PŘÍLOHA

SLOVNÍK POJMŮ

Automatické vzájemné uznávání kvalifikace: Právo držitelů kvalifikace určité úrovně vydané jedním členským státem na to, aby k této kvalifikaci bylo přihlédnuto při přijímání do programu vysokoškolského vzdělávání následující úrovně v kterémkoli jiném členském státě, aniž by bylo nutné projít zvláštním procesem uznávání. Tím není dotčeno právo vysokoškolské instituce či příslušných orgánů stanovit pro určité programy specifická hodnotící a vstupní kritéria. Dotčeno není ani právo ověřit pravost dané kvalifikace, a jedná-li se o kvalifikaci získanou v rámci vyššího sekundárního vzdělávání a odborné přípravy, právo ověřit, zda ve vydávajícím členském státě skutečně umožňuje přístup k vysokoškolskému vzdělávání, případně v řádně odůvodněných případech zda udělená kvalifikace splňuje požadavky pro přístup k určitému programu vysokoškolského vzdělávání v přijímajícím členském státě.

Automatické vzájemné uznávání výsledků z období studia v zahraničí: na úrovni vysokoškolského vzdělávání právo nechat si uznat výsledky učení z období studia v zahraničí, jak jsou předem ujednány ve studijní smlouvě a potvrzeny ve výpisu studijních výsledků v souladu s evropským systémem přenosu a akumulace kreditů (ECTS). Konkrétně se jedná o uplatnění pravidla vymezeného v Příručce pro uživatele ECTS (2015), které stanoví, že: „[v]šechny kredity získané během období studia v zahraničí nebo v rámci virtuální mobility – jak je uvedeno ve studijní smlouvě a potvrzeno ve výpisu studijních výsledků – by měly být neprodleně přeneseny a měly by být započteny do výsledků učení vedoucích k získání akademického titulu, aniž by dotčenému studentovi byla uložena jakákoli dodatečná studijní povinnost a aniž by byl podroben jakémukoli dalšímu hodnocení.“Na úrovni vyššího sekundárního vzdělávání právo nechat si výsledky učení z období studia v zahraničí (v jiném členském státě) uznat v zemi původu, jsou-li tyto výsledky obecně v souladu s výsledky učení vymezenými v národním vzdělávacím programu země původu. Tím není dotčeno právo instituce zajišťující vyšší sekundární vzdělávání a odbornou přípravu stanovit pro období vzdělávací mobility předem konkrétní požadavky nebo ověřit po návratu studenta, zda byly tyto požadavky naplněny.

Blackchain: způsob, jak umožnit záznam a sdílení informací v rámci určité komunity. Každý člen komunity si uchovává vlastní kopii informací. Záznamy jsou permanentní, transparentní a dohledatelné. Každá aktualizace představuje nový „blok“ (block), který se přidá na konec „řetězce“ (chain).

Dodatek k osvědčení: dokument připojený k osvědčení o odborném vzdělání a přípravě nebo k odbornému osvědčení, vydaný příslušnými orgány nebo subjekty, díky němuž třetí osoby, zejména v jiné zemi, snadněji porozumí výsledkům učení, kterých držitel kvalifikace dosáhl, a povaze, úrovni, kontextu, obsahu a statusu absolvovaného vzdělání a odborné přípravy a získaných dovedností.

Katalog kurzů: je popsán v Příručce pro uživatele ECTS (2015) jako „[k]atalog kurzů obsahující podrobné, srozumitelné a aktuální informace o vzdělávacím prostředí dané instituce (obecné údaje o instituci, jejích zdrojích a službách, jakož i akademické informace o jejích programech a jednotlivých vzdělávacích složkách), které by měly být dostupné studentům před zahájením studia a v jeho průběhu a měly by jim pomáhat správně se rozhodovat a co nejúčelněji využívat čas. Katalog kurzů by měl být zveřejněn na internetových stránkách instituce a měly by v něm být uvedeny názvy kurzů a předmětů v jazyce daného členského státu (případně regionálním jazyce) a v angličtině, aby byl pro všechny zájemce snadno přístupný. Formát katalogu a sled informací je ponechán na uvážení dané instituce. Katalog by měl být zveřejněn s dostatečným předstihem, aby zájemci o studium mohli učinit patřičná rozhodnutí.“

Příslušný orgán: fyzická osoba nebo organizace, jíž je zákonem udělena nebo je na ni delegována pravomoc, způsobilost nebo moc k výkonu stanovené funkce.

Hodnotitel kvalifikací: osoba, která hodnotí kvalifikace nebo rozhoduje o jejich uznání.

Dodatek k diplomu: dokument připojený k vysokoškolskému diplomu, vydaný příslušnými orgány nebo subjekty, díky němuž třetí osoby, zejména v jiné zemi, snadněji porozumí výsledkům učení, kterých držitel kvalifikace dosáhl, a povaze, úrovni, kontextu, obsahu a statusu absolvovaného vzdělání a odborné přípravy a získaných dovedností.

Evropský přístup k zajišťování kvality společných programů: byl schválen ministry školství Evropského prostoru vysokoškolského vzdělávání v roce 2015. Jeho cílem je zlepšit zajišťování kvality společných programů stanovením standardů a odstraněním překážek bránících jejich uznávání.

Evropský systém kreditů pro odborné vzdělávání a přípravu (ECVET): technický rámec pro přenos, uznávání a v relevantních případech akumulaci výsledků učení pro účely dosažení kvalifikace. Evropský systém kreditů pro odborné vzdělávání a přípravu se opírá o popis kvalifikace v jednotkách výsledků učení, o procesy přenosu, uznávání a akumulace a o řadu doplňujících dokumentů, jako jsou memoranda o porozumění a studijní smlouvy.

Evropský systém přenosu a akumulace kreditů (ECTS): je popsán v Příručce pro uživatele ECTS (2015) jako „[s]ystém orientovaný na účastníka vzdělávání, který slouží k akumulaci a přenosu kreditů na základě zásady transparentnosti procesů vzdělávání, výuky a hodnocení. Jeho cílem je usnadnit plánování, realizaci a hodnocení studijních programů a mobility studentů na základě uznávání výsledků učení a kvalifikací a studijních pobytů“.

Rámec kvalifikací Evropského prostoru vysokoškolského vzdělávání (EHEA QF): zastřešující rámec pro kvalifikace Evropského prostoru vysokoškolského vzdělávání, který čítá 48 států. Zahrnuje čtyři cykly (krátký cyklus, bakalářské, magisterské a doktorské studium), přičemž ve vnitrostátním kontextu do něj spadají i střední kvalifikace, druhové popisy každého cyklu na základě výsledků učení a kompetencí a rozsahy kreditů v prvním a druhém cyklu.

Evropský registr agentur zajišťujících kvalitu ve vysokoškolském vzdělávání (EQAR): registr agentur pro zajišťování kvality evidující agentury, které prokázaly podstatný soulad se společným souborem zásad pro zajišťování kvality v Evropě. Tyto zásady jsou uvedeny ve Standardech a směrnicích pro zajištění kvality v Evropském prostoru vysokoškolského vzdělávání (ESG).

Evropské zajišťování kvality v oblasti odborného vzdělávání a přípravy (EQAVET): společenství pro sdílení praktických postupů, které sdružuje členské státy, sociální partnery a Evropskou komisi za účelem rozvoje a zlepšování zajištění kvality v oblasti odborného vzdělávání a přípravy.

Evropský rámec kvalifikací (EQF): převodní nástroj, který pomáhá při komunikaci mezi různými systémy kvalifikací v Evropě a při jejich srovnávání. Jeho osm společných evropských referenčních úrovní je popsáno prostřednictvím výsledků učení: znalosti, dovednosti, odpovědnost a samostatnost. Umožňuje tak přiřadit jakýkoli vnitrostátní systém kvalifikací či vnitrostátní rámec kvalifikací a jakoukoli kvalifikaci v Evropě k příslušným úrovním evropského rámce kvalifikací. Účastníci vzdělávání, absolventi, poskytovatelé a zaměstnavatelé mohou tyto úrovně využít k pochopení a porovnání kvalifikací udílených v různých zemích různými systémy vzdělávání a odborné přípravy.

Studijní smlouva: ve vysokoškolském vzdělávání je v Příručce pro uživatele ECTS (2015) popsána jako „[f]ormální smlouva tří stran zapojených do mobility – studenta, vysílající instituce a přijímající instituce nebo organizace/podniku – za účelem usnadnění organizace mobility kreditů a jejich uznání. Smlouva je uvedenými třemi stranami podepsána před zahájením mobility a má studentovi poskytnout záruku, že kredity, které během období mobility úspěšně získá, budou uznány.“Ve vyšším sekundárním vzdělávání a odborné přípravě smlouva tří stran zapojených do mobility – žáka/učně nebo jeho rodiny, vysílající instituce a přijímající instituce nebo organizace/podniku – za účelem usnadnění organizace období studia a jeho uznání. Všechny tři strany se podpisem studijní smlouvy zavazují dodržet veškerá dohodnutá ujednání, čímž je zajištěno, že výsledky učení nebo období studia budou žákovi/učni uznány bez jakýchkoli dalších požadavků.

Výsledky učení: prohlášení o tom, co účastník vzdělání po dokončení vzdělávacího procesu zná, čemu rozumí a co je schopen vykonávat. Výsledky jsou definovány na základě znalostí, dovedností a kompetencí.

Vnitrostátní rámec kvalifikací: nástroj pro klasifikaci kvalifikací podle souboru kritérií pro konkrétní úrovně dosaženého vzdělání, jehož cílem je integrovat a koordinovat vnitrostátní podsystémy kvalifikací a zlepšovat transparentnost, přístupnost, vývoj a kvalitu kvalifikací ve vztahu k trhu práce a občanské společnosti.

Instituce poskytující vysokoškolské vzdělávání: jakýkoliv druh vysokoškolské instituce, která v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo praxí nabízí uznávané akademické tituly nebo jiné uznávané kvalifikace na úrovni terciárního vzdělání, a to bez ohledu na název tohoto zařízení, jakož i jakýkoli jiný druh vysokoškolské instituce, která je uznaná vnitrostátními orgány za součást vysokoškolského vzdělávacího systému.

Kvalifikace: formální výsledek procesu posouzení a validace, který je získán v okamžiku, kdy příslušný orgán či subjekt stanoví, že určitá osoba dosáhla výsledků učení podle daných standardů.

Uznávání předchozího učení: znávání výsledků učení získaných před vyžádáním validace, které mohou pocházet z formálního vzdělávání a odborné přípravy nebo z neformálního či informálního učení (1).

Standardy a směrnice pro zajištění kvality v Evropském prostoru vysokoškolského vzdělávání (ESG): soubor standardů a směrnic pro interní i externí zajišťování kvality v oblasti vysokoškolského vzdělávání vypracovaný v rámci boloňského procesu. Poskytuje pokyny v oblastech, které mají zásadní význam pro úspěšné zajišťování kvality a vytváření efektivního vzdělávacího prostředí ve vysokoškolském vzdělávání. Standardy a směrnice pro zajištění kvality v Evropském prostoru vysokoškolského vzdělávání by měly být posuzovány v širším kontextu, který zahrnuje rámce kvalifikací, evropský systém přenosu a akumulace kreditů a dodatky k diplomům, neboť všechny tyto prvky přispívají k podpoře transparentnosti a vzájemné důvěry v Evropském prostoru vysokoškolského vzdělávání.

Výpis studijních výsledků: je definován v Příručce pro uživatele ECTS (2015) jako „[a]ktuální záznam o pokroku studenta v jeho studiu: vzdělávací složky, kterých se zúčastnil, počet dosažených bodů v rámci evropského systému přenosu a akumulace kreditů a hodnocení, která mu byla udělena. Jedná se o dokument s klíčovým významem pro záznam pokroku a uznávání výsledků učení, a to mimo jiné pro účely mobility studentů. Většina institucí vypracovává výpis studijních výsledků na základě svých institucionálních databází.“

(1) Doporučení Rady ze dne 20. prosince 2012 o uznávání neformálního a informálního učení (Úř. věst. C 398, 22.12.2012, s. 1).