4)

doplňuje se nová část, která zní: „ČÁST B NOVÁ METODIKA PRO SHODNOST V PROVOZU 1. Úvod Tato část se vztahuje na vozidla kategorie M a N1 třídy I na základě typů schválených a zaregistrovaných po 1. lednu 2019 a na všechna vozidla zaregistrovaná po 1. září 2019 a na vozidla kategorie N1 tříd II a III a vozidla kategorie N2 na základě typů schválených po 1. září 2019 a zaregistrovaných po 1. září 2020. Stanoví požadavky na shodnost v provozu pro kontrolu dodržování mezních hodnot výfukových emisí (včetně emisí při nízké teplotě) a emisí způsobených vypařováním po celou dobu běžné životnosti vozidla do uplynutí maximálně 5 let nebo po ujetí 100 000 km, podle toho, co nastane dříve. 2. Popis postupu Obrázek B.1 Znázornění procesu ověření shodnosti v provozu (kde GTAA označuje orgán udělující schválení typu a OEM označuje výrobce) Zkouška shodnosti v provozu (Oddíl 5) Kroky u shodnosti v provozu GTAA GTAA, OEM GTAA + OEM GTAA + OEM GTAA Nápravná opatření (V případě potřeby oddíl 7) Hlášení (Oddíl 8) Hlavní odpovědnost Posouzení souladu (Oddíl 6) Shromažďování informací a posouzení rizik (Oddíl 4) 3. Definice rodiny vozidel z hlediska shodnosti v provozu Rodina vozidel z hlediska shodnosti v provozu se skládá z těchto vozidel: a) u výfukových emisí (zkoušky typu 1 a 6) vozidla zahrnutá do rodiny vozidel určených pro zkoušky PEMS, jak je popsáno v dodatku 7 přílohy IIIA; b) u emisí způsobených vypařováním (zkouška typu 4) vozidla zahrnutá do rodiny vozidel z hlediska emisí způsobených vypařováním, jak je popsáno v bodě 5.5 přílohy VI. 4. Shromažďování informací a počáteční posouzení rizik Orgán udělující schválení typu shromáždí veškeré příslušné informace o možných překročeních emisí relevantních pro rozhodnutí, které rodiny vozidel z hlediska shodnosti v provozu v daném roce kontrolovat. Orgán udělující schválení typu zohlední zejména informace uvádějící typy vozidel s vysokými emisemi v podmínkách reálného provozu. Tyto informace se získají pomocí použití vhodných metod, které mohou zahrnovat snímání na dálku, zjednodušené palubní systémy sledování emisí a zkoušky PEMS. Počet a závažnost překročení zaznamenaných během těchto zkoušek mohou být použity ke stanovení priorit zkoušek shodnosti v provozu. Jako součást informací poskytovaných pro kontroly shodnosti v provozu informuje každý výrobce orgán udělující schválení typu o reklamacích a veškerých opravách v rámci záruky v souvislosti s emisemi provedených nebo zaznamenaných při údržbě podle formátu dohodnutého mezi orgánem udělujícím schválení typu a výrobcem při schválení typu. Tyto informace musí zahrnovat podrobnosti o četnosti a povaze závad u součástí a systémů souvisejících s emisemi rodiny vozidel z hlediska shodnosti v provozu. Zpráva musí být předkládána nejméně jednou ročně u každého vozidla rodiny z hlediska shodnosti v provozu za trvání období, během kterého mají být provedeny kontroly shodnosti v provozu v souladu s čl. 9 odst. 3. Na základě informací uvedených v prvním a druhém bodě provede orgán udělující schválení typu počáteční posouzení rizika, že rodina vozidel z hlediska shodnosti v provozu nedodrží pravidla shodnosti v provozu, a na základě toho rozhodne, u kterých rodin se budou zkoušky provádět a které typy zkoušek se budou provádět podle ustanovení o shodnosti v provozu. Kromě toho může orgán udělující schválení typu vybrat rodiny vozidel z hlediska shodnosti v provozu ke zkouškám namátkově. 5. Zkouška shodnosti v provozu Výrobce provede zkoušky výfukových emisí pro shodnost v provozu zahrnující alespoň zkoušku typu 1 pro všechny rodiny vozidel z hlediska shodnosti v provozu. Výrobce může také u všech rodin vozidel z hlediska shodnosti v provozu nebo jejich části provést zkoušku emisí v reálném provozu, zkoušku typu 4 a typu 6. Výrobce orgánu udělujícímu schválení typu předloží všechny výsledky zkoušek shodnosti v provozu prostřednictvím elektronické platformy pro shodnost v provozu popsané v bodě 5.9. Orgán udělující schválení typu provede každoročně kontrolu u vhodného počtu rodin vozidel z hlediska shodnosti v provozu, jak je stanoveno v bodě 5.4. Orgán udělující schválení typu zařadí veškeré výsledky zkoušek shodnosti v provozu na elektronickou platformu pro shodnost v provozu popsanou v bodě 5.9. Akreditované laboratoře nebo technické zkušebny mohou každoročně provádět kontroly u jakéhokoli počtu rodin vozidel z hlediska shodnosti v provozu. Akreditované laboratoře nebo technické zkušebny předloží orgánu udělujícímu schválení typu všechny výsledky zkoušek shodnosti v provozu prostřednictvím elektronické platformy pro shodnost v provozu popsané v bodě 5.9. 5.1 Zajištění kvality zkoušek Kontrolní subjekty a laboratoře provádějící kontroly shodnosti v provozu, které nejsou určenou technickou zkušebnou, musí být akreditovány v souladu s normou EN ISO/IEC 17020:2012 pro proces týkající se shodnosti v provozu. Laboratoře provádějící zkoušky shodnosti v provozu, které nejsou určenou technickou zkušebnou ve smyslu článku 41 směrnice 2007/46, mohou zkoušky shodnosti v provozu provádět, pouze pokud jsou akreditované podle normy EN ISO/IEC 17025:2017. Orgán udělující schválení typu provede každoročně audit kontrol shodnosti v provozu, které provedl výrobce. Orgán udělující schválení typu může rovněž provést audit kontrol shodnosti v provozu, které vykonaly akreditované laboratoře a technické zkušebny. Audit vychází z informací poskytnutých výrobci, akreditovanou laboratoří nebo technickou zkušebnou, které musí zahrnovat minimálně podrobnou zprávu o shodnosti v provozu v souladu s dodatkem 3. Orgán udělující schválení typu může požadovat, aby výrobci, akreditované laboratoře nebo technické zkušebny poskytly dodatečné informace. 5.2 Sdělení výsledků zkoušek akreditovanými laboratořemi a technickými zkušebnami Orgán udělující schválení typu sdělí výsledky posouzení souladu a nápravná opatření pro konkrétní rodinu vozidel z hlediska shodnosti v provozu akreditovaným laboratořím nebo technickým zkušebnám, které výsledky zkoušek pro tuto rodinu dodaly, jakmile budou k dispozici. Výsledky zkoušek, včetně podrobných údajů o všech zkoušených vozidlech, mohou být veřejnosti sděleny až po zveřejnění výroční zprávy orgánem udělujícím schválení typu nebo výsledků jednotlivého procesu týkajícího se shodnosti v provozu nebo po uzavření statistického postupu (viz bod 5.10) bez výsledku. Pokud jsou výsledky zkoušek shodnosti v provozu zveřejněny, odkáže se na výroční zprávu orgánu udělujícího schválení typu, která je obsahuje. 5.3 Typy zkoušek Zkoušky shodnosti v provozu se provedou pouze na vozidlech vybraných v souladu s dodatkem 1. Zkoušky shodnosti v provozu zkouškou typu 1 se provedou v souladu s přílohou XXI. Zkoušky shodnosti v provozu zkouškami emisí v reálném provozu v souladu s přílohou IIIA, zkoušky typu 4 se provedou v souladu s dodatkem 2 této přílohy a zkoušky typu 6 se provedou v souladu s přílohou VIII. 5.4 Četnost a rozsah zkoušek shodnosti v provozu Časové období mezi zahájením dvou kontrol shodnosti v provozu výrobcem pro určitou rodinu vozidel z hlediska shodnosti v provozu nesmí překročit 24 měsíců. Četnost zkoušek shodnosti v provozu provedených orgánem udělujícím schválení typu musí vycházet z metodiky posouzení rizik, která je v souladu s mezinárodní normou ISO 31000:2018 – řízení rizik – zásady a pokyny, která zahrnuje výsledky počátečního posouzení provedeného podle bodu 4. Od 1. ledna 2020 musí orgán udělující schválení typu provádět zkoušky typu 1 a zkoušky emisí v reálném provozu nejméně u 5 % rodin vozidel z hlediska shodnosti v provozu na výrobce ročně nebo případně alespoň u dvou rodin vozidel z hlediska shodnosti v provozu na výrobce ročně. Požadavky na zkoušky minimálně 5 % nebo alespoň dvou rodin vozidel z hlediska shodnosti v provozu na výrobce ročně se nevztahuje na malé výrobce. Orgán udělující schválení typu zajistí nejširší možné pokrytí rodin vozidel z hlediska shodnosti v provozu a stáří vozidel v konkrétní rodině z hlediska shodnosti v provozu, aby se zajistilo dodržování čl. 8 odst. 3. Orgán udělující schválení typu dokončí statistický postup u každé rodiny vozidel z hlediska shodnosti v provozu, u které jej zahájil, do dvanácti měsíců. U zkoušek shodnosti v provozu typu 4 nebo typu 6 nejsou stanoveny požadavky na minimální četnost. 5.5 Financování zkoušek shodnosti v provozu orgány udělujícími schválení typu Orgán udělující schválení typu zajistí dostupnost dostatečných zdrojů k pokrytí nákladů na zkoušky shodnosti v provozu. Aniž jsou dotčeny vnitrostátní právní předpisy, tyto náklady se uhradí z poplatků, které může od výrobce vybírat orgán udělující schválení typu. Tyto poplatky pokryjí zkoušky shodnosti v provozu až pro 5 % rodin vozidel z hlediska shodnosti v provozu na výrobce ročně nebo alespoň pro dvě rodiny vozidel z hlediska shodnosti v provozu na výrobce ročně. 5.6 Plán zkoušek Při provádění zkoušek emisí v reálném provozu pro posuzování shodnosti v provozu navrhne orgán udělující schválení typu plán zkoušek. Tento plán obsahuje zkoušky, které kontrolují plnění shodnosti v provozu podle celé řady podmínek v souladu s přílohou IIIA. 5.7 Výběr vozidel pro zkoušky shodnosti v provozu Shromážděné informace musí být dostatečně ucelené tak, aby bylo zajištěno, že výkon v provozu bude možno vyhodnotit u řádně udržovaných a užívaných vozidel. Tabulky v dodatku 1 se použijí při rozhodování, zda může být vozidlo vybráno pro účely zkoušek shodnosti v provozu. Při kontrole pomocí tabulek v dodatku 1 mohou být některá vozidla prohlášena za závadná a nepodrobena zkouškám shodnosti v provozu, pokud je doloženo, že byly poškozeny části systému pro regulaci emisí. Totéž vozidlo může být použito k provedení více než jednoho typu zkoušek (typ 1, emise v reálném provozu, typ 4, typ 6) a vypracování protokolů o nich, ale pro statistický postup se bude brát ohled pouze na první platnou zkoušku každého typu. 5.7.1 Obecné požadavky Vozidlo musí patřit do rodiny vozidel z hlediska shodnosti v provozu, jak je popsáno v bodě 3, a musí vyhovět všem kontrolám stanoveným v tabulce v dodatku 1. Musí být zaregistrováno v Unii a jezdit v Unii alespoň 90 % své doby řízení. Zkoušku emisí lze provést v jiném zeměpisném regionu, než kde byla vozidla vybrána. Vybraná vozidla musí být doprovázena záznamy o údržbě, které ukazují, že vozidlo bylo řádně udržováno a servisováno v souladu s doporučeními výrobce pouze pomocí původních částí použitých pro výměnu částí souvisejících s emisemi. Vozidla vykazující známky nevhodného používání, nesprávného použití, které by mohlo ovlivnit stav emisí, nedovolených zásahů nebo podmínek, které by mohly vést k nebezpečnému provozu, jsou vyloučeny ze zkoušek shodnosti v provozu. Vozidla neprošla aerodynamickou úpravou, kterou před zkouškou nelze odstranit. Vozidlo se vyloučí ze zkoušky shodnosti v provozu, pokud informace uložené v palubním počítači ukazují, že bylo vozidlo provozováno po zobrazení chybového kódu a nebyla provedena oprava podle specifikací výrobce. Vozidlo je vyloučeno ze zkoušky shodnosti v provozu, pokud palivo z nádrže vozidla neodpovídá platným normám stanoveným směrnicí Evropského parlamentu a Rady 98/70/ES (1) nebo pokud existuje důkaz nebo záznam o doplnění paliva nesprávným druhem paliva. 5.7.2 Kontrola a údržba vozidla Na vozidlech přijatých ke zkoušce se před přijetím ke zkoušce shodnosti v provozu nebo po něm provede diagnostika závad a jakákoli běžná údržba nezbytná v souladu s dodatkem 1. Provedou se tyto kontroly: kontroly palubního diagnostického systému (provedeny před nebo po zkoušce), vizuální kontroly rozsvícených světelných indikátorů chybné funkce, kontroly celistvosti vzduchového filtru, všech řemenů pohonu, stavů hladin všech kapalin, víčka chladiče a hrdla palivové nádrže a celistvosti všech podtlakových hadic a hadic palivového systému a elektrického vedení vztahujícího se k systému následného zpracování; kontroly, zda zapalování, dávkování paliva a konstrukční části zařízení k regulaci znečišťujících látek nejsou špatně seřízeny nebo zda na nich nebyl proveden nedovolený zásah. Má-li se na vozidle provést plánovaná údržba po ujetí méně než 800 km, tato údržba se provede. Před zkouškou typu 4 se odstraní kapalina do ostřikovače okna a nahradí se horkou vodou. Odebere se vzorek paliva a uchová v souladu s požadavky přílohy IIIA pro další rozbor v případě nevyhovění. Všechny závady se zaznamenají. Když je závada u zařízení k regulaci znečisťujících látek, nahlásí se vozidlo jako závadné a již se nepoužije pro zkoušky, ale na závadu se bude brát ohled pro účely posouzení souladu prováděného v souladu s bodem 6.1. 5.8 Velikost vzorku Když výrobci uplatňují statistický postup uvedený v bodě 5.10 pro zkoušku typu 1, stanoví se počet souborů vzorků na základě ročního objemu prodeje rodiny vozidel v provozu v rámci Unie, jak je popsáno v následující tabulce: Tabulka B.1 Počet souborů vzorků pro zkoušky shodnosti v provozu zkouškami typu 1 Registrace vozidel v EU v období výběru vzorků za kalendářní rok Počet souborů vzorků (u zkoušek typu 1) až 100 000 1 100 001 až 200 000 2 nad 200 000 3 Každý vzorek musí obsahovat dostatek typů vozidel, aby se zajistilo, že je pokryto alespoň 20 % celkového prodeje dané rodiny vozidel. Pokud se u rodiny vozidel vyžaduje, aby byl zkoušen více než jeden soubor vzorků, vozidla v druhém a třetím souboru vzorků musí odrážet odlišné podmínky používání vozidla než ty, které byly vybrány v případě prvního vzorku. 5.9 Využití elektronické platformy pro shodnost v provozu a přístup k údajům požadovaným ke zkouškám Komise zřídí elektronickou platformu, aby usnadnila výměnu údajů mezi výrobci, akreditovanými laboratořemi nebo technickými zkušebnami na straně jedné a orgánem udělujícím schválení typu na straně druhé a přijetí rozhodnutí, zda je vzorek vyhovující či nevyhovující. Výrobce zkompletuje balíček týkající se transparentnosti zkoušek uvedený v čl. 5 odst. 12 ve formátu uvedeném v tabulkách 1 a 2 dodatku 5 a v tabulce u tohoto bodu a předá jej schvalovacímu orgánu, který uděluje schválení typu vozidla z hlediska emisí. Tabulka 2 v dodatku 5 se použije, aby se umožnil výběr vozidel ze stejné rodiny pro zkoušky a společně s tabulkou 1 poskytuje dostatek informací pro vozidla, na kterých se budou zkoušky provádět. Jakmile bude k dispozici elektronická platforma uvedená v prvním pododstavci, schvalovací orgán, který uděluje schválení typu z hlediska emisí, nahraje informace v tabulkách 1 a 2 v dodatku 5 na tuto platformu do pěti pracovních dnů po jejich obdržení. Veškeré informace v tabulkách 1 a 2 v dodatku 5 musí být bezplatně a v elektronické podobě dostupné veřejnosti. Následující informace musí být také součástí balíčku týkajícího se transparentnosti zkoušek a na žádost akreditované laboratoře nebo technické zkušebny je výrobce do pěti pracovních dnů bezplatně poskytne. ID Vstup Popis 1. Zvláštní postup u přestavby vozidel (pohon čtyř kol na pohon dvou kol) pro zkoušky dynamometru, je-li k dispozici Jak je definováno v dílčí příloze 6 k příloze XXI; bod 2.4.2.4 2. Pokyny pro režim dynamometru, jsou-li k dispozici Jak spustit režim dynamometru, stejně jako při zkouškách schválení typu 3. Režim dojezdu použitý během zkoušek schválení typu Pokud má vozidlo návod k režimu dojezdu, jak ho spustit 4. Proces vybíjení baterie (vozidla OVC-HEV, PEV) Postup výrobce týkající se vybíjení baterie pro přípravu vozidla OVC-HEV na zkoušky v režimu nabíjení–udržování a výhradně elektrického vozidla (PEV) ohledně nabíjení baterie 5. Postup deaktivace všech pomocných zařízení Pokud použito během schválení typu 5.10 Statistický postup 5.10.1 Obecně Ověření shodnosti v provozu se opírá o statistickou metodu, která se řídí obecnými zásadami postupného odběru vzorků pro kontrolu podle vlastností. Minimální velikost vzorku pro vyhovující výsledek jsou tři vozidla a maximální celková velikost souboru vzorků je deset vozidel pro zkoušku typu 1 a zkoušku emisí v reálném provozu. U zkoušky typu 4 a typu 6 lze použít zjednodušenou metodu, kdy se vzorek skládá ze tří vozidel, a považuje se za nevyhovující, pokud všechna tři vozidla u zkoušky nevyhoví, a za vyhovující, pokud všechna tři vozidla u zkoušky vyhoví. V případech, kdy dvě ze tří vozidel vyhověla nebo nevyhověla, může orgán udělující schválení typu rozhodnout, že se provedou další zkoušky nebo přistoupí k posouzení souladu podle bodu 6.1. Výsledky zkoušky se nesmějí násobit faktory zhoršení. U vozidel, která mají v bodě 48.2 prohlášení o shodě uvedeny deklarované maximální hodnoty emisí v reálném provozu, jak je popsáno v příloze IX směrnice 2007/46/ES, které jsou nižší než mezní hodnoty emisí uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 715/2007, zkontroluje se shodnost jak vzhledem k deklarované maximální hodnotě emisí v reálném provozu navýšené o toleranci uvedenou v bodě 2.1.1 přílohy IIIA, tak k nepřekročitelné mezní hodnotě uvedené v bodě 2.1 uvedené přílohy. Pokud se zjistí, že vzorek neodpovídá deklarovaným maximálním hodnotám emisí v reálném provozu navýšeným o příslušnou toleranci nejistoty měření, ale vyhovuje, pokud jde o nepřekročitelnou mezní hodnotu, orgán udělující schválení typu musí po výrobci požadovat, aby přijal nápravná opatření. Před provedením první zkoušky shodnosti v provozu oznámí výrobce, akreditovaná laboratoř nebo technická zkušebna (dále jen „strana“) orgánu udělujícímu schválení typu záměr provést zkoušku shodnosti v provozu u dané rodiny vozidel. Na základě tohoto oznámení vytvoří orgán udělující schválení typu novou statistickou dokumentaci pro zpracování výsledků každé příslušné kombinace následujících parametrů pro danou konkrétní stranu / nebo danou skupinu stran: rodina vozidel, typ zkoušky emisí a znečisťující látka. U každé příslušné kombinace těchto parametrů se zahájí samostatné statistické postupy. Orgán udělující schválení typu do statistické dokumentace začlení pouze výsledky poskytnuté příslušnou stranou. Orgán udělující schválení typu vede záznamy o počtu provedených zkoušek, o počtu vyhovujících a nevyhovujících výsledků zkoušek a dalších nezbytných údajích na podporu statistického postupu. Zatímco lze mít najednou zahájený více než jeden statistický postup pro danou kombinaci typu zkoušky a rodiny vozidel, smí jedna strana poskytnout výsledky zkoušek pouze k jednomu zahájenému statistickému postupu pro danou kombinaci typu zkoušky a rodiny vozidel. Každá zkouška se hlásí jen jednou a všechny zkoušky (platné, neplatné, vyhovující nebo nevyhovující atd.) se musí hlásit. Každý statistický postup týkající se shodnosti v provozu zůstane otevřený, dokud se nedospěje k výsledku, kdy statistický postup dospěje u vzorku k rozhodnutí o vyhovění nebo nevyhovění v souladu s bodem 5.10.5. Nicméně pokud není dosaženo výsledku do dvanácti měsíců od vytvoření statistické dokumentace, orgán udělující schválení typu danou statistickou dokumentaci uzavře, pokud nerozhodne dokončit zkoušky pro danou statistickou dokumentaci v následujících šesti měsících. 5.10.2 Sdružování výsledků shodnosti v provozu Výsledky zkoušek od dvou nebo více akreditovaných laboratoří nebo technických zkušeben se mohou za účelem společného statistického postupu sdružovat. Sdružování výsledků zkoušek vyžaduje písemný souhlas všech zúčastněných stran poskytujících výsledky zkoušek do sdílených výsledků a oznámení orgánu udělujícímu schválení typu před zahájením zkoušek. Jedna ze stran sdružujících výsledky zkoušek se určí jako vedoucí skupiny a bude odpovídat za hlášení údajů a komunikaci s orgánem udělujícím schválení typu. 5.10.3 Vyhovující/nevyhovující/neplatný výsledek jednotlivé zkoušky Výsledek zkoušky emisí pro shodnost v provozu se považuje za „vyhovující“ u jedné nebo více znečisťujících látek, když je výsledek emisí roven mezní hodnotě emisí nebo nižší než tato hodnota stanovená v příloze I nařízení Rady (ES) č. 715/2007 pro daný typ zkoušky. Výsledek zkoušky emisí pro shodnost v provozu se považuje za „nevyhovující“ u jedné nebo více znečisťujících látek, když je výsledek emisí vyšší než odpovídající mezní hodnota emisí pro daný typ zkoušky. Každý nevyhovující výsledek zkoušky zvýší počet „f“ (viz bod 5.10.5) pro daný statistický případ o 1. Výsledek zkoušky emisí pro shodnost v provozu se považuje za neplatný, pokud nebyly dodrženy požadavky na zkoušku uvedené v bodě 5.3. Neplatné výsledky zkoušek se vyloučí ze statistického postupu. Výsledky všech zkoušek shodnosti v provozu se orgánu udělujícímu schválení typu předloží do deseti pracovních dnů od provedení každé zkoušky. K výsledkům zkoušek se připojí souhrnný zkušební protokol na konci zkoušek. Výsledky se do vzorku začlení chronologicky v pořadí podle provedení. Orgán udělující schválení typu začlení veškeré platné výsledky zkoušek emisí do příslušného otevřeného statistického postupu, dokud není v souladu s bodem 5.10.5 dosaženo výsledků „nevyhovující vzorek“ nebo „vyhovující vzorek“. 5.10.4 Nakládání s odlehlými hodnotami Přítomnost výsledků s odlehlými hodnotami ve vzorku statistického postupu může vést k „nevyhovujícímu“ výsledku v souladu s níže popsanými postupy: Odlehlé hodnoty se kategorizují jako střední nebo extrémní. Výsledek zkoušky emisí se považuje za střední odlehlou hodnotu, pokud se rovná 1,3násobku použitelné mezní hodnoty emisí nebo je vyšší než tato hodnota. Přítomnost dvou takových odlehlých hodnot ve vzorku vede k tomu, že vzorek je nevyhovující. Výsledek zkoušky emisí se považuje za extrémní odlehlou hodnotu, pokud se rovná 2,5násobku použitelné mezní hodnoty emisí nebo je vyšší než tato hodnota. Přítomnost jedné takové odlehlé hodnoty ve vzorku vede k tomu, že vzorek je nevyhovující. V takovém případě se výrobci a orgánu udělujícímu schválení typu sdělí číslo poznávací značky daného vozidla. Tato možnost se vlastníkům vozidel sdělí před zkouškou. 5.10.5 Kritérium vyhovění/nevyhovění vzorku Pro účely rozhodování o kritériích výsledku vyhovění/nevyhovění u vzorku se „p“ používá pro počet vyhovujících výsledků a „f“ pro počet nevyhovujících výsledků. Každý vyhovující výsledek zkoušky zvýší počet „p“ o 1 a každý nevyhovující výsledek zkoušky zvýší počet „f“ o 1 u příslušného zahájeného statistického postupu. Po začlenění platných výsledků zkoušek emisí do otevřeného procesu statistického postupu provede orgán udělující schválení typu tyto akce: — aktualizaci celkové velikosti souboru vzorků „n“ pro daný proces, aby odrážela celkový počet platných zkoušek emisí začleněných do statistického postupu, — po vyhodnocení výsledků aktualizaci počtu vyhovujících výsledků „p“ a počtu nevyhovujících výsledků „f“, — výpočet počtu extrémních a středních odlehlých hodnot ve vzorku v souladu s bodem 5.10.4, — kontrolu, zda je kritéria dosaženo níže popsaným postupem. Rozhodnutí závisí na celkové velikosti souboru vzorků „n“, počtech vyhovujících a nevyhovujících výsledků „p“ a „f“, stejně jako na počtu středních a/nebo extrémních odlehlých hodnot ve vzorku. Pro rozhodnutí o vyhovění/nevyhovění vzorku pro shodnost v provozu orgán udělující schválení typu použije schéma kritérií na obrázku B.2 pro vozidla založená na typech schválených od 1. ledna 2020 a schéma kritérií na obrázku B.2.a pro vozidla založená na typech schválených do 31. prosince 2019. Schémata ukazují rozhodnutí, které má být přijato pro danou celkovou velikost souboru vzorků „n“ a počet nevyhovujících výsledků „f“. U statistického postupu pro danou kombinaci rodiny vozidel, typu zkoušky emisí a znečisťující látky jsou možná dvě rozhodnutí: Výsledku „vyhovující vzorek“ je dosaženo, pokud příslušné schéma pro rozhodování z obrázku B.2 nebo obrázku B.2.a poskytne u aktuální celkové velikosti souboru vzorků „n“ a počtu nevyhovujících výsledků „f“ výsledek „VYHOVUJÍCÍ“. Rozhodnutí „nevyhovující vzorek“ je dosaženo, pokud je u dané celkové velikosti vzorku „n“ splněna alespoň jedna z těchto podmínek: — příslušné schéma pro rozhodování z obrázku B.2 nebo obrázku B.2.a poskytne pro aktuální celkovou velikost souboru vzorků „n“ a počet nevyhovujících výsledků „f“ rozhodnutí „NEVYHOVUJÍCÍ“, — existují dvě střední odlehlé hodnoty, — existuje jedna extrémní odlehlá hodnota. Pokud není dosaženo rozhodnutí, zůstane statistický postup otevřený a budou se do něj začleňovat další výsledky, dokud nebude dosaženo rozhodnutí nebo nebude postup uzavřen v souladu s bodem 5.10.1. Obrázek B.2 Schéma pro rozhodování u statistického postupu pro vozidla vycházející z typů schválených od 1. ledna 2020 (kde „VYH.“ znamená vyhovující, „NEV.“ nevyhovující a „NER.“ nerozhodnuto). počet nevyhovujících výsledků „f“ 10 NEV. 9 NEV. NEV. 8 NEV. NEV. NEV. 7 NEV. NEV. NEV. NEV. 6 NEV. NEV. NEV. NEV. NEV. 5 NEV. NEV. NEV. NER. NER. VYH. 4 NEV. NEV. NER. NER. NER. NER. VYH. 3 NEV. NEV. NER. NER. NER. NER. VYH. VYH. 2 NER. NER. NER. NER. VYH. VYH. VYH. VYH. 1 NER. VYH. VYH. VYH. VYH. VYH. VYH. VYH. 0 VYH. VYH. VYH. VYH. VYH. VYH. VYH. VYH. 3 4 5 6 7 8 9 10 Celková velikost souboru vzorků n Obrázek B.2.a Schéma pro rozhodování u statistického postupu pro typ vozidel schválený do 31. prosince 2019. počet nevyhovujících výsledků „f“ 10 NEV. 9 NEV. NEV. 8 NEV. NEV. NEV. 7 NEV. NEV. NEV. NEV. 6 NEV. NEV. NEV. NEV. NEV. 5 NEV. NER. NER. NER. NER. VYH. 4 NER. NER. NER. NER. NER. VYH. VYH. 3 NER. NER. NER. NER. NER. VYH. VYH. VYH. 2 NER. NER. NER. VYH. VYH. VYH. VYH. VYH. 1 NER. VYH. VYH. VYH. VYH. VYH. VYH. VYH. 0 VYH. VYH. VYH. VYH. VYH. VYH. VYH. VYH. 3 4 5 6 7 8 9 10 Celková velikost souboru vzorků n 5.10.6 Shodnost v provozu u dokončených vozidel a vozidel zvláštního určení Výrobce základního vozidla určí přípustné hodnoty pro parametry uvedené v tabulce B.3. Povolené hodnoty parametrů pro každou rodinu vozidel se zaznamenají do informačního dokumentu schválení typu z hlediska emisí (viz dodatek 3 k příloze I) a do přehledu transparentnosti 1 v dodatku 5 (řádky 45 až 48). Výrobce druhého stupně smí použít hodnoty emisí pro základní vozidlo pouze tehdy, pokud dokončené vozidlo zůstává v přípustných hodnotách parametrů. Hodnoty parametrů pro každé dokončené vozidlo se zaznamenají do jeho prohlášení o shodě. Tabulka B.3 Přípustné hodnoty parametrů pro vozidla vyráběná ve více stupních a pro vozidla zvláštního určení, u kterých se použije schválení typu z hlediska emisí pro základní vozidlo. Hodnoty parametrů: Přípustné hodnoty od – do: Konečná hmotnost vozidla v provozním stavu (v kg) Čelní plocha konečného vozidla (v cm2) Valivý odpor (v kg/t) Promítnutá čelní plocha přístupu vzduchu u přední mřížky (v cm2) Pokud se provádí zkouška dokončeného vozidla nebo vozidla zvláštního určení a výsledek zkoušky je nižší než použitelná mezní hodnota emisí, považuje se vozidlo pro rodinu vozidel z hlediska shodnosti v provozu pro účely bodu 5.10.3 za vyhovující. Pokud je výsledek zkoušky u dokončeného vozidla nebo vozidla zvláštního určení vyšší než použitelné mezní hodnoty emisí, ale není vyšší než 1,3násobek použitelných mezních hodnot emisí, přezkoumá zkoušející, zda toto vozidlo splňuje hodnoty v tabulce B.3. Jakékoli nesplnění těchto hodnot se hlásí orgánu udělujícímu schválení typu. Pokud vozidlo tyto hodnoty nesplňuje, orgán udělující schválení typu prošetří důvody nesplnění a přijme vhodná opatření týkající se výrobce dokončeného vozidla nebo vozidla zvláštního určení, aby se obnovila shodnost, včetně odejmutí schválení typu. Pokud vozidlo splňuje hodnoty v tabulce B.3, považuje se takové vozidlo pro danou rodinu vozidel z hlediska shodnosti v provozu pro účely bodu 6.1 za označené vozidlo. Pokud je výsledek zkoušky vyšší než 1,3násobek použitelných mezních hodnot emisí, považuje se pro danou rodinu z hlediska shodnosti v provozu pro účely bodu 6.1 za nevyhovující, ale ne za odlehlou hodnotu pro příslušnou rodinu vozidel z hlediska shodnosti v provozu. Pokud dokončené vozidlo nebo vozidlo zvláštního určení nesplňuje hodnoty v tabulce B.3, nahlásí se to orgánu udělujícímu schválení typu, který prošetří důvody nesplnění a přijme vhodná opatření týkající se výrobce dokončeného vozidla nebo vozidla zvláštního určení, aby se obnovila shodnost, včetně odejmutí schválení typu. 6. Posouzení souladu 6.1 Do deseti dnů od ukončení zkoušek shodnosti v provozu daného vzorku, jak je uvedeno v bodě 5.10.5, zahájí orgán udělující schválení typu podrobné šetření s výrobcem, aby rozhodl, zda rodina vozidel z hlediska shodnosti v provozu (nebo její část) splňuje pravidla shodnosti v provozu a zda jsou třeba nápravná opatření. U vozidel vyráběných ve více stupních nebo vozidel zvláštního určení rovněž provede orgán udělující schválení typu podrobné šetření, pokud se vyskytnou alespoň tři závadná vozidla se stejnou závadou nebo pět označených vozidel ve stejné rodině vozidel z hlediska shodnosti v provozu, jak je uvedeno v bodě 5.10.6. 6.2 Orgán udělující schválení typu zajistí dostupnost dostatečných zdrojů k pokrytí nákladů na posouzení souladu. Aniž jsou dotčeny vnitrostátní právní předpisy, tyto náklady se uhradí z poplatků, které může od výrobce vybírat orgán udělující schválení typu. Tyto poplatky pokryjí zkoušky a kontrolu potřebnou k tomu, aby bylo dosaženo posouzení souladu. 6.3 Na žádost výrobce může orgán udělující schválení typu rozšířit šetření na vozidla v provozu téhož výrobce, která patří do jiných rodin vozidel z hlediska shodnosti v provozu, u nichž lze očekávat stejnou závadu. 6.4 Podrobné šetření nepřesáhne 60 pracovních dnů od zahájení šetření orgánem udělujícím schválení typu. Orgán udělující schválení typu může provést dodatečné zkoušky shodnosti v provozu určené ke stanovení toho, proč vozidla nevyhověla u původních zkoušek. Dodatečné zkoušky se provedou za stejných podmínek jako původní zkoušky shodnosti v provozu s nevyhovujícím výsledkem. Na žádost orgánu udělujícího schválení typu poskytne výrobce dodatečné informace, které ukazují zejména možnou příčinu nevyhovění, části rodiny, které mohou být postiženy, nebo případně důvod, proč problém, který způsobil nevyhovující výsledek u původních zkoušek shodnosti v provozu, nesouvisí se shodností v provozu. Výrobce dostane příležitost prokázat, že byla dodržena ustanovení o shodnosti v provozu. 6.5 Ve lhůtě stanovené v bodě 6.3 rozhodne orgán udělující schválení typu o splnění a nutnosti uplatnit nápravná opatření u rodiny vozidel z hlediska shodnosti v provozu, zahrnutých do podrobného šetření, a toto rozhodnutí oznámí výrobci. 7. Nápravná opatření 7.1 Výrobce stanoví plán nápravných opatření a předloží jej orgánu udělujícímu schválení typu do 45 pracovních dnů od oznámení uvedeného v bodě 6.4. Toto období lze prodloužit až o dalších 30 pracovních dnů, když výrobce orgánu udělujícímu schválení typu prokáže, že je k prošetření nedodržení potřeba delší čas. 7.2 Nápravná opatření požadovaná orgánem udělujícím schválení typu musí zahrnovat přiměřené a nezbytné zkoušky konstrukčních částí a vozidel, aby se prokázala účinnost a trvalost nápravných opatření. 7.3 Výrobce plánu nápravných opatření přidělí jednoznačné identifikační označení nebo číslo. Plán nápravných opatření musí obsahovat nejméně tyto body: a. popis každého typu vozidla z hlediska emisí zahrnutého do plánu nápravných opatření; b. popis zvláštních modifikací, změn, oprav, úprav, seřízení nebo dalších změn, které mají být provedeny, aby vozidla byla shodná, včetně stručného přehledu údajů a technických studií, které podpoří rozhodnutí výrobce s ohledem na zvláštní nápravná opatření, která mají být přijata; c. popis způsobu, kterým výrobce bude informovat majitele vozidel o plánovaných nápravných opatřeních; d. případně popis správné údržby nebo používání, které výrobce stanoví v rámci plánu nápravných opatření jako podmínku k oprávnění pro opravy, a vysvětlení nutnosti takové podmínky; e. popis postupu, který mají majitelé vozidel použít pro nápravu neshody; takový popis musí zahrnovat datum, po kterém musí být nápravná opatření použita, předpokládanou dobu oprav v dílně a místo oprav; f. příklad informací předaných majiteli vozidla; g. stručný popis systému používaného výrobcem k zajištění odpovídající dodávky konstrukčních částí nebo systémů sloužících k nápravné akci, včetně informace, kdy budou k dispozici odpovídající dodávky konstrukčních částí, software nebo systémy potřebné k uplatnění nápravných opatření; h. příklad všech instrukcí, které se mají rozeslat opravnám, které budou provádět opravu; i. popis dopadu navržených nápravných opatření na emise, spotřebu paliva, jízdní vlastnosti a bezpečnost každého typu vozidel z hlediska emisí, kterého se týká plán nápravných opatření, včetně podpůrných údajů a technických studií; j. pokud plán nápravných opatření zahrnuje i stažení vozidel z provozu, musí být orgánu udělujícímu schválení typu předložen popis metody pro záznam opravy. Pokud se použije štítek, předloží se rovněž příklad štítku. Pro účely písmene d) nesmí výrobce vyžadovat podmínky údržby nebo používání, které prokazatelně nesouvisejí s neshodou a nápravnými opatřeními. 7.4 Oprava se provede bez průtahů, v přiměřené lhůtě poté, co výrobce obdrží vozidlo k opravě. Do patnácti pracovních dnů po obdržení navrženého plánu nápravných opatření jej orgán udělující schválení typu schválí nebo v souladu s bodem 7.5 požádá o nový plán. 7.5 Pokud orgán udělující schválení typu neschválí plán nápravných opatření, vypracuje výrobce nový plán a předloží jej orgánu udělujícímu schválení typu do 20 pracovních dnů po oznámení rozhodnutí orgánu udělujícího schválení typu. 7.6 Pokud orgán udělující schválení typu neschválí druhý plán předložený výrobcem, přijme veškerá vhodná opatření v souladu s článkem 30 směrnice 2007/46/ES, aby se obnovila shodnost, včetně případného odejmutí schválení typu. 7.7 Orgán udělující schválení typu musí své rozhodnutí do 30 pracovních dnů oznámit všem členským státům a Komisi. 7.8 Nápravná opatření se použijí na všechna vozidla v rodině vozidel z hlediska shodnosti v provozu (nebo dalších příslušných rodinách označených výrobcem v souladu s bodem 6.2), u nichž lze očekávat stejnou závadu. Orgán udělující schválení typu rozhodne, zda je nezbytné změnit schválení typu. 7.9 Výrobce je odpovědný za provedení schváleného plánu nápravných opatření ve všech členských státech a za vedení záznamů o každém vozidle staženém z trhu nebo o každém navráceném a opraveném vozidle a o dílně, ve které byla oprava provedena. 7.10 Výrobce si uchová kopii komunikace se zákazníky o dotyčných vozidel týkající se plánu nápravných opatření. Výrobce rovněž musí vést záznamy o stažení vozidel z provozu, včetně celkového počtu dotčených vozidel na členský stát a celkového počtu vozidel již stažených z provozu na členský stát, společně s vysvětlením jakýchkoli prodlev v uplatňování nápravných opatření. Výrobce poskytne jednou za dva měsíce tyto záznamy o stažení vozidel z provozu orgánu udělujícímu schválení typu, schvalovacím orgánům v každém členském státu a Komisi. 7.11 Členské státy přijmou opatření, aby zajistily, že schválený plán nápravných opatření se uplatní do dvou let u nejméně 90 % dotčených vozidel registrovaných na jejich území. 7.12 Oprava a úprava nebo přidání nového zařízení se musí zaznamenat v osvědčení, které dostane majitel vozidla a které musí obsahovat číslo nápravné akce. 8. Výroční zpráva orgánu udělujícího schválení typu Orgán udělující schválení typu nejpozději do 31. března každého roku bezplatně zpřístupní na veřejně přístupných webových stránkách, aniž by uživatel musel odhalit svou totožnost nebo se zaregistrovat, zprávu s výsledky všech dokončených šetření shodnosti v provozu z předchozího roku. V případě, že jsou některá z šetření předešlého roku v té době stále otevřená, podá se o nich zpráva, jakmile bude šetření dokončeno. Zpráva musí obsahovat minimálně položky uvedené v dodatku 4. Dodatek 1 Kritéria pro výběr vozidla a rozhodnutí o nevyhovění vozidel Výběr vozidel pro zkoušky emisí pro shodnost v provozu Důvěrné Datum: x Jméno vyšetřujícího: x Místo zkoušky: x Země registrace (pouze v EU): x x = kritéria pro vyloučení x = zkontrolováno a nahlášeno Popis vozidla Poznávací značka x x Počet ujetých kilometrů: Vozidlo musí mít najeto mezi 15 000 km (nebo 30 000 km u zkoušek emisí způsobených vypařováním) a 100 000 km x Datum první registrace: Stáří vozidla musí být mezi 6 měsíci (nebo 12 měsíci u zkoušek emisí způsobených vypařováním) a 5 lety x VIN: x Emisní třída a povaha emisí: x Země registrace: Vozidlo musí být registrované v EU x x Vzor: x Kód motoru: x Objem motoru (v l): x Výkon motoru (v kW): x Druh převodovky (automatická/manuální): x Hnací náprava (náhon na přední/všechna/zadní kola): x Velikost pneumatik (přední a zadní, pokud se liší): x Je vůz zahrnut do stažení z provozu nebo servisní akce? Pokud ano: Do které? Byly již provedeny opravy v rámci dané akce? Opravy musely být provedeny x x Rozhovor s majitelem vozidla (majiteli budou položeny jen hlavní otázky a nemá znát důsledky odpovědí) Jméno majitele (dostupné pouze akreditovanému inspekčnímu subjektu nebo laboratoři / technické zkušebně) x Kontaktní údaje (adresa / telefonní číslo) (dostupné pouze akreditovanému inspekčnímu subjektu nebo laboratoři / technické zkušebně) x Kolik mělo vozidlo majitelů? x Stalo se, že nefungovalo počitadlo ujetých kilometrů? Pokud ano, nelze vozidlo vybrat. x Bylo vozidlo využíváno některým z následujících způsobů? Jako auto v předváděcích místnostech? x Jako taxi? x Jako dodávkové vozidlo? x Pro závody / motoristické sporty? x Jako auto v půjčovně? x Přepravovalo vozidlo těžké náklady vyšší, než uvádějí specifikace výrobce? Pokud ano, nelze vozidlo vybrat. x Byly provedeny větší opravy motoru nebo vozidla? x Byly provedeny větší neoprávněné opravy motoru nebo vozidla? Pokud ano, nelze vozidlo vybrat. x Proběhlo zvýšení/vyladění výkonu? Pokud ano, nelze vozidlo vybrat. x Byla vyměněna některá z částí systému následného zpracování emisí a/nebo palivového systému? Byly použity původní části? Pokud nebyly použity původní části, nelze vozidlo vybrat. x x Byla trvale odstraněna některá z částí systému následného zpracování emisí? Pokud ano, nelze vozidlo vybrat. x Byla nainstalována nějaká nedovolená zařízení (deaktivátor SCR, emulátor atd.)? Pokud ano, nelze vozidlo vybrat. x Účastnilo se vozidlo o vážné nehody? Poskytněte seznam poškození a následně provedených oprav. x Bylo auto v minulosti použito s nesprávným druhem paliva (tj. benzín místo nafty)? Bylo auto použito s nekomerčně dostupným palivem úrovně EU (černý trh nebo mísené palivo)? Pokud ano, nelze vozidlo vybrat. x Používal/a jste v průběhu posledního měsíce na vozidle osvěžovač vzduchu, čistič přístrojové desky ve spreji, čistič brzd nebo jiný zdroj vysokých emisí uhlovodíků? Pokud ano, nelze vozidlo vybrat pro zkoušku emisí způsobených vypařováním. x Vylil se v posledních třech měsících uvnitř auta nebo vně auta benzín? Pokud ano, nelze vozidlo vybrat pro zkoušku emisí způsobených vypařováním. x Kouřil někdo v průběhu posledních dvanácti měsíců ve vozidle? Pokud ano, nelze vozidlo vybrat pro zkoušku emisí způsobených vypařováním. x Použil/a jste na autu ochranu proti korozi, nálepky, ochranný nátěr podvozku nebo jiné potenciální zdroje těkavých sloučenin? Pokud ano, nelze vozidlo vybrat pro zkoušku emisí způsobených vypařováním. x Bylo auto přelakováno? Pokud ano, nelze vozidlo vybrat pro zkoušku emisí způsobených vypařováním. x Kde své vozidlo používáte častěji? % na dálnici x % mimo město x % ve městě x Jezdil/a jste s vozidlem v jiném státě než členském státě EU víc než 10 % doby řízení? Pokud ano, nelze vozidlo vybrat. x — V které zemi proběhla dvě poslední doplnění paliva do vozidla? Pokud poslední dvě doplnění paliva proběhla mimo stát uplatňující normy EU pro paliva, nelze vozidlo vybrat. x Byla použita přísada do pohonné hmoty neschválená výrobcem? Pokud ano, nelze potom vozidlo vybrat. x Bylo vozidlo udržováno a užíváno v souladu s pokyny výrobce? Pokud ne, nelze vozidlo vybrat. x Úplná historie servisních kontrol a oprav včetně veškerých provedených úprav Pokud nemůže být poskytnuta úplná dokumentace, nelze vozidlo vybrat. x Kontrola a údržba vozidla X = kritéria pro vyloučení / F = závadné vozidlo X = zkontrolováno a nahlášeno 1 Hladina palivové nádrže (plná/prázdná) Svítí kontrolka paliva? Pokud ano, doplňte před zkouškou palivo. x 2 Svítí na přístrojové desce nějaká výstražná světla značící chybnou funkci vozidla nebo systému následného zpracování výfukových plynů, kterou nelze vyřešit běžnou údržbou? (Světelný indikátor chybné funkce, indikátor servisní kontroly atd.?) Pokud ano, nelze vozidlo vybrat. x 3 Svítí po zapnutí motoru kontrolka selektivní katalytické redukce (SCR)? Pokud ano, mělo by se doplnit AdBlue nebo by se mělo provést opravu předtím, než se vozidlo použije na zkoušku. x 4 Vizuální kontrola výfukového systému Zkontrolujte netěsnosti mezi sběrným výfukovým potrubím a koncem výfuku. Zkontrolujte a zdokumentujte (prostřednictvím fotografií) V případě poškození nebo netěsností je vozidlo prohlášeno za závadné . F 5 Složky související s výfukovými plyny Zkontrolujte a zdokumentujte (prostřednictvím fotografií) veškeré části související s emisemi z hlediska poškození. V případě poškození je vozidlo prohlášeno za závadné . F 6 Systém pro regulaci emisí způsobených vypařováním Zvyšte tlak v palivovém systému (ze strany nádoby), proveďte zkoušku netěsností v prostředí se stálou okolní teplotou pomocí zkoušky plamenoionizačním detektorem plynů v okolí vozidla a uvnitř. Pokud je výsledek zkoušky plamenoionizačním detektorem plynů nevyhovující, vozidlo je prohlášeno za závadné . F 7 Vzorek paliva Odeberte z palivové nádrže vzorek paliva. x 8 Vzduchový filtr a olejový filtr Zkontrolujte jejich znečištění a poškození a vyměňte je, pokud jsou poškozeny nebo silně znečištěny nebo pokud zbývá méně než 800 km do další doporučené výměny. x 9 Kapalina do ostřikovače oken (pouze pro zkoušku emisí způsobených vypařováním) Odstraňte kapalinu do ostřikovače oken a naplňte nádrž horkou vodou. x 10 Kola (přední a zadní) Zkontrolujte, zda jsou kola volně pohyblivá nebo zablokovaná brzdou. Pokud ne, nelze vozidlo vybrat. x 11 Pneumatiky (pouze u zkoušky emisí způsobených vypařováním) Vyjměte náhradní pneumatiku, vyměňte za stabilizované pneumatiky, pokud byly pneumatiky vyměněny méně než před 15 000 km. Použijte pouze letní nebo celoroční pneumatiky. x 12 Řemeny pohonu a kryt chladiče V případě poškození je vozidlo prohlášeno za závadné. Zdokumentujte prostřednictvím fotografií F 13 Zkontrolujte hladiny kapalin Zkontrolujte maximální a minimální hladiny (olej v motoru, chladicí kapalina) / doplňte, pokud jsou pod minimální hladinou x 14 Klapka plnicího hrdla (pouze u zkoušky emisí způsobených vypařováním) Zkontrolujte, že ryska pro maximální hladinu u klapky plnicího otvoru je zcela bez zbytků nebo opláchněte hadici horkou vodou. x 15 Podtlakové hadice a elektrické vedení U všeho zkontrolujte celistvost. V případě poškození je vozidlo prohlášeno za závadné. Zdokumentujte prostřednictvím fotografií F 16 Vstřikovací ventily / kabely Zkontrolujte všechny kabely a palivová vedení V případě poškození je vozidlo prohlášeno za závadné. Zdokumentujte prostřednictvím fotografií F 17 Kabel zapalování (benzin) Zkontrolujte zapalovací svíčky, kabely atd. V případě poškození je vyměňte. x 18 Recirkulace výfukových plynů (EGR) a katalyzátor, filtr částic Zkontrolujte všechny kabely, dráty a čidla. V případě nedovolených úprav nelze vozidlo vybrat. V případě poškození je vozidlo prohlášeno za závadné. Zdokumentujte fotografiemi x/F 19 Bezpečnostní stav Zkontrolujte, že pneumatiky, karoserie vozidla, elektrický a brzdový systém jsou v bezpečném stavu pro zkoušku a dodržují pravidla silničního provozu. Pokud ne, nelze vozidlo vybrat. x 20 Návěs Pokud jsou požadovány, jsou přítomny elektrické kabely pro připojení návěsu? x 21 Aerodynamické úpravy Ověřte, že nebyla provedena žádná aerodynamická úprava k dovybavení, kterou nelze před zkouškou odstranit (střešní boxy, nosiče na náklad, přítlačná křídla atd.) a žádné standardní aerodynamické části nechybí (přední deflektory, difuzéry, splittery atd.). Pokud ano, nelze vozidlo vybrat. Zdokumentujte prostřednictvím fotografií. x 22 Zkontrolujte, zda nezbývá méně než 800 km do další plánované servisní kontroly, pokud ano, proveďte servisní kontrolu. x 23 Veškeré kontroly vyžadující napojení OBD se provedou před zkouškou a/nebo po jejím skončení. 24 Číslo dílu kalibrace kontrolního modulu hnacího ústrojí a kontrolní součet x 25 Diagnostika systémem OBD (před zkouškou emisí nebo po ní) Přečtěte diagnostické chybové kódy a vytiskněte záznam o chybách x 26 Dotaz OBD na servisní režim 09 (před každou zkouškou emisí nebo po ní) Načtěte servisní režim 09. Zaznamenejte informace. x 27 Režim 7 podle OBD (před zkouškou emisí nebo po ní) Načtěte servisní režim 07. Zaznamenejte informace Poznámky pro: Oprava / výměna konstrukčních částí / čísla dílů Dodatek 2 Pravidla pro provedení zkoušek typu 4 v průběhu kontroly shodnosti v provozu Zkoušky shodnosti v provozu typu 4 se provádějí v souladu s přílohou VI (nebo v příslušných případech s přílohou VI nařízení Rady (ES) č. 692/2008) s těmito výjimkami: — Vozidla, u nichž se provádí zkouška typu 4, musí mít stáří alespoň dvanáct měsíců. — Nádoba se považuje za prošlou stárnutím, a proto nebude následovat postup stárnutí nádoby na zkušebním stavu. — Nádoba se naplní mimo vozidlo podle postupu uvedeného pro tento účel v příloze VI a podle pokynů výrobce k opravám se odstraní a připevní do vozidla. Zkouška plamenoionizačním detektorem plynů (s výsledky méně než 100 ppm při 20 °C) se provede co nejblíže nádoby před naplněním a po něm, aby se potvrdilo, že je nádoba řádně připevněna. — Nádoba se považuje za prošlou stárnutím, a proto se při výpočtu výsledku zkoušky typu 4 nepřidává koeficient propustnosti. Dodatek 3 Podrobná zpráva ke shodnosti v provozu Podrobná zpráva ke shodnosti v provozu musí obsahovat tyto informace: 1. jméno a adresa výrobce; 2. název, adresa, telefonní číslo a číslo faxu a e-mailová adresa odpovědné zkušební laboratoře; 3. název/názvy modelu/modelů vozidel, které jsou uvedeny v plánu zkoušek; 4. popřípadě seznam typů vozidel uvedených v informacích výrobce, tj. pro výfukové emise, skupinu rodiny vozidel z hlediska shodnosti v provozu; 5. čísla schválení typu platící pro tyto typy vozidel patřící do dané rodiny vozidel, popřípadě čísla všech rozšíření a dodatečných změn/stažení (provedení úprav); 6. podrobnosti o rozšířeních, dodatečných změnách/staženích těchto schválení typu vozidel, která jsou obsažena v informacích výrobce (požaduje-li to schvalovací orgán); 7. období, po které byly informace shromažďovány; 8. pokryté období výroby vozidel (např. vozidla vyrobená v průběhu kalendářního roku 2017); 9. postup při kontrole shodnosti v provozu včetně: i) metody zajištění zdrojů vozidla; ii) kritérií výběru vozidel a kritérií jejich odmítnutí (včetně odpovědí podle tabulky v dodatku 1, včetně fotografií); iii) druhů zkoušek a postupů použitých v programu; iv) kritérií pro přijetí/odmítnutí vozidel patřících do skupiny rodin vozidel; v) zeměpisných oblastí, odkud výrobce shromažďoval informace; vi) velikosti vzorku a použitého plánu odběru vzorků; 10. výsledky procesu kontroly shodnosti v provozu včetně: i) identifikace vozidel, která byla součástí programu (ať již byla, nebo nebyla zkoušena). Identifikace obsahuje tabulku v dodatku 1. ii) údajů o zkoušce na výfukové plyny: — specifikace paliva použitého při zkoušce (např. zkušební referenční palivo nebo palivo z prodejní sítě), — zkušební podmínky (teplota, vlhkost, setrvačná hmotnost dynamometru), — nastavení dynamometru (např. jízdní zatížení, nastavení výkonu), — výsledky zkoušky a výpočet ne/vyhovujících výsledků; iii) údajů o zkoušce emisí způsobených vypařováním: — specifikace paliva použitého při zkoušce (např. zkušební referenční palivo nebo palivo z prodejní sítě), — zkušební podmínky (teplota, vlhkost, setrvačná hmotnost dynamometru), — nastavení dynamometru (např. jízdní zatížení, nastavení výkonu), — výsledky zkoušek a výpočet ne/vyhovujících výsledků. Dodatek 4 Formát výroční zprávy o shodnosti v provozu vypracovávané orgánem udělujícím schválení typu NÁZEV A. Stručný přehled a hlavní závěry B. Aktivity výrobce související se shodností v provozu provedené v uplynulém roce: 1) Informace shromážděné výrobcem 2) Zkoušky shodnosti v provozu (včetně plánování a výběru zkoušených rodin vozidel a konečných výsledků zkoušek) C. Aktivity související se shodností v provozu provedené v uplynulém roce akreditovanými laboratořemi nebo technickými zkušebnami: 3) Shromažďování informací a posouzení rizik 4) Zkoušky shodnosti v provozu (včetně plánování a výběru zkoušených rodin vozidel a konečných výsledků zkoušek) D. Aktivity provedené v uplynulém roce orgánem udělujícím schválení typu: 5) Shromažďování informací a posouzení rizik 6) Zkoušky shodnosti v provozu (včetně plánování a výběru zkoušených rodin vozidel a konečných výsledků zkoušek) 7) Podrobná šetření 8) Nápravná opatření E. Posouzení meziročního očekávaného poklesu emisí v důsledku nápravných opatření týkajících se shodnosti v provozu F. Získané poznatky (včetně těch týkajících se výkonnosti použitých nástrojů) G. Zpráva o dalších neplatných zkouškách Dodatek 5 Transparentnost Tabulka 1 Přehled transparentnosti 1 ID Vstup Druh údajů Jednotka Popis 1 Číslo schválení typu podle 2017/1151 Text — Jak je definováno v příloze I / dodatku 4 2 ID interpolační rodiny Text — Jak je definováno v obecných požadavcích v bodě 5.6 přílohy XXI 3 ID rodiny vozidel určených pro zkoušky PEMS Text — Jak je definováno v bodě 5.2 dodatku 7 přílohy IIIa 4 ID rodiny podle Ki Text — Jak je definováno v bodě 5.9 přílohy XXI 5 ID rodiny ATCT Text — Jak je definováno v dílčí příloze 6a k příloze XXI 6 ID rodiny podle emisí způsobených vypařováním Text — Jak je definováno v příloze VI 7 ID rodiny podle jízdního zatížení vozidla H Text — Jak je definováno v bodě 5.7 přílohy XXI 7a ID rodiny podle jízdního zatížení vozidla L (je-li relevantní) Text — Jak je definováno v bodě 5.7 přílohy XXI 8 Zkušební hmotnost vozidla H Číslo kg Zkušební hmotnost pro WLTP, jak je definována v definicích v bodě 3.2.25 přílohy XXI 8a Zkušební hmotnost vozidla L (je-li relevantní) Číslo kg Zkušební hmotnost pro WLTP, jak je definována v definicích v bodě 3.2.25 přílohy XXI 9 F0 vozidla H Číslo N Koeficient jízdního zatížení, jak je definován v dílčí příloze 4 k příloze XXI 9a F0 vozidla L (je-li relevantní) Číslo N Koeficient jízdního zatížení, jak je definován v dílčí příloze 4 k příloze XXI 10 F1 vozidla H Číslo N/km/h Koeficient jízdního zatížení, jak je definován v dílčí příloze 4 k příloze XXI 10a F1 vozidla L (je-li relevantní) Číslo N/km/h Koeficient jízdního zatížení, jak je definován v dílčí příloze 4 k příloze XXI 11 F2 vozidla H Číslo N/(km/h)^2 Koeficient jízdního zatížení, jak je definován v dílčí příloze 4 k příloze XXI 11a F2 vozidla L (je-li relevantní) Číslo N/(km/h)^2 Koeficient jízdního zatížení, jak je definován v dílčí příloze 4 k příloze XXI 12a Hmotnostní emise CO2 pro vozidla ICE a NOVC vozidla H Čísla g/km Emise CO2 CS podle WLTP (nízké, střední, vysoké, mimořádně vysoké, kombinace) vypočtené z: — kroku 9, tabulka A7/1 dílčí přílohy 7 k příloze XXI pro vozidla ICE, nebo — kroku 8 z tabulky A8/5 dílčí přílohy 8 k příloze XXI pro vozidla NOVC 12aa Hmotnostní emise CO2 pro vozidla ICE a NOVC vozidla L (je-li relevantní) Čísla g/km Emise CO2 CS podle WLTP (nízké, střední, vysoké, mimořádně vysoké, kombinace) vypočtené z: — kroku 9, tabulka A7/1 dílčí přílohy 7 k příloze XXI pro vozidla ICE, nebo — kroku 8 z tabulky A8/5 dílčí přílohy 8 k příloze XXI pro vozidla NOVC 12b Hmotnostní emise CO2 pro vozidla OVC vozidla H Čísla g/km Emise CO2 CS podle WLTP (nízké, střední, vysoké, mimořádně vysoké, kombinace) vypočtené z kroku 8 z tabulky A8/5 dílčí přílohy 8 k příloze XXI, Emise CO2 CD podle WLTP (kombinace) a emise CO2 podle WLTP (vážené, kombinace) vypočtené z kroku 10 z tabulky A8/8 dílčí přílohy 8 k příloze XXI. 12ba Hmotnostní emise CO2 pro vozidla OVC vozidla L (je-li relevantní) Čísla g/km Emise CO2 CS podle WLTP (nízké, střední, vysoké, mimořádně vysoké, kombinace) vypočtené z kroku 8 z tabulky A8/5 dílčí přílohy 8 k příloze XXI, Emise CO2 CD podle WLTP (kombinace) a emise CO2 podle WLTP (vážené, kombinace) vypočtené z kroku 10 z tabulky A8/8 dílčí přílohy 8 k příloze XXI. 13 Hnací kola vozidla v rodině vozidel Text přední, zadní, 4 x 4 Doplněk 1.7 dodatku 4 k příloze I 14 Konfigurace vozidlového dynamometru v průběhu zkoušky schválení typu Text jediná nebo dvojitá náprava Jak je definována v dílčí příloze 6 k příloze XXI; 2.4.2.4 a 2.4.2.5 15 Deklarovaná maximální rychlost (Vmax) vozidla H Číslo km/h Maximální rychlost vozidla, jak je vymezena v definicích v bodě 3.7.2 v příloze XXI 15a Deklarovaná maximální rychlost vozidla L (je-li relevantní) Číslo km/h Maximální rychlost vozidla, jak je vymezena v definicích v bodě 3.7.2 v příloze XXI 16 Maximální čistý výkon při otáčkách motoru Číslo … kW/ … min Jak je definován v dílčí příloze 2 k příloze XXI 17 Hmotnost v provozním stavu vozidla H Číslo kg Hmotnost v provozním stavu, jak je vymezená v definicích v bodě 3.2.5 v příloze XXI 17a Hmotnost v provozním stavu vozidla L (je-li relevantní) Číslo kg Hmotnost v provozním stavu, jak je vymezená v definicích v bodě 3.2.5 v příloze XXI 18 Řidičem volitelný režim / volitelné režimy použité při zkouškách schválení typu (vozidla s výhradně spalovacím motorem) nebo pro zkoušku režimu nabíjení-udržování (NOVC-HEV, OVC-HEV, NOVC-FCHV) Různé formáty možné (text, obrázky atd.) — V případě, že žádný řidičem volitelný režim nepřevažuje, popíší se v textu všechny režimy použité v průběhu zkoušek 19 Řidičem volitelný režim / volitelné režimy použité při zkouškách schválení typu pro zkoušku v režimu nabíjení-vybíjení (OVC-HEV) Různé formáty možné (text, obrázky atd.) — V případě, že žádný řidičem volitelný režim nepřevažuje, popíší se v textu všechny režimy použité v průběhu zkoušek 20 Volnoběžné otáčky motoru Číslo ot./min. Jak je definován v dílčí příloze 2 k příloze XXI 21 Počet rychlostních stupňů Číslo — Jak je definován v dílčí příloze 2 k příloze XXI 22 Převodové poměry Hodnoty uvedené v tabulce — Vnitřní převodové poměry; koncový převodový poměr / koncové převodové poměry; celkové převodové poměry 23 Rozměry pneumatik zkušebního vozidla přední/zadní Písmena/číslo — Použito při schválení typu 24 Křivka výkonu při plném zatížení pro vozidla se spalovacím motorem Hodnoty uvedené v tabulce ot./min. vs. kW Křivka výkonu při plném zatížení v rozsahu otáček od nidle po nrated nebo nmax, nebo ndv(ngvmax) × vmax, podle toho, která hodnota je vyšší 25 Dodatečné bezpečnostní rozpětí Vektor % Jak je definován v dílčí příloze 2 k příloze XXI 26 Konkrétní n_min_drive Číslo Tabulka (z klidového stavu na 1, z 2 na 3 atd.) ot./min. Jak je definován v dílčí příloze 2 k příloze XXI 27 Kontrolní součet cyklů vozidla L a H Číslo — Rozdílné pro vozidlo L a H. K ověření správnosti použitého cyklu. Zavede se pouze v případě jiného cyklu než 3b 28 Průměrný rychlostní stupeň vozidla H Číslo — K validaci různých výpočtů rychlostních stupňů 29 FCF (korekční faktor rodiny) ATCT Číslo — Jak je definován v oddíle 3.8.1 dílčí přílohy 6a k příloze XXI. V případě vozidel s více druhy paliv jedna hodnota na každé palivo. 30a Aditivní faktor/y Ki Hodnoty uvedené v tabulce — Tabulka definující hodnotu pro každou znečisťující látku a pro CO2 (v g/km, mg/km atd.). Prázdné, pokud jsou k dispozici multiplikační faktory Ki 30b Multiplikační faktor/y Ki Hodnoty uvedené v tabulce — Tabulka definující hodnotu pro každou znečisťující látku a pro CO2 Prázdné, pokud jsou k dispozici aditivní faktory Ki 31a Aditivní faktory zhoršení (DF) Hodnoty uvedené v tabulce — Tabulka definující hodnotu pro každou znečisťující látku (v g/km, mg/km atd.). Prázdné, pokud jsou k dispozici multiplikační faktory DF 31b Multiplikační faktory zhoršení (DF) Hodnoty uvedené v tabulce — Tabulka definující hodnotu pro každou znečisťující látku. Prázdné, pokud jsou k dispozici aditivní faktory DF 32 Napětí u baterie pro všechny systémy REESS Čísla V Jak je definováno v dílčí příloze 6 dodatku 2 k příloze XXI pro korekci RCB v případě ICE a v dílčí příloze 8 dodatku 2 k příloze XXI pro HEV, PEV a FCHV (DIN EN 60050-482) 33 Opravný koeficient K Číslo (g/km)/(Wh/km) U vozidel NOVC a OVC-HEV korekce emisí CO2 CS, jak je definováno v dílčí příloze 8 k příloze XXI; v jednotlivých fázích nebo kombinace 34a Spotřeba elektrické energie vozidla H Číslo Wh/km U vozidel OVC-HEV to je ECAC,weighted (kombinace) a u vozidel PEV spotřeba elektřiny (kombinace), jak je definována v dílčí příloze 8 k příloze XXI 34b Spotřeba elektrické energie vozidla L (je-li relevantní) Číslo Wh/km U vozidel OVC-HEV to je ECAC,weighted (kombinace) a u vozidel PEV spotřeba elektřiny (kombinace), jak je definována v dílčí příloze 8 k příloze XXI 35a Akční dosah na elektřinu vozidla H Číslo km U vozidel OVC-HEV to je EAER (kombinace) a u vozidel PEV akční dosah výhradně na elektřinu (kombinace), jak je definován v dílčí příloze 8 k příloze XXI 35b Akční dosah na elektřinu vozidla L (je-li relevantní) Číslo km U vozidel OVC-HEV to je EAER (kombinace) a u vozidel PEV akční dosah výhradně na elektřinu (kombinace), jak je definován v dílčí příloze 8 k příloze XXI 36a Akční dosah na elektřinu ve městě vozidla H Číslo km U vozidel OVC-HEV to je EAERcity a u vozidel PEV akční dosah výhradně na elektřinu (ve městě), jak je definován v dílčí příloze 8 k příloze XXI 36b Akční dosah na elektřinu ve městě vozidla L (je-li relevantní) Číslo km U vozidel OVC-HEV to je EAERcity a u vozidel PEV akční dosah výhradně na elektřinu (ve městě), jak je definován v dílčí příloze 8 k příloze XXI 37a Třída jízdního cyklu vozidla H Text — Ke zjištění, který cyklus (třída 1/2/3a/3b) byl použit k výpočtu energetické náročnosti cyklu pro jednotlivé vozidlo 37b Třída jízdního cyklu vozidla L (je-li relevantní) Text — Ke zjištění, který cyklus (třída 1/2/3a/3b) byl použit k výpočtu energetické náročnosti cyklu pro jednotlivé vozidlo 38a Snížení rychlosti f_dsc vozidla H Číslo — Ke zjištění, zda je potřeba snížení rychlosti a zda bylo použito k výpočtu energetické náročnosti cyklu pro jednotlivé vozidlo 38b Snížení rychlosti f_dsc vozidla L, je-li relevantní Číslo — Ke zjištění, zda je potřeba snížení rychlosti a zda bylo použito k výpočtu energetické náročnosti cyklu pro jednotlivé vozidlo 39a Omezená rychlost vozidla H ano/ne km/h Ke zjištění, zda je potřeba postup omezené rychlosti a zda je třeba jej použít k výpočtu energetické náročnosti cyklu pro jednotlivé vozidlo 39b Omezená rychlost vozidla L (je-li relevantní) ano/ne km/h Ke zjištění, zda je potřeba postup omezené rychlosti a zda je třeba jej použít k výpočtu energetické náročnosti cyklu pro jednotlivé vozidlo 40a Maximální technicky přípustná hmotnost naloženého vozidla u vozidla H Číslo kg 40b Maximální technicky přípustná hmotnost naloženého vozidla u vozidla L (je-li relevantní) Číslo kg 41 Přímé vstřikování ano/ne — 42 Rozpoznání regenerace Text — Popis od výrobce vozidla ohledně toho, jak rozpoznat, že v průběhu zkoušky proběhla regenerace 43 Dokončení regenerace Text — Popis postupu dokončení regenerace 44 Rozložení hmotnosti Vektor — Procentní hodnota hmotnosti vozidla soustředěná na každou nápravu Pro vozidla vyráběná ve více stupních nebo vozidla zvláštního určení 45 Povolená konečná provozní hmotnost vozidla kg Od – do 46 Povolená čelní plocha pro konečné vozidlo cm2 Od – do 47 Povolený valivý odpor kg/t Od – do 48 Povolená promítnutá čelní plocha přístupu vzduchu u přední mřížky cm2 Od – do Tabulka 2 Přehled transparentnosti 2 Přehled transparentnosti se skládá ze dvou souborů údajů charakterizovaných poli uvedenými v tabulkách 3 a 4. Tabulka 3. Soubor údajů 1 přehledu transparentnosti 2 Pole Druh údajů Popis ID1 Číslo Jedinečný identifikační kód řádku souboru údajů 1 v přehledu transparentnosti 2 TVV Text Jedinečný identifikátor typu, varianty, verze vozidla (hlavní pole souboru údajů 1) IF ID Text Identifikační kód interpolační rodiny RL ID Text Identifikační kód rodiny podle jízdního zatížení Značka Text Obchodní název výrobce Obchodní název Text Obchodní název TVV Kategorie Text Kategorie vozidla Karoserie Text Druh karoserie

Tabulka 4. Soubor údajů 2 přehledu transparentnosti 2 Pole Druh údajů Popis ID2 Číslo Jedinečný identifikační kód řádku souboru údajů 2 v přehledu transparentnosti 2 ID interpolační rodiny Text Jedinečný identifikační kód interpolační rodiny (hlavní pole souboru údajů 2) Číslo WVTA Text Identifikační kód schválení typu vozidla jako celku Číslo schválení typu z hlediska emisí Text Identifikační kód pro schválení typu vozidla z hlediska emisí ID PEMS Text Identifikační kód rodiny PEMS EF ID Text Identifikační kód rodiny podle emisí způsobených vypařováním ATCT ID Text Identifikační kód rodiny ATCT Ki ID Text Identifikační kód rodiny s ohledem na Ki ID s ohledem na životnost Text Identifikační kód rodiny s ohledem na životnost Palivo Text Typ vozidla podle paliva Dvoupalivový Ano/ne Pokud vozidlo může používat více než jedno palivo Zdvihový objem motoru Číslo Zdvihový objem motoru v cm3 Jmenovitý výkon motoru Číslo Jmenovitý výkon motoru (kW/min– 1) Druh převodovky Text Typ převodového ústrojí vozidla Hnací nápravy Text Počet a umístění hnacích náprav Elektrický stroj Text Počet a typ elektrických strojů Maximální netto výkon Číslo Maximální čistý výkon elektrického stroje Kategorie HEV Text Kategorie hybridního elektrického vozidla.