2)

V příloze III se oddíl 6.1 nahrazuje tímto: „6.1 Přímé investice Přímé investice jsou spojeny se situací, kdy rezident v jedné ekonomice ovládá či má významný vliv na řízení podniku, který je rezidentem v jiné ekonomice. Podle mezinárodních standardů (BPM6) je důkazem existence takového vztahu, pokud investor, který je rezidentem v jedné ekonomice, přímo či nepřímo vlastní podíl na hlasovacích právech podniku, který je rezidentem v jiné ekonomice, ve výši nejméně 10 %. Podle tohoto kritéria může vztah přímé investice existovat mezi řadou spřízněných podniků bez ohledu na to, zda spojení zahrnuje jeden řetězec či několik řetězců. Může se rozšířit na dceřiné společnosti podniků, které jsou příjemci přímé investice, dceřiné společnosti těchto společností a přidružené společnosti. Jakmile k přímé investici dojde, zaznamenávají se všechny následné finanční toky či pozice mezi spřízněnými podniky či vůči nim jako transakce či pozice přímých investic. Vlastní kapitál zahrnuje účasti v pobočkách, jakož i všechny podíly v dceřiných a přidružených společnostech. Reinvestovaný zisk představuje souvztažnou položku pro podíl přímého investora na zisku, který nebyl dceřinými nebo přidruženými společnostmi rozdělen ve formě dividend, a pro zisk poboček, který nebyl přímému investorovi vyplacen a který se vykazuje v položce „důchody z investic“ (viz 3.2.3). Účasti a dluhové nástroje v rámci přímých investic se dále dělí podle druhu vztahu mezi subjekty a podle směru investice. Lze rozlišit tři druhy vztahů z přímých investic: a) Investice přímých investorů do podniků přímé investice. Tato kategorie zahrnuje investiční toky (a stavy) od přímého investora do podniků přímé investice (bez ohledu na to, zda podléhají přímé či nepřímé kontrole či vlivu). b) Zpětná investice. Tento druh vztahu pokrývá investiční toky (a stavy) od podniků přímé investice k přímému investorovi. c) Mezi sesterskými podniky. Tento druh vztahu pokrývá toky (a stavy) mezi podniky, které se vzájemně neovládají ani neovlivňují, ale které oba ovládá či ovlivňuje tentýž přímý investor. Pokud se týká oceňování pozic přímých investic, stavy majetkových účastí kotovaných na burze se oceňují v tržních cenách. U společností, které jsou příjemci přímé investice a které na burze kotovány nejsou, se stavy majetkových účastí oceňují podle účetní hodnoty s použitím jednotné definice obsahující tyto účetní položky: a) splacený kapitál (kromě vlastních akcií a včetně emisního ážia); b) všechny druhy rezerv (včetně investičních dotací, pokud je účetní zásady považují za rezervy společnosti); c) nerozdělený zisk po odečtení ztrát (včetně výsledků běžného roku). V případě majetkových účastí společností, které nejsou kótovány na burze, se transakce zaznamenávané na finančním účtu mohou lišit od kapitálu, který se v účetní hodnotě zaznamenává v investiční pozici vůči zahraničí. Tyto rozdíly se zaznamenávají jako přecenění v důsledku jiných cenových změn. V zájmu zvýšení konzistence při oceňování aktiv a pasiv mohou být stavy majetkových účastí v nekotovaných společnostech přímé investice alternativně oceňovány některou z jiných metod oceňování uvedených v odstavci 7.16 manuálu BMP6, jedná-li se alespoň o jeden z následujících případů: a) alespoň jeden podnik v řetězci přímé investice je kotován na burze, přičemž alespoň jeden podnik na burze kotován není, což má za následek významné zkreslení čisté investiční pozice společnosti, která je součástí řetězce, vůči zahraničí; v tomto případě může být jako základ pro ocenění spřízněných nekotovaných společností použita tržní hodnota kotované společnosti nebo b) existují-li v řetězci podniků přímé investice rozdíly v zaznamenávání pořízeného goodwillu, které mají za následek významné zkreslení čisté investiční pozice země, v níž je společnost nacházející se uprostřed řetězce rezidentem, vůči zahraničí, nebo c) jsou-li účty podniků v řetězci přímé investice vedeny v různých měnách a výkyvy směnných kurzů mají za následek významné zkreslení čisté investiční pozice země, v níž je společnost nacházející se uprostřed řetězce rezidentem, vůči zahraničí. Používá-li se k ocenění stavů majetkových účastí v nekotovaných společnostech přímé investice alternativní metoda, doporučuje se, aby sestavitel investiční pozice vůči zahraničí o této alternativní metodě informoval sestavitele v zemi protistrany a aby s ním spolupracoval s cílem minimalizovat riziko dvoustranného asymetrického zaznamenávání. Tyto informace by měly být v rámci ESCB předávány na základě stávajících ujednání a zveřejněny v dokumentu ECB nazvaném „European Union balance of payments / international investment position statistical methods“ („Statistické metody pro platební bilanci a investiční pozici vůči zahraničí Evropské unie“), který slouží ke sledování pojmů, definic a metod sestavování používaných členskými státy eurozóny (jak je uvedeno v příloze V). Jako osvědčený postup se doporučuje, aby všechny členské státy sestavovaly stavy majetkových účastí a reinvestovaného zisku ze zahraničních přímých investic na základě průzkumů o zahraničních přímých investicích, které by měly být shromažďovány alespoň jednou ročně (1).