—

s ohledem na článek 208 jednacího řádu, A. vzhledem k tomu, že nedávno bylo odhaleno, že několik zemí, včetně členských států, používá proti novinářům, politikům, příslušníkům donucovacích orgánů, diplomatům, právníkům, podnikatelům, aktérům občanské společnosti a jiným aktérům špionážní software Pegasus, a vzhledem k tomu, že tato praxe je velmi znepokojivá a evidentně potvrzuje rizika zneužívání sledovacích technologií pro oslabování lidských práv a demokracie; 1. se rozhodl zřídit vyšetřovací výbor, který prošetří údajná porušení práva Unie nebo údajný nesprávný úřední postup při jeho uplatňování v souvislosti s používáním špionážního softwaru Pegasus a ekvivalentního špionážního softwaru, aniž by tím byly dotčeny pravomoci vnitrostátních a unijních soudů; 2. rozhodl, že vyšetřovací výbor: — prošetří rozsah údajného porušení práva Unie nebo údajného nesprávného úředního postupu při jeho uplatňování, vyplývajících z používání špionážního softwaru Pegasus a ekvivalentního špionážního softwaru, shromáždí informace o tom, do jaké míry členské státy, k nimž patří Maďarsko a Polsko či případně další státy, nebo třetí země používají technologie sledování způsobem, který narušuje soukromí a porušuje práva a svobody zakotvené v Listině, a také posoudí míru rizika, které to představuje pro hodnoty zakotvené v článku 2 SEU, jako je demokracie, právní stát a dodržování lidských práv; — pro účely plnění svých úkolů shromáždí a zanalyzuje informace o: — používání a fungování špionážního softwaru Pegasus a ekvivalentního špionážního softwaru a jejich údajném negativním dopadu na základní práva podle Listiny v případech, kdy členské státy uplatňovaly právo Unie; — právním rámci, v němž členské státy získaly a používaly špionážní software Pegasus a ekvivalentní špionážní software; — zda orgány členských států používaly špionážní software Pegasus a ekvivalentní špionážní software pro politické, ekonomické nebo jiné nepodložené důvody ke sledování novinářů, politiků, příslušníků donucovacích orgánů, diplomatů, právníků, podnikatelů, aktérů občanské společnosti a jiných aktérů, čímž porušily právo Unie a hodnoty zakotvené v článku 2 SEU nebo práva zakotvená v Listině; — zda toto používání špionážního softwaru Pegasus a ekvivalentního špionážního softwaru v rozporu s právem Unie mělo nepříznivý dopad na demokratické procesy v členských státech, pokud jde o volby na místní, celostátní a evropské úrovni; — o údajném porušení práva nebo údajném nesprávném úředním postupu členských států vyplývajících z používání špionážního softwaru Pegasus a ekvivalentního špionážního softwaru, pokud jde o směrnici 2002/58/ES, zejména zásadu důvěrnosti sdělení a zákaz příposlechu, odposlechu, uchovávání nebo jiných druhů zachycování či sledování sdělení a s nimi souvisejících provozních údajů osob; — zda používání špionážního softwaru Pegasus a ekvivalentního špionážního softwaru členskými státy představuje porušení směrnice (EU) 2016/680 a nařízení (EU) 2016/679, vedlo k jejich porušení nebo jej odhalilo; — zda Komise měla důkazy o používání špionážního softwaru Pegasus a ekvivalentního špionážního softwaru proti určitým osobám; — zda členské státy zajistily dostatečné institucionální a právní záruky, které by bránily protiprávnímu používání špionážního softwaru, a zda osoby, které mají podezření, že použitím špionážního softwaru byla porušena jejich práva, mají přístup k účinným prostředkům nápravy; — o údajné nečinnosti členských států, pokud jde o zapojení subjektů v EU do vývoje, šíření nebo financování špionážního softwaru Pegasus a ekvivalentního špionážního softwaru, včetně dodavatelského řetězce z hlediska dané technologie a jejího využití, v rozsahu, v jakém to porušuje právo Unie, včetně nařízení (EU) 2021/821, a to i v případech, kdy se špionážní software prodávaný pro určitý účel (např. boj proti terorismu) používá v jiném kontextu; — o roli izraelské vlády a vlád dalších třetích zemí při poskytování špionážního softwaru Pegasus a ekvivalentního špionážního softwaru členským státům; — zda mělo používání špionážního softwaru Pegasus nebo ekvivalentního špionážního softwaru orgány členských států za následek předávání osobních údajů třetím zemím, mimo jiné zejména společnosti NSO Group a vládám třetích zemí; — zda používání špionážního softwaru Pegasus nebo ekvivalentního špionážního softwaru, ať už s přímým či nepřímým zapojením subjektů spojených s EU, přispělo k protiprávnímu sledování novinářů, politiků, příslušníků donucovacích orgánů, diplomatů, právníků, podnikatelů, aktérů občanské společnosti nebo jiných aktérů ve třetích zemích a zda to vedlo k porušování nebo zneužívání lidských práv, které vyvolává závažné obavy z hlediska cílů společné zahraniční a bezpečnostní politiky EU, a zda používání tohoto softwaru bylo v rozporu s hodnotami zakotvenými v článku 21 SEU a v Listině, s řádným ohledem na obecné zásady OSN v oblasti podnikání a lidských práv a na jiná práva zakotvená v mezinárodním právu v oblasti lidských práv; — zda existovaly dostatečné důvody pro to, aby Rada přijala omezující opatření nebo sankce v rámci společné zahraniční a bezpečnostní politiky EU proti jedné či více třetím zemím, předpokládalo-li rozhodnutí přijaté podle hlavy V kapitoly 2 Smlouvy o Evropské unii pozastavení nebo omezení hospodářských a finančních vztahů v souladu s čl. 215 odst. 1 Smlouvy o fungování EU; — zda používání špionážního softwaru Pegasus nebo ekvivalentního špionážního softwaru třetími zeměmi mělo dopad na základní práva zaručená právem Unie a zda existovaly dostatečné důvody pro to, aby Rada přehodnotila některé mezinárodní dohody o spolupráci týkající se prostoru svobody, bezpečnosti a práva uzavřené s třetími zeměmi podle článku 218 SFEU; — vydá v této věci doporučení, která uzná za nezbytná; — vydá doporučení na ochranu orgánů EU a jejich členů a zaměstnanců před takovým špionážním softwarem; 3. rozhodl, že vyšetřovací výbor předloží svou konečnou zprávu do 12 měsíců od přijetí tohoto rozhodnutí; 4. rozhodl, že vyšetřovací výbor má při své práci zohlednit veškeré relevantní skutečnosti spadající do oblasti jeho působnosti, které se objeví během jeho funkčního období; 5. zdůrazňuje, že v zájmu zajištění dobré spolupráce a toku informací mezi vyšetřovacím výborem a příslušnými stálými výbory a podvýbory by se předseda a zpravodaj vyšetřovacího výboru mohli zúčastnit příslušných rozprav stálých výborů a podvýborů, a naopak, zejména pokud jde o slyšení vyšetřovacího výboru; 6. rozhodl, že veškerá doporučení vypracovaná tímto vyšetřovacím výborem by měla být předána příslušným stálým výborům a podvýborům v daných oblastech pravomocí definovaných v příloze VI jednacího řádu; 7. rozhodl, že vyšetřovací výbor bude mít 38 členů; 8. pověřuje svou předsedkyni, aby zajistila zveřejnění tohoto rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie.