rentgenový nález syndromu akutních dýchacích potíží,

— pitevní nález zánětu plic,

— pitevní nález syndromu akutních dýchacích potíží

A

žádná jiná diagnóza, která by mohla nemoc plně vysvětlit.

Laboratorní kritéria

Laboratorní kritéria pro potvrzení případu

Nejméně jedno z těchto tří kritérií:

— izolace viru v buněčné kultuře z jakéhokoliv klinického vzorku a identifikace SARS-CoV pomocí metody jako RT-PCR,

— detekce nukleové kyseliny SARS-CoV nejméně v jednom z těchto tří případů: — nejméně dva různé klinické vzorky (např. výtěr nosohltanu a stolice), — stejný klinický vzorek odebraný dvakrát či vícekrát během nemoci (např. následné nasofaryngeální aspiráty), — dva různé testy nebo opakovaná metoda RT-PCR s novým extraktem RNA z původního klinického vzorku při každém testování,

— specifická protilátková odpověď proti SARS-CoV v jednom z těchto dvou případů: — sérokonverze pomocí ELISA nebo IFA ve vzorcích sér odebraných v akutní a rekonvalescentní fázi onemocnění a vyšetřených v paralelním testu, — čtyřnásobný nebo vyšší vzestup titru protilátek mezi vzorky sér odebraných v akutní a rekonvalescentní fázi a vyšetřených v paralelním testu.

Laboratorní kritéria pro pravděpodobný případ

Nejméně jedno z těchto dvou kritérií:

— jediný pozitivní test na protilátky proti SARS-CoV,

— pozitivní výsledek PCR pro SARS-CoV u jediného klinického vzorku a testu.

Epidemiologická kritéria

Nejméně jedno z těchto tří kritérií:

— každá osoba v nejméně jedné z těchto tří situací: — výkon povolání se zvýšeným rizikem expozice SARS-CoV (např. zaměstnanci v laboratoři zacházející s živými viry SARS-CoV/viry podobnými SARS-CoV nebo ukládající klinické vzorky infikované SARS-CoV; osoby s expozicí volně žijícím zvířatům nebo jiným zvířatům považovaným za ložisko SARS-CoV, jejich exkrementům nebo sekretům atd.), — úzký kontakt (17) s jednou nebo více osobami s potvrzeným SARS nebo vyšetřovanými na SARS, — v anamnéze cesta do oblasti nebo pobyt v oblasti, v níž došlo k epidemii SARS,

— dva nebo více zdravotnických pracovníků (18) s klinickým nálezem SARS ve stejné zdravotnické jednotce s prvními příznaky onemocnění ve stejném desetidenním období,

— tři nebo více osob (zdravotničtí pracovníci a/nebo pacienti a/nebo návštěvníci) s klinickým nálezem SARS s prvními příznaky onemocnění ve stejném desetidenním období a s epidemiologickou souvislostí se zdravotnickým zařízením.

Klasifikace případů v meziepidemickém období

Platí rovněž během epidemie v nezasažené zemi nebo oblasti.

A. Možný případ Každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí.

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí a splňující laboratorní kritéria pro pravděpodobný případ.

C. Případ potvrzený na vnitrostátní úrovni Každá osoba splňující klinická a laboratorní kritéria pro potvrzení případu, pokud bylo testování provedeno v národní referenční laboratoři.

D. Potvrzený případ Každá osoba splňující klinická a laboratorní kritéria pro potvrzení případu, pokud testování provedla referenční laboratoř WHO pro potvrzení případů SARS.

Klasifikace případů během epidemie

Platí během epidemie v zemi/oblasti, v níž byla nejméně jedna osoba laboratorně potvrzena referenční laboratoří WHO pro potvrzení případů SARS.

A. Možný případ Každá osoba splňující klinická kritéria.

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí s případem potvrzeným na vnitrostátní úrovni nebo s potvrzeným případem.

C. Případ potvrzený na vnitrostátní úrovni Každá osoba splňující klinická a laboratorní kritéria pro potvrzení případu, pokud bylo testování provedeno v národní referenční laboratoři.

D. Potvrzený případ Jedno z těchto tří kritérií: — každá osoba splňující klinická a laboratorní kritéria pro potvrzení případu, pokud testování provedla referenční laboratoř WHO pro potvrzení případů SARS, — každý případ potvrzený na vnitrostátní úrovni s epidemiologickou souvislostí s řetězcem přenosu, pokud byl nejméně jeden případ nezávisle ověřen referenční laboratoří WHO pro potvrzení případů SARS, — každá osoba splňující klinická kritéria a s laboratorními kritérii pro pravděpodobný případ s epidemiologickou souvislostí s řetězcem přenosu, pokud byl nejméně jeden případ nezávisle ověřen referenční laboratoří WHO pro potvrzení případů SARS.

3.40 INFEKCE VYVOLANÁ BAKTERIÍ ESCHERICHIA COLI PRODUKUJÍCÍ SHIGATOXIN/VEROCYTOTOXIN (STEC/VTEC), VČETNĚ HEMOLYTICKO-UREMICKÉHO SYNDROMU (HUS)

Klinická kritéria

Průjem STEC/VTEC

Každá osoba nejméně s jedním z těchto dvou příznaků:

— průjem,

— bolest břicha.

HUS

Každá osoba s akutním selháním ledvin a nejméně s jedním z těchto dvou příznaků:

— mikroangiopatická hemolytická anemie,

— trombocytopenie.

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto čtyř kritérií:

— izolace/kultivace bakterie Escherichia coli produkující shigatoxin/verocytotoxin nebo přechovávající gen/geny stx1/vtx1 nebo stx2/vtx2,

— izolace sorbitol nefermentující (NFS) Escherichia coli O157 (bez testování na toxin nebo geny produkující toxin),

— přímá detekce nukleové kyseliny genu/ů stx1/vtx1 nebo stx2/vtx2,

— přímá detekce volného shigatoxinu/verocytotoxinu ve výkalech.

Pouze u HUS lze jako laboratorní kritérium pro potvrzení STEC/VTEC použít:

— specifická protilátková odpověď proti séroskupinám Escherichia coli (LPS).

Epidemiologická kritéria

Nejméně jedna z těchto pěti epidemiologických souvislostí:

— přenos z člověka na člověka,

— expozice společnému zdroji,

— přenos ze zvířete na člověka,

— expozice kontaminovaným potravinám/pitné vodě,

— expozice v životním prostředí.

Klasifikace případů

A. Možný případ HUS spojený se STEC Každá osoba splňující klinická kritéria pro HUS.

B. Pravděpodobný případ STEC/VTEC Každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí.

C. Potvrzený případ STEC/VTEC Každá osoba splňující klinická a laboratorní kritéria.

Poznámka: Pokud vnitrostátní systém pro dozor nepodchycuje klinické příznaky, měli by být všichni laboratorně potvrzení jedinci hlášeni jako potvrzené případy.

3.41 SHIGELÓZA

Klinická kritéria

Každá osoba nejméně s jedním z těchto čtyř příznaků:

— průjem,

— horečka,

— zvracení,

— bolest břicha.

Laboratorní kritéria

Pro potvrzený případ:

— izolace Shigella spp. z klinického vzorku.

Pro pravděpodobný případ:

— detekce nukleové kyseliny Shigella spp. v klinickém vzorku.

Poznámka: Mělo by být pokud možno provedeno testování antimikrobiální citlivosti Shigella.

Epidemiologická kritéria

Nejméně jedna z těchto čtyř epidemiologických souvislostí:

— přenos z člověka na člověka,

— expozice společnému zdroji,

— expozice kontaminovaným potravinám/pitné vodě,

— expozice v životním prostředí.

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí NEBO každá osoba splňující klinická kritéria a laboratorní kritéria pro pravděpodobný případ.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující klinická a laboratorní kritéria pro potvrzený případ.

Poznámka: Pokud vnitrostátní systém pro dozor nepodchycuje klinické příznaky, měli by být všichni laboratorně potvrzení jedinci hlášeni jako potvrzené případy.

Antimikrobiální rezistence

Výsledky testů antimikrobiální citlivosti se musí vykazovat v souladu s metodami a kritérii dohodnutými mezi ECDC a členskými státy.

3.42 PRAVÉ NEŠTOVICE

Klinická kritéria

Každá osoba nejméně s jedním z těchto dvou příznaků:

— horečka

A

puchýřky nebo pevné pustuly ve stejném vývojovém stádiu s centrifugální distribucí.

— Atypické projevy vymezené jako jeden z těchto čtyř příznaků: — hemoragické léze, — ploché sametovité léze, z nichž nevznikají puchýřky, — variola sine eruptione, — mírnější typ.

Laboratorní kritéria

Laboratorní kritéria pro potvrzení případu

Nejméně jedna z těchto dvou laboratorních zkoušek:

— izolace viru pravých neštovic (viru varioly) z klinického vzorku s následným sekvenováním (pouze určené P4 laboratoře),

— detekce nukleové kyseliny viru varioly v klinickém vzorku s následným sekvenováním.

Laboratorní výsledky je nutno vykládat s ohledem na případné očkování.

Laboratorní kritéria pro pravděpodobný případ

— Identifikace částic ortopoxviru pomocí elektronové mikroskopie.

Epidemiologická kritéria

Nejméně jedna z těchto dvou epidemiologických souvislostí:

— přenos z člověka na člověka,

— expozice v laboratoři (pokud existuje možnost expozice viru varioly).

Klasifikace případů

A. Možný případ Každá osoba splňující klinická kritéria.

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria a nejméně jedno z těchto dvou kritérií: — epidemiologická souvislost s potvrzeným případem u člověka přenosem z člověka na člověka, — splnění laboratorních kritérií pro pravděpodobný případ.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující laboratorní kritéria pro potvrzení případu. Během epidemie: každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí.

3.43 SYFILIS (PŘÍJICE)

Klinická kritéria

Primární syfilis

Každá osoba s jedním nebo několika šankry (vředy) (obvykle nebolestivými) v oblasti genitálií, perineální a anální oblasti nebo ústech nebo sliznici hltanu či jinde mimo oblast genitálií.

Sekundární syfilis

Každá osoba nejméně s jedním z těchto pěti příznaků:

— difúzní makulopapulární vyrážka často i na dlaních a chodidlech,

— celková lymfadenopatie,

— kondyloma latum,

— enantém,

— difúzní alopecie.

Časná latentní syfilis (< 1 rok)

Žádné příznaky a v anamnéze příznaky kompatibilní s příznaky raných fází syfilidy v předchozích 12 měsících.

Oční a neurologické projevy se mohou vyskytnout v jakékoli fázi syfilidy.

Případy pozdní latentní syfilidy (> 1 rok) nepodléhají dozoru EU/EHP.

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto kritérií:

— průkaz Treponema pallidum v exsudátech lézí nebo tkáních mikroskopickým vyšetřením v zástinu,

— průkaz Treponema pallidum v exsudátech lézí nebo tkáních přímou imunofluorescencí,

— průkaz Treponema v exsudátech lézí nebo tkáních pomocí technik amplifikace nukleových kyselin (NAAT),

— detekce protilátek proti Treponema pallidum pomocí screeningového testu (TPHA, TPPA nebo EIA) A dodatečná detekce buď protilátek TP-IgM (např. IgM-ELISA nebo immunoblot nebo 19S-IgM-FTA-abs), NEBO netreponemových protilátek (např. RPR, VDRL).

Epidemiologická kritéria

Primární/sekundární syfilis

Epidemiologická souvislost přenosem z člověka na člověka (sexuální kontakt).

Časná latentní syfilis

Epidemiologická souvislost přenosem z člověka na člověka (sexuální kontakt) v předchozích 12 měsících.

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující laboratorní kritéria pro potvrzení případu.

3.44 KONGENITÁLNÍ SYFILIS

Klinická kritéria

Každé dítě mladší 2 let nejméně s jedním z těchto deseti příznaků:

— hepatosplenomegalie,

— mukokutánní léze,

— kondyloma latum,

— přetrvávající rinitida,

— žloutenka,

— pseudoparalýza (kvůli periostitidě a osteochondritidě),

— postižení centrální nervové soustavy,

— anémie,

— nefrotický syndrom,

— podvýživa.

Laboratorní kritéria

Laboratorní kritéria pro potvrzení případu

Nejméně jedno z těchto tří kritérií:

— průkaz Treponema pallidum mikroskopickým vyšetřením v zástinu v pupeční šňůře, placentě, výtoku z nosu nebo materiálu z kožních lézí,

— průkaz Treponema pallidum přímou imunofluorescencí v pupeční šňůře, placentě, výtoku z nosu nebo materiálu z kožních lézí,

— detekce Treponema pallidum – specifické protilátky IgM (FTA-abs, EIA)

A reaktivní netreponemální test (VDRL, RPR) séra dítěte.

Laboratorní kritéria pro pravděpodobný případ

Nejméně jedno z těchto tří kritérií:

— reaktivní výsledek testu VDRL-mozkomíšní mok,

— reaktivní netreponemální a treponemální sérologické testy séra matky,

— titr protilátek u kojence při netreponemálním testu je čtyřnásobně či ještě vyšší než titr protilátek v séru matky.

Epidemiologická kritéria

Každý kojenec s epidemiologickou souvislostí přenosem z člověka na člověka (vertikální přenos).

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Každý kojenec nebo dítě splňující klinická kritéria a nejméně jedna z těchto dvou situací: — epidemiologická souvislost, — splnění laboratorních kritérií pro pravděpodobný případ.

C. Potvrzený případ Každý kojenec splňující laboratorní kritéria pro potvrzení případu.

3.45 TETANUS

Klinická kritéria

Každá osoba s akutním nástupem nejméně dvou z těchto tří příznaků:

— bolestivé svalové kontrakce primárně čelistních a šíjových svalů a následný faciální spazmus nazývaný trismus a „risus sardonicus“,

— bolestivé svalové kontrakce hlavních svalů,

— celkové spazmy, často opisthotonus.

Laboratorní kritéria Nepoužije se

Epidemiologická kritéria Nepoužije se

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria, není-li k dispozici jiná pravděpodobnější diagnóza.

C. Potvrzený případ Nepoužije se

3.46 VIROVÁ KLÍŠŤOVÁ ENCEFALITIDA

Klinická kritéria

Každá osoba s příznaky zánětu centrálního nervového systému (např. meningitida, meningoencefalitida, encefalomyelitida, encefaloradikulitida).

Laboratorní kritéria (19)

Laboratorní kritéria pro potvrzení případu:

Nejméně jedno z těchto pěti kritérií:

— specifické protilátky třídy IgM A IgG proti viru klíšťové encefalitidy v krvi,

— specifické protilátky třídy IgM proti viru klíšťové encefalitidy v mozkomíšním moku,

— sérokonverze nebo čtyřnásobný nárůst specifických protilátek proti viru klíšťové encefalitidy ve vzorcích párových sér,

— detekce nukleové kyseliny viru klíšťové encefalitidy v klinickém vzorku,

— izolace viru klíšťové encefalitidy z klinického vzorku.

Laboratorní kritéria pro pravděpodobný případ:

Detekce specifických protilátek třídy IgM proti viru klíšťové encefalitidy v jedinečném vzorku séra.

Epidemiologická kritéria

Expozice společnému zdroji (nepasterizované mléčné výrobky).

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria a laboratorní kritéria pro pravděpodobný případ NEBO každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující klinická a laboratorní kritéria pro potvrzení případu.

Poznámka: Sérologické výsledky by měly být vykládány s ohledem na předchozí expozici jiné flavivirální infekci a na případné očkování proti flaviviru. Potvrzené případy za takových okolností by měly být validovány sérumneutralizačním testem nebo jinými rovnocennými testy.

3.47 KONGENITÁLNÍ TOXOPLASMÓSA

Klinická kritéria

Nejsou důležitá pro účely dozoru.

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto čtyř kritérií:

— průkaz Toxoplasma gondii v tělních tkáních nebo tekutinách,

— detekce nukleové kyseliny Toxoplasma gondii v klinickém vzorku,

— specifická protilátková odpověď proti Toxoplasma gondii (IgM, IgG, IgA) u novorozence,

— trvale stabilní titry protilátek IgG proti Toxoplasma gondii u kojence (mladšího 12 měsíců).

Epidemiologická kritéria Nepoužije se

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Nepoužije se

C. Potvrzený případ Každý kojenec splňující laboratorní kritéria.

3.48 TRICHINÓZA

Klinická kritéria

Každá osoba nejméně s třemi z těchto šesti příznaků:

— horečka,

— citlivost a bolest svalů,

— průjem,

— faciální edém,

— eosinofilie,

— subkonjunktivální, subunguální a retinální krvácení.

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto dvou kritérií:

— průkaz larev Trichinella v tkáni získané svalovou biopsií,

— specifická protilátková odpověď proti parazitu Trichinella (IFA, ELISA nebo Western blot).

Epidemiologická kritéria

Nejméně jedna z těchto dvou epidemiologických souvislostí:

— expozice kontaminovaným potravinám (maso),

— expozice společnému zdroji.

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující klinická kritéria a laboratorní kritéria.

Poznámka: Pokud vnitrostátní systém pro dozor nepodchycuje klinické příznaky, měli by být všichni laboratorně potvrzení jedinci hlášeni jako potvrzené případy.

3.49 TUBERKULÓZA

Klinická kritéria

Každá osoba splňující tato dvě kritéria:

— známky, příznaky a/nebo radiologické nálezy odpovídající aktivní tuberkulóze na kterémkoli místě A

— rozhodnutí klinického lékaře léčit osobu komplexní protituberkulózní léčbou

NEBO

případ zjištěný posmrtně s patologickými nálezy odpovídajícími aktivní tuberkulóze, které by indikovaly protituberkulózní léčbu antibiotiky, pokud by byl pacient diagnostikován před úmrtím.

Laboratorní kritéria

Laboratorní kritéria pro potvrzení případu

Nejméně jedno z těchto dvou kritérií:

— izolace komplexu Mycobacterium tuberculosis (kromě Mycobacterium bovis-BCG) z klinického vzorku,

— detekce nukleové kyseliny komplexu Mycobacterium tuberculosis v klinickém vzorku A pozitivní mikroskopie na acidorezistentní bacily nebo rovnocenná detekce bacilů fluorescencí pomocí světelné mikroskopie.

Laboratorní kritéria pro pravděpodobný případ

Nejméně jedno z těchto tří kritérií:

— mikroskopie na acidorezistentní bacily nebo rovnocenná detekce bacilů fluorescencí pomocí světelné mikroskopie,

— detekce nukleové kyseliny komplexu Mycobacterium tuberculosis v klinickém vzorku,

— histologický vzhled granulomů.

Epidemiologická kritéria Nepoužije se

Klasifikace případů

A. Možný případ Každá osoba splňující klinická kritéria.

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria a laboratorní kritéria pro pravděpodobný případ.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující klinická a laboratorní kritéria pro potvrzení případu.

Antimikrobiální rezistence

Výsledky testů antimikrobiální citlivosti se musí vykazovat v souladu s metodami a kritérii dohodnutými mezi ECDC a členskými státy podle evropské sítě referenčních laboratoří pro tuberkulózu a evropské sítě pro dozor nad tuberkulózou (20).

3.50 TULAREMIE

Klinická kritéria

Každá osoba nejméně s jednou z těchto klinických forem:

Ulceroglandulární tularemie — kožní vřed A — regionální lymfadenopatie.

Glandulární tularemie — zvětšené a bolestivé lymfatické uzliny bez zjevného vředu.

Okuloglandulární tularemie — zánět spojivek A — regionální lymfadenopatie.

Orofaryngeální tularemie — cervikální lymfadenopatie A nejméně jeden z těchto tří příznaků: — stomatitida, — faryngitida, — tonzilitida.

Střevní tularemie Nejméně jedna z těchto tří situací: — bolest břicha, — zvracení, — průjem.

Plicní tularemie — zánět plic.

Tyfoidní tularemie Nejméně jeden z těchto dvou příznaků: — horečka bez časných lokalizačních známek a příznaků, — septikémie.

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto tří kritérií:

— izolace Francisella tularensis z klinického vzorku,

— detekce nukleové kyseliny Francisella tularensis v klinickém vzorku,

— specifická protilátková odpověď proti Francisella tularensis.

Epidemiologická kritéria

Nejméně jedna z těchto tří epidemiologických souvislostí:

— expozice společnému zdroji,

— přenos ze zvířete na člověka,

— expozice kontaminovaným potravinám/pitné vodě.

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující klinická a laboratorní kritéria.

3.51 BŘIŠNÍ TYF A PARATYF

Klinická kritéria

Každá osoba nejméně s jedním z těchto dvou příznaků:

— první příznaky vleklé horečky NEBO

— nejméně dva z těchto čtyř příznaků: — bolest hlavy, — relativní bradykardie, — suchý kašel, — průjem, zácpa, nevolnost nebo bolest břicha.

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto dvou kritérií:

— izolace Salmonella typhi nebo paratyphi z klinického vzorku,

— detekce nukleové kyseliny Salmonella typhi nebo paratyphi v klinickém vzorku.

Epidemiologická kritéria

Nejméně jedna z těchto tří epidemiologických souvislostí:

— expozice společnému zdroji,

— přenos z člověka na člověka,

— expozice kontaminovaným potravinám/pitné vodě.

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující klinická a laboratorní kritéria.

Poznámka: Pokud vnitrostátní systém pro dozor nepodchycuje klinické příznaky, měli by být všichni laboratorně potvrzení jedinci hlášeni jako potvrzené případy.

3.52 VIROVÉ HEMORAGICKÉ HOREČKY (VHH)

Klinická kritéria

Každá osoba nejméně s jedním z těchto dvou příznaků:

— horečka,

— hemoragické projevy v různých formách, které mohou vést k selhání několika orgánů.

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto dvou kritérií:

— izolace specifického viru z klinického vzorku,

— detekce nukleové kyseliny specifického viru v klinickém vzorku a genotypizace.

Epidemiologická kritéria

Nejméně jedno z těchto kritérií:

— v minulých 21 dnech cesta do oblasti, o níž je známo nebo s ohledem na niž panuje domněnka, že se zde objevily případy virové hemoragické horečky,

— v minulých 21 dnech expozice možnému nebo potvrzenému případu virové hemoragické horečky, jehož první příznaky onemocnění nastaly v posledních 6 měsících.

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující klinická a laboratorní kritéria.

3.53 NÁKAZA VIREM ZÁPADONILSKÉ HOREČKY (WNV)

Klinická kritéria

Nejméně jedna z těchto tří situací:

— každá osoba s horečkou,

— encefalitida,

— meningitida.

Laboratorní kritéria

Laboratorní zkouška pro potvrzení případu

Nejméně jedno z těchto čtyř kritérií:

— izolace WNV z krve nebo mozkomíšního moku,

— detekce nukleové kyseliny WNV v krvi nebo mozkomíšním moku,

— specifická protilátková odpověď proti WNV (IgM) v mozkomíšním moku,

— vysoký titr IgM proti WNV A detekce IgG proti WNV A potvrzení neutralizací.

Laboratorní zkouška pro pravděpodobný případ

Specifická protilátková odpověď proti WNV v séru.

Laboratorní výsledky je nutno vykládat s ohledem na případné očkování proti flaviviru.

Epidemiologická kritéria

Nejméně jedna z těchto dvou epidemiologických souvislostí:

— přenos ze zvířete na člověka (pobyt, návštěva nebo expozice kousnutí komára v oblasti s endemickým výskytem WNV u koní a ptáků),

— přenos z člověka na člověka (vertikální přenos, transfúze krve, transplantace).

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria A nejméně jedno z těchto dvou kritérií: — epidemiologická souvislost, — laboratorní zkouška pro pravděpodobný případ.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující laboratorní kritéria pro potvrzení případu.

Poznámka: Sérologické výsledky by měly být vykládány s ohledem na předchozí expozici jiné flavivirální infekci a na případné očkování proti flaviviru. Potvrzené případy za takových okolností by měly být validovány sérumneutralizačním testem nebo jinými rovnocennými testy.

3.54 ŽLUTÁ ZIMNICE

Klinická kritéria

Každá osoba s horečkou

A

nejméně s jedním z těchto dvou příznaků:

— žloutenka,

— generalizované krvácení.

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto pěti kritérií:

— izolace viru žluté zimnice z klinického vzorku,

— detekce nukleové kyseliny viru žluté zimnice,

— detekce antigenu viru žluté zimnice,

— specifická protilátková odpověď proti viru žluté zimnice,

— průkaz typických lézí při postmortálním histopatologickém vyšetření jater.

Epidemiologická kritéria

V posledním týdnu cesta do oblasti, o níž je známo nebo s ohledem na niž panuje domněnka, že se zde vyskytly případy žluté zimnice.

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí.

C. Potvrzený případ Každá osoba, která nebyla v nedávné době očkována a splňuje klinická a laboratorní kritéria. V případě nedávného očkování osoba, u níž byl detekován divoký kmen viru žluté zimnice.

Poznámka: Sérologické výsledky by měly být vykládány s ohledem na předchozí expozici jiné flavivirální infekci a na případné očkování proti flaviviru. Potvrzené případy za takových okolností by měly být validovány sérumneutralizačním testem nebo jinými rovnocennými testy.

3.55 ENTERITIDA VYVOLANÁ BAKTERIEMI YERSINIA ENTEROCOLITICA NEBO YERSINIA PSEUDOTUBERCULOSIS

Klinická kritéria

Každá osoba nejméně s jedním z těchto pěti příznaků:

— horečka,

— průjem,

— zvracení,

— bolest břicha (pseudoapendicitida),

— rektální tenezmus.

Laboratorní kritéria

Nejméně jedno z těchto dvou kritérií:

— izolace lidského patogenu Yersinia enterocolitica nebo Yersinia pseudotuberculosis z klinického vzorku,

— detekce genů virulence Y. enterocolitica nebo Y. pseudotuberculosis v klinickém vzorku.

Epidemiologická kritéria

Nejméně jedna z těchto čtyř epidemiologických souvislostí:

— přenos z člověka na člověka,

— expozice společnému zdroji,

— přenos ze zvířete na člověka,

— expozice kontaminovaným potravinám.

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Každá osoba splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí.

C. Potvrzený případ Každá osoba splňující klinická a laboratorní kritéria.

Poznámka: Pokud vnitrostátní systém pro dozor nepodchycuje klinické příznaky, měli by být všichni laboratorně potvrzení jedinci hlášeni jako potvrzené případy.

3.56 ONEMOCNĚNÍ VIREM ZIKA

Klinická kritéria

— Osoba s vyrážkou.

Laboratorní kritéria

A. Potvrzený případ

Nejméně jedno z těchto kritérií:

— detekce nukleové kyseliny viru Zika v klinickém vzorku,

— detekce antigenu viru Zika v klinickém vzorku,

— izolace viru Zika z klinického vzorku,

— detekce specifických protilátek třídy IgM proti viru Zika ve vzorku (vzorcích) séra A potvrzení neutralizačním testem,

— sérokonverze nebo čtyřnásobný nárůst titru specifických protilátek proti viru Zika ve vzorcích párových sér.

B. Pravděpodobný případ

— Detekce specifických protilátek třídy IgM proti viru Zika ve vzorku séra.

Epidemiologická kritéria

V anamnéze cesta do oblasti, kde je dokumentován probíhající přenos viru Zika, či pobyt v této oblasti, a to v období dvou týdnů před prvními příznaky,

NEBO

sexuální styk s osobou, která byla v poslední době vystavena infekci virem Zika nebo u níž byla infekce virem Zika potvrzena.

Klasifikace případů

A. Možný případ Nepoužije se

B. Pravděpodobný případ Osoba splňující klinická a epidemiologická kritéria a laboratorní kritéria pro pravděpodobný případ.

C. Potvrzený případ Osoba splňující laboratorní kritéria pro potvrzený případ.

Poznámka: Sérologické výsledky by měly být vykládány s ohledem na předchozí expozici jiné flavivirální infekci a na případné očkování proti flaviviru. Potvrzené případy za takových okolností by měly být validovány sérumneutralizačním testem nebo jinými rovnocennými testy.

3.57 KONGENITÁLNÍ ONEMOCNĚNÍ VIREM ZIKA

Klinická kritéria

— Kojenec nebo plod s mikrocefalií nebo intrakraniálními kalcifikacemi nebo jinými anomáliemi centrální nervové soustavy.

Laboratorní kritéria

A. Potvrzený případ

— detekce nukleové kyseliny viru Zika v klinickém vzorku,

— detekce antigenu viru Zika v klinickém vzorku,

— izolace viru Zika z klinického vzorku,

— detekce specifických protilátek třídy IgM proti viru Zika v séru, mozkomíšním moku (CSF) nebo plodové vodě.

Epidemiologická kritéria

Matka, u níž byla během těhotenství potvrzena infekce virem Zika.

Klasifikace případů

A. Pravděpodobný případ Kojenec nebo plod splňující klinická kritéria s epidemiologickou souvislostí.

B. Potvrzený případ Kojenec nebo plod splňující klinická kritéria a laboratorní kritéria.

4. DEFINICE PŘÍPADŮ ZVLÁŠTNÍCH ZDRAVOTNÍCH PROBLÉMŮ

4.1 OBECNÁ DEFINICE NOSOKOMIÁLNÍ INFEKCE (NEBOLI „INFEKCE SPOJENÉ SE ZDRAVOTNÍ PÉČÍ (HAI)“)

Nosokomiální infekce spojená se stávajícím pobytem v nemocnici je definována jako infekce, která odpovídá jedné z definic případů, A

— první příznaky nastaly v den 3 nebo pozdější den (den přijetí = den 1) stávající hospitalizace NEBO

— pacient podstoupil chirurgický zákrok v den 1 nebo v den 2 a projevují se u něj příznaky infekce v místě chirurgického výkonu přede dnem 3 NEBO

— v den 1 nebo v den 2 byl umístěn invazivní prostředek, jehož důsledkem je infekce spojená se zdravotní péčí přede dnem 3.

Nosokomiální infekce spojená s předchozím pobytem v nemocnici je definována jako infekce, která odpovídá jedné z definic případů,

A

— u pacienta přetrvává infekce, avšak byl znovu přijat méně než 48 hodin po předcházejícím přijetí do akutní nemocniční péče, NEBO

— pacient byl přijat s infekcí, která splňuje definici případu infekce v místě chirurgického výkonu, tj. došlo k ní během 30 dnů po operaci (nebo v případě chirurgického zákroku, který zahrnoval použití implantátu, se jednalo o hlubokou infekci nebo infekci orgánu/prostoru v místě chirurgického výkonu, která se vyvinula během 90 dnů po operaci), a pacient má buď příznaky, které splňují definici případu, a/nebo podstupuje antimikrobiální léčbu uvedené infekce NEBO

— pacient byl přijat (nebo se u něj projeví do 2 dnů příznaky) s infekcí Clostridium difficile méně než 28 dnů od předchozího propuštění z akutní nemocniční péče.

Poznámka: Pro účely prevalenčních studií je aktivní nosokomiální infekce přítomná v den průzkumu definována jako infekce, jejíž známky a příznaky jsou přítomny v den průzkumu nebo jejíž známky a příznaky byly přítomny v minulosti a pacient je v den průzkumu (stále ještě) léčen kvůli této infekci. Přítomnost příznaků a známek by měla být ověřována až do zahájení léčby s cílem určit, zda léčené infekci odpovídá jedna z definic případů nosokomiální infekce.

4.1.1 BJ: Infekce kostí a kloubů

BJ-BONE: Osteomyelitida

Osteomyelitida musí splňovat nejméně jedno z těchto kritérií:

— pacient má organismy vykultivované z kostní tkáně,

— pacient vykazuje osteomyelitidu při přímém vyšetření kostí v průběhu chirurgického zákroku nebo histopatologického vyšetření,

— pacient vykazuje nejméně dvě následující známky nebo příznaky bez jiných rozpoznaných příčin: horečka (> 38 °C), lokalizovaný otok, citlivost, zvýšená teplota postižené oblasti, výtok v předpokládaném místě infekce kosti A nejméně jedno z těchto kritérií: — organismy vykultivované z krve, — pozitivní krevní test na antigen (např. Haemophilus influenzae, Streptococcus pneumoniae), — rentgenový nález infekce (např. abnormální nálezy na rentgenovém snímku, při počítačové tomografii, magnetické rezonanci, scintigrafii [gallium, technecium atd.]).

Pokyny pro účely hlášení

Hlásit mediastinitidu po srdečním chirurgickém zákroku, která je doprovázena osteomyelitidou, jako infekci orgánu/prostoru v místě chirurgického výkonu (SSI-O).

BJ-JNT: Klouby nebo mazové váčky

Infekce kloubů nebo mazových váčků musí splňovat nejméně jedno z těchto kritérií:

— pacient má organismy vykultivované z kloubní tekutiny nebo synoviální biopsie,

— pacient vykazuje infekci kloubů nebo mazových váčků patrnou v průběhu chirurgického zákroku nebo histopatologického vyšetření,

— pacient vykazuje nejméně dvě následující známky nebo příznaky bez jiných rozpoznaných příčin: bolest kloubu, otok, citlivost, zvýšená teplota postižené oblasti, výpotek nebo omezení pohybu A nejméně jedno z těchto kritérií: — organismy a bílé krvinky patrné při Gramově barvení kloubní tekutiny, — pozitivní krevní test na antigeny z krve, moči nebo kloubní tekutiny, — buněčný profil a chemismy kloubní tekutiny kompatibilní s infekcí, které nelze vysvětlit základním revmatologickým onemocněním, — rentgenový nález infekce (např. abnormální nálezy na rentgenovém snímku, při počítačové tomografii, magnetické rezonanci, scintigrafii [gallium, technecium atd.]).

BJ-DISC: Infekce meziobratlového prostoru

Infekce meziobratlového prostoru musí splňovat nejméně jedno z těchto kritérií:

— pacient má organismy vykultivované z tkáně meziobratlového prostoru získané v průběhu chirurgického zákroku nebo aspirací jehlou,

— pacient vykazuje infekci meziobratlového prostoru patrnou v průběhu chirurgického zákroku nebo histopatologického vyšetření,

— pacient má horečku (> 38 °C) bez jiných rozpoznaných příčin nebo pociťuje bolest v oblasti dotčeného meziobratlového prostoru A rentgenový nález infekce (např. abnormální nálezy na rentgenovém snímku, při počítačové tomografii, magnetické rezonanci, scintigrafii [gallium, technecium atd.]).

— Pacient má horečku (> 38 °C) bez jiných rozpoznaných příčin a pociťuje bolest v dotčeném meziobratlovém prostoru A pozitivní test na antigeny z krve nebo moči (např. Haemophilus influenzae, Streptococcus pneumoniae, Neisseria meningitidis nebo Streptococcus skupiny B).

4.1.2 BSI: Infekce krevního řečiště

BSI: Laboratorně potvrzená infekce krevního řečiště

Jedna pozitivní hemokultura pro rozpoznaný patogen

NEBO

Pacient vykazuje nejméně jednu z následujících známek nebo příznaků: horečka (> 38 °C), zimnice nebo hypotenze

A dvě pozitivní hemokultury pro běžnou kožní kontaminantu (ze dvou samostatných vzorků krve, obvykle do 48 hodin)

Kožní kontaminanty = koagulázonegativní stafylokoky, Micrococcus spp., Propionibacterium acnes, Bacillus spp., Corynebacterium spp.

Zdroj infekce krevního řečiště:

— související s katétrem: tentýž mikroorganismus byl vykultivován z katétru nebo se příznaky do 48 hodin po vyjmutí katétru zlepšily (C-PVC: periferní žilní katétr, C-CVC: centrální žilní katétr (poznámka: hlásit infekce krevního řečiště C-CVC nebo C-PVC jako CRI3-CVC nebo CRI3-PVC, pokud jsou mikrobiologicky potvrzeny, viz definice CRI3)),

— sekundární k jiné infekci: tentýž mikroorganismus byl izolován z jiného místa infekce nebo existují přesvědčivé klinické nálezy, že infekce krevního řečiště byla sekundární v důsledku jiného místa infekce, invazivního diagnostického postupu nebo cizího tělesa — plicní infekce (S-PUL), — infekce močových cest (S-UTI), — infekce trávicího ústrojí (S-DIG), — SSI (S-SSI): infekce v místě chirurgického výkonu, — infekce kůže a měkkých tkání (S-SST), — jiné (S-OTH).

— neznámého původu (UO): žádná z výše uvedených, infekce krevního řečiště neznámého původu (ověřeno během průzkumu a nenalezen žádný zdroj),

— neznámý (UNK): nejsou k dispozici žádné informace o zdroji infekce krevního řečiště nebo informace chybí.

4.1.3 CNS: Infekce centrální nervové soustavy

CNS-IC: Intrakraniální infekce (absces mozku, subdurální nebo epidurální infekce, encefalitida)

Intrakraniální infekce musí splňovat nejméně jedno z těchto kritérií:

— pacient má organismy vykultivované z mozkové tkáně nebo tvrdé pleny,

— pacient má absces nebo vykazuje intrakraniální infekci patrnou v průběhu chirurgického zákroku nebo histopatologického vyšetření,

— pacient vykazuje nejméně dvě následující známky nebo příznaky bez jiných rozpoznaných příčin: bolest hlavy, závrať, horečka (> 38 °C), lokalizované neurologické příznaky, měnící se úroveň vědomí nebo zmatení A nejméně jedno z těchto kritérií: — organismy patrné při mikroskopickém vyšetření mozkové tkáně nebo tkáně abscesu získané aspirací jehlou nebo biopsií v průběhu chirurgického zákroku nebo pitvy, — pozitivní test na antigen z krve nebo moči, — rentgenový nález infekce (např. abnormální nálezy na ultrazvuku, při počítačové tomografii, magnetické rezonanci, radionuklidové scintigrafii mozku nebo arteriogramu), — diagnostický titr jediné protilátky (třídy IgM) nebo čtyřnásobný nárůst v párových sérech (IgG) pro patogen A pokud je diagnóza stanovena ante mortem, lékař zvolí vhodnou antimikrobiální léčbu.

Pokyny pro účely hlášení

Pokud jsou meningitida a absces mozku přítomny společně, hlásit tuto infekci jako IC.

CNS-MEN: Meningitida nebo ventrikulitida

Meningitida nebo ventrikulitida musí splňovat nejméně jedno z těchto kritérií:

— pacient má organismy vykultivované z mozkomíšního moku,

— pacient vykazuje nejméně jednu z těchto známek nebo příznaků bez jiných rozpoznaných příčin: horečka (> 38 °C), bolest hlavy, ztuhlost krku, meningeální příznaky, příznaky postižení kraniálních nervů nebo dráždivost A nejméně jedno z těchto kritérií: — zvýšené množství bílých krvinek, zvýšené množství bílkovin a/nebo snížené množství glukózy v mozkomíšním moku, — organismy patrné při Gramově barvení mozkomíšního moku, — organismy vykultivované z krve, — pozitivní test na antigen z mozkomíšního moku, krve nebo moči, — diagnostický titr jedi