CS Úřední věstník Evropské unie L 257/11

ROZHODNUTÍ KOMISE

ze dne 2. srpna 2004

O státní podpoře, kterou Francie poskytla společnosti France Télécom

(oznámeno pod číslem dokumentu K(2004) 3060)

(Pouze francouzské znění je závazné).

(Text s významem pro EHP)

(2006/621/CE)

KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,

s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 88 odst. 2 první pododstavec této Smlouvy,

s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,

po výzvě zúčastněných stran k předložení připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními (1) a s ohledem na tyto připomínky,

vzhledem k těmto důvodům:

1. ŘÍZENÍ

(1) Dopisem ze dne 31. ledna 2003 uvědomila Komise Francii o svém rozhodnutí zahájit formální řízení přezkoumání stanovené čl. 88 odst. 2 Smlouvy (dále jen „rozhodnutí o zahájení“) proti finančním opatřením provedeným francouzskými orgány ve prospěch France Télécom (dále jen „FT“ nebo „podnik“) režimu živnostenské daně použité pro tohoto provozovatele. Popis faktů, které provázely zahájení tohoto řízení není v tomto rozhodnutí opětovně uváděn (2).

(2) Rozhodnutí o zahájení bylo Francii oznámeno dne 31. ledna 2003. Po opravě podstatných chyb byla Francii dne 7. března 2003 oznámena oprava.

(3) Francie Komisi sdělila dodatečné informace dopisy ze dne 4. dubna 2003, 15. května 2003 a 29. ledna 2004.

(4) Rozhodnutí Komise zahájit řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (3). Komise vyzvala třetí zúčastněné strany k předložení jejich připomínek k podpoře věci.

(5) Komise obdržela následující připomínky k této věci od třetích zúčastněných stran: — dne 21. března 2003: připomínky Cable and Wireless plc a Cable and Wireless SA — dne 11. dubna 2003: připomínky Cégételu — dne 10. dubna 2003: připomínky AFORS Télécom — dne 11. dubna 2003: připomínky LDCOM — dne 11. dubna 2003: připomínky A (4) — dne 10. dubna 2003: připomínky Tiscali — dne 11. dubna 2003: připomínky WorldCom France (5) — dne 11. dubna 2003: připomínky B (6) — dne 11. dubna 2003: připomínky Bouygues SA a Bouygues Télécom (7)(dále jen „BT“) — dne 14. dubna 2003: připomínky Telecom Italia — dne 14. dubna 2003: připomínky C (8) — dne 29. dubna 2003: připomínky B — dne 30 dubna 2003: připomínky LDCOM (9).

(6) Komise předala tyto připomínky Francii dne 16. května 2003 s udáním možnosti připojení poznámek. Tyto poznámky obdržela dopisy ze dne 30. června 2003 a ze dne 29. července 2003 (10).

(7) Dne 30. května 2003 zveřejnila Komise stanovisko trhu „k poskytování asistenčních služeb pro posuzování shody finanční podpory, poskytnuté FT na zásadě soukromého investora v tržním hospodářství a pro případnou analýzu plánu hospodářského zotavení FT“ (11). Dopisem s datem 3.července 2003 francouzské orgány napsaly Komisi o stanovisku výše uvedeného trhu. Komise jim odpověděla dopisem ze dne 24. září 2003. Dne 24.září 2003 byla smlouva o poskytování služeb poskytnuta ve prospěch kanceláře NERA (dále jen „NERA“ nebo „poradce“). Francouzským orgánům byla sdělena totožnost znalce prostřednictvím faksimile ze dne 8. října 2003.

(8) Komise obdržela další informace a dokumenty od třetích stran: — dne 23. června 2003: dopis LDCOM — dne 25. června 2003: dopis D (12) — dne 27. října 2003: dopis MCI — dne 16. října 2003: dopis ECTA — dne 25. června 2003: dopis XXX — dne 7. ledna 2004: dopis BT — dne 16. ledna 2004: dopis BT (13) — dne 19. března 2004: dopis FT (14) — dne 5. dubna 2004: dopis Tiscali — dne 17. května 2004: dopis LDCOM — dne 26. května 2004: dopis BT (15) — dne 22. června 2004: dopis FT (16) — dne 30. června 2004: faksimile FT — dne 2. července 2004: faksimile FT.

(9) Komise požádala francouzské orgány o dodatečné vysvětlení následujícími dopisy: — ze dne 11. září 2003 (odpověď francouzských orgánů ze dne 20. října 2003) — ze dne 11. listopadu 2003 (odpověď francouzských orgánů ze dne 4. prosince 2003) — ze dne 12. ledna 2004 (odpověď francouzských orgánů ze dne 21. ledna 2004) — ze dne 2. února 2004 (odpověď francouzských orgánů ze dne 16. února 2004) — ze dne 1. června 2004 (odpověď francouzských orgánů během schůze ze dne 16. června 2004).

(10) Komise zaslala francouzským orgánům dne 3. května 2004 a 14. června 2004 dopisy uvedené v bodu odůvodnění 8 a také zprávu NERA s datem ze dne 28. dubna 2004 (dále jen „zpráva NERA“). Tato zpráva se skládá ze dvou rozdělených částí : (i) z právní zprávy, redigované profesorem Berlinem a (ii) z hospodářské zprávy.

(11) Komise vyslechla během jednotlivých schůzí v průběhu řízení zástupce třetích stran.

(12) Dne 22. ledna a dne 16. a 23. června 2004 se Komise a poradce setkali s francouzskými orgány a FT.

(13) Dopisem ze dne 14. května 2004, potvrzeným dne 3. června 2004, francouzské orgány zdůraznily, že rozhodnutí o zahájení nezahrnuje všechny skutečnosti, které jsou předmětem přezkoumání Komise. Dopisem ze dne 9. června 2004, potvrzeným dopisem ze dne 10. června 2004, předložily francouzské orgány připomínky ke zprávě NERA, doplněné dopisem ze dne 21. června 2004.

2. POPIS SPOLEČNOSTI FRANCE TELECOM

(14) Jak vyplývá z rozhodnutí o zahájení, týká se toto řízení skupiny FT jako jednotného hospodářského subjektu. Od zahájení řízení Komise se skutečně vždy odvolávala na konsolidované účty podniku. Přijetím tohoto postupu sleduje Komise způsob spojitý s hospodářskou skutečností odráženou trhem, která hodnotí výkony a finanční stabilitu FT na základě jeho konsolidovaných výsledků. Skupina FT je v rozhodnutí o zahájení popisována následovně: „FT, který byl původně součástí ministerstva spojů a telekomunikací, byl vytvořen v roce 1991 jako veřejný provozovatel dotovaný právnickou osobou. Od 31. prosince 1996 má provozovatel statut akciové společnosti a je hodnocen z Premier Marché d'Euronext Paris SA a od října 1997 z New York Stock Exchange (NYSE). V roce 2002 bylo jmění FT ve většinovém vlastnictví státu ve výši 56,45 %, zbytek byl rozdělen mezi veřejností (32,25 %), samosprávou (8,26 %) a zaměstnanci podniku (3,04 %) (17). FT je provozovatelem a poskytovatelem sítí a telekomunikačních služeb, činným ve Francii a ve světě, a působí na následujících trzích: pevná telefonní služba, mobilní telefonní služba, internet a jiná informační služba, služby podnikům, televizní vysílání a kabelová televize. Po získání Orange plc a vytvoření Orange SA jako hlavní pobočky pro mobilní telefonní službu FT, po jejím uvedení na burzu a po uvedení na burzu Wanadoo SA jsou činnosti FT nyní uspořádány do čtyř segmentů: (i) Orange; (ii) Wanadoo; (iii) stálá, hlasová a informační služba ve Francii a (iv) stálá, hlasová a informační služba mimo Francii, hlavně prostřednictvím jeho pobočky Equant. Ke dni 31. prosince 2001 zaměstnává FT ve světě 211,554 zaměstnanců, z nichž je 146,882 ve Francii“ (18).

(15) Tento popis zůstává v platnosti pokud se týká období, které je předmětem tohoto rozhodnutí. Kromě toho byla během téhož období struktura skupiny charakterizována jako stálá, hlasová a informační služba „politika krajního vytváření poboček prostřednictvím založení čtyř společností, vztahujících se k FT: Orange, Wanadoo, TPSA v Polsku a Equant. Takto se vytvořila zcela paradoxní a nevyrovnaná skupina, veškeré dluhy nese mateřská společnost FTSA, zatímco pobočky se soustřeďují na růst …“ (19)

3. CHRONOLOGICKÝ POPIS SKUTEČNOSTÍ A FINANČNÍ SITUACE PODNIKU

3.1. Údaje známé z první poloviny roku 2002 a události v tomto období

(16) Komise konstatuje, že analýza jednání státu z hlediska pravidel státní podpory musí být prováděna na základě údajů a informací, které jsou k dispozici v okamžiku každého státního zásahu. Vzhledem k tomu, že tato záležitost se týká událostí, které se přihodily v roce 2002 a na počátku roku 2003, je nezbytné k pochopení faktů, o něž se Komise při analýze jednání státu opírá, chronologicky uvést poznatky, které jsou k dispozici od zveřejnění výsledků rozpočtového roku 2001. Kromě toho je nutno připomenout, že finanční výsledky prvního pololetí 2002 byly zveřejněny teprve dne 13. září 2002. Před tímto datem byly FT zveřejněny poslední finanční výsledky, které se týkaly finančního roku 2001. Přesto byly určité dodatkové údaje, vycházející z finančních analýz, k dispozici v předpokladech, vyhláškách a doporučeních.

(17) Jak vyplývá z následující analýzy, FT byl od června roku 2002 podnikem, který lze charakterizovat vážnými strukturálními problémy a prokazoval nevyváženou rozvahu. Od prvního čtvrtletí 2002 byla povaha těchto problémů jasně ukázána zveřejněním účtů za rok 2001. Zveřejnění těchto účtů ukázalo vývoj provozních výsledků a také důležitý vznik cash flow. Zveřejnění výsledků nicméně rovněž jasně ukázalo těžký dopad minulosti, který zcela zrušil čistý výsledek mimořádných půjček 1,9 miliardy eur jejich převedením do ztráty 8,3 miliardy eur. Třebaže půjčky napravují hodnotu aktiv FT na realističtější úroveň, obrovská úroveň dluhu, který dosahuje 63 miliard eur, přetrvává. Touto souvislostí a také očekávaným nedostatkem cash flow se vysvětlují vážné strukturální problémy. Toto je vyloženo ve studii HSBC, předložené FT (viz oddíl 4), která počítá s potřebou financování ve výši 35 miliard eur na období 2002-2005.

(18) Čistá zadluženost FT dosahovala k 31. prosinci 2001, tak jak ukazují tabulky 1 a 2, 63,5 miliard eur. Tabulka 1: Koeficienty zadluženosti („Koeficienty ‚finančního působení‛“) 1999 2000 2001 Koeficient zadluženosti (20) 0,78 0,89 0,92 Dluh/akciový kapitál (21) 3,61 8,25 12,16 Times interest earned (22) 14,52 5,39 3,2 Zdroj: NERA Tabulka 2: Obligace ze třetího čtvrtletí (T3) 2002 splatné ve čtvrtém čtvrtletí 2003 2002 2003 T3 T4 T1 T2 T3 T4 Celkem 2003 Částka v miliardách eur (23) 3,89 3,61 8,86 4,08 4,09 2,23 19,26 Zdroj: NERA

(19) Z hlediska těchto údajů Komise konstatuje, že vzhledem k výši svého dluhu musel FT dne 21. března 2002 oznámit nejen významné očištění své rozvahy nepřímo účetními půjčkami a postoupením ve výši 27,2 miliardy eur (zahrnující postoupení ve výši 17 miliard eur a mimořádné půjčky ve výši 10,2 miliard eur), ale i velké navýšení disponibilního cash flow na období 2002-2005 ve výši 14 miliard eur.

3.1.1. Oslabení hodnocení FT

(20) V průběhu první poloviny roku 2002 se postavení FT silně zhoršovalo, což se projevovalo sérií poklesu v hodnocení podniku. Dne 27. března 2002 také hodnotící agentura Moody's oznámila oslabení ratingu FT z důvodu dlouhodobého dluhu (24)/ (25).

(21) Dne 28. března 2002 Standard & Poor's („S & P“) udržela rating FT, ale podle zpráv, týkajících se Mobilcomu, oslabila perspektivu na zápornou (26).

(22) Dne 13. května 2002 Moody's, která pochybovala o schopnosti podniku, že může úspěšně dokončit svou strategii snižování dluhu, oznámila případné oslabení ratingu krátkodobého dluhu FT (27).

(23) Dne 14. května 2002 Standard & Poor's udržela stávající rating FT (28).

(24) Dne 24 června 2002, Moody's oslabila rating FT. Perspektiva ratingu podniku byla udržena v záporné hladině (29). Rozhodnutí Moody's bylo pak zdůvodněno skutečností, že agentura nepočítala s tím, že by FT a Orange byly schopny vytvořit dostatečné cash flow ke snížení konsolidovaného dluhu skupiny. I když by kromě toho Moody's neměla v nejbližší budoucnosti pochybnosti ohledně možné krize likvidity podniku, hodnotící agentura tvrdila, že FT musel splatit dluh cca 15 miliard eur, který byl splatný během roku 2003.

(25) Dne 25. června 2002 Standard & Poor's oslabila rating krátkodobého dluhu FT (30) a své rozhodnutí zdůvodnila potížemi, které se týkají Mobilcomu a neschopnosti podniku dostatečně snižovat svůj dluh dost rychle. S & P rovněž uvádí významnou potřebu financování FT a rovněž se odvolává na 15 miliard eur dluhu se splatností během roku 2003.

(26) Tato tendence k poklesu byla potvrzena několika oživeními (31) během následujících dní. Dne 12. července 2002 Standard & Poor's upozornil i na potenciální problém ohledně refinancování dluhu splatného v roce 2003. Oslabení známky FT jasně odhalilo problémy zadluženosti podniku (32), zesílené nejistotou situace v Mobilcomu.

(27) Tabulka 3 shrnuje jednotlivá stanoviska S & P, Moody's a Fitch ohledně ratingu FT: Tabulka 3: Události související s hodnocením úvěru S & P Moody's Fitch Krátkodobý Dlouhodobý Krátkodobý Dlouhodobý Krátkodobý Dlouhodobý Stav v květnu 2002 A2 BBB+ P2 Baa1 F2 BBB+ 24. červen 2002 P3 Baa3 25. červen 2002 A3 BBB 05. červenec 2002 F3 BBB- 12. červenec 2002 BBB- Zdroj: NERA

3.1.2. Analýza „úvěrových rozpětí“

(28) Kromě toho je důležité přezkoumat působení „rozpětí“ na finančních trzích. Rozpětí, která se vztahují k dluhu společnosti, odrážejí prostřednictvím trhů hodnocení rizika spojeného s výše uvedenou schopností podniku moci dodržovat své závazky ohledně platby úroků a úhrady dluhu v době splatnosti. „Rozpětí“ dále ovlivňuje valorizaci obligací a také úroveň úroku vzniklého při vydání nových obligací. Rozšíření rozpětí svědčí o zvýšení rizika pro emitenta a/nebo obligaci. Komise přistoupila k analýze rozpětí FT za dobu, která zahrnuje finanční období 2002 a na počátku července zjistila relativně zvýšený odhad rizika.

(29) Standardně jsou rozpětí„dlouhodobého dluhu“ větší než rozpětí u „krátkodobého dluhu“ a to z důvodu několika faktorů: nedostatečný výhled, nejistota budoucích výhlídek, makroekonomické parametry, tendence úrokových sazeb. Přesto rozbor tabulky 3 jasně ukazuje, že problémy, se kterými se setkal FT, byly zvláště soustředěny na „krátkodobý dluh“. Také studium rozpětí, které se týká FT prokázalo, že krátkodobá rizika byla vyšší než střednědobá a dlouhodobá rizika. Tento jev se nazývá „inverze rozpětí“. Četnost těchto „inverzí“, během které byl dluh splatný za rok považován za ještě rizikovější než dluh na dobu tří let, byla zvláště zřejmá během období od července do září 2002.

(30) Tabulka 4 poskytuje grafické znázornění působení rozpětí FT. Tabulka 4: Úvěrové rozpětí se splatností 1 a 3 roky – France Télécom Zdroj: Bloomberg

(31) Odlišným způsobem sledování navýšení rizika spojovaného s dluhem FT je studium ceny jeho obligací. Tabulka 5 ukazuje podmnožinu obligací FT. Prudký pokles ceny obligací v červnu/červenci 2002, který je zrcadlovým zobrazením zvýšení „úvěrového rozpětí“, odráží z důvodu zvýšení rizika neplnění přijatého závazku ještě menší hodnotu dluhu FT. Tabulka 5: Cena obligací FT od května 2002 do 24. července 2002 Zdroj: Bloomberg

(32) Kromě toho se ukazuje jako zřejmé, že navzdory potížím několika dalších provozovatelů v odvětví telekomunikace v Evropě, vyplynula obtížná situace, před jakou byl postaven FT, přímo ze stavu jeho rozvahy a finanční struktury.

(33) Toto je jasně ukázáno studiem rozpětí společnosti Deutsche Telekom a KPN a také v tabulkách 6 a 7. Tabulka 6: (Úvěrové rozpětí se splatností 1 a 3 roky – KPN) Zdroj: Bloomberg KPN Tabulka 7: Úvěrové rozpětí se splatností 1 a 4 roky – Deutsche Telekom (Zdroj: ibid) Deutsche Telekom

(34) Toto studium odkrývá, že Deutsche Telekom byl rovněž vystaven „inverzím rozpětím“, ale že jejich doba byla krátká a jejich šíře byla jasně menší. Stejně tak, úrovně dosahované FT v průběhu období červen/červenec 2002 byly mnohem vyšší.

3.1.3. Cena akcií FT

(35) Souběžně s tím byla cena akcií FT během první poloviny roku 2002 vystavena významnému poklesu a jak je ukázáno v tabulce 8, v prvním období dosahovala nejnižší úrovně dne 27. června 2002 (7,79 eur) a v druhém období dne 30. září 2002 (6,01 eur). Tabulka 8 Cena akcií FT Zdroj: Bloomberg

3.1.4. Události z července 2002

(36) V rozhovoru zveřejněném dne 12. července 2002 v Les Echos francouzský ministr hospodářství, financí a průmyslu (dále jen ministr hospodářství a financí) prohlásil, že: „Stát jako akcionář bude jednat jako uvážlivý investor a pokud by měl France Télécom vykazovat potíže, přijmeme vhodná ustanovení… Opakuji, že pokud by France Télécom vykazoval finanční problémy, což není dnešní případ, přijme stát rozhodnutí nezbytná k tomu, aby byly překonány“ (33).

(37) Jak již bylo uvedeno, ke stejnému datu oslabil S & P rating FT na úroveň BBB-. Tento pokles byl přesto omezen na rating, vždy zahrnovaný mezi investicemi: každý dodatkový pokles by měl za následek kvalifikaci dluhu podniku na úrovni „junk bond“, tj. jako již nezahrnutého mezi investicemi. Skutečnost, že byl rating FT uchráněn na úrovni „investment grade“ byla zdůrazněna analytikem Goldmanem Sachsem ve zprávě ze dne 22. července 2002, kde se tvrdí, že FT byl v situaci, aby byl prostřednictvím S & P a Moody's (34) oslaben na úroveň „junk bond“.

(38) V tiskovém úředním oznámení ze dne 12. července 2002 S & P upřesňuje, že důvodem, ze kterého se rozhodl udržet FT na úrovni investic, byla udání vyjádřená státem o úmyslech vůči podniku: „FT by se mohl setkat s určitými potížemi refinancování svého dluhu na základě dluhopisu, splatného v roce 2003. Avšak oznámení státu podporuje hodnocení FT na úrovni investic“. (‘FT could face certain difficulties refinancing its debt obligations coming due in 2003. Nevertheless, the State's indication underpins France Télécom's investment-grade credit quality’.) Toto ujištění bylo S & P jednak poskytnuto přímo francouzskou vládou: „Francouzský stát – vlastník 55 % France Télécom – jasně Standard & Poor oznámil, že by jednal jako uvážlivý investor a že by přijal vhodná ustanovení, pokud by měl FT vykazovat potíže. Dlouhodobé hodnocení France Télécom oslabené na BBB- (35)“. (‘the French State –which owns 55 % of France Télécom – has clearly indicated to Standard & Poor's that it will behave as an aware investor and would take appropriate steps if France Télécom were to face any difficulties. France Télécom LT rating cut to BBB-’.) a jednak veřejně v rozhovoru, uvedeném v bodu odůvodnění 36.

(39) Vzhledem k předcházejícímu ze zdá jako nesporné, že se v červenci 2002 FT stal důvodem ke krizi důvěry. Agentury provádějící hodnocení a analytikové byli přesvědčeni, že podnik riskoval, že nemohl použít plán refinancování, předložený vedením za účelem zaplacení směnek v době splatnosti. Podnik tedy musel čelit akutnímu finančnímu problému, spojenému s jeho zadlužením (36). Avšak agentury s přihlédnutím k udáním, vyjádřeným státem, udržely hodnocení podniku na úrovni investic. Pokles ratingu na nižší úroveň by tuto krizi zhoršil a snížil by prostředky podniku k jejich překonání. „Bylo to tedy až v červnu 2003, kdy by se finanční problémy FT mohly stát rozhodujícími, až ‚nerozřešitelnými‘ (podle slov bývalého prezidenta skupiny, p. Michela Bona). Pokud odsud France Télécom nenajde přístup na trh (z důvodu znevýhodňujícího hodnocení), bude se stát nacházet před nezbytností najít nástroje, které pomohou France Télécom při jeho refinancování“ (37).

3.2. Údaje zveřejňované od 13. září 2002 a události v tomto období

3.2.1. Údaje zveřejněné dne 13. září 2002

(40) Závěr, který se nachází v bodu odůvodnění 39 byl se zpětným účinkem potvrzen v září 2002, zatímco bylo předloženo půlroční vyúčtování FT. V přezkoumání půlročního vyúčtování, zveřejněného dne 13. září 2002 Komise sleduje vývoj údajů FT za první pololetí 2002 ve srovnání s předcházejícím rokem: vzestup obratu o 10 %, EBITDA o 13,2 % a provozního výsledku o 17,3 %. Komise rovněž zjišťuje nepřetržitý nárůst mobilních telefonních služeb a lepší výkony v provozování Internetu. Avšak provozní výsledek segmentu, stanovený ve Francii, který představoval 31 % obratu za stejné období, ustupuje o 12,2 %.

(41) Souběžně s dobrými výše popsanými provozními výsledky potvrdil FT nevyrovnanost finanční situace. Negativní výsledek ve výši 12,2 miliard eur k 30. červnu 2002 je spojen hlavně s velkými půjčkami, provedenými jako investice. Z takové pololetní ztráty vyplývá, že vlastní konsolidované peněžní prostředky FT byly k 30. červnu 2002 negativní ve výši 440 milionů eur, i když dosahovaly kladného zůstatku.

(42) Zjednodušená analýza peněžního toku ke dni 30. června 2002 ukazuje, že čistý dluh se v průběhu prvního pololetí 2002 zvýšil o 6,3 miliardy eur, neboť EBITDA, představující 6,870 miliardy eur, neuhradila výlohy představované: — úroky, spojenými s dluhem (3 099 milionů eur), — investicemi (3 820 milionů eur), — odkoupením akcií FT v VODAFONE (4 973 milionů eur), — odkoupením akcií Orange v E.On (950 milionů eur), a — zaplacením daní (608 milionů eur).

(43) Základ z čistého zadlužení 69,69 miliardy eur ke dni 30. června 2002 je obligační, tedy částka ve výši 50,6 miliardy eur. Tabulka 9 udává rozdělení podle velkých kategorií, různých součástí dluhu. Tabulka 9 (miliard eur) 30. červen 2002 Obligační půjčky směnitelné nebo konvertovatelné 10,75 Obligační půjčky 39,85 Leasingové operace 0,42 Bankovní půjčky 6,62 Ostatní nebankovní půjčky 0,72 Vydané směnky na výši sdruženého úvěru na 15 miliard eur € 8,15 Vydané směnky na výši sdruženého úvěru na 1,4 miliardy dolarů USD 1,48 Další nekryté bankovní úvěry a další krátkodobé půjčky 4,14 Celkový hrubý dluh 72,13 Investované cenné papíry (0,15) Hotovost (2,29) Čisté zadlužení 69,69 Zdroj: Konsolidované účty France Télécom: pololetí uzavřené dne 30. června 2002

(44) Splátkový kalendář tohoto dluhu je charakterizován svou krátkou dobou trvání. Takže 12,9 miliardy eur dluhu bude splatných v roce 2003, z nichž je 10,5 miliard eur obligačních půjček (38), 1,0 miliardy eur půjček pobočkám a 1,4 miliardy eur soukromých finančních investic.

(45) V prvním pololetí roku 2004 byla splatná částka 5,5 miliardy eur obligačních půjček a částka 6,4 miliardy eur, která se vztahuje k výši úvěru (1,4 miliardy eur a 5 miliard eur, které se vztahují k výši 15 miliard eur), tedy celkem 11,9 miliard eur. FT tedy musel v období mezi 1. lednem 2003 a 30. červnem 2004 provést úhradu částky 24,8 miliardy eur.

(46) Ve druhém pololetí 2004 bude splatná částka 2,8 miliardy eur obligačních půjček a částka 2,6 miliardy eur půjčky pobočkám, tedy částka 5,4 miliardy eur a v průběhu roku celková částka 17,4 miliardy eur.

(47) Nakonec v roce 2005 bude splatná částka 8,5 miliardy eur obligačních půjček, částka 10 miliard eur, která odpovídá zůstatku výše úvěru 15 miliard eur, a částka 0,1 miliardy eur, která se vztahuje k soukromým finančním investicím, tedy v průběhu roku 2005 celková částka 18,6 miliardy eur.

(48) FT bude muset v průběhu období 2003-2005 splatit vymahatelný dluh o celkové částce 48,9 miliardy eur.

(49) Jak bylo uvedeno v rozhodnutí o zahájení, Komise zdůrazňuje, že počátkem dluhu FT jsou hlavně rozsáhlé akvizice prováděné podnikem od roku 1999 (39), které byly v zásadě financovány v hotovosti (40). Jedná se tedy o více než 100 miliard eur, které FT vydal na svou politiku rozvoje, z nichž bylo 80 % placeno v hotovosti (41).

(50) Komise kromě toho zdůrazňuje, že externí rozvoj podniku se soustředil na odvětví mobilní telefonní služby (42) (zejména získání Orange plc (43), které bylo nejnákladnější a provozování Mobilcomu (44) bez opomenutí dalšího provozování pevných telefonních služeb (například TPSA (45), internetu (Freeserver) nebo kabelové televize (NTL) (46).

3.2.2. Září 2002

(51) Dne 12. září vláda veřejně oznámila, že přijala odstoupení předsedy představenstva a generálního ředitele FT, p. Michela Bona, avšak neoznámila jmenování nového předsedy představenstva a generálního ředitele (47). Dne13. září zopakovala vláda v tiskovém úředním oznámení svou podporu podniku a jasně oznámila, že se rozhodla podílet na budoucí operaci posílení kapitálu FT: „… Po mimořádných ztrátách konstatovaných v prvním pololetí, je France Télécom postaven před vážný nedostatek kapitálu. Taková finanční situace oslabuje potenciál podniku. Vláda je tedy rozhodnuta vykonávat jeho zodpovědnosti v neztenčené míře … Se zohledněním nové situace vzniklé silným oslabením účtů navrhl p. Bon vlád své odstoupení, která jej přijala. Toto rozhodnutí vstoupí v účinnost během správní rady, která se bude konat v každém následujícím týdnu, během které bude pak představen nový předseda… Nový předseda správní radě velmi rychle navrhne plán hospodářského zotavení účtů, který umožní jeho oddlužení a obnovu finanční struktury s celkovým zachováním jeho strategických předností. Stát poskytne podporu France Télécom při realizaci tohoto plánu a ze své strany přispěje k velmi důležitému posílení kapitálu podniku v časovém plánu a způsoby stanovenými v závislosti na podmínkách trhu. Od té doby stát přijímá, pokud bude nezbytné, opatření, umožňující uchránit podnik před všemi finančními problémy...“ (48).

(52) Téhož dne změnila agentura Moody's z důvodu potvrzení závazku podpory FT (49) perspektivu dluhu FT z negativní na stabilní.

3.2.3. Říjen 2002

(53) Dne 2. října 2002 jmenovala vláda p. Thierryho Bretona předsedou představenstva a generálním ředitelem FT. Tiskové úřední oznámení ministra hospodářství a financí oznámilo toto jmenování. Ve stejném úředním oznámení zopakovala vláda svůj závazek: „Na návrh správní rady podniku rada ministrů rozhodla jmenovat Thierryho Bretona předsedou France Télécom … Nový předseda za tímto účelem bezprostředně zahájí analýzu podniku, jejíž výsledky budou sděleny správní radě v následujících týdnech a o kterou se bude opírat finanční plán hospodářského zotavení a strategického rozvoje, umožňující snížení dluhu a celkově posilující jeho přednosti. V tomto rámci bude mít Thierry Breton podporu státu jako akcionáře, který je rozhodnut provádět jeho zodpovědnosti. Stát vloží svou pomoc k realizaci činností na hospodářské zotavení a ze své strany přispěje k posílení kapitálu podniku způsoby, které budou stanoveny v úzkém vztahu předsedy podniku a správní rady. Jak již bylo sděleno, v mezidobí stát přijme, pokud bude nezbytné, opatření, umožňující uchránit podnik před všemi finančními problémy“ (50) ..

3.2.4. Prosinec 2002/leden 2003

(54) Dne 4. prosince 2002 byl během správní rady podniku novým vedením FT předložen akční plán „Ambition FT 2005“ (51) (dále jen „plán Ambition 2005“), který podle francouzských orgánů (52) směřuje k zajištění, znatelnému zlepšení provozní výkonnosti podniku a perspektiv dostatečné výše zhodnocení investovaného kapitálu. Střednědobé cíle byly také dvojnásobné: (i) splnit potřeby financování FT a (ii) provést čisté oddlužení a opětovné vytvoření vlastního kapitálu, podmínka sine qua non obnovy podniku z hlediska úvěru vzhledem k burzovnímu trhu. Ve zprávě HSBC se tvrdí, že: „Stanovením obchodního plánu, který zahrnuje provozní zlepšení programu TOP, se domníváme, že FT má potřebu refinancování na období 2002-2007 cca 22 mld. €… [Kromě toho], stanovením obchodního plánu, který nezahrnuje provozní zlepšení programu TOP, se domníváme, že FT má potřebu refinancování na období 2002-2007 cca 35Md€.“

(55) Základní prvky příslušného plánu a také opatření, která francouzské orgány zamýšlejí přijmout vzhledem k FT, byly Komisi oznámeny dopisem ze dne 3. prosince 2002 a dodatkové informace byly předloženy v dopisech ze dne 14. a 15. ledna 2003. Podrobný popis plánu Ambition 2005 a jeho jednotlivých listů (provozní, opětovné projednání dluhu a posílení kapitálu) a také další opatření, zamýšlená francouzskými orgány, jsou obsažena v rozhodnutí o zahájení a v tomto rozhodnutí se neopakují.

(56) Předložení plánu Ambition 2005 bylo provázeno tiskovým úředním oznámením ministra hospodářství a financí, ve kterém vláda potvrdila podporu příslušného plánu, její závazek podílet se na provádění posílení kapitálu a poskytnutí akcionářské půjčky ve formě úvěru na částku 9 miliard eur. Relevantní odstavce tohoto úředního oznámení pro potřeby tohoto rozhodnutí jsou následující: „Francis Mer, ministr hospodářství, financí a průmyslu, potvrzuje podporu akčního plánu, schváleného správní radou France Télécom dne 4. prosince, státem. 1/Skupina France Télécom vytváří spojitý průmyslový celek, jehož výkonnost je pozoruhodná. Avšak podnik musí dnes čelit nevyrovnané finanční struktuře, potřebám kapitálu a střednědobému refinancování. Tato situace vyplývá z neúspěchu minulých investic, špatně vedených a prováděných nanejvýš finanční ‚bublinou‘ a obecněji zvratem trhů. Nemožnost pro France Télécom financovat svůj rozvoj jinak než zadlužením tuto situaci zhoršila. 2/Stát jako většinový vlastník požádal nové vedení, aby opětovně vytvořilo finanční rovnováhu podniku s celkovým zachováním integrity skupiny…3/Vzhledem k akčnímu plánu, vypracovanému vedoucími pracovníky a perspektivám návratu k investicím se bude stát podílet na posílení vlastního kapitálu 15 miliard eur v poměru svého kapitálového podílu, tedy investicí 9 miliard eur.. Stát jako akcionář také zamýšlí jednat jako uvážlivý investor. France Télécom přísluší stanovit způsoby a přesný časový plán posílení tohoto kapitálu. Vláda vyžaduje, aby tato operace probíhala s co největším přihlédnutím k situaci jednotlivých akcionářů a zaměstnanců podniku, vlastnících akcie. Aby byla podniku dána možnost zahájit tržní operaci v nejpříhodnějším okamžiku, je stát připraven vyplatit svůj podíl k posílení vlastního kapitálu předem prostřednictvím prozatímní akcionářské půjčky, vyplacené v tržních podmínkách, poskytnuté France Télécom. 4/ERAP, veřejná průmyslová a obchodní instituce, má představu převedení integrity státního podílu ve France Télécom. Zadluží se na finančních trzích, aby financoval státní podíl při posilování kapitálu podniku“ (53) .

(57) Několik dní po předložení plánu Ambition 2005, dne 11. prosince a 12. září 2002, zahájil FT dvě po sobě jdoucí emise obligací na celkovou částku 2,9 miliardy eur. První obligační půjčka spočívala v celkové částce 2,5 miliardy eur na 7 let s pevnou úrokovou sazbou 7 %, tedy eurIBOR + 290pb. U FT jsou náklady na část pevné úrokové míry 7,165 % (all-in). Druhá obligační půjčka byla investována na trh v librách šterlinků (GBP) v částce 250 milionů GBP s pevnou úrokovou mírou 8 % na 15 let, tedy LIBOR + 330pb (54). Další emise byly provedeny dne 15. ledna 2003 na celkovou částku 5,5 miliardy eur (55). Jedná se o obligační půjčku ve 3 tranších (1 miliarda eur s pevnou úrokovou sazbou 6 %, splatnost 4,7 roku; 3,5 miliardy eur s pevnou úrokovou sazbou 7,5 %, splatnost 10 let; a 1 miliarda eur s pevnou úrokovou sazbou 8,125 %, splatnost 30 let). Dne 10. února 2003 byla splatná část sdruženého úvěru 15 miliard eur obnovena, tedy cca 5 miliard eur na 3 roky s úrokovou sazbou Euribor + 125pb.

(58) Dne 17. prosince 2002 S & P upřesnil, že od července 2002 byla podpora vlády jedním z klíčových faktorů pro zachování známky FT na úrovni investic (56) a že její oznámení, které se vztahuje k záloze akcionáře, a závazek v poměru ke svému podílu vyslovit souhlas s operací rekapitalizace 15 miliard eur tuto podporu potvrdily (57).

3.2.5. Únor/březen 2003

(59) FT uzavřel finanční období 2002 se ztrátou cca 21 miliard eur a čistým finančním dluhem téměř 68 miliard eur.

(60) Dne 4. března 2003 byla zahájena operace posílení vlastního kapitálu ve výši 15 miliard eur, předpokládaná plánem Ambition 2005. Operace se setkala s velkým úspěchem a byla uzavřena 11. dubna. Dne 14. dubna 2003 vlastnil stát 58,9 % jmění FT, z toho 28,6 % prostřednictvím ERAP.

(61) Komise konstatuje, že navýšení kapitálu široce odpovídalo strukturálním potřebám financování FT. Po této operaci se začalo zlepšovat také hodnocení FT, S & P dne 14. května 2003 stanovil hodnocení BBB se stabilní perspektivou (A-3 až A-2 u krátkodobé známky) a Fitch stanovil dne 8. srpna 2003 známku FT BBB- až BBB. Komise v této souvislosti zdůrazňuje, že agentury tak přestaly považovat státní podporu za klíčový prvek hodnocení podniku (58).

4. PŘIPOMÍNKY TŘETÍCH STRAN

(62) Komise obdržela připomínky několika zúčastněných stran. Obsah těchto připomínek je v zásadě uveden v tomto oddílu.

4.1. Připomínky Telecom Italia

(63) Telecom Italia zdůrazňuje, že veškerá podpůrná opatření poskytnutá ve prospěch FT by mohla ovlivňovat hospodářskou soutěž na trzích telekomunikace, zejména na francouzském trhu. Je tedy zásadní, aby opatření poskytovaná francouzskými orgány byla provázena vyvážením, zaměřeným na oslabení jejich vlivů na hospodářskou soutěž. V této souvislosti by bylo zvláště přizpůsobeno přijmout regulační opatření, která usnadňují a urychlují přístup nových příchozích a jejich využívání infrastruktur FT, zejména pokud se jedná o přístup k místní smyčce a dobu lhůty k projednání dohod o propojování a provisioning.

4.2. Připomínky WorldCom

(64) WorldCom upřesnil, že analýzu propracovanou Komisí v rozhodnutí o zahájení rozdělil. Tento podnik zejména poukazoval na to, že podpora poskytnutá státem FT mu umožnila získat likviditu, nezbytnou k úhradě jeho dluhu bez postoupení strategických aktiv. Rovněž tvrdí, že státní podpora umožnila FT zajistit si trvalost své průmyslové strategie, tj. vytvoření řady provozovatelů sítí a vertikálně začleněných telekomunikačních služeb. WorldCom usuzuje, že tato průmyslová strategie má za následek protikonkurenční praktiky, jako existenci křížových podpor a price squeeze mezi cenou navrhovanou FT konečnému zákazníkovi a cenou za přístup, navrhovanou konkurentům starého provozovatele, možnost provádět nabídky na míru, které vylučují veškerou hospodářskou soutěž při uzavírání veřejných smluv (jako dva jejich příklady jsou smlouvy „Sipperec“ a „Assistance publique/Hôpitaux de Paris“).

(65) Za účelem snížení narušení hospodářské soutěže, způsobeného podporou poskytovanou FT, navrhl WorldCom strukturální vyvážení, zejména postoupení aktiv jako Global One/Equant, Orange, Wanadoo/Oléane a/nebo síť místní spojovací sítě ve Francii nebo i účinnou a transparentní strukturální odluku mezi FT a jeho obchodní činností. Podle vyvážení jednání se podnik odvolává na účetní odluku, která je mezi obchodní a neobchodní činností FT žádoucí, úplné zveřejnění jeho účetnictví a sazební kontroly.

4.3. Připomínky C

(66) C předložil následující připomínky: a) Příslušná opatření vytvářejí státní podporu. C tvrdí, že v souladu s obecnými zásadami pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků, které se nacházejí v obtížné situaci (59) (dále jen „obecné zásady“), poskytnutí původně státních peněžních prostředků podniku v obtížné finanční situaci vyvolává domněnku existence prvků podpory. C upřesňuje, že oznámení a podmínky poskytnutí výše úvěru v částce 9 miliard eur francouzským státem ve prospěch FT a také účast francouzského státu v rekapitalizaci FT obsahují prvky podpory. Podnik zdůrazňuje, že není dodržována zásada uvážlivého investora, pokud se jedná o způsoby poskytnutí výše úvěru, a to zejména z důvodu navrhované úrokové sazby a částky „commitment fee“. C rovněž zdůrazňuje, že nebyla dodržena zásada současnosti, pokud francouzské orgány poskytly výši úvěru a oznámily svou účast v rekapitalizaci před ohlášením plánu Ambition 2005 a před závaznými závazky investorů. Vzhledem k tomu, že konkurenti FT nejsou ve stavu svá jmění v těchto termínech a v takovém rozsahu zvýšit, získal FT výhodu, které by v tržních podmínkách nedosáhl. b) Příslušná opatření nemohou být ve smyslu obecných zásad považována za slučitelná. C na podporu upřesňuje, že poskytovaná podpora by měla být přesně omezena na to, co je nezbytné pro zajištění životaschopnosti FT a že se nesmí podílet na financování agresivního rozšiřování FT. C dodává, že privatizace FT by zajistila dodržováním zásady „one time last time“, používané při podporách na restrukturalizaci. C upozornil Komisi na narušení hospodářské soutěže na německém trhu telekomunikací, způsobená opatřeními podpory a jako vyvážení stanovené obecnými zásadami navrhl postoupení celého nebo části Orange, pobočky FT.

4.4. Připomínky ze strany A

(67) Zdůraznil, že také, jak je udáno v rozhodnutí o zahájení, úmysl státu obnovit finanční zdraví FT poskytnutím akcionářské půjčky částkou ve výši 9 miliard eur a poskytnutím „nehmotného“ zajištění ve prospěch FT ze strany státu, které směřuje k zajištění bezpečnosti jeho emisí obligací, jsou opatření, která neodpovídají zásadě soukromého uvážlivého akcionáře a obsahují prvky podpory. Dodal, že politika FT, týkající dávky za pronájem patentů obsahuje prvky podpory.

4.5. Připomínky Bouygues a Bouygues Télécom

(68) Bouygues a Bouygues Télécom předložily následující připomínky: a) BT zdůrazňuje, že trvalá a neodvolatelná státní podpora vytváří úhelný kámen plánu rekapitalizace FT, která vedla k hospodářskému zotavení podniku. Podle BT také mohl pouze francouzský stát vzhledem ke kritické finanční situaci podniku obnovit důvěru trhů a uvést čistý kruh, který mu dovoluje splatit své krátkodobé závazky a zahájit rozsáhlou operaci rekapitalizace v příznivých ekonomických podmínkách. Podle BT splňují následující opatření podmínky čl. 87 odst. 1 Smlouvy a proto vytvářejí státní podporu: i) prohlášení ministra hospodářství a financí během období od 12. července do 4. prosince 2002 jsou podstatná pro státní záruku, která zavazuje státní zdroje; ii) akcionářská půjčka a operace posílení kapitálu zavazují státní zdroje; iii) příslušná opatření poskytují France Télécom výhody, které by v normálních tržních podmínkách nezískal; iv) příslušná opatření nedodržují zásadu soukromého uvážlivého investora, který je činný v tržních podmínkách; v) příslušná opatření ovlivňují hospodářskou soutěž; vi) příslušná opatření ovlivňují obchod uvnitř Společenství. b) příslušná opatření nelze ve smyslu obecných zásad považovat za slučitelná.

(69) BT předběžně zdůraznil, že expanzní politika, vedená z podnětu státu v průběhu roku 2000 v odvětví mobilních telefonních služeb vyvolala oslabení finanční a hospodářské situace provozovatele, kterou se v popředí hospodářství nepodařilo ovládnout.

(70) Pokud se jedná o prohlášení ministra hospodářství a financi, trvalá a opakovaná státní podpora, vyjádřená řadou oznámení od 12. července 2002 do 4. prosince 2002 a doplněná řadou opatření, jako otevření výše úvěru na 9 miliard eur a také neodvolatelný závazek státu účastnit se v navýšení kapitálu ve výši svého podílu v podniku, představují z jeho strany závazek, který nemůže porušit, zmírnit veškerými prostředky případné oslabení podniku při dodržení jeho finančních závazků. BT k tomuto bodu zdůrazňuje, že tímto závazkem se zakládá skutečná státní záruka, která vytváří právní účinek pro vklad státních zdrojů. BT dodává, že státní záruka je v částce a době neomezená.

(71) BT zdůrazňuje vzhledem k rozhodnutí Crédit Foncier de France (CFF) (60), ve kterém Komise uznala, že cílem a účelem veřejných prohlášení vlády bylo dodat důvěru věřitelům banky ke stavu jejich úvěrů a nemohla být považována – jak tvrdily francouzské orgány – za pouhý politický a ne právní závazek. BT také upřesňuje, že v této záležitosti bylo účelem prohlášení o podpoře dodat důvěru věřitelům CFF, kteří tak nevyžadovali bezprostřední úhradu svých pohledávek, zamezit, aby CFF musela použít výši úvěru otevřeného státem ke svému užitku a umožnit CFF rozvíjet a realizovat plán restrukturalizace.

(72) BT zbytečně připomíná, že právní řešení Společenství jsou porovnávána analýzou vnitřního práva. Zejména ve francouzském obchodním právu mohou být taková prohlášení o podpoře přirovnávána k podnikatelským záměrům, které soudy, jak ukazuje nejnovější judikatura (61), porovnávají se skutečnými zárukami. BT dodává, že i kdyby francouzský kasační soud ještě nepřijal zásadní stanovisko k celkové hodnotě jednostranného závazku jako zdroji obligace, uznává jeho hodnotu případ od případu.

(73) BT se v rámci těchto připomínek dovolává znalce (62), který upřesňuje, že ze stálé judikatury francouzského správního soudce vyplývá, že existence závazku přijatého správním orgánem se nesmí posuzovat podle jeho formy, ale podle jeho vnitřního charakteru. Znalec BT poznamenává, že ve zvláštním případě prohlášení je výslovně použita tato judikatura: správní soudce uznává, že přísliby, i když by nebyly provázeny žádným zvláštním právním aktem, vytvářejí závazky, neboť vyjadřují projev vůle správního orgánu. Skutečně postačuje, aby se správa chovala tak, že dodá přesvědčení, že bude jednat určitým způsobem, aby byl závazek státní. Nezáleží tedy na tom, zda je písemný nebo ústní nebo zda může být pouze odvozen z jednání správy, pouze podmínka stanovená správním soudcem je příslušným příslibem, buď závazným a přesným nebo dostatečně podněcujícím.

(74) Znalec BT upřesňuje, že v daném případě prohlášení ministra hospodářství a financí splňují soubor kritérií požadovaných k charakterizování závazku státu. Ministr v každém ze svých prohlášení skutečně projevuje svou vůli poskytnout bezvýhradnou podporu FT – způsoby, které jsou nadto jasně upřesněny: posílení kapitálu, přijetí opatření, umožňujících uchránit podnik před veškerými finančními problémy, odvolání se na ERAP, kterému by byl převeden celek státního podílu. Jakmile budou tato prohlášení závazná a upřesněna a bez výhrad sestavena, budou se posuzovat jako státní závazek. Prohlášení, o jejichž zveřejnění se navíc ministr postaral, nemohou představovat pouhé vyhlášení záměru.

(75) Znalec BT zdůrazňuje skutečnost, že tyto přísliby se posuzují jako státní závazek, měly vždy právní hodnotu a jsou schopny, ať jsou zákonné nebo ne, vést k zodpovědnosti, a to vůči FT, jeho věřitelům nebo jeho zaměstnancům.

(76) BT upozorňuje, že prohlášení francouzské vlády od 12. července 2002 jsou „správními akty“, které svazují stát, a které by mohly převzít zodpovědnost před správními soudy. Správní soudce se tak obává jakéhokoliv jednání správy prostřednictvím správních aktů, které z nich jakkoliv vyplývají, ať již kladou vinu nebo ne, a jejichž účinky vyplývají buď ze změny soudního příkazu, nebo ovlivnění osobního postavení žalobce. BT rovněž Komisi dne26. května 2004 předložil další studii (63), jejíž závěr je rovněž, jak stanovují prohlášení státu, vyjádření jasného, přesného a neodvolatelného závazku státu, v daném případě právně postižitelného prostřednictvím uplatnění zodpovědnosti státu, pokud se tento dopustil chyby nedodržením svých závazků vůči FT.

(77) BT upřesňuje, že tedy není žádná pochybnost o skutečnosti, že příslušná opatření nejsou podstatná pro psychologickou podporu – jak tvrdily francouzské orgány – ale pro záruku, která právně svazuje jejich autora.

(78) BT nakonec k tomuto bodu upřesňuje, že charakter svazující prohlášení uskutečněná státem jako záruku je potvrzen oběžníkem ministerstva hospodářství a financí ze dne 22. července 2003, který výslovně odkazuje na existenci mimosmluvních záruk (64).

(79) Pokud se jedná o akcionářskou půjčku a operaci posílení kapitálu, BT zdůrazňuje, že jednak otevření výše úvěru na 9 miliard eur ve prospěch FT a jednak neodvolatelný závazek státu účastnit se v budoucím navýšení kapitálu ve výši svého podílu v FT následovaném operací rekapitalizace jako takové, je realizace záruky státu a je financován státními zdroji. BT v této spojitosti dodává, že obrácení se na ERAP při poskytování výše úvěru na 9 miliard eur francouzskými orgány ve prospěch FT nijak nenarušuje státní původ peněžních prostředků. BT tvrdí, že obrácení se na ERAP poskytlo FT výhodnou úrokovou sazbu z půjčky jednak z důvodu jeho statutu veřejné průmyslové a obchodní instituce (EPIC) a jednak z důvodu výslovné záruky poskytnuté státem na částku 10 miliard eur (65). Proto jsou příslušná opatření financována zdroji, pocházejícími od státu, i když výše úvěru nebyla nakonec využita.

(80) Ve svých dodatkových připomínkách s datem ze dne 11. dubna 2003 BT tvrdí, že vzhledem k finanční situaci podniku, operace rekapitalizace, která byla zahájena dne 24. března 2003 nebyla z důvodu předchozího zásahu dalších podpůrných opatření možná. Rekapitalizace proto per se vytváří státní podporu, protože přímo vyplývá z předcházející státní podpory (66).

(81) Pokud se jedná o podmínku, vztahující se k výhodě, BT zdůraznil, že rozhodná skutečnost záruky se odehrála později než snížení hodnocení FT hodnotícími agenturami s cílem obnovy důvěry na trhu.

(82) BT mimo jiné k tomuto bodu upřesňuje, že účelem záruky bylo umožnit FT mít opětovně přístup na finanční trhy. Záruka také zlepšila perspektivu spojovanou s hodnocením FT a umožnila mu uniknout roztřídění do „junk bonds“. BT poté poznamenává, že se burzovní kurz FT významně zlepšil. Navíc rozpětí na obligačním trhu se později v měsíci červnu 2002 sevřela a FT byl schopen rozložit svůj dluh a likvidní bariéru. BT zdůrazňuje, že nejenom záruka umožnila i obrácení se FT k finančnímu trhu, ale také dovolila emisím obligací, aby byly prováděny s úrokovou sazbou, která neodráží skutečnou finanční situaci FT.

(83) BT přesněji ve svých poznámkách ze dne 11. dubna 2003 poznamenává, že oznámení a zahájení podpory státu způsobilo původně podporu výhod, souvisejících se akcionářskou půjčkou a s rekapitalizací. Účelem těchto výhod bylo zejména odsunout likvidní bariéru, tj. zvážit částku finančních prostředků k zaplacení dlužních směnek, umožnit skutečné potenciální odbourání vymahatelných financí a skutečnou a potenciální úsporu nákladů.

(84) BT závěrem k tomuto bodu zdůrazňuje, že výhoda získaná FT dosahuje více než 40 miliard eur (3 miliardy eur se týkají souboru podpůrných opatření ze strany francouzského státu ve prospěch FT a 36,7 miliardy eur se týká účasti státu v rekapitalizaci FT) a že tato částka nepřihlíží k velkému rozmezí působnosti udělené FT vlivem odsunutí veškerého finančního zájmu, likvidní bariéra byla odsunuta o téměř 43 miliardy eur.

(85) Ve svém dodatku k připomínkám s datem ze dne 7. ledna 2004 BT rovněž upřesnil, že výhoda, jakou přijímá FT působením neodvolatelného závazku podpory státem by byla vyčíslitelná na více než 30 miliard eur a výhoda získaná z operace rekapitalizace by byla vyčíslitelná na více než 50 miliard eur.

(86) Pokud se jedná o zásadu uvážlivého soukromého investora, BT tvrdí, že podpůrná opatření nejsou v souladu s touto zásadou z následujících důvodů: a) Nepodmíněný neomezený závazek: BT připomíná, že státní prohlášení tvoří závazný a nepodmíněný právní závazek, který by investor nikdy nepřijal bez vyjádření nejmenší výhrady. Jedná se tak o neomezenou záruku, poskytovanou krátkodobě neobyčejně zadluženému a nestabilnímu podniku. Příslušné opatření nesplňuje podle BT kritéria uvedená ve sdělení Komise o použití článku 87 a 88 Smlouvy o ES o státních podporách ve formě záruky (67) (dále jen „sdělení o státních podporách ve formě záruky“), pokud FT měl finanční obtíže zejména během poskytnutí záruky nebo pokud se neopírá o jinou přesnou operaci a nedává příležitost k žádné odměně. FT tedy dostal výhodu, kterou by v normálních tržních podmínkách nezískal. b) Podmínky poskytnutí akcionářské půjčky: BT tvrdí, že mechanizmus přijatý státem odpovídá v celku zájmu závislému na veřejných financích (zejména dodržení Maastrichtských kritérií) a ne jednání uvážlivého investora v tržním hospodářství. Úhrada odsouhlasené půjčky prostřednictvím ERAP na státní účet za účelem účasti v rekapitalizaci není skutečně zajištěna. Způsob úhrady také především souvisí s postoupením cenných papírů, což je potenciální zisk, a z tohoto důvodu nemůže být udělen příslušné investici, charakterizované jako „uvážlivá“. BT tvrdí, že záruka poskytnutá francouzským státem ERAP ve výši 10 miliard eur umožnila ERAP sloučit peněžní prostředky, nezbytné k poskytnutí výše úvěru za výhodných podmínek, tj. při úrokové sazbě 3,375 %. Každý uvážlivý soukromý investor by takovou operaci uskutečnil s vyššími náklady, které by byly vyžadovány specifickými zárukami, souvisejícími s aktivy podniku. c) Rekapitalizace: O závazku ze strany francouzských orgánů rekapitalizovat FT a o samotné operaci rekapitalizace BT v podstatě tvrdí, že v daném případě není dodržena zásada uvážlivého soukromého investora, neboť stát se zavázal účastnit se v rekapitalizaci FT dne 12. července 2002, tedy před existencí plánu Ambition 2005, aniž by poznal přesnou hospodářskou situaci FT, která byla silně oslabena a bez současné účasti soukromých investorů. BT v této souvislosti zdůrazňuje následující body: — finanční situace podniku: BT zdůrazňuje, že finanční zdraví starého provozovatele v okamžiku přijetí rozhodnutí o investici mu zakazovalo obracet se na soukromé investory bez státní podpory (70 miliard eur ztrát, záporný kapitál 8 miliard eur, směnky na úhradu dluhů v následujících třech letech dosahovaly 50 miliard eur). Navíc plán předložený p. Bonem se v této době nezdál vzhledem k trhu relevantní a byl následován oslabením známky FT hodnotícími agenturami. BT upřesňuje, že tato situace byla ukázána v prohlášení Thierryho Bretona před finanční komisí senátu (68). — výnos z operace: BT poznamenává, že období výpočtu návratu investice začíná nejdříve 12. července 2002, datem prvního prohlášení státu, jehož účelem bylo jako jeho věřitele, jej právně zavázat vůči FT a končí nejpozději 4. a 5. prosince 2002, daty, kdy byl zveřejněn plán Ambition 2005 a byla otevřena výše úvěru na 9 miliard eur. BT tvrdí, že přiměřený výnos, jaký by byl uvážlivý soukromý investor v takovém eventuálním případě oprávněn očekávat, nemůže být spolehlivě vypočítán. Rekapitalizace FT nemůže být také vzhledem k rozsahu likvidní krize, kterou podnik prodělal, srovnávána s jinou finanční operací. Proto nebyl stát schopen posoudit své riziko, pokud přistupoval k pravděpodobnému výpočtu a byl postaven před radikální nejistotu (tj. před nepravděpodobnostní riziko), pokud se rozhodl zajistit FT: jak úroveň rizika, stejně tak rentabilita nebyla kvantifikovatelná. BT upřesňuje, že investice v každém případě nemohla být pokládána za přiměřenou. Zvláště promítnutí do burzovního zhodnocení FT a návratu investice očekávaného soukromým investorem ukazuje, že investice není přiměřená. V souladu s metodou použitou Komisí k uvážení uvážlivé podstaty investice, návrat investice, který by uvážlivý investor vyžadoval zvláště vzhledem k rizikům spojeným s touto operací, by mohl být uvažován minimálně 30 % až 40 %. Tato sazba je minimální sazbou, kterou Komise požadovala v případech Alitalia (69) a Iberia (70). Jenže podle metod použitých BT, tj. EPS (Enterprise value ou Analysts target price 12 months), by byl návrat investice v operaci pouze 16 %. Kromě toho stát nemůže počítat odměnu podle dividend, neboť FT oznámil, že je nedistribuoval. BT všeobecně tvrdí, že není třeba provádět analýzu ex post pozitivních výsledků FT při základním hodnocení zásady uvážlivého investora. Soukromý investor by se tak nikdy finančně zavázal, aniž by vyjádřil nejmenší výhradu, i kdyby celková částka dluhů skupiny FT nebyla stanovena. BT v tomto ohledu dodává, že v souladu s judikaturou Soudního dvora Evropských společenství, mohou být podporovány pouze závazky přijaté vůči FT státem, které jsou odrazem jednání uvážlivého investora pouze s důvodem, že FT by se stal rentabilním podnikem. — rozdíl v postavení mezi soukromým investorem a státem: BT zdůrazňuje, že vzhledem k dlouhé krizové situaci ve světovém hospodářství a zvláště v odvětví telekomunikace ve fázi přechodu a vzhledem k velikosti příslušné částky, by nemohl žádný soukromý investor zamýšlet navýšení kapitálu o této částce a bez předpokladu, že pouze stát, který má oprávnění k podpisu Francie by mohl na sebe převzít tuto nejistotu. BT také zdůraznil, že financování posílení vlastního kapitálu, 100 % zajištěné dluhem bez jakéhokoliv vlastního kapitálu, by bylo spočívalo na hodnocení každého soukromého investora, který by postupoval stejně, zatímco naopak stát může být potrestán pouze voliči, kteří nemají tytéž cíle. Věřitelé a akcionáři soukromého investora by požadovali, aby příslušná investice byla zabezpečena obchodním plánem, zahrnujícím přesné závazky, jako postoupení aktiv. BT usuzuje, že uvážlivý investor, jehož finanční schopnosti by byly srovnatelné s finančními schopnostmi francouzského státu a který by vydal takovou záruku, by v žádném případě na trhu nevzbuzoval velkou důvěru a je jasné, že je to vzhledem k označení „nejvyššího zadlužení“, které přijímají závazky státu, že byla obnovena důvěra. — kritérium současnosti: BT tvrdí, že nebyla dodržena zásada současnosti. Datum přijetí rozhodnutí ze strany francouzských orgánů investovat se skutečně vrací k 12. červenci 2002 a finanční obtíže podniku k tomuto datu dovolují pouze jim vzít v úvahu, že rekapitalizace je státní podpora, stejně tak jako stát přijal rozhodnutí předběžně investovat do přípravy finančního plánu bez znalosti přesné hospodářské a finanční situace FT. BT tvrdí, že účast soukromých investorů nebyla během oznámení vlády o své účasti v navýšení kapitálu ani jistá, ani významná, a totéž, pokud je analýza data přijetí rozhodnutí investovat přesunuta na 5. prosince. Podle judikatury Soudního dvora, pokud jsou investoři připraveni zasáhnout teprve poté, co orgány rozhodly poskytnout podporu, není skutečnost, že tito soukromí investoři by byli schopni zasáhnout ve stejné době již relevantní. Takový zásah je důsledkem podpory poskytnuté státem a ne výsledkem rozhodnutí soukromého investora. V daném případě také nemůže skutečnost, že se bankovní syndikát zavázal vystupovat jako ručitel za zdárný konec operace, být potlačena ze závěrem, že je dodržena zásada současnosti. Rozhodnutí ze strany francouzských orgánů investovat je závazné a nepodmíněné, zatímco rozhodnutí soukromých investorů takové není, a soukromí investoři poskytli svůj příspěvek teprve po získání vícerého a spolehlivého ujištění, že se operace zúčastní také stát a hlavně že přijme veškerá opatření, která umožní FT uchránit před veškerými finančními problémy. BT v každém případě zdůrazňuje, že v souladu s judikaturou, vztahující se k rozhodnutí Seleco, uvedenému v bodu odůvodnění 80, významná účast ze strany soukromých investorů jako taková nestačí k vyloučení veškerých prvků podpory. BT rovněž zdůrazňuje, že investice státu je vyšší než částka jeho podílu na jmění FT. Nakonec BT zdůrazňuje, že velmi vysoká částka provizí banky umožňuje na této straně odpisu snížit pořizovací cenu úpisu akcií.

(87) Pokud se jedná o ovlivnění hospodářské soutěže, BT zejména zdůrazňuje, že účelem příslušných opatření je ovlivňovat hospodářskou soutěž na trzích s mobilní telekomunikací. BT v podstatě odkazuje na skutečnost, že počátkem rozsahu dluhu FT je rozvoj provozování mobilní telekomunikace. Orange tak neodolává dluhu, spojenému se svou akvizicí, který v jeho celistvosti nese mateřská společnost. FT dotovaný prostředky k zaplacení dluhu díky pomocí příslušných opatření, umožňuje Orange posilovat a rozvíjet své postavení na trzích s mobilní telekomunikací. BT připomíná, že Orange má dominantní postavení na francouzském trhu s mobilní telekomunikací s částí zařízeného parku 49,8 %. BT ve svých připomínkách s datem ze dne 11. dubna 2003 upřesňuje, že původ struktury trhu s mobilní telekomunikací ve Francii vyplývá ze strategie kapitálové investice vedené Orange (zejména agresivní obchodní strategie) proti provozní výši zhodnocení, díky podpoře, která je mu poskytována státem prostřednictvím FT, zejména příslušnými podporami v této záležitosti. BT rovněž zdůrazňuje, že daná opatření ovlivňují hospodářskou soutěž na společném trhu s telekomunikací a odrazují zahraniční provozovatele nabízet ve Francii jejich služby. Francie je rovněž jedinou evropskou zemí, kde se nemohl usadit žádný „zahraniční“ provozovatel mobilní sítě.

(88) Pokud se jedná o slučitelnost těchto opatření ve smyslu obecných zásad, BT zdůrazňuje, že podpůrná opatření nevykazují výjimečný požadovaný charakter, aby byla ve smyslu obecných zásad hodnocena jako podpora na záchranu. BT se odvolává na skutečnost, že plán Ambition 2005 nevyhovuje minimálním požadavkům, vyžadovaným obecnými zásadami. Obsahuje opatření, která nepodléhají záchraně, jako obrácení se na obligační trh nebo zamýšlená rekapitalizace, BT zejména upřesňuje, že částka na rekapitalizaci se zdá nadměrnou k úhradě pouhých krátkodobých provozních potřeb FT, s výjimkou úhrady úvěrů, schválených k rozvoji. BT rovněž zdůrazňuje, že plán Ambition 2005 není takovým plánem restrukturalizace, aby změnil strukturu FT za účelem zlepšení jeho výše zhodnocení, ale omezuje se na navýšení likvidity podniku k zastření jeho současných problémů. BT se také zaměřuje na skutečnost, že příslušná opatření se zdají být malá ve srovnání s opatřeními, která byla přijata konkurenty starého provozovatele, a to zejména KPN, Deutsche Telekom nebo British Telecom, jak úrovní postoupení aktiv, tak opatření ve společnosti.

(89) Plán restrukturalizace kromě toho neobsahuje důležitá vyvážení, která umožňují zabránění neoprávněnému narušení hospodářské soutěže za účelem vyrovnání podpory poskytované státem. BT zejména zdůrazňuje nepřítomnost postoupení hodnotových nebo strategických aktiv. Postoupení zamýšlená FT jsou tak omezena na nestrategická aktiva a velmi malou částku (3,5 miliardy eur podle odhadů ze strany FT).

(90) BT na pomoc tvrdí, že ve prospěch konkurentů starého provozovatele nesmějí být přijímána na trhu s mobilní telekomunikací kompenzační opatření, a zvláště ve prospěch posledního přicházejícího, jehož přítomnost je podmínkou existence skutečné hospodářské soutěže na francouzském trhu. BT navrhuje zejména jako kompenzační opatření ve smyslu obecných zásad zakázat Orange předkládat u nabídek rovnocenných služeb sazby nižší než sazby jeho konkurentů, a to po dobu 5 let a uložit samočinné vymezování měsíčních částí prodeje Orange na 33 % tak, až by byla čistá část prodeje Orange uvedena na 40 %. BT rovněž navrhuje omezení doby závazků podepsaných spotřebiteli u Orange na 12 měsíců (pořizování a prodlužování), zmrazení rozvoje sítě GSM a GPRS u Orange za účelem opětovného vytvoření konkurenční rovnováhy, povinnost postoupit strategická aktiva a povinnost omezovat marketingovou činnost.

(91) BT ve svých připomínkách s datem ze dne 26. května 2004 poskytl zejména hospodářskou analýzu, která upřesňuje, že vzhledem ke specifickému postoji států (různého podle jejich vlastní důvěryhodnosti), má státní podpora dosah značně rozdílný od dosahu většinového vlastníka. Analýza rovněž zdůrazňuje, státní zásah bude součástí dlouhé tradice a že tento zásah se posuzuje na základě již vytvořené pověsti. Podle BT je ukázáno, že stát, který podporoval FT, vkládá svou pověst a tedy svou způsobilost opětovně zasahovat ve prospěch dalších francouzských podniků. Analýza rovněž zdůrazňuje, že otázku důvěryhodnosti francouzského státu je nutno uvést do spojení s francouzskou specifičností privatizace. Selhání v jeho podpoře by stát připravilo o pozdější schopnost jednat, což bylo rychle učiněno u Alstomu.

(92) BT poskytl rovněž analýzu k poznatku, zda prohlášení státu měla omezující účinek podle práva státu New York, státu, ve kterém je podnik rovněž zapsán. Podle této analýzy je pravděpodobné, že by taková prohlášení byla považována za omezující buď jako jednostranná smlouva, nebo na základě zásady estoppel.

(93) BT rovněž poskytla studii k poznatku, zda taková by prohlášení, která vycházejí od anglické vlády měla podle anglického práva omezující charakter. Závěrem této studie je, že by taková prohlášení byla omezující nebo by státu ukládala odpovědnost posoudit změnu situace.

4.6. Připomínky Cable & Wireless

(94) Cable & Wireless poznamenal, že příslušná opatření vytvářejí státní podporu. Důvěra trhu po oznámení poskytnutí akcionářské půjčky francouzskými orgány postačovala k poskytnutí výhody FT. Pokud by uvážlivý soukromý investor nepřijal rozhodnutí rekapitalizovat podnik jako FT, který byl před přijetím plánu Ambition 2005 jasně nevýkonný, přijal tento podnik výhodu, kterou by v normálních tržních podmínkách nezískal. Cable & Wireless rovněž zdůraznil na předchozí nebezpečný případ, který by nechal vládu pojistit veškeré finanční problémy státních podniků a negativní dynamiku, jež by z tohoto vyplývala pro hospodářskou soutěž. Cable & Wireless mimo jiné dodal, že tato opatření nemohou být ve smyslu obecných zásad považována za slučitelná. Vzhledem k tomu, že se podnik nenachází ve finančních obtížích, nejsou obecné zásady použitelné.

4.7. Připomínky AFORS Télécom

(95) AFORS Télécom (Francouzský svaz provozovatelů telekomunikačních sítí a služeb) poznamenal, že příslušná opatření vytvářejí státní podporu a přesněji poukázal na následující:

(96) Sadou progresivních rozhodnutí během roku 2002 – jako opce státu k výplatě dividend za rok 2002 akciemi a ne v hotovosti – až do otevření výše úvěru na 9 miliard eur poskytnuté FT via ERAP, obnovily francouzské orgány konkretizací podpory důvěru investorů. AFORS Télécom rovněž poukazuje na to, že i když za předpokladu, kdy by výše úvěru otevřená ERAP nebyla využita FT, symbolizuje záruku státní podpory a uvolňuje takto státní zdroje ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy.

(97) Podmínky poskytnutí výše úvěru a podmínky jeho výplaty nesplňují kritéria zásady uvážlivého soukromého investora. AFORS Télécom zdůrazňuje, že finanční úchylky FT by od roku 2000 nemohly vzhledem k uvážlivému investoru zasahovat. Stát také na sebe nevzal roli „zábrany“ a umožnil FT zvýšit svůj dluh v nevyrovnaném poměru. AFORS Télécom poznamenává, že strategie minulé akviziční činnosti FT byla vedena bez přijetí opatření proti vlastním rizikům, protože stát by jako akcionář zajistil FT svou podporu proti jakékoliv vyhlídce na konkurz.

(98) Cílem státní podpory bylo zabránit jakémukoliv dodatkovému oslabení známky FT prostřednictvím hodnotících agentur, což umožnilo urychlení návratu FT na trh a refinancování jeho dluhu za lehčích finančních podmínek. FT přijal výhodu, kterou AFORS Télécom vyčísluje na 1,5 miliardy eur (71). Podmínky návratu FT na finanční trhy stanovila důvěryhodnost francouzského státu, obdařená výtečným podpisovým právem, a ne důvěryhodnost plánu restrukturalizace. Kromě toho byla výhoda státní podpory ve zproštění FT při změně svého strategického okruhu.

(99) Plán Ambition 2005 je vytvořen zaměřením a ne jasně stanovenými omezujícími a nezvratnými závazky, a nemůže být srovnáván s procesem restrukturalizace prováděné v Evropě a zejména prostřednictvím British Telecom.

(100) Výhody získané FT protahují narušení hospodářské soutěže škodlivé členům AFORS Télécom. Podle AFORS Télécom posiluje podpora poskytnutá francouzským státem již existující protikonkurenční praktiky, které jsou pro alternativní provozovatele velmi škodlivé. AFORS Télécom zejména uvádí výhradní využívání distribuční sítě FT ze strany Orange a Wanadoo, nabídky rozdělení, které systematicky přinášejí užitek Wanadoo a FT, monopolní postavení držené FT na trhu služeb se sdílenými příjmy (dodávka multimediálních materiálů s přidanou hodnotou telefonicky dostupným spotřebitelům). AFORS Télécom následně poukazuje na reálné riziko pokračování tohoto jednání, které by umožnila státní podpora.

(101) Vyvážení by měla být uložena FT směřující jednak k dosažení toho, aby jednání státu bylo analogické s jednáním podniku, který musí obnovit své finanční schopnosti bez přijímání výjimečné podpory, jednak s obnovou spravedlivé hospodářské soutěže. Jedná se zejména o (i) snížení investic FT do investic zadlužených podniků, tj. například omezení celkové investiční politiky FT na investice, jejichž doba návratnosti k investici je u maloobchodního provozu nižší než 12 měsíců; (ii) uplatnění transparentních struktur mezi skupinovým provozem; a (iii) zabránění ovlivňování státní podpory celní válkou, například systematickým zveřejňováním svých podrobných objednávek na míru.

4.8. Připomínky Cégételu

(102) Cégétel trvá na tom, že existují dvě rozdílná podpůrná opatření: (i) jednak oznámení francouzských úřadů o poskytnutí akcionářské půjčky ve prospěch FT a (ii) jednak účast státu v rekapitalizaci FT.

(103) Pokud se jedná o první opatření, Cégétel předběžně tvrdí, že situace podniku, který má příslušného soukromého akcionáře a situace podniku, který má majoritního státního akcionáře nemohly být srovnávány. Cégétel upřesnil, že podobné oznámení provedené soukromým akcionářem by bylo hodnotícími agenturami přijato s největší opatrností a vedlo by je k tomu, aby se zblízka zajímaly o způsoby refinancování příslušným akcionářem taktéž uplatněné výše úvěru. Cégétel z tohoto vyvozuje závěr, že pouhá skutečnost státní opory odnáší investorům významnou výhodu a zabránila celkovému dodatkovému oslabení známky FT hodnotícími agenturami, i když se provozovatel nacházel à priori v neřešitelné situaci. Cégétel zdůrazňuje, že je odůvodněno, aby Komise uznala, že francouzský stát poskytl podporu FT i před podepsáním úmluvy o poskytnutí výše úvěru na částku 9 miliard eur, neboť oznámení podpory bylo dostačující k tomu, aby se toto naléhavé financování stalo zbytečným, Také věřitelé měli jistotu, že FT nemůže nikdy být v platební neschopnosti, protože stát je vždy připraven mu poskytnout peněžité prostředky, nezbytné k tomu, aby mohl uhradit své závazky, což FT umožnilo získat přímo financování na trhu. Cégétel o tomto bodu soudí, že vládní prohlášení byla vyslovena proto, aby trhy měly jistotu, že půjčit peníze FT je přesně to samé, jako půjčit peníze přímo státu. FT mohl také využívat výhody, které by nikdy v normálních tržních podmínkách nezískal, zejména ve srovnání se situací Vivendi Universal. Jeho obrat k obligačnímu trhu mu umožnil uchránit se od obracení se výhradně na finanční instituce, aby čelil své krizi likvidity a obstál ve všech omezeních, souvisejících s tímto druhem financování. Cégétel zdůrazňuje, že podmínky poskytnutí výše úvěru francouzskými orgány nejsou v souladu s podmínkami poskytovanými uvážlivým investorem vzhledem k jednomu z jeho podílů. Uvážlivý investor by zvláště nikdy nepřijal politiku financování akviziční činnosti zadlužením, které přivedlo FT do takové kritické finanční situace, že stát musí přistoupit k rekapitalizaci. Cégétel se odvolává na rozhodnutí Crédit Lyonnais II, ve kterém Komise tvrdí, že podpůrná opatření nemohou být zdůvodňována neplněním závazků státu jako akcionáře během mnohých let (72). Podle Cégételu kromě toho volba provezení podpory prostřednictvím ERAP nevyjadřuje jednání uvážlivého investora. V této věci si Cégétel zvláště všímá úrokové sazby použité na směnky půjčky a absence jistot a záruk. Pokud se jedná o vyčíslení podpory, která se vztahuje k záloze akcionáře, Cégétel tvrdí, že se používá bod 3.2 čtvrtý pododstavec sdělení o státních podporách ve formě záruk a vzhledem k tomu, že díky státní podpoře si mohl FT vypůjčit 16 miliard eur k zaplacení směnek, i když finanční situace FT byla katastrofální, částka podpory se díky tomuto oznámení rovná vyměřené částce.

(104) Cégétel tvrdí, že stejný úsudek je použitý pro rekapitalizaci, jež z ekonomického hlediska analyzuje jako dosažení 9,2 miliardy eur dluhů FT vůči ERAP, který využívá záruku státu. Cégétel účtuje celou tuto částku jako podporu. Rovněž klade důraz na částku podpory odpovídající nákladům na propouštění, které by musel podnik nést v případě snižování počtu zaměstnanců, tj. 1,5 miliardy eur, a které by starý provozovatel nenesl z důvodu převodu úředníků FT do veřejné správy, stanoveného plánem Ambition 2005.

(105) Cégétel kromě toho tvrdí, že FT využívá jasnou záruku, pokud kasační soud uzná, že soukromoprávní podniky se speciálním zákonným statutem se nepodrobují používaným soudním likvidačním řízením (například SEITA nebo Air France). Na základě této judikatury je tak nutno na FT nahlížet jako na unikajícího od společenskoprávního řádu. Cégétel uznává, že FT již od roku 1996 nevyužívá svého statutu EPIC, ale upozorňuje, že záruka ve skutečnosti nezmizela, neboť státní orgány se snažily svými opakovanými prohlášeními přesvědčit trhy, že FT by za všech okolností zachoval podporu svého referenčního akcionáře a pokud by bylo nezbytné, pomohl by stát provozovateli zaplatit jeho směnky (73).

(106) Cégétel nakonec tvrdí, že opatření nelze považovat za slučitelná ve smyslu obecných zásad. Cégétel připomíná, že podle obecných zásad, pokud stát přistoupí k navýšení kapitálu v podniku, který se nachází v obtížné situaci, „musí se považovat za pravděpodobné, že finanční převody budou obsahovat prvky státní podpory“ (74). Cégétel upřesňuje, že vyvážení přijatá FT nemohou být považována vzhledem k obecným zásadám za dostačující. Také plán Ambition 2005 neobsahuje žádný specifický list, vztahující se k postoupení aktiv nebo plánu společnosti. Cégétel na pomoc předkládá zejména následující vyvážení na trhu s pevnými telekomunikačními službami: (i) další prodej služeb k přístupu do místní smyčky a přidružených služeb a také (ii) posílení rozdělení FT a společností Orange a Wanadoo.

4.9. Připomínky LDCOM (75)

(107) LDCOM určuje dvojí mechanizmus podpory na oporu FT, nesený podporou mobility počtu zaměstnanců: (i) poskytnutí neomezené záruky; a (ii) poskytnutí výše úvěru ve výši 9 miliard eur.

(108) Poskytnutí neomezené záruky: LDCOM se opírá o obsah prohlášení francouzských orgánů, která vyšla dne 20. června 2002 v tisku, v tiskových úředních oznámeních ministerstva financí a hospodářství a sdělených přímo nebo nepřímo hodnotícím agenturám. Tato prohlášení, která směřují k uklidnění finančních trhů vzhledem k situaci FT (76), přímo přispěla ke zlepšení známky FT na trzích a umožnila mu čelit likvidní bariéře, před kterou byl podnik postaven. Podle LDCOM může zásah státu dostat několik právních hodnocení. Pokud se jedná o francouzské právo, připomíná, že není vyžadována žádná forma pro vytvoření právního závazku a že ústní prohlášení může tedy za určitých podmínek vytvořit právní akt, vytvářející právo pro svého příjemce. Závazná platnost jednostranného aktu spočívá skutečně na teorii závazku jednostranné vůle, která vytváří právní zdroj závazků. Tento závazek vyvolává dvojitou podmínku závazného a přesného charakteru vůle. LDCOM rovněž tvrdí, že zodpovědnost státu zejména v právech společností vyplývá z analýzy teorie zřejmého zmocnění a skutečného manažera, hlavně pokud se jedná o poslední bod, aby přímo kontaktoval hodnotící agentury. Pokud se jedná o mezinárodní právo je smluvní zodpovědnost státu rovněž zavázána, pokud má jednostranný právní akt závaznou platnost, může-li být dokázáno, že prohlášení bylo vyjádřeno veřejně a s úmyslem svého autora zavázat (77). Prosté ústní a veřejné prohlášení uskutečněné státem může tedy tak ke své tíži vytvořit právní závazek. Podle LDCOM obsah prohlášení v daném případě francouzské orgány zavazuje, neboť listina s těmito prohlášeními vytváří jasný a ne dvojznačný jednostranný závazek státu být s konečnou platností věřitelem FT a neponechat jej ve finanční krizi, která se projevila během léta 2002. Závazek státu, který měl omezující charakter, veškeré porušení povinností z tohoto závazku by mohlo být smluvní zodpovědností (třetí strany by mohly nutit stát k provádění svého závazku).

(109) LDCOM tvrdil, že závadová zodpovědnost činila stát rovněž zodpovědným, a to vzhledem k právům společností. Společnost která také budí dojem, že převezme dluhy jiné společnosti, vyvolává vůči sobě důvěru v dědictví třetích osob. Ale podle LDCOM stát svými prohlášeními poskytl třetím stranám záruku, že převezme dluh FT, který bude splatný. LDCOM přesněji tvrdí, že prohlášení státu, podle kterých „ze své strany přispěje[by přispěl] k velmi podstatnému posílení vlastního kapitálu podniku (78)“ vyvolávají k jeho tíži závazek, jehož následkem je jeho právní a finanční zodpovědnost (79). Podle doktríny: „pokud by tak stát přijatý závazek nedodržel, byl by nesporně učiněn zodpovědným před správní soudní pravomocí, soudcem pro sporné záležitosti v příslibech nedodržených státem“ (80). LDCOM kromě toho upřesnil, že článek L465-1 třetí pododstavec peněžního a finančního zákoníku stíhá osoby, které porušují běžný chod funkcí trhů nedovolenými akciemi, ovlivňujícími vývoj kurzu na burze. Proto podle LDCOM důsledek tohoto hodnocení jasně ukazuje, že stát nijak nezamýšlel přistoupit k prohlášení budoucích hypotetických skutečností, ale že skutečně oznámil své budoucí jednání.

(110) Podle LDCOM judikatura Společenství rovněž potvrzuje, že všechny články v tisku, vycházející od příslušného zájmového podniku nebo vlády, které mají nepodmíněný charakter, nezbytně dokazují poskytnutí státních zdrojů (81). V daném případě tedy vycházejí prohlášení přímo od vlády a mají nepodmíněný charakter.

(111) Z předcházejícího vyplývá, že prohlášení právně a finančně omezující podporu francouzských orgánů, učiněná dne 2. června 2002 jsou podobná záruce, jejímž předmětem je absence konkurzu FT a jeho přežití v okruhu stávajících činností. Podle LDCOM se jedná o neomezenou záruku. LDCOM upřesňuje, že podporu tedy vytváří nejen poskytnutí výše úvěru a takto poskytnutá částka, ale i samotné oznámení tohoto poskytnutí. V souladu s oznámením o státní podpoře ve formě záruk je splněno kritérium, vztahující se ke státním zdrojům, aby záruka byla odvolána nebo ne. Vzhledem k tomu, že příslušná opatření nesplňovala kritéria výše uvedeného oznámení z důvodů, že tehdy FT nemohl nalézt nezbytné peněžní prostředky na trzích, LDCOM připomíná, že příslušná opatření tvoří podporu. LDCOM rovněž poukázal na to, že „vzhledem k daným částkám mohl takovou záruku poskytnout pouze stát, žádný uvážlivý investor by nemohl zajistit důvěryhodnost vůči trhům“předanou do rukou„FT“ (82). LDCOM nakonec zdůrazňuje, že veškerá protikladná analýza by byla v důsledku těžká, pokud by byla nejenom proti zásadám skutečného interního práva, ale mimo jiné by otvírala členským státům možnost beztrestně podporovat chod společností, ve kterých vlastní podíl (83).

(112) Výsledek této neomezené záruky jasně nachází odezvu na trhu a reakce trhu odpovídá hodnotě, kterou investoři skutečně přisuzují této záruce. Od 12. července 2002 se také zvýšil burzovní kurz akcie FT a způsobil zvýšení burzovní hodnoty provozovatele. LDCOM tvrdí, že valorizace takto vytvořená oznámením státu představuje 5,9 miliardy eur. Navíc se od měsíce července 2002 začalo zlepšovat rozpětí (84) FT, které tak snížilo finanční zatížení provozovatele a umožnilo opětovné utvoření jeho finančních schopností. Tato odchylka rozpětí umožňuje konkrétně hodnotit finanční břemeno oznámení státu. Kromě toho se musí tato odchylka vztahovat na celkový dluh FT, financovaný nepřímo obligačními půjčkami. Odchylka rozpětí se podle daného případu mění o 2 až 3 %, tedy roční úspora od 1,37 miliardy eur až 2,05 miliardy eur. Za předpokladu, že FT zachová stálou úroveň zadlužení a proto, že bude dluh financován trvale, hodnotí LDCOM vliv takto uskutečněné úspory na částkou směřující od 19,57 miliardy eur až k 29,36 miliardám eur. Podpora státu kromě toho FT umožnila jeho refinancování na obligačních trzích za výhodnějších podmínek, než jaké by získal dříve.

(113) Oznámení o poskytnutí výše úvěru částkou 9 miliard eur: LDCOM nepřevzal analýzu tohoto opatření vzhledem k čl. 87 odst. 1 Smlouvy a opětovně odkázal na analýzu Komise v jejím rozhodnutí o zahájení s trváním na úloze ERAP.

(114) Podle LDCOM se nemůže podpora státu odvolávat na kritérium uvážlivého investora, jak svou částkou, tak svými způsoby nebo dokonce cílem. Žádný uvážlivý investor by tak v září 2002 (datum, k němuž stát oznámil, že finančně podpoří FT) nezaplatil předem 9 miliard eur za takových hospodářských okolností, aniž by se neopíral o plán restrukturalizace. LDCOM kromě toto vysvětlil, že žádný soukromý investor by neměl finanční schopnost zmobilizovat takovou částku v tak omezené době. LDCOM rovněž upřesnil, že pro soukromého investora je udržení celistvosti provozní struktury skupiny prostředkem sloužícím jako cíl výše zhodnocení jeho investice. Pro francouzské orgány se v daném případě jedná o samoúčelnost. Je pochopitelné, že stát má sociální apolitické důvody, ale takové hodnocení by v jeho zasahování zastíralo zásadu rovnosti mezi veřejným a soukromým odvětvím.

(115) Kromě toho podle LDCOM, pozice státu, podle které by uvážlivý majoritní investor případně neobnovil funkční celistvost FT, neodporuje analýze jednání takového investora v reálných tržních podmínkách, jaké existovaly v červnu–červenci 2002. Investoři, kteří tak vložili extrémně velkou část jejich majetku do podniku s rizikem, že doje k jeho selhání, jako první požadují radikální a bezprostřední kontrolu strategie, která by v daném případě mohla připouštět hromadné postoupení strategických aktiv. Relevantnost této analýzy se ukazuje správnou ve srovnání se situací, ve které by se FT nacházel bez podpory státu a se situací Vivendi Universal, který se s povinností kontroly svého okruhu aktiv nacházel pod tlakem trhu. LDCOM tak tvrdí, že Komise musí nejenom odmítat přijímat jako výchozí bod dodržení funkční celistvosti skupiny, ale také analyzovat účinky jejího udržení jako skutečné ohrožení hospodářské soutěže. LDCOM tvrdí, že v červenci 2002 by FT bez státního zásahu neměl jinou volbu než snížit svůj okruh aktiv, propouštět (85) a revidovat své strategické cíle.

(116) LDCOM odhaduje celkovou částku podpory na 15 miliard eur, tato celková částka, odpovídá částce, kterou se FT podařilo vynést na finančních trhy díky podpoře poskytnuté státem. Částka podpory se tak skutečně nemůže omezit na 9 miliard eur přímo poskytnutých státem, protože FT mohl přistoupit k navýšení kapitálu o takovou částku prostřednictvím jednotlivých státních zásahů (neomezená záruka, akcionářská půjčka, obnovení počtu zaměstnanců).

(117) Podle LDCOM vytváří podpora poskytnutá státem podporu na restrukturalizaci. LDCOM provedl porovnání předcházející a následné situace po veřejném zásahu na trhy s telefonní službou, s přístupem k vysokorychlostnímu internetu, s přístupem k nízkorychlostnímu internetu a situace, která by převažovala v případě absence veřejného zásahu. Toto porovnání potvrzuje, že důsledkem podpory je k horizontu roku 2005 udržet statu quo ante (provozní schopnosti a neporušené marketingové schopnosti), což podle určitých částí trhu umožňuje vyvozením kvantifikovat výsledky veřejného zásahu. LDCOM zejména podle bodu 35 obecných zásad navrhoval uložit FT opravné prostředky, jejichž účinkem musí být obnova trhu v situaci, ve které by byl, pokud by FT byl nucen samovolně přistoupit ke změně svého okruhu činností. Pokud si podle LDCOM stát dal jako cíl číslo jedna zachovat FT jako integrovaného provozovatele telekomunikací, jsou hlavními ovlivněnými trhy trh s mobilními telefonními službami a trhy s pevnými telefonními službami, jak navazující před (propojení, přístup k DSL), tak navazující za (zejména maloobchodní prodej telekomunikací, přístup k internetu zejména prostřednictvím DSL). LDCOM proto navrhoval, aby Komise přijala opatření týkající se jednání tak, aby bylo omezeno takto vyvolané narušení hospodářské soutěže a aby bylo umožněno alternativním provozovatelům stanovit podmínky, které by museli využívat v případě absence podpory. LDCOM tedy navrhuje snížení částí trhu FT a jeho poboček na trhu s vysokorychlostním internetem (maximálně 42 % trhu s prodejem přístupu k vysokorychlostnímu internetu prostřednictvím DSL – hodnotově) a na trhu s telekomunikačními službami (maximálně 55 % trhu s místní, hlasovou a národní telekomunikací – hodnotově) a také sadu opatření směřujících k provedení omezení částí trhu FT (86). Další kategorie opatření navrhovaných LDCOM je uložení opatření, směřujících k umožnění rozvoje konkurentů (87).

(118) LDCOM v připomínkách ze dne 17. května 2004 upřesnil, že prohlášení ministra hospodářství a financí tvoří jednostranný státní akt, jehož nedodržení by bylo trestáno podle mezinárodního práva. LDCOM rovněž upřesnil, že zákaz protiřečit si k újmě cizí osoby (estoppel) tvoří všeobecnou právní zásadu mezinárodního obchodu, která se u státu prosazuje. LDCOM k tomu upřesňuje, že její použití je v tomto případě nesporné vzhledem k tomu, že v tomto případě francouzský stát jedná jako akcionář a rovněž tedy jako provozovatel mezinárodního obchodu.

(119) LDCOM rovněž zdůraznil, že stát nemůže upustit od svých prohlášení, aniž by nepoškodil svou vlastní finanční důvěryhodnost. Stát má svým zásahem na trh skutečně roli dlužníka a majoritního akcionáře určitého počtu podniků. Tato dvojí role se projevuje dvojím hodnocením ze strany hodnotících agentur jeho schopností jako dlužníka a jeho schopností jako akcionáře prostřednictvím hodnocení udělených veřejným podnikům. Tato dvojí možnost zásahu předpokládá zvláštní ostražitost, neboť veškeré neplnění závazku, zjištěné v jedné z těchto dvou rolí, může mít důsledky na druhou roli a její hodnocení (LDCOM se odvolává na hodnocení veřejných podniků prostřednictvím Moody's). LDCOM rovněž klade důraz na skutečnost, že důvěryhodnost státu je podstatně rozdílná od důvěryhodnosti, kterou mohou využívat jiné podniky v obdobné situaci a které nemohou upokojit trh (případ Vivendi Universal). Bezpečnost, kterou francouzské veřejné půjčky představují pro finanční trhy, je tedy odůvodněním nepodmíněné důvěry poskytnuté investory prohlášením státu, neboť stát své závazky vždy dodržel. Zohlednění podpory státu po přímém kontaktování s hodnotícími agenturami, jejichž úloha je vzhledem k riziku obsaženému ve vkladu financí mimořádně kritická, uvádí v záhlaví důvěryhodnost podpory FT státem. LDCOM rovněž zdůrazňuje, že hodnocení státu dosahuje maximální známky Aaa, neboť své závazky splácí. LDCOM zdůrazňuje, že zbavení se závazku ze strany státu by způsobilo pokles jeho hodnocení, což by mělo za následek nové ocenění úroků státního dluhu. Rovněž zbavení se závazku vzhledem k veřejnému podniku by mohlo mít důsledky na hodnocení souboru dalších.

4.10. Připomínky B

(120) Podle B lze poskytnutí finančních prostředků provázených veřejným závazkem státu podporovat FT, přirovnat k poskytnutí finanční záruky k upokojení nejen věřitelů podniku, ale rovněž společného trhu, což přispělo ke zlepšení situace FT vzhledem k burzovnímu trhu. B také dochází k závěru, že dané opatření bylo schváleno prostřednictvím státních zdrojů. Vzhledem k tomu, že jednání státu nemůže být považováno za jednání soukromého investora v tržním hospodářství, přijal podnik výhodu, kterou by v normálních tržních podmínkách nezískal. V okamžiku otevření výše úvěru byla též finanční situace FT taková, že by žádný uvážlivý investor nepřistoupil k operaci tohoto druhu. B navíc tvrdí, že nebyla dodržena zásada současnosti, a upřesňuje, že účast soukromých investorů byla umožněna až s přihlédnutím k oznámení a poskytnutí akcionářské půjčky, jejíž částka byla tak vysoká, že žádný soukromý investor nebyl schopen přistoupit k takové mobilizaci peněžních prostředků. B zdůrazňuje, že podpůrná opatření upokojila soukromé investory ve skutečnosti, že veškerá rizika konkurzu FT byla odstraněna. B rovněž poukazuje na to, že částka na rekapitalizaci FT (s hodnotou 80 až 100 % burzovní valorizace) je taková, že nelze uvažovat, že by vzhledem k hospodářské situaci FT soukromý investor přistoupil k takové operaci při absenci prohlášení o podpoře a opatřeních k předběžnému financování, přijatých vládou.

(121) B tvrdí, že opatření nelze ve smyslu obecných zásad považovat za slučitelná. Na podporu však B navrhl vyrovnávací opatření, zejména na trhu s pevnými telefonními službami, na trhu s přístupem k internetu a na trhu s mobilními telefonními službami. B rovněž upřesnil jednotlivá poškození rozvoje hospodářské soutěže na francouzském trhu (88). Pokud se jedná o pevné telefonní služby, B zejména doporučuje účetní oddělení a poskytnutí skutečné úspory v hospodaření při provozování sítí FT za účelem vyhnutí se stíhaní za protikonkurenční činnost. B rovněž navrhuje uložit FT povinnost informovat předplatitele pevných telefonních služeb o možnosti výběru jejich provozovatele pro směrování jejich telefonických hovorů, aby se zmírnila „obrovská ‚konkurenční páka‛, která mu zajišťuje quasi-monopolistické postavení na trhu s přístupem k telefonní síti na trzích s přesměrováním telefonických hovorů“. Pokud se jedná o trh s mobilními telefonními službami, B zejména navrhuje povinnost pro Orange poskytovat nabídku MVNO (Mobile Virtual Network Operator) provozovatelům, kteří si přejí proniknout na tento trh.

4.11. Připomínky Tiscalinet

(122) Tiscalinet zdůrazňuje, že prohlášení státu vyjádřená od 2. července 2002 signalizují trhu, že uvedení FT k soudnímu narovnání je vyloučeno. Souběžně je opce státu být vyplacen za své dividendy 2002 akciemi a ne v hotovosti ze strany státu znamením k určení trhu, který podporuje FT, i když by se uvážlivý investor rozhodl pro vyplacení uvedených dividend v hotovosti. Tiscalinet rovněž dodává, že zásah ministerstva hospodářství a financí u Státní depozitní poklady, která vlastní 5 % akciového kapitálu starého provozovatele, aby zablokovala cenné papíry za účelem snížení jejich nadhodnocení a posílení důvěry investorů, klade otázku, a to který soukromý investor by takto jednal. Tiscalinet rovněž zdůrazňuje, že soubor zákonných opatření, který směřuje k rozšíření sociálního cíle ERAP, aby mu bylo umožněno vlastnit akcie FT (89), k poskytnutí státní záruky ve prospěch ERAP, aby mu bylo umožněno investovat v FT (90) a konečně ke znění o způsobu vlastnění akciového kapitálu v FT státem utvrzuje analýzu neodvolatelného charakteru státní záruky, o kterou se opírají účastnící na trhu a zvláště majitelé dluhopisů, aby vyslovili souhlas s následujícími nabídkami od tohoto data prováděnými FT. Tyto prvky potvrzují skutečnost, že stát vzhledem k FT zaujímá „poslední instanci“, k operaci, jakou by uvážlivý investor neschválil. Podle Tiscalinet byl takové zdroje schopen mobilizovat pouze francouzský stát.

(123) Tiscalinet tvrdí, že záruka udělená státem a schválení navýšení kapitálu, které by žádný uvážlivý soukromý investor neprovedl, umožnily FT vyhnout se hromadnému postoupení aktiv s jediným cílem udržet svůj okruh činností a využívat vzhledem ke své vnitřní finanční situaci relativně nízké obligační sazby.

(124) Podpory jsou neslučitelné s obecnými zásadami. Tiscalinet tvrdí, že podmínky poskytování podpory na restrukturalizaci nejsou splněny, zejména protože plán Ambition 2005 neobsahuje dostatečná vyvážení na ochranu hospodářské soutěže. Tiscalinet zdůrazňuje narušení hospodářské soutěže vyvolané podporou francouzského státu, pokud se jedná o trh s přístupem k vysokorychlostnímu internetu. Tiscalinet tvrdí, že FT je schopen rozsáhle investovat do určitých složek sítě, do reklamního rozpočtu, což využívá Wanadoo. Navíc Wanadoo nemusel postupovat větší aktiva a nadále využívá příjmy ze žlutých stránek a také ze sítě obchodních agentur FT. Tiscalinet rovněž zdůraznil, že strategie uvedená FT, zejména pokud se jedná o uvedení smíšené zjednodušené veřejné nabídky k nákupu a výměně, směřující k akciím Wanadoo ze dne 11. března 2004, má za následek nechat vyžívat FT daňovou podporu, kterou by nemohl využívat bez podpůrných opatření státu. Tiscali se kromě toho ve svém dopise ze dne 5. dubna 2004 zaměřuje na antikonkurenční strategii, ustanovenou na trhu s DSL ve Francii díky počáteční podpoře francouzského státu.

(125) Zda měly být podpory posuzovány jako slučitelné s obecnými zásadami, navrhuje Tiscalinet jako pomoc vyvážení hlavně na trhu s vysokorychlostním internetem, jako stanovení minimální ceny u maloobchodních nabídek ADSL FT svým pobočkám, zákaz provádění spojených nabídek mezi službami FT a Wanadoo, zákaz distribuce služeb Wanadoo v obchodních agenturách FT, postoupení žlutých stránek a zahraničních poboček Wanadoo.

4.12. Připomínky D

(126) D předložil dokument nazvaný „Zpráva o stupni provádění závazků kampaně prezidenta Jacquese Chiraca v oblasti průmyslu, energie, telekomunikací a pošt s datem ze dne 2003“. Pokud se jedná o FT, dokument uvádí, že: „Díky rozhodné podpoře státu a jmenování Thierryho Bretona, nevyšel France Télécom pouze ze smrtelného udušení.“

4.13. Připomínky FT

(127) FT předložil připomínky ve formě tří zpráv: (i) zpráva sepsaná p. Ehlermannem a s datem ze dne 12. ledna 2004 „Oznámení pro France Télécom“; (ii) zpráva sepsaná p. Galmotem a s datem ze dne 6. ledna 2004„Umožní judikatura Soudního dvora Společenství připustit, aby“finanční opatření uvedená státem na podporu France Télécom„a na základě kterých Komise zahájila řízení stanovené čl. 88 odst. 2 Smlouvy provedla“převod státních zdrojů„ve prospěch tohoto podniku?“; a (iii) zpráva HSBC „Názor HSBC s datem ze dne 6. ledna 2004“. Tyto tři zprávy jsou níže stručně popsány.

(128) První zpráva analyzuje jednání francouzských orgánů vzhledem k pravidlům, všeobecně používaným ke státním podporám a zvláště vzhledem k zásadě uvážlivého investora. Argumenty rozváděné v této zprávě, která směřuje k prokázání, že prohlášení ze dne 5. prosince 2002, které se týká akcionářské půjčky, neovlivňuje státní zdroje, jsou hlavně následující: (i) oznámení akcionářské půjčky z prosince 2002 není neodvolatelný závazek (ale pouhé prohlášení o úmyslu), a je podmíněné. Oznámení tedy není podstatné pro záruku a ještě méně pro neomezenou záruku; (ii) rozhodnutí Crédit Foncier de France (výše uvedené) není platný precedens a kromě toho se týká prohlášení, které není srovnatelné s oznámením z prosince roku 2002. Zpráva ostatně směřuje k prokázání, že FT nebyl podnikem, který měl ve smyslu obecných zásad finanční potíže v okamžiku, kdy se stát rozhodl účastnit v rekapitalizaci a oznámil své ustanovení schválit akcionářskou půjčku. Zpráva zdůrazňuje, že pro majoritního akcionáře je normální a obvyklé poskytovat půjčku, aby se v rekapitalizaci zúčastnil předem.

(129) Druhá zpráva se soustředí na otázku, a sice zda pouhé oznámení o poskytnutí akcionářské půjčky ve formě výše kreditu může jako takové vytvořit úpis státních zdrojů. Zpráva zdůrazňuje, že podle tvrzení Komise neodvolatelné oznámení o závazku poskytnout půjčku, spojené s jejím zřejmým poskytnutím dostačuje k vytvoření úpisu státních zdrojů, což odpovídá pojmu opatření s rovnocenným účinkem ve státní podpoře, který byl již zamítnut Soudním dvorem. Podle zprávy nedochází k převodu státních zdrojů, protože nakonec nedochází k otevření výše úvěru, ani k poskytnutí záruky, která by vyžadovala schválení jedním z finančních zákonů. K převodu státních zdrojů nedochází ostatně proto, že podle francouzského práva nemůže žádné ústní prohlášení veřejného orgánu vyvolat jakýkoliv účinek na veřejné finance a provést nejmenší převod státních zdrojů, a při té příležitosti se pouze jedná o pouhá ministerská prohlášení, která nemají žádný negativní dopad na veřejné finance.

(130) Třetí zpráva se soustředí na hospodářskou účelnost jednání státu v období mezi 4. zářím 2002 (oznámení výsledků za první pololetí) a 15. dubna 2003 (realizace navýšení kapitálu). Zpráva se opírá o analýzu situace FT v září 2002 a provádí rozlišení jednak mezi provozní výkonností FT (řádné činnosti s potenciálem zlepšení provozního cash flow) a jednak mezi částkou dluhu provozovatele (úroveň zadlužení, splátkový kalendář k dluhu, vlastní záporný konsolidovaný kapitál, vyplývající ze ztrát, které souvisejí s nenávratnými složkami). Zpráva v tomto bodě dochází k závěru, že časový odstup mezi vytvářením cash flow skupiny a krátkodobými hrubými finančními úvěry (2003-2005) klade problém refinancování, ale ne platební schopnosti.

(131) HSBC rovněž popisuje souvislost krátkodobé krize likvidity která je zhoršena krizí důvěry trhu vůči skupině. HSBC upřesňuje, že v takové situaci účelnost prosazovala naléhavost a doporučovala ustanovení plánu, směřujícího ke zlepšení provozních výsledků, navýšení kapitálu, opětovné rozvržení dluhu a politiku zaměřenou na postoupení aktiv. HSBC upřesňuje, že v daném případě plán Ambition 2005 je plán kompletně spojitý a účelný, neboť umožňuje zejména vytvoření 15 miliard eur cash flows provozním zlepšením a postoupením aktiv bez odejmutí podstaty oboru. HSBC klade důraz na skutečnost, že navýšení kapitálu, které podporuje společnost stanovující provozní plán hospodářského zotavení vytváří přirozené řešení pro opětovné vyrovnání rozvahy. HSBC zdůrazňuje, že ústní podpora ze strany majoritního akcionáře je rovněž obvyklá a účelná a že je normální a běžné, že referenční akcionáři oznamují své rozhodnutí předem dalším akcionářům. HSBC rovněž zdůraznil, že akcionářská půjčka byla v daném případě málo riskantní, efektivní z hlediska nákladů a obvyklá operace – v očekávání navýšení kapitálu – k ochraně dědických zájmů majoritního akcionáře, i když z důvodů časového plánu nebylo možné rekapitalizovat v měsíci prosinci. HSBC rovněž upřesnil, že půjčka byla stanovena v tržních podmínkách.

(132) Zpráva HSBC rovněž uvádí hodnocení burzovního kurzu akcie FT a zaměřuje se na skutečnost, v měsíci červenci 2002 akcie vystoupila z důvodu pověstí o zestátnění, poté v září poklesla, i když trh věděl o možnosti navýšení kapitálu o 15 miliard eur, třebaže způsoby nebyly pořád jasné. Zpráva rovněž zdůrazňuje, že finanční projekce FT nechávaly pro stát uvažovat o velmi uspokojivé výši zhodnocení: podle metodologie DCF – discounted cash flow – rekapitalizace zahrnuje roční sazbu výše zhodnocení 25 %, i když průměrná sazba na trhu s telekomunikacemi je 9,9 %.

(133) Jako odpověď na zaslání právní zprávy a hospodářské zprávy poradce předložil FT tři právní poznámky, kterými kritizuje obsah těchto zpráv a hospodářskou zprávu (91).

(134) První zpráva zdůrazňuje, že různé právní kategorie, které se vztahují k francouzskému občanskému, obchodnímu nebo správnímu právu, použité poradcem v analýze prohlášení státu nejsou relevantní pro uvážení, že by ministerská prohlášení byla schopna vytvářet práva ve prospěch třetích stran. Poznámka zvláště zdůrazňuje, že podmínky vyžadované pro využití zodpovědnosti státu za nedodržení jeho příslibu nejsou v daném případě shromážděny. Poznámka upřesňuje, pouhá skutečnost provedení příslibu, i když spočívá v platbě určité peněžní částky, nijak sama o sobě nepostačuje k vložení veřejných financí, k „zmrazení státních zdrojů“ bez právního aktu. Poznámka k tomuto bodu uzavírá, že francouzská judikatura nemůže dokázat, že v daném případě dochází k „převodu státních zdrojů“ z důvodu příslibu podmíněného akcionářskou půjčkou. Poznámka rovněž upřesňuje, že musí existovat vazba mezi státními zdroji a poskytnutou výhodou. Předmětem sporné věci vykonaného příslibu je vyrovnat škodu, které byl případně vystaven příjemcem příslibu. Povinné odškodnění mu tedy nemůže poskytovat výhodu.

(135) Poznámka uzavírá, že Soudní dvůr nestanovil, do jaké míry lze u nepodmíněného a podle zákona omezujícího příslibu poskytnutí podpory uvažovat, „že bude proveden“.

(136) Druhá poznámka zdůrazňuje, že by Komise měla formálně vztáhnout řízení na opatření, analyzovaná znalci, jmenovanými Komisí, neboť nebyla zahrnuta rozhodnutím o zahájení. Poznámka kromě toho upřesňuje, že „jednostranná prohlášení, provedená státním orgánem v rámci jeho úlohy majoritního akcionáře musí podle francouzského práva a práva Společenství odpovídat jednotlivým kritériím, aby mohla být kvalifikována jako neodvolatelný, jasný a nepodmíněný závazek ke státní podpoře“. Poznámka k tomuto bodu uzavírá, že jednotlivá prohlášení, ke kterým se upínali znalci, tyto podmínky zjevně nesplňují. Podle p. Ehlermanna by analýza vychvalovaná znalci měla za následek „účinek pro všechny státní orgány jako náhubek, které pokud by byly majoritním akcionářem společnosti, jsou povinny informovat předem Komisi o všech veřejných prohlášeních, vztahujících se k jejich jednání, úmyslům nebo názorům jako majoritního akcionáře ve společnosti nebo ve prospěch společnosti, kterou kontrolují“. Analýza znalců by rovněž vedla k „bezdůvodnému obohacení téhož orgánu, který by v důsledku nedodržení povinnosti mlčenlivosti využíval nařízení k vymáhání peněžních prostředků, které nikterak nemobilizoval. Stát by byl takto odměňován podnikem, který není původcem prohlášení svých akcionářů, za porušení této domnělé“povinnosti mlčenlivosti„. Výpočet podpory, který byl proveden znalci, je vedle materiálních chyb a nedostatků hospodářského charakteru zdůrazněných HSBC podezřelý ze základních právních chyb, které jej činí neplatným a ze strany Komise nepoužitelným.“ Autor poznámky napadá zejména kvantifikaci podpory, uvedené ve zprávě znalce a hlavně upřesňuje, že pro kvantifikování podpory musí být u státu zaúčtovány pouze čisté náklady na jeho zásahu ve prospěch podniku.

(137) Podle třetí poznámky předložené ze strany FT stát neposkytl výši úvěru FT prostřednictvím ERAP. Poznámka mimo jiné tvrdí, že prohlášení podle interního práva nezavazují stát na právní úrovni, ať je to vůči FT nebo vůči třetím stranám. Poznámka zdůrazňuje, že prohlášení nejsou právním aktem ve smyslu společenského práva ani vytvářejícím aktem ve smyslu veřejného práva. Stát se tedy nemůže zavázat bez vytvářejícího právního aktu, přijatého za dodržení pravidel působnosti (v daném případě se jedná o prohlášení záměru bez materiálního provedení) a rozpočtového řízení. Poznámka rovněž tvrdí, že zodpovědnost státu není zavázaná a že povinnost nápravy vyplývající ze závadové skutečnosti v žádném případě nevytváří státní podporu, neboť „v případě odsouzení státu za škody a prospěch převod zdrojů nevyplýval z právní skutečnosti jako takové, ale z využití zodpovědnosti úměrně k této skutečnosti. A příjemce převodu státních zdrojů není dotčený podnik, ale oběť vystavená poškození“. Autor poznámky rovněž upřesňuje, že je nemožné sdělovat právní skutečnost, i když veškerá podpůrná opatření musí být oznamována v souladu se Smlouvou Komisi.

(138) Příloha poznámky zvláště zdůrazňuje souvislost, v jaké byla prohlášení vyjádřena a upřesňuje, že toto je nezbytné k uvážení opravdového významu. Analýza prohlášení ve světle událostí, které se sběhly v období mezi koncem měsíce června a prosincem 2002 tedy ukazuje, že prohlášení nemohla vytvářet příslib a neukazuje, že vhodná opatření, zamýšlená státem byla finanční opatření. V tomto období existovaly zejména rozpory ve vládě a ministr hospodářství a financí nezastupoval názor vlády. Autor upřesňuje, že znalec nepřináší žádný právní nebo faktický důkaz vůle státu zavázat se. Průzkum skutečností odhaluje, že ze strany zodpovědných neexistoval žádný záměr, který byl ohledně řešení vneseného do problému nejasný, a že provozovatelé nikdy nevyjádřili své přesvědčení o tom, že se stát zavázal stanovit takové nebo jiné řešení.

(139) Pokud jde o hospodářskou zprávu předloženou ze strany FT, zdůrazňuje, že oblast analýzy zprávy poradce je velmi omezovací, „neboť hlavně analyzuje vliv prohlášení ze dne 12. července 2002 a používá jedinou metodologii, nazvanou event studies“. Zpráva rovněž upřesňuje, že metodologie používaná ze strany NERA spočívá na „velmi teoretickém postupu, který sestává z vytvoření domněnky, že trhy jsou efektivní a z odhadu vlivu události kvantifikací změn burzovních kurzů během této události. Tento příliš teoretický postup by neodpovídal skutečné situaci referenčního akcionáře“. Hospodářská zpráva rovněž zdůrazňuje, že zpráva NERA je „nejasná, pokud se jedná o zisky, zdroje zisků a náklady na FT a jeho akcionáře“.

(140) Zpráva usuzuje, že závěry poradce jsou mylné, neboť: — „Analýza situace skupiny FT v okamžiku oznámení výsledků za první pololetí 2002 ukazuje, že (i) skupina má nevyváženou rozvahu a krátkodobý problém s likviditou, ale (ii) provozní výsledky z činnosti jsou velmi dobré. — Analýza oblasti opatření, že se uvážlivý akcionář musí v situaci hrubého zadlužení zavázat, udává, že bylo účelné uvést plán hospodářského zotavení, který zahrnuje rekapitalizaci pro skupinu se zdravými aktivy a jejíž vnitřní hodnota podniku je vyšší než celková částka tržní kapitalizace a čisté zadlužení. — Analýza tvorby hodnoty a perspektivy výše zhodnocení naznačuje, že stát provedl velmi dobrou investici účastí v navýšení kapitálu a uvedením akcionářské půjčky v daném případě přijímá malé riziko“.

4.14. Připomínky ECTA

(141) ECTA je názoru, že státní podporu vytvářejí následující opatření: (i) ministerská prohlášení z července a října 2002, která informují trh, že stát neponechá FT ve finančních potížích; (ii) přijetí dividend za rok 2001 státem ve formě akcií a ne v hotovosti; (iii) poskytnutí výše úvěru 9 miliard eur a také předběžný závazek státu účastnit se v budoucím navýšení kapitálu; (iv) poskytnutí státní záruky státem ve prospěch ERAP, která mu umožnila vypůjčit si na trzích se sazbou 3,375 % namísto sazby 10,4-10,9 % použité v podniku, který má hodnocení „junk bond“; a (v) zřejmý převod zaměstnanců FT do ERAP, i když tito nadále pracují pro FT.

(142) Podpora poskytnutá FT mu umožnila zachovat agresivní obchodní a reklamní politiku a