CS Úřední věstník Evropské unie L 136/50

ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO ORGÁNU PRO CENNÉ PAPÍRY A TRHY (EU) 2018/796

ze dne 22. května 2018

dočasně omezit rozdílové smlouvy v Unii v souladu s článkem 40 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 600/2014

RADA ORGÁNŮ DOHLEDU EVROPSKÉHO ORGÁNU PRO CENNÉ PAPÍRY A TRHY,

s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,

s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro bankovnictví), o změně rozhodnutí č. 716/2009/ES a o zrušení rozhodnutí Komise 2009/77/ES (1), a zejména na čl. 9 odst. 5, čl. 43 odst. 2 a čl. 44 odst. 1 uvedeného nařízení,

s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 600/2014 ze dne 15. května 2014 o trzích finančních nástrojů a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (2), a zejména na článek 40 uvedeného nařízení,

s ohledem na nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2017/567 ze dne 18. května 2016, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 600/2014, pokud jde o definice, transparentnost, kompresi portfolia a dohledová opatření v oblasti zásahů u produktů a pozic (3), a zejména na článek 19 uvedeného nařízení,

vzhledem k těmto důvodům:

1. ÚVOD

(1) Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) a několik příslušných vnitrostátních orgánů v posledních letech zaznamenaly v Unii rychlý nárůst uvádění na trh, distribuce nebo prodeje rozdílových smluv (contract for differences, CFD) retailovým investorům. Rozdílové smlouvy jsou ve své podstatě rizikové a komplexní produkty a jsou často předmětem spekulativního obchodování. ESMA a příslušné vnitrostátní orgány rovněž zaznamenaly, že rozdílové smlouvy jsou retailovým investorům stále častěji nabízeny za použití agresivních marketingových technik i bez uvedení transparentních informací, na jejichž základě by retailoví investoři mohli pochopit rizika spojená s těmito produkty. ESMA a příslušné vnitrostátní orgány vyjádřily velké obavy ohledně nárůstu počtu retailových investorů, kteří s těmito produkty obchodují a utrpí ztrátu. Tyto obavy se opírají také o četné stížnosti retailových investorů z celé EU, kteří při obchodování s rozdílovými smlouvami utrpěli značné ztráty.

(2) Na základě uvedeného významného ohrožení ochrany investorů přijal orgán ESMA řadu nezávazných opatření. Od června 2015 ESMA koordinuje činnost společné skupiny, která byla zřízena, aby se zabývala otázkami týkajícími se řady poskytovatelů usazených na Kypru nabízejících binární opce, rozdílové smlouvy a další spekulativní produkty retailovým investorům na přeshraničním základě po celé Unii (4). Od července 2015 pak ESMA koordinuje pracovní skupinu složenou ze zástupců orgánu ESMA a příslušných vnitrostátních orgánů, jejíž činnost je zaměřena na monitorování nabídky binárních opcí a rozdílových smluv na retailovém hromadném trhu i posílení jednotných přístupů dohledu v této oblasti po celé Unii. Orgán ESMA též podpořil sbližování dohledu v Unii, co se týče nabídky rozdílových smluv retailovým investorům, prostřednictvím vydání stanoviska (5) i řady Q&As (6) v souladu s článkem 29 nařízení (EU) č. 1095/2010. A konečně, orgán ESMA vydal varování (7), v nichž zdůraznil své obavy týkající se rizik nekontrolovaného nabízení mj. rozdílových smluv a binárních opcí retailovým investorům. Přestože tato opatření měla jistý pozitivní dopad (8), ESMA se domnívá, že významné ohrožení ochrany investorů stále přetrvává.

(3) Orgán ESMA zveřejnil dne 18. ledna 2018 výzvu k předložení informací ohledně svých případných intervenčních opatření k produktům, konkrétně k uvádění na trh, distribuci či prodeji rozdílových smluv a binárních opcí retailovým investorům (9) (dále jen „výzva k předložení informací“). Na tuto výzvu k předložení informací bylo možné reagovat do 5. února 2018. Orgán ESMA obdržel téměř 18 500 (10) odpovědí. Z toho 82 odpovědí předložili poskytovatelé, obchodní organizace, burzy cenných papírů a zprostředkovatelé v oblasti rozdílových smluv a/nebo binárních opcí, 10 zástupci spotřebitelů a zbývající odpovědi předložili jednotlivci. Valná většina odpovědí od jednotlivců přišla prostřednictvím poskytovatelů rozdílových smluv a/nebo binárních opcí. Výzva k předložení informací odhalila obecné obavy první kategorie respondentů a zejména poskytovatelů produktů z poklesu příjmů, k nimž by mohla navrhovaná opatření vést, ale i z nákladů souvisejících s jejich prováděním. Velký počet respondentů z řad jednotlivců dále vyjádřil obavy zejména z toho, že jsou navrhované limity pákového efektu příliš nízké.

(4) Orgán ESMA uvedené obavy pečlivě zvážil. Avšak poté, co je posoudil v kontextu identifikovaného významného ohrožení ochrany investorů, které bylo dále potvrzeno odpověďmi obdrženými od zástupců spotřebitelů a jednotlivců na podporu navrhovaných opatření a požadavků na přísnější opatření, považuje orgán ESMA za nezbytné uložit dočasné omezení uvádění na trh, distribuce nebo prodeje rozdílových smluv retailovým investorům v souladu s článkem 40 nařízení (EU) č. 600/2014.

(5) Opatření uložené v souladu s článkem 40 nařízení (EU) č. 600/2014 musí být přezkoumáváno v odpovídajících intervalech, a to nejméně každé tři měsíce. Při přezkumu uvedeného opatření se ESMA bude zabývat praktikami pro obcházení tohoto opatření, které se případně objeví. Není-li opatření po třech měsících obnoveno, pozbývá platnosti)

(6) Pro vyloučení pochybností mají výrazy použité v tomto rozhodnutí stejný význam jako ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2014/65/EU (11) a nařízení (EU) č. 600/2014, včetně definice derivátů.

(7) Dočasné omezení vydané orgánem ESMA splňuje podmínky stanovené v článku 40 nařízení (EU) č. 600/2014 z důvodů vysvětlených níže.

2. POPIS RETAILOVÉHO TRHU S ROZDÍLOVÝMI SMLOUVAMI A EXISTENCE VÝZNAMNÉHO OHROŽENÍ OCHRANY INVESTORŮ (ČL. 40 ODST. 2 PÍSM. a) NAŘÍZENÍ (EU) č. 600/2014)

(8) Toto rozhodnutí se vztahuje k rozdílovým smlouvám (CFD), což jsou derivátové smlouvy vypořádané v hotovosti, jejichž účelem je poskytnout držiteli expozici, která může být dlouhá nebo krátká, vůči kolísání ceny, úrovni nebo hodnotě podkladového aktiva. K těmto rozdílovým smlouvám mimo jiné patří produkty založené na kurzových rozdílech a sázky na spready. Toto rozhodnutí se nevztahuje na opce, futures, swapy a dohody o budoucí úrokové sazbě.

(9) Někteří respondenti na výzvu k předložení informací žádali o další objasnění oblasti působnosti tohoto opatření. Někteří z respondentů navrhli, aby definice orgánu ESMA pro rozdílové smlouvy ve výzvě k předložení informací vyloučila výslovně z oblasti působnosti opatření sekuritizované deriváty, zatímco jiní zdůraznili podobnosti mezi rozdílovými smlouvami a jinými investičními produkty a žádali o uplatňování stejných opatření.

(10) Orgán ESMA potvrzuje, že v oblasti působnosti tohoto rozhodnutí jsou pouze rozdílové smlouvy. Opční listy (warranty) a turbo certifikáty do oblasti působnosti nespadají. Orgán ESMA bere na vědomí skutečnost, že existují podobnosti mezi rozdílovými smlouvami a opčními listy (warranty) a turbo certifikáty, ale tyto produkty se také v různých aspektech liší. Orgán ESMA bude úzce sledovat, zda se v celoevropském měřítku objeví podobné škodlivé důsledky pro retailové investory, a podle potřeby bude jednat. Sekuritizované deriváty, které jsou rozdílovými smlouvami, nejsou z definice rozdílových smluv výslovně vyloučeny. Ačkoli si orgán ESMA není v této fázi vědom, že by CFD byly sekuritizovány, to, jak je derivát „zabalen“ a obchodovatelnost v obchodním systému nemění klíčové vlastnosti rozdílových smluv. V případě, že by tyto produkty měly být uvedeny na trh, byly by v oblasti působnosti tohoto rozhodnutí.

(11) Rozdílové smlouvy, které umožňují s využitím pákového efektu spekulovat na změny ceny, úrovně nebo hodnoty v jednotlivých třídách podkladových aktiv, existovaly jako spekulativní krátkodobý investiční produkt poskytovaný několik let omezené zákaznické skupině v některých jurisdikcích. V posledních letech však velký počet příslušných vnitrostátních orgánů vyjádřil obavy nad vzrůstajícím rozšiřováním rozdílových smluv na retailový hromadný trh, navzdory tomu, že jsou tyto produkty pro velkou většinu retailových investorů komplexní a nevhodné. Na základě informací poskytnutých řadou příslušných vnitrostátních orgánů zjistil orgán ESMA rovněž nárůst výše finanční páky nabízené u těchto produktů retailovým investorům a ve velikosti ztrát zákazníků, které vznikají v důsledku investování do těchto produktů (12). Tyto obavy jsou zesíleny často agresivními marketingovými technikami a nevhodnými praktikami poskytovatelů, kteří uvádějí na trh, distribuují nebo prodávají rozdílové smlouvy, jako je nabízení plateb, peněžních nebo nepeněžních výhod nebo prostřednictvím nevhodného informování o rizicích.

(12) Tyto obavy se objevily v několika jurisdikcích, kde většina tamějších retailových investorů obvykle utrpěla finanční ztráty, jak doložila řada příslušných vnitrostátních orgánů (13). Ve snaze zabývat se těmito obavami podnikly některé příslušné vnitrostátní orgány opatření v této oblasti (14). Kromě jiného je však s ohledem na přeshraniční povahu těchto aktivit dočasné omezení ze strany orgánu ESMA nejvhodnějším a nejúčinnějším nástrojem, jak řešit významné ohrožení ochrany investorů a zajistit společnou minimální úroveň ochrany investorů v Unii, a to v souladu s podmínkami v článku 40 nařízení (EU) č. 600/2014.

(13) Čl. 40 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 600/2014 stanoví, že musí být splněna mj. podmínka týkající se významného ohrožení ochrany investorů. Při určování, zda existuje významné ohrožení ochrany investorů, orgán ESMA posoudil význam kritérií a faktorů uvedených v čl. 19 odst. 2 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/567. Po zohlednění příslušných kritérií a faktorů orgán ESMA dospěl k závěru, že existuje významné ohrožení ochrany investorů, a to z těchto důvodů:

2.1 Míra komplexnosti a transparentnosti rozdílových smluv

(14) Rozdílové smlouvy jsou komplexní produkty (15), zpravidla neobchodované v obchodním systému. Tvorba cen, obchodní podmínky a vypořádání takových produktů nejsou standardizované, čímž se zhoršuje schopnost retailových investorů porozumět vlastnostem produktu. Poskytovatelé rozdílových smluv dále často vyžadují, aby zákazníci vzali na vědomí, že se referenční ceny používané ke stanovení hodnoty rozdílové smlouvy mohou lišit od ceny, která je k dispozici na příslušném trhu, kde se obchoduje s podkladovým aktivem, takže retailoví investoři mohou obtížně zkontrolovat a ověřit adekvátnost cen obdržených od poskytovatele.

(15) Struktura nákladů a poplatků, které se vztahují k obchodování s rozdílovými smlouvami, je pro retailové investory složitá a postrádá transparentnost. Retailoví zákazníci obvykle zejména obtížně chápou a hodnotí očekávanou výkonnost rozdílových smluv, přičemž je rovněž nezbytné zohlednit složitý dopad transakčních poplatků na tuto výkonnost. Transakční poplatky u rozdílových smluv se obvykle vztahují k celé pomyslné hodnotě obchodu a investoři jsou v důsledku investování finančních prostředků s využitím vyšší finanční páky nuceni hradit vyšší transakční poplatky. Transakční poplatky se obvykle odečítají od počáteční marže vložené zákazníkem a vyšší pákový efekt může vést k situaci, kdy zákazník v okamžiku otevření pozice zaznamená na svém obchodním účtu výraznou ztrátu, způsobenou vysokými transakčními poplatky. Protože transakční poplatky při vyšším pákovém efektu ve větší míře sníží počáteční marži zákazníka, musí zákaznícidosáhnout většího zisku na vlastním obchodu. Tím se snižují šance zákazníka dosáhnout čistého zisku, takže jsou zákazníci vystaveni vyššímu riziku ztráty.

(16) Kromě transakčních poplatků se mohou uplatňovat spread a různé další finanční náklady a poplatky (16). K těm patří provize (obecná provize nebo provize za každý obchod, nebo při otevření a zavření účtu rozdílové smlouvy) a/nebo poplatky za správu účtu. Rovněž se obvykle uplatňují finanční poplatky určené k udržení otevřené pozice, například „daily or overnight charges“, které mohou být navýšeny o přirážky. Počet a složitost různých nákladů a poplatků a jejich vliv na obchodní výkonnost zákazníka přispívají k nedostatečné transparentnosti rozdílových smluv, což retailovému investorovi ztěžuje možnost učinit informované investiční rozhodnutí.

(17) Další komplexnost vyplývá z používání pokynů „stop loss“ (omezení ztrát). Tato vlastnost produktu může u retailových investorů vzbudit klamný dojem, že pokyn „stop loss“ zaručuje provedení za cenu, kterou stanovili (úroveň „stop loss“). Pokyny „stop loss“ však nezaručují úroveň ochrany, ale odeslání pokynu na trh, pokud hodnota rozdílové smlouvy dosáhne úrovně stanovené zákazníkem. Proto se tedy může cena, za kterou se zákazníkův obchod uskuteční (execution price) lišit od úrovně, na kterou byl nastaven „stop loss“ (17). Ačkoli pokyny „stop loss“ nejsou u rozdílových smluv ojedinělé, pákový efekt zvyšuje citlivost investorovy marže vůči cenovým pohybům podkladového aktiva, což zvyšuje riziko náhlých ztrát a znamená, že tradičně používané postupy při obchodování, jako jsou pokyny „stop loss“, jsou pro řízení ohrožení ochrany investora nedostatečné.

(18) Další klíčová komplexnost v souvislosti s rozdílovými smlouvami může vzejít z trhu relevantního podkladového aktiva. Například u FX obchodování zákazníci spekulují na vývoj kurzu jedné měny proti druhé. Pokud žádná z těchto měn není měnou používanou zákazníkem k otevření pozice rozdílové smlouvy, případný výnos získaný zákazníkem bude záviset na tom, jak vyhodnotí pohyb těchto tří měn. To naznačuje, že k úspěšné orientaci v komplexnosti těchto obchodů s měnami je zapotřebí vysoká úroveň znalostí všech zapojených měn. Retailoví zákazníci takové znalosti obvykle nemají.

(19) Zvláštní a závažné obavy vyvolávají rozdílové smlouvy s kryptoměnami jako podkladovými aktivy. Kryptoměny jsou relativně novou třídou aktiv a představují pro investory velká rizika. Orgán ESMA a další regulační orgány opakovaně varovaly (18) před riziky souvisejícími s investováním do kryptoměn. U rozdílových smluv na kryptoměny řada těchto obav přetrvává. Důvodem je to, že retailoví investoři zpravidla nechápou rizika spojená se spekulacemi s extrémně volatilní a relativně nevyprofilovanou třídou aktiv, která se zhoršují obchodováním na základě marže, jež vyžaduje, aby zákazníci reagovali ve velmi krátké lhůtě. Vzhledem ke specifickým vlastnostem kryptoměn jako třídy aktiv budou opatření v tomto rozhodnutí úzce monitorována a podle potřeby revidována.

(20) Vysoká úroveň komplexnosti, nízká transparentnost, povaha rizik a typ podkladového aktiva potvrzují, že ve vztahu k těmto rozdílovým smlouvám existuje významné ohrožení ochrany investorů.

2.2 Konkrétní vlastnosti nebo složky rozdílové smlouvy

(21) Hlavní vlastností rozdílových smluv je jejich schopnost fungovat na základě pákového efektu. Ačkoli obecně může pákový efekt zvýšit možný zisk pro zákazníky, může také zvýšit možné ztráty. Příslušné vnitrostátní orgány zaznamenaly, že se úrovně pákového efektu uplatňované u rozdílových smluv v Unii pohybují v rozmezí od 3:1 do 500:1 (19). Pokud jde o retailové investory, může uplatňování pákového efektu z níže uvedených důvodů ve větší míře zvýšit pravděpodobnost vyšší ztráty než pravděpodobnost většího zisku.

(22) Pákový efekt ovlivňuje výkonnost investice tím, že zvyšuje dopad transakčních poplatků vzniklých retailovým investorům (20).

(23) Další riziko vztahující se k obchodování se spekulativními produkty je spojeno se souběhem vysokého pákového efektu a praxe automatického uzavření při určité marži. Podle obecně používaných smluvních podmínek mají poskytovatelé rozdílových smluv právo uzavřít zákazníkův účet, jakmile stav účtu zákazníka dosáhne uvedeného procenta počáteční marže, kterou musí zákazník zaplatit, aby došlo k otevření pozic(e) rozdílové smlouvy (21).

(24) Interakce mezi vysokým pákovým efektem a automatickým uzavřením při určité marži je taková, že dochází ke zvyšování pravděpodobnosti, že bude zákazníkova pozice uzavřena automaticky poskytovatelem v krátkém časovém rámci, nebo musí zákazník doplnit marži v naději, že odvrátí nucené uzavření pozice. Vysoký pákový efekt zvyšuje pravděpodobnost, že zákazník bude mít nedostatečnou marži ke svým otevřeným rozdílovým pozicím, protože vede k tomu, že zákazníkovy pozice budou v jeho neprospěch citlivé na malá kolísání ceny podkladového aktiva.

(25) Orgán ESMA zjišťuje, že uzavření při určité marži využívají v tržní praxi poskytovatelé rozdílových smluv zejména k tomu, aby mohli snáze řídit zákazníkovy expozice a úvěrové riziko poskytovatele tím, že uzavřou zákazníkovu pozici dříve, než bude mít zákazník nedostatečné finanční prostředky na pokrytí své aktuální expozice. Automatické uzavření při určité marži rovněž poskytuje jistou ochranu zákazníkům, protože snižuje, ale nevylučuje riziko, že zákazník (zejména při vysokých úrovních pákového efektu) přijde o celou svoji počáteční marži nebo o ještě více prostředků.

(26) Některé příslušné vnitrostátní orgány informovaly orgán ESMA (22), že úroveň, na které se používá automatické uzavření všech pozic, je mezi poskytovateli rozdílových smluv nekonzistentní (23). Poskytovatelé rozdílových smluv nastavili se zákazníky, kteří obvykle obchodují s objemy pokynů s nižší hodnotou a kteří typicky fungují jako přímá protistrana obchodů zákazníků, jíž dříve pravidlo pro uzavření všech pozic na 0 až 30 % požadované počáteční marže. Tím, že sníží zákazníkovy finanční prostředky až těsně k nule, vystavuje poskytovatel zákazníka zvýšenému riziku, že utrpí vyšší finanční ztráty, než kolik investoval. Některé příslušné vnitrostátní orgány rovněž zjistily, že je obvyklým tržním postupem uplatňovat uzavření všech pozic na principu založeném na účtu (24). To znamená, že se minimální požadavky na marži aplikují na základě spojené marže, která je vyžadována u všech zákazníkových otevřených pozici propojených s účtem rozdílové smlouvy, včetně různých tříd aktiv. To umožňuje započíst v rámci zákazníkova účtu pozice ziskové proti neziskovým.

(27) Souvisejícím rizikem pákového efektu je to, že vystavuje zákazníky ohrožení, že utrpí větší finanční ztráty, než kolik investovali. To je klíčové riziko, kterému nemusejí retailoví investoři rozumět, a to i navzdory písemným upozorněním. Marže doplněná zákazníkem je doplněna jako kolaterál na podporu zákazníkovy pozice. Pokud se cena podkladového aktiva například přiblíží k zákazníkově pozici o větší částku, než je doplněná počáteční marže (25), zákazník může nést odpovědnost za ztráty překračující finanční prostředky na jeho účtu pro obchodování na základě rozdílových smluv, a to dokonce i po uzavření všech jeho dalších otevřených pozic rozdílové smlouvy. Některé příslušné vnitrostátní orgány oznámily orgánu ESMA, že řada retailových investorů přišla o značné finanční částky během zrušení vázanosti švýcarského franku na euro v lednu 2015 (26). Řada retailových investorů si nebyla vědoma toho, že by mohli přijít o větší finanční částky, než jaké investovali (27).

(28) Obchodování s vysokou finanční pákou rovněž zvyšuje dopad „gappingu“ během období výrazné volatility trhu (například náhlý propad britské libry a zrušení vázanosti švýcarského franku). Ke gappingu dochází při náhlé změně ceny podkladového aktiva. Gapping není u rozdílových smluv výjimečný, ale rizika související s takovými událostmi se zvyšují vysokým pákovým efektem. Pokud dojde ke gappingu, zákazník na straně, která utrpí ztrátu, nemusí být schopen uzavřít otevřenou rozdílovou smlouvu při preferované ceně a během obchodování s vysokým pákovým efektem může utrpět výrazné ztráty (28). To například v případě propadu švýcarského franku v roce 2015 vedlo k tomu, že retailoví investoři utrpěli výrazně větší ztráty, než byla původně investovaná částka (29).

(29) Tyto často vysoké úrovně finanční páky nabízené retailovým investorům a volatilita některých podkladových aktiv společně s uplatňováním transakčních nákladů, které mají dopad na výkonnost investice, mohou vést k rychlým změnám investiční pozice zákazníka. Výsledkem je, že zákazník musí podniknout rychlé kroky s cílem řídit expozici tím, že doplní zajištění, aby nedošlo k automatickému uzavření pozice. V takových případech vede vysoká finanční páka u retailových investorů během velmi krátkého časového období k velkým ztrátám, a navíc zvyšuje riziko, že zákazníci přijdou o větší částku, než jsou finanční prostředky zaplacené za obchodování s rozdílovými smlouvami)

(30) Výše uvedené faktory potvrzují, že v případě těchto rozdílových smluv existuje významné ohrožení ochrany investorů.

2.3 Velikost potenciálních škodlivých důsledků a míra rozdílu mezi očekávanou návratností nebo ziskem pro investory a rizikem ztráty

(31) Z následujících informací poskytnutých příslušnými vnitrostátními orgány orgánu ESMA vyplývá, že počet retailových investorů investujících do rozdílových smluv a počet poskytovatelů nabízejících tyto produkty v Unii vzrostl: i) Většina příslušných vnitrostátních orgánů informovala orgán ESMA, že zaznamenaly poskytovatele nabízející rozdílové smlouvy retailovým investorům, kteří mají povolení v jejich jurisdikci (30). Téměř všechny příslušné vnitrostátní orgány informovaly orgán ESMA, že v jejich jurisdikci nabízejí rozdílové smlouvy poskytovatelé rozdílových smluv z jiných členských států, kteří získali povolení (31). Některé příslušné vnitrostátní orgány rovněž zmínily poskytovatele rozdílových smluv využívající pobočky nebo smluvní zástupce, aby získali povolení v hostitelských jurisdikcích (32); ii) Kyperská komise pro cenné papíry a burzu („CY-CySEC“), kyperský příslušný vnitrostátní orgán, a Financial Conduct Authority („UK-FCA“), příslušný vnitrostátní orgán ve Spojeném království, oznámily, že v letech 2016 a 2017 vzrostl počet poskytovatelů rozdílových smluv specializujících se na prodej těchto produktů retailovým investorům na přeshraniční bázi ze 103 na 138 poskytovatelů na Kypru a ze 117 na 143 poskytovatelů ve Spojeném království; iii) Orgán UK-FCA rovněž zaznamenal nárůst počtu žádostí o povolení pro investiční podniky nabízející rozdílové smlouvy. Novější trhy, jako jsou Řecko, Maďarsko, Portugalsko a Slovensko, rovněž zaznamenaly nárůst žádostí o povolení pro investiční podniky, které nabízejí rozdílové smlouvy (33);

(32) Počet aktivních investorů v souvislosti s těmito produkty je vzhledem k relativně krátké životnosti zákaznických účtů k rozdílovým smlouvám a přeshraniční povaze činností proměnlivý. Na základě údajů, které orgán ESMA získal od řady příslušných vnitrostátních orgánů (34), orgán ESMA odhaduje, že počet obchodních účtů retailových investorů u poskytovatelů rozdílových smluv a binárních opcí usazených v EHP vzrostl z 1,5 milionu v roce 2015 (35) na přibližně 2,2 milionu v roce 2017 (36);

(33) Z údajů o stížnostech retailových investorů rovněž vyplývají soustavné obavy spotřebitelů v této oblasti (37);

(34) Příslušné vnitrostátní orgány (38) informovaly orgán ESMA o obavě, že vzhledem k tomu, že jsou některé vnitrostátní trhy omezené kvůli vnitrostátním opatřením (například Belgie (39) a Francie (40)), budou poskytovatelé rozdílových smluv hledat zákazníky v jiných členských státech.

(35) Zvláštní studie prováděné následujícími příslušnými vnitrostátními orgány, které se zaměřily na výsledky retailových investorů investujících do rozdílových smluv, ukazují, že většina retailových investorů v těchto členských státech investujících do těchto produktů utrpí finanční ztráty z obchodování: i) Orgán CY-CySEC provedl v období od 1. ledna 2017 do 31. srpna 2017 analýzu vzorku účtů retailových investorů (přibližně 290 000 zákaznických účtů) u 18 velkých poskytovatelů rozdílových smluv. Bylo zjištěno, že v průměru 76 % zákaznických účtů vykázalo v daném období celkově ztrátu, pouze 24 % zákaznických účtů vykázalo zisk. V průměru činila ztráta na účet kolem 1 600 EUR; ii) Orgán Comisión Nacional del Mercado de Valores („ES-CNMV“), španělský příslušný vnitrostátní orgán, zjistil, že přibližně 82 % retailových investorů (41) celkově vykázalo ztrátu v období 21 měsíců mezi počátkem roku 2015 a koncem roku 2016. Průměrná ztráta na retailového investora byla 4 700 EUR (42); iii) Orgán Autorité des marchés financiers („FR-AMF“), francouzský příslušný vnitrostátní orgán, zjistil, že v období 4 let od roku 2009 do roku 2013 celkově více než 89 % retailových investorů bylo ztrátových a že průměrná ztráta připadající na retailového investora činila 10 887 EUR (43). Z údajů poskytnutých orgánem FR-AMF úřadem veřejného ochránce práv bylo dále zjištěno, že průměrná celková ztráta za rok u stěžovatelů na rozdílové smlouvy v roce 2016 činila 15 207 EUR. Kromě toho veřejný ochránce práv uvedl, že praktiky regulovaných poskytovatelů začaly být zejména v roce 2016 a 2017 ještě agresivnější a stále více cílily na investory, u nichž byla pravděpodobnost, že investují vyšší finanční částky. Od žadatelů se značnými úsporami přišlo několik stížností týkajících se případů obtěžování a manipulace. Údaje za rok 2016 pocházející z mediací před francouzským veřejným ochráncem práv tuto skutečnost, jak se zdá, dokládají, protože průměrná zpětně získaná částka vzrostla na 11 938 EUR a polovina všech případů se týkala částky vyšší než 5 000 EUR. Ztráty vzniklé některým investorům dosáhly 90 000 EUR a úhrnné ztráty v případech s touto skutkovou podstatou, to je s účastí povolených společností, překročily 1 milion EUR. Orgán FR-AMF rovněž zjistil, že nejvyšších ztrát dosahují retailoví investoři, kteří nejvíce obchodují (podle počtu obchodů, průměrného objemu obchodů nebo kumulativního objemu). Totéž platí pro ty, kteří pokračují v obchodování delší dobu, což naznačuje, že neexistuje žádná křivka učení; iv) Orgán Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga („HR-HANFA“), chorvatský příslušný vnitrostátní orgán, analyzoval výši ztrát na zákazníka u jednoho chorvatského investičního podniku, který nabízí rozdílové smlouvy svým zákazníkům. Studie hodnotila ztráty a zisky u 267 retailových investorů za obchodní období od ledna do září 2016. Orgán HR-HANFA zjistil, že celkové ztráty zákazníků za dané období činily přibližně 1 017 900 EUR, přičemž celkové zisky retailových investorů činily přibližně 420 000 EUR; v) Orgán Central Bank of Ireland („IE-CBI“), irský příslušný vnitrostátní orgán, provedl v roce 2015 tematické setření, které ukázalo, že 75 % retailových investorů obchodujících s rozdílovými smlouvami během let 2013 a 2014 utrpělo ztráty, přičemž průměrná ztráta u těchto zákazníků činila 6 900 EUR. Následný přezkum vzorku největších poskytovatelů rozdílových smluv v Irsku zjistil, že během období dvou let od roku 2015 do 2016 utrpělo ztráty 74 % retailových investorů, přičemž průměrná ztráta činila 2 700 EUR (44); vi) Analýza orgánu Commisione Nazionale per le Società e la Borsa („IT-CONSOB“), který je italským příslušným vnitrostátním orgánem, zpracovaná v roce 2016 ukázala, že v období let 2014–2015 utrpělo 78 % italských retailových investorů konkrétního poskytovatele rozdílových smluv finanční ztráty při investování do rozdílových smluv a 75 % utrpělo finanční ztráty při investování do produktů založených na kurzových rozdílech, přičemž průměrná ztráta činila 2 800 EUR. Rovněž bylo zjištěno, že existuje pozitivní korelace mezi počtem obchodů provedených retailovými investory a výší utrpěných ztrát. Následný průzkum provedený pro orgán IT-CONSOB v březnu 2017 a zaměřený na pět italských poboček poskytovatelů působících v oblasti rozdílových smluv zjistil, že v roce 2016 činily ztráty zákazníků až 83 %, přičemž průměrná ztráta na zákazníka byla přibližně 7 000 EUR; vii) Orgán Komisja Nadzoru Finansowego („PL-KNF“), polský příslušný vnitrostátní orgán, provedl v 1. čtvrtletí roku 2017 studii (45) na základě údajů poskytnutých 10 investičními podniky, které nabízejí rozdílové smlouvy (na základě 130 399 zákaznických účtů, z nichž bylo 38 691 aktivních), a dospěl k závěru, že 79,28 % zákazníků utrpělo v roce 2016 finanční ztráty. Průměrným výsledkem byla ztráta na zákazníka ve výši 10 060 PLN. Podobná studie provedená orgánem PL-KNF v 1. čtvrtletí roku 2018 na základě údajů poskytnutých sedmi investičními podniky nabízejícími rozdílové smlouvy v Polsku v roce 2017 (177 883 zákaznických účtů, z nichž bylo 40 209 aktivních) dále ukázala, že 79,69 % zákazníků utrpělo v roce 2017 finanční ztráty. Průměrným výsledkem v roce 2017 byla ztráta na zákazníka ve výši 12 156 PLN. Procento aktivních zákazníků (46), kteří utrpěli finanční ztráty, činilo 81 % (2012), 81 % (2013), 80 % (2014), 82 % (2015), 79 % (2016) a 80 % (2017); viii) Studie provedená orgánem Commission de Surveillance du Secteur Financier („LU-CSSF“), který je lucemburským příslušným vnitrostátním orgánem, uvedla v září 2017, že u dvou poskytovatelů povolených orgánem LU-CSSF a poskytujících rozdílové smlouvy činí průměrné ztráty na retailového investora 4 500 EUR a přibližně 1 700 EUR; ix) Analýza provedená orgánem UK-FCA v roce 2014 na vzorku účtů retailových investorů, kterým nebylo poskytováno investiční poradenství, od 8 poskytovatelů rozdílových smluv uvedla, že 82 % retailových investorů utrpělo ztrátu a že průměrným výsledkem byla ztráta 2 200 GBP připadající na retailového investora za rok. Z informací získaných během konzultačního procesu orgánu UK-FCA v prosinci 2016 rovněž vyplynula korelace mezi vyššími úrovněmi pákového efektu a zvýšenou pravděpodobností a velikostí ztrát (47). Další studie provedená orgánem UK-FCA v letech 2016/2017 ve vztahu k poradenským službám a službám ponechaným na volném uvážení, poskytovaným u rozdílových smluv v období 12 měsíců, přinesla další důkazy o špatných výsledcích retailových investorů. Bylo zjištěno, že mezi podniky nabízejícími rozdílové smlouvy na základě poradenských služeb a služeb ponechaných na volném uvážení utrpělo 76 % retailových investorů ztrátu, přičemž dosáhli průměrné ztráty 9 000 GBP. Dokonce i když byli zohledněni ziskoví retailoví investoři, dosáhl typický retailový investor investující z účtu řízeného na základě rady a diskrečně v průměru ztráty kolem 4 100 GBP (48); x) Orgán Comissãdo Mercado de Valores Mobiliários (PT-CMVM), portugalský příslušný vnitrostátní orgán, zjistil, že u pomyslné hodnoty pozice investorů 44 700 milionů EUR v roce 2016 a 44 200 milionů EUR v roce 2017 činily související ztráty pro retailové investory 66,8 milionu EUR v roce 2016 a 47,7 milionu EUR v roce 2017.

(36) Orgán Finanstilsynet („NO-Finanstilsynet“), norský příslušný vnitrostátní orgán, dále zpracoval studii zaměřenou na výsledky obchodování zákazníků šesti poskytovatelů rozdílových smluv v roce 2016. Studie zahrnovala přibližně 1 000 retailových investorů (49) obchodujících s rozdílovými smlouvami po dobu jednoho až dva roky s lednem 2014 jako výchozím datem a koncovým datem v rozmezí prosinec 2014 až prosinec 2015 (doba obchodování v průměru 1,5 roku). Studie ukázala, že 82 % těchto zákazníků utrpělo finanční ztráty, přičemž průměrná ztráta na zákazníka činila 29 000 EUR. Průměrné transakční náklady ve vztahu ke kapitálu zákazníka činily 37 % (v důsledku vysokého pákového efektu a častého obchodování) (50).

(37) Ustálený model průměrných ztrát retailových investorů s rozdílovými smlouvami v průběhu času a napříč zeměmi je patrný i přes kladné výnosy retailových investorů u jiných finančních produktů v celé řadě příslušných let. Procento retailových investorů, kteří utrpěli ztrátu, ve studii AMF uvedené v bodě odůvodnění 35 písm. iii) je například v každém roce v období 2009 až 2013 pozoruhodně konzistentní, a to navzdory proměnlivým ročním výnosům na akciovém trhu a indexům komodit ve stejném období (51). Přetrvávání ztrát retailových investorů investujících do rozdílových smluv naznačuje strukturální vlastnost výnosového profilu, která kontrastuje s kladnými historickými výnosy u (dlouhodobých) investic do jiných finančních produktů, jako jsou kapitálové investiční fondy.

(38) Tyto studie vykreslují drsný obraz významného ohrožení ochrany investorů vyvolaného nabídkou těchto rozdílových smluv retailovým investorům.

2.4 Typ dotčených zákazníků

(39) Rozdílové smlouvy jsou uváděny na trh, distribuovány nebo prodávány retailovým (neprofesionálním) i profesionálním zákazníkům. Retailoví zákazníci (na rozdíl od profesionálních) ale běžně nemají zkušenosti, znalosti a odborné poznatky, aby mohli činit investiční rozhodnutí, při kterých řádně posoudí rizika, jež jim vznikají vzhledem ke složitým rozdílovým smlouvám, které jsou tímto rozhodnutím omezeny.

(40) Jedna studie v členském státě uvedla, že retailovým investorům byly často nabízeny nejvyšší maximální úrovně finanční páky, zatímco profesionálním zákazníkům a způsobilým protistranám byly nabízeny nižší maximální úrovně pákového efektu (52). Vzhledem k důkazům o ztrátách na účtech retailových investorů, popsaných orgánem ESMA v tomto rozhodnutí, je zřejmé, že existuje významné ohrožení ochrany investorů, pokud jde o neomezené uvádění na trh, distribuci nebo prodej rozdílových smluv této kategorii zákazníků.

2.5 Marketingové a distribuční činnosti týkající se rozdílových smluv

(41) Přestože rozdílové smlouvy jsou komplexní produkty, jsou retailovým investorům nejčastěji nabízeny prostřednictvím elektronických obchodních platforem bez poskytování investičního poradenství nebo správy portfolia. V takových případech se v souladu s čl. 25 odst. 3 směrnice 2014/65/EU (53) vyžaduje posouzení přiměřenosti. Toto posouzení však nezabraňuje tomu, aby poskytovatelé rozdílových smluv nebo jejich zákazníci či potenciální zákazníci v transakci pokračovali, přičemž zákazníkovi se poskytne jen jednoduché varování. K tomu může dojít, když zákazník poskytovateli neposkytl žádné či mu poskytl nedostatečné informace o svých znalostech a zkušenostech v oblasti investování týkajících se specifického typu produktu i když poskytovatel dospěl k závěru, že produkt není pro zákazníka vhodný. Retailoví investoři tak mají přístup k produktům, jako jsou rozdílové smlouvy, které by jim vzhledem k jejich vlastnostem neměly být distribuovány (54).

(42) Orgán UK-FCA zaznamenal opakované nedostatky v přístupu poskytovatelů rozdílových smluv při provádění posouzení přiměřenosti, včetně neadekvátností v posouzení samotném, neadekvátních varování před riziky pro retailové investory, kteří neprošli posouzením přiměřenosti, a nezavedení procesu k posouzení toho, zda by zákazníci, kteří neuspějí v posouzení přiměřenosti, ale nicméně chtějí obchodovat s rozdílovými smlouvami, měli mít dovoleno provádět transakce s rozdílovými smlouvami (55). Při opětovném řešení této otázky na konci roku 2016 zjistil orgán UK-FCA, že významný počet podniků ani po předchozí zpětné vazbě, kterou jim poskytl, tyto nedostatky neřešil (56).

(43) Příslušné vnitrostátní orgány dále vyjádřily obavy, zda poskytovatelé rozdílových smluv dodržují povinnosti poskytnout zákazníkům jasné a neklamavé informace, nebo jednat v nejlepším zájmu zákazníků (57). Příslušné vnitrostátní orgány rovněž vyjádřily obavy, pokud jde o neadekvátní provádění posouzení přiměřenosti (58) v praxi a neadekvátní varování zákazníků, když nevyhoví požadavku přiměřenosti (59). Příklady těchto špatných praktik byly důvodem vzniku Q&As orgánu ESMA týkajících se poskytování rozdílových smluv a jiných spekulativních produktů retailovým investorům podle směrnice MiFID (60).

(44) Příslušné vnitrostátní orgány rovněž v tomto odvětví trhu zaznamenaly agresivní marketingové praktiky i zavádějící propagační sdělení (61). Zahrnují například používání sponzorských dohod nebo spojení s významnými sportovními týmy, která budí mylný dojem, že komplexní a spekulativní produkty jako rozdílové smlouvy jsou vhodné pro retailový trh prostřednictvím podpory obecného povědomí o značce. Dále sem rovněž patří používání klamavých tvrzení, jako je „Obchodování nikdy nebylo snazší“, „Zahajte hned teď svoji kariéru obchodníka“, „Vydělejte 13 000 liber za 24 hodin! Začněte“ (62).

(45) V souvislosti s vytvářením Q&As k rozdílovým smlouvám některé příslušné vnitrostátní orgány informovaly orgán ESMA, že poskytovatelé rozdílových smluv často nezveřejňují rizika těchto produktů (63). Některé příslušné vnitrostátní orgány (64) zejména zjistily, že poskytovatelé rozdílových smluv odpovídajícím způsobem nepopsali možnost rychlých ztrát, které by mohly překročit finanční prostředky investované zákazníky.

(46) V této souvislosti také některé příslušné vnitrostátní orgány vyjádřily obavy ohledně „turbulentního“ charakteru obchodních modelů některých poskytovatelů rozdílových smluv (65). Jelikož průměrná životnost zákaznického účtu může být relativně krátká, poskytovatelé mohou pociťovat určitý tlak na to, aby si udrželi stálý přísun nových zákazníků. To je může podněcovat k tomu, aby si osvojovali agresivní marketingové a prodejní techniky, které nejsou v nejlepším zájmu retailového investora.

(47) Společným znakem marketingových a prodejních technik uplatňovaných v odvětví rozdílových smluv je nabízení obchodních (peněžních a nepeněžních) výhod, jako jsou bonusy, s cílem přilákat retailové investory a přimět je, aby investovali do rozdílových smluv, nabízení dárků (například dovolených, automobilů, elektroniky), návodů na obchodování nebo snížených nákladů (například spreadů nebo poplatků) (66).

(48) Bonusy a další obchodní výhody mohou odvádět pozornost od vysoce rizikové povahy produktu. Zpravidla jsou zacíleny tak, aby přilákaly retailové investory a podnítily je k obchodování. Retailoví investoři mohou tyto reklamní nabídky považovat za ústřední prvek produktu až do té míry, že dostatečně neposoudí, jak velké riziko je s produktem spojené.

(49) Dále tyto obchodní výhody při otevírání účtů pro obchodování na základě rozdílových smluv často vyžadují, aby zákazníci zaplatili finanční prostředky poskytovateli a provedli uvedený počet obchodů během uvedeného období. Vzhledem k tomu, že důkazy dokládají, že většina retailových investorů utrpí při obchodování s rozdílovými smlouvami finanční ztrátu, to často znamená, že zákazníci utrpí větší finanční ztrátu při obchodování s rozdílovými smlouvami častěji, by tomu bylo, kdyby jim nebyla odměna nabídnuta.

(50) Několik příslušných vnitrostátních orgánů při výkonu dohledu zjistilo, že smluvní podmínky reklamních nabídek jsou často zavádějící a že si řada zákazníků nebyla vědoma podmínek pro získání nabízených výhod/bonusů. Kromě toho řada zákazníků zmiňovala potíže při čerpání prostředků, když se snažili tyto výhody využít (67).

(51) Kromě faktorů popsaných výše zjistila řada příslušných vnitrostátních orgánů (68), že s sebou distribuční modely pozorované v tomto sektoru trhu nesou jisté střety zájmů (69). Tlak na zachování přílivu nových zákazníků zvyšuje potenciál vzniku střetů zájmů. Střety zájmů vznikaly a mohou vznikat ze skutečnosti, že někteří poskytovatelé rozdílových smluv jsou protistranami obchodů zákazníků bez zajištění své expozice, a proto kladou své zájmy do přímého střetu se zájmy svých zákazníků. U těchto poskytovatelů existuje větší riziko a motivace k manipulaci a používání méně transparentních referenčních cen nebo uplatňování jiných pochybných praktik, jako je rušení ziskových obchodů na základě nepodložených záminek. Hrozí také riziko, že se poskytovatelé mohou snažit využívat „asymmetric slippage“ (například přesunout každou ztrátu v důsledku skluzu na zákazníka a zisk v důsledku „asymmetric slippage“ si ponechat). Poskytovatelé mohou úmyslně odkládat dobu mezi kotacemi a prováděním obchodů s rozdílovými smlouvami, aby dále tuto praxi využívali. Příslušné vnitrostátní orgány rovněž identifikovaly praktiky, kdy poskytovatelé rozdílových smluv uplatňují asymetrickou nebo nekonzistentní marži na tzv. „core spread“.

(52) Výše popsané marketingové a distribuční praktiky spojené s rozdílovými smlouvami potvrzují existenci významného ohrožení ochrany investorů, pokud jde o tyto rozdílové smlouvy.

3. POUŽITELNÉ STÁVAJÍCÍ REGULAČNÍ POŽADAVKY PODLE PRÁVNÍCH PŘEDPISŮ UNIE ZJIŠTĚNÉ VÝZNAMNÉ OHROŽENÍ OCHRANY INVESTORŮ NEŘEŠÍ (ČL. 40 ODST. 2 PÍSM. b NAŘÍZENÍ (EU) č. 600/2014)

(53) V souladu s požadavkem podle čl. 40 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 600/2014 orgán ESMA zvážil, zda uvedenou hrozbu neřeší stávající regulační požadavky v Unii použitelné na příslušný finanční nástroj nebo činnost. Použitelné stávající regulační požadavky stanoví směrnice 2014/65/EU, nařízení (EU) č. 600/2014 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1286/2014 (70). Obsahují zejména: i) požadavek poskytovat zákazníkům relevantní informace v souladu s čl. 24 odst. 3 a 4 směrnice 2014/65/EU (71); ii) požadavek vhodnosti a přiměřenost v souladu s čl. 25 odst. 2 a 3 směrnice 2014/65/EU (72); iii) požadavek na nejlepší způsob provedení pokynů v souladu s článkem 27 směrnice 2014/65/EU (73); iv) požadavky na řízení produktů v čl. 16 odst. 3 a čl. 24 odst. 2 směrnice 2014/65/EU a v) požadavky týkající se zveřejňování informací uvedené v článcích 5 až 14 nařízení (EU) č. 1286/2014.

(54) Někteří poskytovatelé, zprostředkovatelé a obchodní organizace v odpovědi na výzvu k předložení informací výslovně uvedli, že ESMA musí před přijetím jakýchkoli intervenčních opatření k produktům zvážit účinky nových právních předpisů, a to zejména nedávno zavedené směrnice MiFID II (zejména pravidla pro řízení produktů) a nařízení o produktech s investiční složkou.

(55) Nutno poznamenat, že oblast působnosti a obsah několika platných regulačních požadavků ve směrnici 2014/65/EU a nařízení (EU) č. 600/2014 jsou podobné požadavkům směrnice 2004/39/ES (74). Zatímco cílem přijetí směrnice 2014/65/EU a nařízení (EU) č. 600/2014 bylo zlepšit několik významných aspektů investičních služeb a činností v zájmu posílení ochrany investorů (vč. prostřednictvím pravomocí pro zásahy u produktů), vylepšení řady příslušných ustanovení neřeší specifické obavy popsané v tomto rozhodnutí. Z pohledu rizik a poškození investorů, jimiž se zabývá toto rozhodnutí, tudíž několik ustanovení zůstalo v podstatě beze změn.

(56) Podrobnější požadavky na poskytování relevantních informací zákazníkům stanoví směrnice 2014/65/EU, přičemž k významnému zlepšení došlo v oblasti zveřejňování informací o nákladech a poplatcích, jelikož investiční podniky jsou povinny zákazníkům poskytovat souhrnné informace o všech nákladech a poplatcích spojených s investičními službami a finančními nástroji. Nicméně pravidla založená na zveřejňování informací, včetně lepších informací o nákladech, sama o sobě jistě nejsou dostatečná k tomu, aby řešila komplexní riziko spojené s uváděním na trh, distribucí nebo prodejem rozdílových smluv retailovým investorům.

(57) Konkrétně čl. 24 odst. 3 směrnice 2014/65/EU mj. vyžaduje, aby investiční podniky zajistily, že veškeré informace, včetně propagačních sdělení, určené zákazníkům nebo potenciálním zákazníkům jsou korektní, jasné a neklamavé. Čl. 24 odst. 4 směrnice 2014/65/EU dále vyžaduje, aby investiční podniky zákazníkům nebo potenciálním zákazníkům v dostatečném předstihu poskytovaly relevantní informace o investičním podniku a jeho službách, o finančních nástrojích a navrhovaných investičních strategiích, o místech provádění pokynů a o veškerých nákladech a souvisejících poplatcích, zejména včetně doporučení a varování týkajících se rizik spojených s investicemi do těchto finančních nástrojů a údaje, zda je daný finanční nástroj určen neprofesionálním nebo profesionálním zákazníkům.

(58) Orgán ESMA rovněž zvážil význam pravidel týkajících se zveřejňování informací v nařízení (EU) č. 1286/2014. Nařízení (EU) č. 1286/2014 stanoví jednotná pravidla týkající se formátu a obsahu sdělení klíčových informací, které musejí poskytovat poskytovatelé strukturovaných retailových investičních produktů a pojistných produktů s investiční složkou (dále jen „produkty s investiční složkou“) retailovým investorům s cílem umožnit jim pochopit hlavní rysy produktu s investiční složkou a rizika s ním spojená a porovnat jej s jinými produkty. Zejména článek 5 nařízení (EU) č. 1286/2014 a další prováděcí úprava obsažená v nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2017/653 (75), stanoví mj. metodiku pro prezentaci souhrnného ukazatele rizik a doprovodná vysvětlení včetně toho, zda retailový investor může ztratit veškerý investovaný kapitál nebo mu mohou vzniknout další finanční závazky. Tento druh zveřejňování informací však retailové investory dostatečně neupozorňuje na důsledky investování konkrétně do rozdílových smluv. Například ukazatel výkonnosti se týká pouze jednotlivé rozdílové smlouvy a neposkytuje zákazníkovi informaci o celkovém procentu účtů retailových investorů, kteří utrpí ztrátu při obchodování s rozdílovými smlouvami. Souhrnný ukazatel rizik dále nezahrnuje přímé informace o výkonnosti produktu v minulosti a tyto informace nemusí být uvedeny v doprovodném slovním vysvětlení, protože je tvůrci produktu s investiční složkou ponechána jistá volnost, pokud jde o míru, do které je nutno zahrnout slovní popisy.

(59) Orgán ESMA zvažoval, zda by tyto požadavky mohly řešit některé nebo všechny obavy ve vztahu k uvádění na trh, distribuci nebo prodeji rozdílových smluv retailovým investorům nebo alespoň odstranit nutnost zavádět varování před riziky v tomto rozhodnutí. Tyto požadavky však nezajistí, že retailoví investoři v Unii obdrží jednotné a účinné informace o rizicích souvisejících s obchodováním s rozdílovými smlouvami. Zejména pak tyto obavy neřeší pokyny a upozornění uvedené v čl. 24 odst. 4 směrnice 2014/65/EU, a to vzhledem k odlišnostem v informacích, které mohu být poskytnuty zákazníkům a které nemusí dostatečně upozornit klienty na konkrétní důsledky plynoucí z obchodování s rozdílovými smlouvami. Varování před riziky zavedená v tomto rozhodnutí by poskytla retailovým investorům důležité informace, zejména o procentu retailových účtů, které utrpí finanční ztrátu při obchodování s rozdílovými smlouvami u každého konkrétního podniku. Dále by harmonizovala praxi v přeshraniční hospodářské činnosti, a tím zajistila stejnou úroveň informací pro investory v Unii)

(60) Požadavky týkající se vhodnosti byly posíleny také ve směrnici 2014/65/EU, která vyžaduje poskytnutí zprávy o vhodnosti zákazníkovi a upřesnění posouzení vhodnosti. Konkrétně čl. 25 odst. 2 směrnice 2014/65/EU vyžaduje, aby poskytovatelé rozdílových smluv získali nezbytné informace o znalostech a zkušenostech zákazníka nebo potenciálního zákazníka v oblasti investic, pokud jde mj. o specifický druh produktu, o jeho finanční situaci, včetně schopnosti nést ztráty, a o jeho investičních cílech, včetně jeho rizikové tolerance, aby tak poskytovatel rozdílových smluv mohl zákazníkovi nebo potenciálnímu zákazníkovi doporučit finanční produkty, které jsou pro něj vhodné a jsou v souladu s jeho rizikovou tolerancí a schopností nést ztráty. Požadavky týkající se vhodnosti se však uplatní pouze na poskytování investičního poradenství a správy portfolia, a proto zpravidla nemají význam v souvislosti s obchodováním s rozdílovými smlouvami, které probíhá většinou přes elektronické platformy bez poskytování investičního poradenství nebo správy portfolia.

(61) Cíle posouzení vhodnosti (posuzování produktů s ohledem na znalosti a zkušenosti zákazníků, jejich finanční situaci a investiční cíle) zůstaly oproti režimu ve směrnici 2004/39/ES v podstatě nezměněny a jak dokládá toto rozhodnutí, nejsou dostatečné k tomu, aby bylo možné zabránit zjištěnému poškozování investorů.

(62) Podobně byly ve směrnici 2014/65/EU posíleny požadavky týkající se přiměřenosti, a to zejména zúžením seznamu nekomplexních produktů, a tím pádem omezením rozsahu produktů u služeb, které spočívají pouze v provádění pokynů zákazníků. Čl. 25 odst. 3 směrnice 2014/65/EU vyžaduje, aby poskytovatelé rozdílových smluv požádali zákazníky nebo potenciální zákazníky o poskytnutí informací o znalostech a zkušenostech v oblasti investic, mj. v souvislosti s určitým nabízeným nebo požadovaným produktem, aby tak mohli posoudit, zda je produkt pro zákazníka nebo potenciálního zákazníka přiměřený. Pokud se poskytovatel domnívá, že produkt pro zákazníka nebo potenciálního zákazníka není přiměřený, upozorní jej na to. Rozdílové smlouvy představují komplexní finanční produkty, a proto jsou předmětem posouzení přiměřenosti v souladu s čl. 25 odst. 3 směrnice 2014/65/EU.

(63) Tak tomu však bylo již podle směrnice 2004/39/ES, která stanovila v podstatě totéž posouzení přiměřenosti jako směrnice 2014/65/EU. Jak ukazuje toto rozhodnutí a zkušenosti příslušných vnitrostátních orgánů v oblasti dohledu (76), posouzení přiměřenosti není dostatečné k řešení obav o ochranu investorů popsaných v tomto rozhodnutí.

(64) Proto není pravděpodobné, že by jak posouzení vhodnosti, tak posouzení přiměřenosti v souladu se stávajícími regulačními požadavky retailovým investorům zabránila v obchodování s rozdílovými smlouvami způsobem, který zajišťuje řešení významného ohrožení ochrany investorů.

(65) Co se týče nejlepšího způsobu provedení pokynů, většina pravidel v této oblasti již byla stanovena směrnicí 2004/39/ES. Tato pravidla však byla posílena ve směrnici 2014/65/EU. Konkrétně článek 27 směrnice 2014/65/EU stanoví, že investiční podniky musí přijmout „veškerá dostatečná opatření“ (a nikoli „veškerá přiměřená opatření“) k tomu, aby při provádění pokynů dosáhly nejlepšího možného výsledku pro své zákazníky. Účastníci trhu navíc musí zveřejňovat doplňující informace a zejména investiční podniky jsou povinny zveřejňovat pět nejlepších míst provádění pokynů, kde prováděly pokyny zákazníků a výsledky, jichž při provádění uvedených pokynů dosáhly.

(66) Orgán ESMA zvážil, zda by přepracovaná pravidla týkající se nejlepšího způsobu provedení pokynů mohla vyřešit alespoň některé obavy zjištěné v souvislosti s uváděním na trh, distribucí nebo prodejem rozdílových smluv retailovým investorům. Větší transparentnost v souvislosti s prováděním pokynů pomáhá zákazníkům lépe pochopit a ohodnotit kvalitu praktik podniku v oblasti provádění pokynů, a tím pádem lépe posoudit kvalitu celkových služeb, které jsou jim poskytovány. Kromě toho lepší informovanost o tom, jak podniky provádějí pokyny zákazníků, zákazníkům pomáhá při monitorování, zda podnik přijal veškerá dostatečná opatření k tomu, aby dosáhl nejlepšího možného výsledku pro zákazníka. Požadavky týkající se nejlepšího způsobu provedení pokynů také posilují standard nejlepšího způsobu provedení pokynů u OTC produktů, jelikož vyžadují, aby podniky kontrolovaly korektnost ceny navržené zákazníkovi při provádění pokynů nebo rozhodování o obchodování s OTC produkty, včetně produktů na objednávku. Požadavky směrnice 2014/65/EU implikují shromažďování tržních dat použitých pro odhad ceny tohoto produktu a pokud možno porovnání s podobnými či srovnatelnými produkty. Pravidla týkající se nejlepšího způsobu provedení však sama o sobě neřeší rizika spojená s jinými rysy produktu než s prováděním pokynů a s rozsáhlým uváděním na trh, distribucí nebo prodejem těchto produktů retailovým investorům.

(67) Pokud jde o tyto v podstatě podobné stávající regulační požadavky, orgán ESMA opakovaně zmínil výše popsaná rizika ve varováních pro investory, v Q&As (77) a ve stanovisku k „postupům, které stanoví směrnice MiFID pro podniky prodávající komplexní finanční produkty“. Orgán ESMA je rovněž aktivní v oblasti sbližování dohledu mj. prostřednictvím společné skupiny a pracovní skupiny pro rozdílové smlouvy. Navzdory tomu, že ESMA v rozsáhlé míře využívá své nezávazné nástroje k zajištění soudržného a účinného uplatňování platných stávajících regulačních požadavků, ohrožení ochrany investorů stále přetrvává. Je tedy zřejmé z důvodů uvedených v tomto oddílu, že tyto požadavky zjištěné ohrožení neřeší.

(68) Orgán ESMA zvážil i potenciální dopad pravidel týkajících se řízení produktů, která stanoví čl. 16 odst. 3 a čl. 24 odst. 2 směrnice 2014/65/EU. Uvedená pravidla vyžadují, aby poskytovatelé vytvářející finanční nástroje (tedy i rozdílové smlouvy) určené k prodeji zákazníkům zajistili, aby byly tyto finanční nástroje navrženy tak, aby vyhovovaly potřebám určeného cílového trhu konečných zákazníků v příslušné kategorii zákazníků, aby byla strategie distribuce produktů v souladu s určeným cílovým trhem a aby poskytovatelé podnikli přiměřené kroky s cílem zajistit, že finanční nástroje budou distribuovány na určeném cílovém trhu, a pravidelně přezkoumávali identifikaci cílového trhu a výkonnost produktů. Poskytovatelé rozdílových smluv musí rozumět finančním nástrojům, které nabízejí nebo doporučují, posoudit slučitelnost nástroje s potřebami zákazníků, kterým poskytují investiční služby, též s přihlédnutím k určenému cílovému trhu konečných zákazníků, a zajistit, aby byly finanční nástroje nabízeny nebo doporučovány pouze tehdy, je-li to v zájmu zákazníka. Kromě toho poskytovatelé rozdílových smluv, kteří by distribuovali finanční nástroj, který nevytvořili, musí mít zavedeny vhodné systémy pro získání a pochopení relevantních informací týkajících se postupu schválení produktu, včetně určeného cílového trhu a vlastností produktu. Poskytovatelé rozdílových smluv distribuující finanční nástroje vytvořené poskytovateli, na něž se nevztahují požadavky na řízení produktů stanovené směrnicí 2014/65/EU, nebo poskytovateli ze třetí země musejí rovněž mít vhodné systémy pro získání dostatečných informací o těchto finančních nástrojích.

(69) Orgán ESMA poukazuje na to, že požadavky na řízení produktů byly do práva Unie poprvé zavedeny směrnicí 2014/65/EU. Dne 2. června 2017 orgán ESMA zveřejnil „Obecné pokyny k požadavkům na řízení produktů podle směrnice MiFID II“ (78) obsahující pokyny k posuzování cílového trhu pro podniky zabývající se vytvářením a vývojem produktů.

(70) Ačkoli by tyto požadavky mohly zúžit typ zákazníků (cílový trh), pro který by byly rozdílové smlouvy přiměřené a na který by se měly tedy distribuovat, nezabývají se klíčovými riziky popsanými v tomto rozhodnutí a spojenými s vlastnostmi produktu (například vysokým pákovým efektem), ani souvisejícími praktikami (například umožnění vzniku dalších finančních závazků nebo nabídka bonusů). Rovněž neomezují specificky masovou distribuci produktů s výše uvedenými vlastnostmi na trh. Újma vzniklá zákazníkům místo toho ukazuje, že uvádění na trh, distribuce nebo prodej rozdílových smluv nejsou vhodné pro hromadný retailový trh, pokud nejsou doprovázeny jistými omezeními, která požadavky na řízení produktů neuvádějí. Pokud respondenti na výzvu k předložení informací čestně uvedou, že jsou požadavky na řízení produktů důležitými aspekty při určování cílového trhu a vytváření souladu mezi distribuční strategií s tímto cílovým trhem, je z výzvy k předložení informací rovněž jasné, že někteří poskytovatelé ve své odpovědi uvedli, že se domnívají, že jsou rozdílové smlouvy s vysokými limity pákového efektu (například 100:1 (79)), a to i když se požadavky na řízení produktů uplatňují, přiměřeným produktem pro retailové investory (soudí, že cílovým trhem pro rozdílové smlouvy s touto konkrétní pákou je hromadný trh). Několik podniků po zavedení směrnice 2014/65/EU a jejích požadavků na řízení produktů stále uvádí na hromadný trh rozdílové smlouvy s takovými vysokými pákovými efekty (posuzují pouze přiměřenost). Orgány ESMA a příslušné vnitrostátní orgány s takovým přístupem nesouhlasí. To dokazuje, že požadavky na řízení produktů i nadále umožňují jednotlivým poskytovatelům jistý prostor pro uvážení, jak identifikovat vlastnosti produktů, které chtějí nabídnout svým zákazníkům. Proto v Unii stále neexistuje společná minimální úroveň ochrany investorů.

(71) Navzdory těmto regulačním požadavkům existují důkazy, že retailoví investoři na rozdílových smlouvách nadále přicházejí a budou přicházet o peníze. Toto opatření je tudíž v zájmu řešení uvedené hrozby nezbytné.

4. PŘÍSLUŠNÉ ORGÁNY NEPŘIJALY OPATŘENÍ K ŘEŠENÍ DANÉ HROZBY NEBO PŘIJATÁ OPATŘENÍ NA TUTO HROZBU NEREAGUJÍ DOSTATEČNĚ (ČL. 40 ODST. 2 PÍSM. c) NAŘÍZENÍ (EU) č. 600/2014)

(72) Jednou z podmínek, aby orgán ESMA mohl přijmout omezující opatření v tomto rozhodnutí, je, že příslušný orgán nebo příslušné orgány nepřijaly opatření k řešení dané hrozby nebo přijatá opatření na tuto hrozbu nereagují dostatečně.

(73) Obavy o ochranu investorů popsané v tomto rozhodnutí přiměly některé příslušné vnitrostátní orgány konzultovat o vnitrostátních opatřeních, jejichž cílem je omezit uvádění na trh, distribuci nebo prodej rozdílových smluv retailovým investorům, nebo taková opatření přijmout: i) belgický příslušný vnitrostátní orgán, Úřad pro finanční služby a trhy (BE-FSMA), přijal v srpnu 2016 zákaz nabízení některých OTC derivátových smluv (včetně rozdílových smluv) retailovým investorům. FSMA dále zakázal řadu agresivních nebo nepřiměřených distribučních technik, jako jsou nevyžádané telefonické hovory nabízející služby uskutečňované prostřednictvím externích call center, nepřiměřené formy odměňování a fiktivní dárky nebo bonusy (80); ii) Od listopadu 2016 vyžaduje CY-CySEC od poskytovatelů rozdílových smluv, aby zavedli politiku ohledně pákového efektu a uplatňovali omezení finanční páky na 50:1, pokud jde o retailové investory, vyjma případů, kdy zákazník s relevantními znalostmi a zkušenostmi vyžaduje vyšší úroveň finanční páky (81). CY-CySEC rovněž vyžaduje od poskytovatelů, aby zavedli ochranu před záporným zůstatkem u účtu pro rozdílovou smlouvu. Dále je od poloviny března 2017 zaveden zákaz bonusových propagačních akcí (82); iii) Od prosince 2016 francouzské právní předpisy stanoví zákaz propagačních sdělení poskytovatelů investičních služeb jednotlivcům ohledně rozdílových smluv, které neomezují ztrátu zákazníka na pozici (83); iv) Od července 2015 vyžaduje PL-KNF od poskytovatelů rozdílových smluv, aby neměli limity pro finanční páku u rozdílových smluv pro retailové investory vyšší než 100:1 (84). V červenci 2017 spustilo polské ministerstvo financí projekt změny v zákoně o obchodování s finančními nástroji s cílem stanovit maximální páku na 25:1, a to ve všech třídách aktiv a finančních nástrojů obchodovaných retailovými investory bez vypořádání s ústřední protistranou (85). Po široké veřejné konzultaci v době od července do listopadu 2017 oznámilo dne 13. prosince 2017 polské ministerstvo financí aktualizaci projektu v souladu s veřejnou konzultací otevřenou ve dnech 13. až 22. prosince 2017. Nový projekt zavede dva různé maximální limity pro finanční páku: 100:1 pro zkušené retailové investory (pro ty, kteří uzavřeli nejméně 40 transakcí za 24 měsíců před uzavřením nové transakce, u níž je stanoven limit pro finanční páku) a 50:1 pro nezkušené retailové investory (86). v) Od října 2017 má Malta Financial Services Authority (maltský orgán pro finanční služby) („MT-MFSA“), který je příslušným vnitrostátním orgánem na Maltě, zavedenou politiku pro on-line devizové obchody, která vyžaduje, aby poskytovatelé rozdílových smluv, forexových produktů a dalších složitých, spekulativních produktů stanovili následující limity pákového efektu: 50:1 pro retailové investory a 100:1 pro retailové investory, kteří se rozhodnou, že s nimi má být zacházeno jako s profesionálními zákazníky (87); vi) V květnu 2017 zakázal Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht („DE-BaFin“), který je německým příslušným vnitrostátním orgánem, uvádění na trh, distribuci nebo prodej rozdílových smluv retailovým investorům, které nevylučují povinnost dodatečných plateb (88); vii) V březnu 2017 požádal ES-CNMV subjekty, které uvádějí na trh retailovým investorům se sídlem ve Španělsku rozdílové smlouvy produkty založené na kurzových rozdílech s více než desetinásobným pákovým efektem nebo binární opce, zákazníky výslovně informovaly o tom, že podle ES-CNMV není vzhledem ke komplexnosti a rizikovosti těchto produktů jejich nákup pro retailové investory vhodný. Uvedené subjekty byly rovněž požádány, aby zajistily, že zákazníci jsou informováni o nákladech, které jim vzniknou, pokud se rozhodnou zavřít pozici po nákupu takových produktů, a v případě rozdílových smluv a forexových produktů, že jsou upozorněni na to, že vzhledem k pákovému efektu by ztráty mohly být vyšší než částka, kterou za nákup příslušného produktu zaplatili. Kromě toho musejí od zákazníka získat písemné nebo nahrané prohlášení, na základě kterého mohou prokázat, že zákazník si je vědom toho, že produkt, který chce zakoupit, je obzvlášť složitý a že se ES-CNMV domnívá, že pro retailového investora není vhodný. Navíc propagační materiály, které subjekty, na něž se opatření CNMV vztahuje, používají k propagaci těchto produktů, musejí vždy obsahovat varování, že uvedené produkty jsou obtížně pochopitelné a že podle ES-CNMV nejsou vzhledem ke komplexnosti a rizikovosti vhodné pro retailové investory. Orgán ES-CNMV rovněž požádal CY-CySEC a UK-FCA, aby informovaly poskytovatele rozdílových smluv o těchto požadavcích a vyzvaly poskytovatele, kteří poskytují služby ve Španělsku, aby uváděli stejné varování (89); viii) Dne 6. března 2017 vydal IE-CBI konzultační dokument, který vyzval k vyjádření názoru na dvě hlavní možnosti: i) zákazu prodeje nebo distribuce rozdílových smluv retailovým investorům, nebo ii) zavedení zvýšených opatření na ochranu investorů, včetně omezení pákového efektu a požadavku, aby retailoví investoři nepřišli o větší částku, než kterou do pozice vložili (90); ix) Dne 10. května 2017 vydal Ελληνική Επιτροπή Κεφαλαιαγοράς („EL-HCMC“), řecký příslušný vnitrostátní orgán, oběžník o poskytování investičních služeb v oblasti mimoburzovních derivátových finančních nástrojů (včetně kurzových rozdílů, rozdílových smluv a binárních opcí) prostřednictvím elektronických platforem (91); a x) V únoru 2018 vydal PT-CMVM oběžník uvádějící, že investiční podniky by neměly poskytovat obchodní služby týkající se derivátů spojených s kryptoměnami, nejsou-li schopny zajistit, aby byly dodrženy všechny informační povinnosti vůči zákazníkům ohledně vlastností produktů.

(74) Kromě toho norský příslušný vnitrostátní orgán Finanstilsynet (dále jen „NO-Finanstilsynet“) dne 26. února 2018 zveřejnil konzultační dokument, v němž navrhuje mj. podobná opatření ve vztahu k rozdílovým smlouvám, jako navrhl orgán ESMA ve výzvě k předložení informací. Konzultace probíhaly od 26. února 2018 do 26. března 2018 (92).

(75) Další příslušné vnitrostátní orgány varovaly retailové investory v souvislosti s rozdílovými smlouvami. Zejména: i) v prosinci 2016 vydal AT-FMA varování týkající se rizik spojených s rozdílovými smlouvami, forexovými produkty a binárními opcemi; ii) v únoru 2017 orgán IT-CONSOB vydal zvláštní sdělení upozorňující italské retailové investory na rizika spojená s rozdílovými smlouvami (93); a iii) V listopadu 2017 vydal UK-FCA varování ohledně rizik souvisejících s rozdílovými smlouvami na kryptoměny (94).

(76) NO-Finanstilsynet dále po kontrole na místě zrušil oprávnění poskytovatele rozdílových smluv)

(77) Jak bylo doloženo výše, některá opatření s cílem řešit ohrožení ochrany investorů plynoucí z uvádění na trh, distribuce nebo prodeje rozdílových smluv retailovým investorům byla přijata nebo zvažována příslušnými vnitrostátními orgány ve 13 z 28 členských států. Tato opatření se výrazně liší a zahrnují mimo jiné zákaz nabízení rozdílových smluv retailovým investorům, zavedení určitých limitů pro finanční páku, omezení uvádění na trh a požadavek zajistit ochranu před záporným zůstatkem. I když však tato opatření měla jisté účinky, významné ohrožení ochrany investorů přetrvává.

(78) Například ve Francii, kde bylo přijato jedno z nejpřísnějších opatření v Unii, FR-AMF potvrzuje, že má i nadále obavy spojené s vlastnostmi těchto produktů a s pokračující nabídkou těchto produktů retailovým investorům. Zatímco FR-AMF zaznamenal v roce 2017 snížení počtu stížností, i přesto pozoruje výrazný počet (33 %) (95) stížností ve vztahu k těmto produktům v porovnání s celkovým počtem stížností, které dostává ve vztahu k jiným investičním produktům a službám. V Polsku nestačilo k řešení ohrožení ochrany investorů přijetí opatření v červenci 2015. Jak bylo uvedeno dříve, studie, kterou provedl PL-KNF v prvním čtvrtletí roku 2018, ukázala, že 79,69 % zákazníků utrpělo ztrátu v roce 2017 a že se průměrná ztráta na klienta zvýšila.

(79) Oproti tomu v Belgii je BE-FSMA spokojen s výsledkem svého opatření; BE-FSMA však zavedl zákaz nabízení rozdílových smluv retailovým investorům, a proto už v Belgii nemohou být tyto produkty retailovým investorům legálně nabízeny.

(80) Orgán ESMA nemá žádné důkazy o tom, že je v této fázi na rozdíl od omezení nutné zakázat uvádění na trh, distribuci nebo prodej rozdílových smluv retailovým investorům na úrovni Unie. Avšak vzhledem k tomu, že se jednotlivá omezení uplatněná v dosud přijatých vnitrostátních opatřeních, která obsahují pouze některé prvky zahrnuté v tomto opatření (například specifické limity pro finanční páku nebo omezení uvádění na trh), ukázala jako nedostatečná k řešení ohrožení ochrany investorů, považuje orgán ESMA za nezbytné uložit každý z požadavků v tomto rozhodnutí jako celek za účelem dosažení minimální úrovně ochrany retailových investorů v Unii)

(81) Navíc jsou rozdílové smlouvy běžně uváděny na trh, distribuovány nebo prodávány prostřednictvím on-line obchodních účtů. Proto jsou vnitrostátní zákaz nebo omezení neadekvátní k ochraně retailových investorů v členských státech jiných než členský stát, ve kterém je opatření přijato, pokud poskytovatelé rozdílových smluv působí v jiných členských státech. Jak dokládaly údaje shromážděné orgány UK-FCA a CY-CySEC (96), poskytovatelé rozdílových smluv dokázali snadno a rychle oslovit nové zákazníky v celé Unii tím, že působí on-line. Jako další příklad, který potvrzuje přetrvávající evropský rozměr podnikání v této oblasti, oznámil orgán IT-CONSOB orgánu ESMA, že se všechny stížnosti, které přijal ohledně rozdílových smluv a binárních opcí v období od září 2017 do února 2018, týkaly výhradně poskytovatelů rozdílových smluv z pěti různých členských států působících v Itálii, a to díky svobodě poskytovat investiční služby nebo činnosti nebo právu vytvořit pobočku v jiných členských státech (97).

(82) Aby vnitrostátní opatření byla účinná pro retailové investory v celé Unii, bylo by s ohledem na výše uvedené potřeba, aby příslušné vnitrostátní orgány ve všech členských státech urychleně přijaly opatření, jejichž cílem je zavést společnou minimální úroveň ochrany investorů stanovenou v tomto rozhodnutí. Jelikož k tomu ještě nedošlo, a vzhledem k naléhavé nutnosti řešit zjištěné obavy o ochranu investorů se orgán ESMA domnívá, že je nezbytné, aby uplatnil své pravomoci k zásahům u produktů. Současný fragmentovaný rámec retailovým investorům v Unii poskytuje nulovou nebo rozdílnou úroveň ochrany, když investují do stejných komplexních produktů, a to někdy dokonce i od stejných poskytovatelů.

(83) A konečně, uplatnění pravomocí dohledu příslušnými vnitrostátními orgány v souladu s článkem 69 směrnice 2014/65/EU například podle odst. 2 písm. f) (dočasný zákaz profesní činnosti) a t) (pozastavení uvádění na trh nebo prodeje z důvodu nesplnění požadavků na postup schvalování produktů) by významné ohrožení ochrany investorů rovněž neřešilo. Intervenční opatření k produktu se uplatní na produkt nebo činnost související s daným produktem, a tudíž platí pro všechny investiční podniky, které takový produkt nebo činnost poskytují, takže neřeší jen jeden konkrétní nesoulad jednoho investičního podniku. Pro řešení rizik souvisejících s nabízením rozdílových smluv retailovým investorům na úrovni Unie je intervenční opatření účinnější než snaha příslušných vnitrostátních orgánů podnikat kroky vůči každému podniku jednotlivě. Jak bylo uvedeno výše, z důkazů je patrné, že se jedná o problém celého trhu, který není omezen na specifika určitých poskytovatelů, a že klíčová rizika pramení ze samotného produktu a obchodního modelu poskytovatelů. Různé individuální činnosti v oblasti dohledu by proto nezajistily okamžité zamezení dalšího poškozování retailových investorů a neposkytly adekvátní alternativu k uplatnění pravomocí orgánu ESMA k zásahům. Přeshraniční povaha distribuce rozdílových smluv, skutečnost, že ovlivňují více členských států, rozšiřování distribuce rozdílových smluv v nových jurisdikcích a četná různá vnitrostátní opatření, která mají řešit podobné obavy o ochranu investorů (která mohou pak přispět k riziku regulatorní arbitráže), vedou k závěru, že opatření na úrovni Unie k zajištění společné úrovně ochrany v celé Unii jsou považována za nezbytná.

5. OPATŘENÍ ORGÁNU ESMA ŘEŠÍ VÝZNAMNÉ OHROŽENÍ OCHRANY INVESTORŮ A NEMÁ ŠKODLIVÝ ÚČINEK NA EFEKTIVNOST FINANČNÍCH TRHŮ NEBO NA INVESTORY, KTERÝ BY BYL NEÚMĚRNÝ VZHLEDEM K PŘÍNOSU OPATŘENÍ (ČL. 40 ODST. 2 PÍSM. a) A ODST. 3 PÍSM. a) NAŘÍZENÍ (EU) č. 600/2014)

(84) Vzhledem k rozsahu a povaze zjištěného významného ohrožení ochrany investorů se ESMA domnívá, že je nezbytné a přiměřené dočasně omezit uvádění na trh, distribuci nebo prodej rozdílových smluv retailovým investorům na okolnosti, kdy je splněna řada podmínek.

(85) Omezení orgánu ESMA se zabývá významným identifikovaným ohrožením ochrany investorů tím, že zajistí přiměřenou a jednotnou úroveň minimální ochrany retailových investorů obchodujících s rozdílovými smlouvami v Unii. Dále nemá škodlivý účinek na efektivnost finančních trhů ani na investory, který by byl neúměrný k přínosům opatření.

(86) Hlavní přínosy spojené s dočasnými intervenčními opatřeními orgánu ESMA jsou následující: i) snížení rizika zprostředkování nevhodného prodeje rozdílových smluv a souvisejících finančních důsledků. To je velký přínos pro retailové investory a pro finanční trhy jako celek; ii) snížení rizik spojených s regulační arbitráží napříč různými subjekty a jurisdikcemi; iii) obnovení důvěry investorů ve finanční trhy, včetně důvěry v poskytovatele aktivní v tomto sektoru, kteří mohli utrpět újmu na pověsti plynoucí z problémů, kterým čelí investoři)

(87) Orgán ESMA je přesvědčen, že potenciální finanční důsledky a náklady, s nimiž budou muset poskytovatelé počítat při provádění intervenčních opatření v tomto rozhodnutí, budou jednorázové i průběžné povahy, a to ve vztahu mimo jiné k: i) počátečním a průběžným nákladům na IT; ii) aktualizaci/přezkumu stávajících procesních a organizačních ujednání; iii) relevantním nákladům na lidské zdroje spojeným s prováděním intervenčních opatření orgánu ESMA (včetně pracovníků vykonávajících funkci „compliance“ a pracovníků poskytujících příslušné investiční služby nebo informace o produktech); iv) potenciálnímu přezkumu a aktualizaci stávajících smluv (obnovení smlouvy); a v) sníženým objemům prodejů produktů, na které se vztahují intervenční opatření ESMA.

(88) Je možné, že některé z těchto nákladů budou přeneseny na investory.

(89) Další odkazy na očekávaný dopad intervenčních opatření jsou uvedeny níže.

5.1 Ochrana počáteční marže

(90) Orgán ESMA považuje za nezbytné omezit uvádění na trh, distribuci nebo prodej rozdílových smluv retailovým investorům, a to uplatněním některých konkrétních limitů finanční páky v závislosti na povaze podkladového aktiva.

(91) Zavedení těchto limitů finanční páky ochrání klienty, protože bude vyžadovat, aby před uzavřením rozdílové smlouvy zaplatili minimální počáteční marži. Tento požadavek je znám jako „ochrana počáteční marže (Initial Margin Protection)“. Tím se omezí zákazníkova pomyslná investiční expozice ve vztahu k výši investovaných prostředků. Protože náklady, s nimiž musí zákazník počítat, se s pomyslnou hodnotou investiční expozice zvyšují, sníží ochrana počáteční marže pravděpodobnost zákazníkových ztrát v porovnání s těmi, které by očekával, kdyby měl obchodovat s vyšším pákovým efektem (98). Jak je vysvětleno níže, empirický akademický výzkum potvrzuje tuto analýzu a soudí, že limity finanční páky zlepší průměrné výsledky pro investory (99).

(92) Aby dospěl k tomuto závěru, vzal orgán ESMA v úvahu odpovědi ze své výzvy k předložení informací. Odpovědi od poskytovatelů, obchodních organizací a dalších zainteresovaných subjektů na výzvu k předložení informací byly, až na některé výjimky, obecně negativní k navrhovaným limitům finanční páky. Hlavním dopadem uložených navrhovaných limitů pro finanční páku bylo očekávané snížení příjmů. Řada z nich však uvedla, že obecně nemají námitky proti limitům pro finanční páku jako intervenčnímu opatření, ale že nesouhlasí s konkrétními navrhovanými limity.

(93) Zástupci spotřebitelů se obecně stavěli pozitivně k navrhovaným opatřením ohledně rozdílových smluv, včetně limitů finančí páky navrhovaných orgánem ESMA. V téměř polovině odpovědí od zástupců spotřebitelů se však objevil návrh překročit rámec opatření navrhovaných orgánem ESMA přijetím přísnějších opatření, jako jsou přísnější limity finanční páky nebo úplný zákaz uvádění na trh, distribuce nebo prodeje rozdílových smluv retailovým investorům.

(94) Velká většina odpovědí od jednotlivců vyjadřovala obecný, často velmi stručný, souhlas nebo nesouhlas s navrhovanými opatřeními a pouze velmi omezený počet významnějším způsobem rozpracoval své komentáře. Převážná většina těchto jednotlivců zaujala negativní postoj vůči navrhovaným limitům finanční páky. Z těch několika jednotlivců, kteří podporovali navrhovaná opatření orgánu ESMA k rozdílovým smlouvám, se někteří zmínili, že podle jejich přesvědčení vyžadují retailoví investoři při obchodování s těmito nástroji další úroveň ochrany. Někteří z nich poukazovali na velikost ztrát plynoucích z obchodování s rozdílovými smlouvami nebo si stěžovali na agresivní chování některých podniků. V některých případech investoři tvrdili, že se stali oběťmi podvodu.

(95) Někteří respondenti na výzvu k předložení informací uvedli, že by ocenili další upřesnění kategorií použitých pro ochranu počáteční marže. Jeden respondent uvedl několik konkrétních podkladových aktiv, u kterých by mělo být provedeno přeřazení do jiné kategorie i vzhledem k jejich volatilitě. Na základě další kvantitativní analýzy převedl orgán ESMA index EuroSTOXX50 mezi s hlavní burzovní indexy. Do této třídy aktiv s je doplněn rovněž index NASDAQ-100.

(96) Dosavadní analýzy naznačují, že využití nižší finanční pákyí vede k lepším výsledkům zákazníků, včetně nižších ztrát na obchod a nižších celkových poplatků za převod jako funkce nižších objemů obchodování (100).

(97) Zejména z podrobného výzkumu, který provedli Rawley Z. Heimer a Alp Simsek, kdy srovnávali výsledky klientů před uplatněním limitů pro finanční páku na americkém trhu a po něm, vyplynul závěr, že limity pro pákový efekt zlepšily výsledky u zákazníků s nejvyšší finanční pákou o 18 procentních bodů za měsíc a zmírnily jejich ztráty o 40 % (101). Tato podrobná akademická studie ukazuje pozitivní vztah mezi nižším pákovým efektem a nižšími objemy obchodů, což přispívá k lepším výsledkům pro spotřebitele.

(98) Orgán ESMA neobdržel během výzvy k předložení informací žádné kvantitativní údaje svědčící o tom, že zavedení ochrany počáteční marže vede k nižší návratnosti investic pro retailové investory.

(99) Vyžadování minimální počáteční marže bude řešit některá z distribučních rizik ve vztahu k rozdílovým smlouvám tím, že zajistí, že s těmito produkty mohou obchodovat pouze retailoví investoři, kteří jsou schopni doplnit dostatečně vysoké zajištění (102).

(100) S tím souvisí i to, že se od ochrany počáteční marže očekává snížení pravděpodobnosti, že se poskytovatelé rozdílových smluv zaměří na retailové investory prostřednictvím nižších požadavků na objem prostředků na účtech, u kterých je využívána finanční páka. Pravděpodobně to povzbudí podniky, aby se zaměřily na sofistikované retailové investory a profesionální zákazníky, nikoli na nadměrné obchodování s méně sofistikovanými retailovými investory. Navrhovaná ochrana počáteční marže proto pomůže zajistit, že budou poskytovatelé rozdílových smluv jednat způsobem, který je v nejlepším zájmu jejich zákazníků, místo aby se snažili přilákat nové zákazníky nebo rozšiřovali podíl na trhu pomocí vyšší finanční páky..

(101) Ochrana počáteční marže rovněž pomůže řešit riziko potenciálních střetů zájmů, zejména pokud poskytovatelé rozdílových smluv nezajišťují obchody svých zákazníků a mají tak přímý prospěch z jejich ztrát, a to omezením rizika spojeného s investičními firmami, které ze ztrátových zákaznických obchodů profitují, a mají zájem na tom, aby jejich obchodování bylo ziskové.. Odráží to obecný přístup v oblasti ochrany investorů přijatý řadou dalších mezinárodních jurisdikcí (103).

(102) Ochrana počáteční marže pro každé podkladové aktivum byla stanovena podle volatility daného podkladového aktiva pomocí simulačního modelu, aby se posoudila pravděpodobnost toho, že zákazník přijde o 50 % počáteční investice během příslušné doby držení (104). Konkrétně orgán ESMA provedl kvantitativní simulaci distribuce výnosů, které by mohl očekávat investor z jedné rozdílové smlouvy na různých úrovních pákového efektu. Počátečním bodem simulace byly údaje o denní tržní ceně za 10 let (ve většině případů) pro různé typy podkladových aktiv běžně používaných u rozdílových smluv, které se prodávají retailovým investorům (105). Pro účely analýzy zvažoval orgán ESMA rozdílovou smlouvu, u které automaticky dojde k uzavření pozice, pokud marže dosáhne 50 % počáteční hodnoty. Simulovaná pravděpodobnost, s níž dojde k uzavření pozice, závisí na daném pákovém efektu (a zvyšuje se s ním). Šetřenou metrikou byla pravděpodobnost (automatického) uzavření jako funkce pákového efektu. Tato metrika umožňuje stanovení limitů pro finanční páku podle modelu, který by měl konzistentně odstranit poškozování zákazníků napříč různými typy podkladových aktiv)

(103) Orgán ESMA měl za to, že vzhledem k retailové povaze investorů a statistice zachycující doby držení rozdílových smluv (pomocí údajů získaných příslušnými vnitrostátními orgány) je přiměřené stanovit ochranu počáteční marže tak, že se předpokládá, že retailoví investoři mají aktivum v držení nejméně jeden den. Aby poskytl konzistentní referenční bod, simuloval poté orgán ESMA, jaký pákový efekt by vedl s 5 % pravděpodobností k uzavření pozic, a to u různých podkladových aktiv. Rozsah výsledků v rámci každé třídy aktiv potom uplatnil při výběru limitů pro pákový efekt. Ve většině případů byly limity nastaveny konzervativně směrem k dolní hranici spreadu. Bylo zohledněno, jak likvidní různá aktiva jsou. Například mezi rozdílovými smlouvami na komodity jsou obecně obchodovány retailovými investory ropa a zlato, ale simulace ukazují, že pákový efekt vedoucí k 5 % pravděpodobnosti uzavření pozic u rozdílové smlouvy na zlato je asi dvojnásobný než u rozdílové smlouvy na ropu. Limity pákového efektu u rozdílových smluv na zlato se proto liší od limitů pro rozdílové smlouvy na ropu a další komodity. Stanovení ochrany počáteční marže tímto způsobem, zejména prostřednictvím simulovaných pozic otevřených nejméně jeden den, poskytuje konzistentní a nezbytnou úroveň ochrany pro retailové investory, kteří nemusí aktivně sledovat svoji pozici v průběhu obchodního dne nebo nemohou posoudit potřebu rychlých reakcí s ohledem na volatilitu trhu s podkladovými aktivy. V případě rozdílových smluv na akcie naznačují údaje, že je držení zpravidla delší než u jiných aktiv, a v úvahu se braly doby držení až 5 dnů.

(104) Orgán ESMA zvažoval alternativní přístupy ke kalibraci ochrany počáteční marže. Alternativou by například bylo stanovit jednotný limit pákového efektu pro všechny rozdílové smlouvy bez ohledu na jejich podkladové aktivum. Orgán ESMA však považoval za vhodné rozlišit mezi různými typy podkladových aktiv vzhledem k rozdílům v historické volatilitě ceny mezi různými třídami podkladových aktiv, kromě rozdílů ve strukturách typických poplatků v rámci souboru aktuálního podniku nabízejícího rozdílové smlouvy (106) a v typickém chování zákazníků.

(105) Ačkoli zavedení ochrany počáteční marže bude znamenat jisté náklady pro poskytovatele rozdílových smluv, kteří by potřebovali upravit limity pákového efektu, jež jsou v současnosti k dispozici retailovým investorům, očekává orgán ESMA, že tyto náklady nebudou neúměrné přínosům ze zavedení takové ochrany. Orgán ESMA také upozorňuje, že je již standardní praxí, aby poskytovatelé rozdílových smluv běžně upravovali finanční páku nabízenou svým zákazníkům na základě měnícího se rizikového profilu některých aktiv)

5.2 Ochrana uzavřením při určité marži

(106) Dalším opatřením na ochranu retailových investorů je ochrana uzavřením při určité marži (margin close-out, MCO). Toto opatření doplňuje zavedení ochrany počáteční marže a zmírňuje riziko, že retailoví investoři přijdou za běžných tržních okolností o značné finanční prostředky překračující prostředky, které investovali do rozdílových smluv)

(107) Poskytování ochrany uzavřením pozice při určité marži a standardizace procenta, při kterém se vyžaduje, aby poskytovatelé rozdílových smluv uzavřeli zákazníkovu otevřenou rozdílovou smlouvu (při 50 % počáteční vyžadované marže), má rovněž za cíl řešení nekonzistentního uplatňování postupů při MCO ze strany poskytovatelů rozdílových smluv. Některé příslušné vnitrostátní orgány zjistily, že poskytovatelé rozdílových smluv dovolí, aby finanční prostředky jejich zákazníků klesly na 0–30 % počáteční marže vyžadované k otevření rozdílové smlouvy (107). Tím, že umožní zákazníkům, aby snížili marži těsně k nule, vystavují poskytovatelé zákazníky riziku ztráty vyšší, než jsou vložené finanční prostředky, zejména během gappingu. Naopak, příliš vysoká úroveň uzavření při určité marži by vystavila zákazníky častému uzavírání pozic, což nemusí být v jejich zájmu. Padesátiprocentní prahová hodnota stanovená v opatření orgánu ESMA zmírňuje riziko značné ztráty retailových investorů, a je proto přiměřená.

(108) Ve výzvě k předložení informací popsal orgán ESMA ochranu MCO u jednotlivé pozice. Cílem tohoto přístupu bylo řešit četné obavy ohledně uplatňování tohoto opatření na účet pro obchodování na základě rozdílových smluv na současném trhu. Protože se ochrana počáteční marže uplatňuje na základě podkladového aktiva rozdílové smlouvy, uplatnění pravidla MCO na jednotlivé pozice by zejména zajistilo účinné uplatnění ochrany počáteční marže pro každou třídu podkladového aktiva a zajistilo pevný strop pro pákový efekt, který je k dispozici pro třídu podkladového aktiva. Dalším důvodem pro tento přístup byl záměr pomoci zajistit, aby retailoví investoři znali a pochopili svoji expozici vůči každému jednotlivém podkladovému aktivu. Orgán ESMA původně navrhoval uplatnění pravidla pro MCO při poklesu na 50 % počáteční marže na jednotlivé pozice, aby zajistil účinnou ochranu pro retailové investory a současně také snížil komplexnost produktu a přispěl ke zlepšení pochopení expozice ze strany retailových investorů.

(109) Orgán ESMA vzal v úvahu odpovědi poskytnuté na výzvu k předložení informací. Převážná většina poskytovatelů, makléřů a obchodních organizací, kteří odpověděli na výzvu k předložení informací, uvedla své obavy k pravidlu MCO na jednotlivé pozice. Pokud jde o dopady na podniky, klíčovými body byly značné náklady na zavedení IT a náklady na průběžné monitorování. Řada odpovědí od podniků rovněž zdůraznila obavy ve vztahu ke stávajícím zákazníkům, kteří znají MCO uplatňované na účet jako celek. Respondenti dále upozornili, že investoři, kteří uplatňují specifické obchodní strategie, by už nadále nemohli tyto strategie účinně využívat, protože by jednotlivé pozice mohly být uzavřeny, pokud by zákazníci nedoplnili zajištění pro konkrétní pozici, což by vedlo k nechtěnému vystavení se tržnímu riziku u zbývajících pozic. Dalším argumentem identifikujícím potenciální negativní důsledky uzavření při určité marži na principu pozice bylo to, že kvůli uzavření pozic by zákazníci museli pozice znovu otevírat, což by mohlo vést k vyšším nákladům na obchodování.

(110) Podobné obavy týkající se negativních důsledků pro investory při uzavírání při určité marži na principu pozice byly zmíněny ve značné části odpovědí od jednotlivých investorů na výzvu k předložení informací. Nejčastějšími argumenty bylo to, že pravidlo na pozici by ztížilo použití některých obchodních strategií a investoři by museli soustavně sledovat svoje pozice, protože by se už nemohli spoléhat na některá zajištění, která učinili)

(111) Většina zástupců spotřebitelů navrhovaná opatření podpořila nebo dokonce navrhovala mnohem více omezující opatření ve vztahu k rozdílovým smlouvám (jako úplný zákaz uvádění na trh, distribuce nebo prodeje těchto finančních nástrojů retailovým investorům).

(112) Také od podniků přišly ve výzvě k předložení informací odpovědi, které podpořily uzavírání při určité marži na principu pozice navrhované ve výzvě k předložení informací. Tyto podniky uváděly, že již tento přístup uplatňují a jsou spokojené s jeho výsledky.

(113) Orgán ESMA provedl analýzu očekávaných výsledků pro investory podle toho, zda se použije uzavření při určité marži na jednotlivé pozice (rozdílová smlouva se uzavře, když její hodnota klesne pod 50 % hodnoty počáteční marže) nebo na účet jako celek pro obchodování na základě rozdílových smluv (rozdílová smlouva se uzavře, když hodnota všech otevřených rozdílových smluv spojených s obchodním účtem společně se všemi prostředky na daném účtu klesne pod 50 % hodnoty celkové počáteční marže pro všechny tyto otevřené rozdílové smlouvy). Zejména posuzoval četnost uzavírání a dopad vznikajících ztrát zákazníků u simulovaného portfolia pozic rozdílových smluv podle každého scénáře. Tato analýza neodhadovala přesné numerické výsledky, což bylo odrazem toho, že existuje nesmírně velká škála různých potenciálních portfolií, které by mohl investor držet. Namísto toho analýza zvažovala, zda by se u některé z těchto dvou zásad dalo obecně očekávat, že povede k lepším výsledkům pro investory. Obecný závěr byl ten, že lepší výsledek pro investory při MCO na jednotlivé pozice nebo na účet jako celek závisí na cenových pohybech podkladových aktiv rozdílových smluv v investičních portfoliích. Důvodem toho je, že po uzavření, k němuž by došlo na základě jednoho principu, ale ne na základě druhého, se může cena podkladového aktiva dostat zpět na původní hodnotu nebo naopak klesnout.

(114) Obecně se očekávalo, že k uzavírání na principu pozice by docházelo o něco častěji za předpokladu, že by portfolio investora bylo v každém případě stejné. Očekává se však, že vzhledem k ochraně počáteční marže by bylo uzavírání obecně vzácné, a to na kterémkoli základě. U zákazníků s jedinou pozicí na účtu pro obchodování na základě rozdílových smluv by neexistoval žádný rozdíl mezi uzavíráním na účet a uzavíráním na pozici. Z výzvy k předložení informací je jasné, že existuje mnoho retailových účtů pro obchodování na základě rozdílových smluv, které obsahují pouze jednu pozici)

(115) Ačkoli se rozdíl ve výsledcích plynoucí z principu na pozici v porovnání s principem na účet u řady investorů očekává malý (ale nelze jej přesně vyčíslit vzhledem k absenci reprezentativního portfolia), odpovědi na výzvu k předložení informací zdůraznily další důvody, proč může být pro některé investory uzavření použité na účet jako celek lepší. Tím, že umožňuje, aby zisky z jedné pozice kompenzovaly ztráty z druhé, za prvé podporuje rozmanité portfolio investic. Za druhé vzhledem k tomu, že při uplatnění na účet jako celek dochází k uzavření méně často, omezuje se prostor, v němž investoři nesou náklady plynoucí z nového otevření pozic.

(116) S ohledem na výše uvedenou analýzu a odpovědi na výzvu k předložení informací má orgán ESMA za to, že je standardizované MCO uplatňované na účet jako celek při 50 % počáteční marže jako individuální opatření kromě ostatních opatření popsaných v tomto rozhodnutí přiměřenější jako minimální uplatněná ochrana. Toto pravidlo by zejména mělo umožnit uzavření jedné nebo více rozdílových smluv co nejpříznivěji pro retailového investora, aby se zajistilo, že hodnota účtu neklesne níž než na 50 % celkové ochrany počáteční marže, která byla zaplacena, aby bylo možné v kteroukoli dobu vstoupit do všech aktuálně otevřených rozdílových smluv. Hodnota účtu pro tyto účely by se měla stanovit podle prostředků na daném účtu společně s veškerými nerealizovanými čistými zisky z otevřených rozdílových smluv spojených s daným účtem.

(117) Ochrana MCO navrhovaná orgánem ESMA nebrání poskytovateli uplatnit pravidlo MCO na jednotlivé pozice při požadavku 50 % počáteční marže pro konkrétní pozici, a to namísto uzavření uplatňovaného na účet jako celek; naopak by se tím měla snížit komplexnost pro retailové investory. Uplatněním pravidla uzavření na jednotlivé pozice při 50 % poskytovatel přirozeně plní také požadavek uzavření na účet jako celek, protože všechny jednotlivé pozice budou uzavřeny v souladu s pravidlem o uzavření při 50 %.

5.3 Ochrana před záporným zůstatkem

(118) Cílem ochrany před záporným zůstatkem je chránit retailové investory za mimořádných okolností, kdy dojde ke změně ceny podkladového aktiva, která je dostatečně velká a náhlá, takže zabrání poskytovateli rozdílových smluv v uzavření pozice, jak to vyžaduje ochrana uzavření při určité marži, a u zákazníka vznikne na účtu záporná hodnota. Jinými slovy, velké události na trhu mohou způsobit gapping a zabránit v účinnosti automatické ochraně uzavřením při určité marži. Řada příslušných vnitrostátních orgánů (108) konstatovala, že po těchto událostech dluží zákazníci výrazně více, než investovali, takže skončí se záporným zůstatkem na účtu pro obchodování na základě rozdílových smluv)

(119) Účelem ochrany před záporným zůstatkem je zajistit, že budou maximální ztráty investora z obchodování s rozdílovými smlouvami, včetně všech souvisejících nákladů, omezeny na celkové prostředky související s obchodováním s rozdílovými smlouvami, které jsou na investorově účtu pro obchodování na základě rozdílových smluv. To by mělo zahrnovat všechny prostředky, které se teprve mají uhradit na daný účet vzhledem k čistým ziskům z uzavření otevřených rozdílových smluv spojených s daným účtem. Investorovi by neměly vzniknout žádné dodatečné závazky spojené s jeho obchodováním s rozdílovými smlouvami. Jiné účty by neměly být součástí investorova kapitálu ohroženého rizikem plynoucím z investování do rozdílových smluv. V případě, že obchodní účet zahrnuje rovněž další finanční nástroje (například SKIPCP nebo akcie), rizikem jsou ohroženy pouze prostředky výlučně vyhrazené pro obchodování s rozdílovými smlouvami, nikoli prostředky vyhrazené pro další finanční nástroje.

(120) Účelem ochrany před záporným zůstatkem je rovněž poskytnout „mechanismus jištění“ v případě extrémních podmínek na trhu. Orgán ESMA provedl analýzu případu se švýcarským frankem v lednu 2015 s cílem zvážit jeho přímý dopad na investory v celé řadě scénářů (109). Zvažovány byly následující scénáře: i) ochrana před záporným zůstatkem na účtu pro obchodování na základě rozdílových smluv drženém retailovým investorem; ii) ochrana před záporným zůstatkem na každé pozici rozdílové smlouvy držené retailovým investorem; a iii) žádná ochrana před záporným zůstatkem.

(121) Při posuzování těchto variant si orgán ESMA povšiml, že je nutno zvážit přímý dopad na investory plynoucí z různých variant v případě extrémních událostí na trhu, a to v porovnání s výslednými průběžnými náklady na poskytnutí této ochrany. Poskytovatelé rozdílových smluv budou muset v rámci svého posouzení rizik zejména počítat s průběžnými náklady, které vyplynou z nutnosti zvýšit kapitál nebo zajištění. Část těchto nákladů by se mohla naopak přesunout na samotné investory ve formě vyššího spreadu nebo jiných poplatků.

(122) Na druhou stranu, závažné riziko velkého poškození spotřebitele, které vzniká v případě absence ochrany před záporným zůstatkem, může být příčinou, že investor bude v důsledku extrémních podmínek na trhu dlužit podniku finanční prostředky. Taková situace je obzvlášť škodlivá pro investory bez značného likvidního majetku (110). Orgán ESMA se rozhodl přijmout ochranu před záporným zůstatkem na celý účet pro obchodování na základě rozdílových smluv jako způsob řešení tohoto zdroje potenciálního velkého poškození a současně minimalizace souvisejících nákladů pro podniky a investory. Orgán ESMA zejména usoudil, že by při uložení ochrany před záporným zůstatkem na každou rozdílovou smlouvu hrozil vznik nepřiměřených nákladů investorům a podnikům. Kdyby byla zavedena ochrana před záporným zůstatkem na principu pozice, podniky by musely zákazníkům prominout všechny ztráty překračující prostředky vyhrazené pro danou pozici, zahrnující počáteční marži a jakékoli další zajištění uhrazené zákazníkem. Protože by ochrana před záporným zůstatkem neumožnila započtení významné ztráty proti dalším pozicím v portfoliu zákazníka, pravidlo na pozici by zvýšilo tržní riziko přijímané podniky. To by pravděpodobně vedlo k nárůstu kapitálových požadavků pro podniky a náklady na ně by se pravděpodobně přenesly na retailové investory.

(123) Pokud jde o návrh ochrany před záporným zůstatkem, většina poskytovatelů, makléřů a obchodních organizací k němu vyjádřila kladné stanovisko. Někteří poskytovatelé požadovali bližší objasnění tohoto pravidla. Vyslovené obavy se týkaly dopadu opatření na kapitálové požadavky podniků a možnosti, že by to mohli zákazníci využít ke spekulování proti poskytovatelům tím, že vstoupí na dvě protichůdné pozice u stejného makléře na různých účtech. Zástupci spotřebitelů se k navrhovaným opatřením, včetně ochrany před záporným zůstatkem, stavěli pozitivně. Fyzické osoby, které odpověděly na výzvu k předložení informací a výslovně se zmiňovali ve svých odpovědích o návrzích na ochranu před záporným zůstatkem, zaujali k těmto návrhům obecně kladné stanovisko.

(124) Orgán ESMA zvážil účinky pro poskytovatele rozdílových smluv při poskytování ochrany před záporným zůstatkem i značnou újmu pro retailové investory, které mohou vznikat bez této ochrany. Orgán ESMA má po zvážení za to, že ochrana před záporným zůstatkem uplatňovaná na účet jako celek je řešením pro identifikované ohrožení ochrany investorů a je přiměřená.

5.4 Varování před riziky

(125) Dalším opatřením s cílem řešit rizika pro retailové investory ve vztahu k rozdílovým smlouvám je vyžadovat uvedení standardizovaných a účinných varování konkrétních podniků ohledně procent ztrát na účtech retailových investorů. Jak bylo uvedeno výše, několik příslušných vnitrostátních orgánů informovalo o nízké kvalitě varování před riziky poskytovaných zákazníkům, přičemž sdělily, že poskytovatelé rozdílových smluv často jasně neuvádějí informace o vysoce rizikové a komplexní povaze těchto produktů. Varování před riziky zejména často jasně nevysvětlují možnost rychlého vzniku ztrát, které by mohly převýšit prostředky investované zákazníky, nebo jsou tato sdělení oslabena způsobem, jakým jsou tato varování prezentována nebo tvrzeními o potenciálních ziscích.

(126) Ve svých odpovědích na výzvu k předložení informací vznesla námitky proti zavedení standardizovaného varování před riziky jen menšina poskytovatelů a makléřů. Některé podniky zdůraznily, že upřednostňují informování o ztrátovosti u daného poskytovatele před standardizovanějším varováním.. Zástupci spotřebitelů měli smíšený názor, protože téměř polovina odpovědí uváděla, že si přejí přísnější opatření k rozdílovým smlouvám (například zákaz). Zástupci spotřebitelů, kteří se ve svých odpovědích výslovně zmiňovali o varování před riziky, přijali návrh kladně, pokud bude zvažován v kombinaci s ostatními navrhovanými opatřeními)

(127) Varování před riziky u konkrétního poskytovatele zavedená v tomto rozhodnutí by poskytla retailovým investorům základní informace o těchto konkrétních produktech, zejména o procentu retailových účtů, které utrpí finanční ztrátu při obchodování s rozdílovými smlouvami. Studie zjistila, že standardizované varování před riziky výrazně zlepšilo porozumění retailových investorů produktu, včetně porozumění možnosti ztráty prostředků, které investovali, a pravděpodobnosti, že dosáhnou zisku (111).

(128) Požadavek, aby poskytovatelé rozdílových smluv uváděli procento účtů retailových investorů, kteří jsou ve ztrátě, má za cíl kompenzovat tendenci poskytovatelů rozdílových smluv, aby zdůrazňovali potenciální zisky před ztrátami)

(129) Dále se očekává, že varování podpoří retailové investory v tom, aby učinili informované rozhodnutí, zda si přejí pokračovat v obchodování s vysoce rizikovým produktem, u něhož je pravděpodobnějším výsledkem ztráta než zisk.

(130) Aby byli investoři varováni před rizikem ztrát v souvislosti s investováním do rozdílových smluv, má orgán ESMA za to, že by měl každý poskytovatel rozdílových smluv informovat své zákazníky o procentu svých účtů pro obchodování na základě rozdílových smluv, které patří retailovým investorům, jež utrpěli v posledních 12 měsících ztrátu. Aby se zajistila aktuálnost tohoto údaje, měl by se tento výpočet čtvrtletně aktualizovat. Uvedené procento by mělo být uvedeno jednoduchým a jasným způsobem jako součást varování před riziky v každém sdělení poskytovatele.

(131) Aby se určilo, zda byl účet ztrátový, musí se brát v úvahu realizované i nerealizované zisky nebo ztráty. Realizované zisky a ztráty se vztahují k pozicím rozdílových smluv, které byly uzavřené během výpočtového období. Nerealizované zisky a ztráty se vztahují k hodnotě otevřených pozic na konci výpočtového období. Aby bylo možné poskytnout komplexní obrázek o procentu účtů, u nichž došlo k zisku nebo ztrátě, musí se při výpočtu brát v úvahu všechny náklady ve vztahu k obchodování s rozdílovými smlouvami)

(132) U nově založených poskytovatelů rozdílových smluv a u poskytovatelů rozdílových smluv, kteří neměli žádné otevřené pozice rozdílových smluv za posledních 12 měsíců, není možné takové procento za posledních 12 měsíců vypočítat. Toto rozhodnutí těmto podnikům předepisuje standardizované varování před riziky, ve kterém se odkazuje na procenta zjištěná příslušnými vnitrostátními orgány v jejich dosavadních studiích.

(133) Jak bylo uvedeno výše, téměř všichni poskytovatelé, kteří odpověděli na výzvu k předložení informací, zaujali kladné nebo neutrální stanovisko ke standardizovanému varování před riziky. Respondenti se záporným stanoviskem buď zpochybňovali účinnost varování před riziky, nebo nesouhlasili s procenty zjištěnými ve studiích příslušných vnitrostátních orgánů. Častou připomínkou je to, že podniky požadovaly zhuštěnější verzi varování před riziky, kterou by mohly použít při digitálním marketingu.

(134) Orgán ESMA zvážil možnost, zda vyžadovat obecné varování před riziky, které uvádí pouze riziko, že může retailovým investorům rychle vzniknout finanční ztráta kvůli pákovému efektu rozdílových smluv, nebo konkrétnější varování na základě průměrných ztrát pro retailové investory na základě studií příslušných vnitrostátních orgánů. Od první možnosti bylo upuštěno, protože účinně neupozorňovala retailové investory na vlastní riziko, specifické pro obchodování s rozdílovými smlouvami. Od druhé možnosti bylo upuštěno, protože tyto studie neodrážejí žádná specifika (například podnik nabízející pouze některé typy rozdílových smluv). Ačkoli výpočty pro konkrétní podnik mohou představovat pro poskytovatele větší zátěž než obecné varování před riziky, je orgán ESMA v souladu se zpětnou vazbou z výzvy k předložení informací přesvědčen, že jsou tyto výpočty pro řádné varování investorů před rizikem ztrát nezbytné.

(135) Jedno riziko, které si orgány ESMA a příslušné vnitrostátní orgány uvědomují u procenta ztrát za konkrétní podnik, je to, že tato procenta budou použita k marketingu namísto k původnímu účelu, kterým je varování před riziky. Z těchto důvodů by měly příslušné vnitrostátní orgány sledovat, aby investiční podniky nepoužívaly procenta za konkrétní podnik nepřiměřeným způsobem, a budou provádět přezkum uplatňování tohoto opatření.

(136) V souladu se zpětnou vazbou z výzvy k předložení inf