(46)

Během formálního vyšetřovacího řízení Komise obdržela připomínky klubu Valencia CF a nadace Fundación Valencia, které se do značné míry shodují s připomínkami, které vznesly Španělsko a IVF (viz 36.–45. bod odůvodnění). Kromě shodných argumentů zúčastněné strany rovněž předložily tato tvrzení: a) Klub Valencia CF tvrdí, že prodej akcií, které nadace Fundación Valencia koupila v roce 2009 za cenu převyšující pořizovací cenu akcie 48,08 EUR za kus (viz 6. bod odůvodnění), a skutečnost, že tyto akcie byly ústavem IVF zastaveny jako záruka, ukazují, že ústav IVF jednal podle zásady investora v tržním hospodářství z důvodu hodnoty uvedených akcií, které by pokryly riziko IVF jako ručitele. b) Klub Valencia CF tvrdí, že jelikož vlastnictví klubu Valencia CF bylo převedeno v rámci otevřeného nabídkového řízení, prvek podpory se odrazil v tržní ceně a byl zahrnut v kupní ceně. Výhoda podpory tak zůstává na straně prodávajícího akcií. Klub Valencia CF uvedl, že výše uvedené skutečnosti jsou v souladu s judikaturou (8). Podle klubu Valencia CF bude na základě výše uvedených skutečností nutné výši podpory v podobě státní záruky získat od prodávajícího, tj. nadace Fundación Valencia. c) Klub Valencia CF dále uvádí, že celková tržní hodnota jeho hráčů (9) společně se skutečností, že jeho základní kapitál se v období let 2007–2009 nesnížil, ale zůstal stabilní, a že klub se vrátil k ziskům v letech 2011 a 2012, by mohly být dostačující k vyvrácení předpokladu, že klub Valencia CF byl ve finančních obtížích, neboť jeho vlastní kapitál vykazoval v období let 2007–2009 zápornou hodnotu. Kromě toho veřejné nabídkové řízení zahájené nadací Fundación Valencia, vysoký počet zájemců a kupní cena uhrazená společností Meriton Holdings Limited potvrdily, že reálná ekonomická hodnota klubu Valencia CF překračuje čistou hodnotu vykázanou v roční účetní závěrce klubu Valencia CF a zahrnuje tržní hodnotu jeho hráčů, značku klubu a jeho mezinárodní profilaci. d) Kromě toho klub Valencia CF uvádí, že výpočet jakéhokoli prvku podpory by měl zohlednit skutečnost, že v době posuzovaného opatření neměl klub Valencia CF rating „špatný/finanční obtíže“, ale dosahoval spíše „uspokojivé kategorie ratingu“, a že zástavní právo k akciím klubu Valencia CF, které nadace Fundación Valencia poskytla ústavu IVF, by mělo být považováno za „vysokou“ nebo alespoň „normální“ úroveň zajištění. e) Klub Valencia CF rovněž argumentuje, že záruka z roku 2009 by byla slučitelná s dočasným rámcem Společenství pro opatření státní podpory zlepšující přístup k financování za současné finanční a hospodářské krize (10), který byl přijat k řešení nedostatků vyplývajících z hospodářské a finanční krize, která začala v říjnu 2008. f) Nadace Fundación Valencia uvádí, že její správní orgány přijaly plán plateb, který byl předložen regionální samosprávě Generalitat Valenciana a bance Bankia, aby tato banka poskytla záruku a dotčený úvěr. Podle tohoto plánu plateb byla nadace Fundación Valencia povinna prodat všechny akcie, které získala v klubu Valencia CF, do 30. června 2015, a to takto: a) v první fázi, která měla být uzavřena dne 31. prosince 2010, by nadace Fundación Valencia prodala nejméně 47 663 akcií za cenu 53,5 EUR za kus, což znamená zisk přibližně 2,5 milionu EUR, a b) ve druhé fázi, která měla být uzavřena dne 30. června 2015, by nadace Fundación Valencia prodala 852 452 akcií za ceny v rozmezí od 53,5 EUR do 67,5 EUR za kus. Nadace Fundación Valencia označuje termín 30. června 2015 jako datum, které se přesně shoduje s datem splatnosti zaručeného úvěru. Povinností nadace Fundación Valencia bylo použít všechny zisky z prodeje akcií na umoření zaručeného úvěru. Nadace Fundación Valencia uvádí, že prodejní cena akcií odpovídala jejich nominální hodnotě plus úroky ze zaručeného úvěru, které mohou vzniknout v průběhu dotčeného období. Obdobně prodejní cena se měla zvýšit, pokud by se roční úroky z úvěrové smlouvy uzavřené mezi nadací Fundación Valencia a bankou Bankia v souvislosti s nákupem akcií měly zvýšit (tj. přesáhnout sjednaných 6 %). Nadace Fundación Valencia dodává, že zaručený úvěr měl být splacen rovněž s použitím finančních příspěvků institucionálních svěřeneckých správců a třetích stran (veřejnoprávních institucí a soukromých společností) a zisků získaných z běžné činnosti. V této souvislosti nadace Fundación Valencia uvádí, že první platbu úroků splatných dne 27. srpna 2010 nebylo možné provést z důvodu zpoždění v prodeji akcií v první fázi, což vedlo ke zvýšení zaručeného úvěru o 6 milionů EUR dne 10. listopadu 2010 (opatření 4, viz 11. bod odůvodnění). g) Nadace Fundación Valencia rovněž uvádí, že v únoru 2013 uskutečnila platbu ve výši 5 221 517,39 EUR ve prospěch banky Bankia za předchozí částečné uplatnění záruky a odpovídající platbu v téže výši ze strany ústavu IVF (ručitel). h) V neposlední řadě nadace Fundación Valencia uvádí, že záruka z roku 2009 byla zrušena dne 24. října 2014. V důsledku různých soudních řízení zahájených ve Španělsku však záruka nebyla v platnosti po celou dobu a byla období, kdy záruka neexistovala, neboť ji soudy prohlásily za absolutně neplatnou, a jiná období, kdy byla pozastavena soudním příkazem, kterým soud uložil ochranné opatření. V této souvislosti nadace Fundación Valencia tvrdí, že pokud by bylo určeno, že dotčená záruka s sebou nese nějaký prvek státní podpory, tato období pozastavení nebo neplatnosti by měla být Komisí v jejím posouzení rovněž zohledněna.