Úřední věstník L 038 , 12/02/1998 S. 0010 - 0013



Rozhodnutí Komise ze dne 4. února 1998, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla ke kontrolám na místě prováděným ve veterinární oblasti znalci Komise v členských státech (Text s významem pro EHP) (98/139/ES) KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, s ohledem na směrnici Rady 64/433/EHS ze dne 26. června 1964 o hygienických otázkách obchodu s čerstvým masem uvnitř Společenství [1], naposledy pozměněnou směrnicí 92/23/ES [2], a zejména na článek 12 uvedené směrnice, jakož i na odpovídajících ustanovení dalších směrnic a rozhodnutí ve veterinární oblasti, zejména pak těch, které se týkají veterinárních otázek obchodu s produkty živočišného původu uvnitř Společenství, které stanoví veterinární podmínky pro obchod s živými zvířaty a produkty živočišného původu, které se týkají zjišťování výskytu reziduí v živých zvířatech a čerstvém mase, jimiž se zavádějí opatření pro tlumení a eradikaci některých chorob, které se týkají ochrany zvířat a které zavádějí finanční opatření pro eradikaci některých chorob a týkají se výdajů ve veterinární oblasti, vzhledem k tomu, že Komise by měla stanovit obecná prováděcí pravidla, jimiž se vymezí podmínky, za nichž musí ve spolupráci s dotyčnými členskými státy probíhat kontroly na místě podle dotyčných směrnic a rozhodnutí; vzhledem k tomu, že v rámci kontrol na místě podle článku 12 směrnice 64/433/EHS a článku 10 směrnice 71/118/EHS ze dne 15. února 1971 o hygienických otázkách produkce čerstvého drůbežího masa a jeho uvádění na trh [3], naposledy pozměněné směrnicí 96/23/ES [4], může Komise bez předchozího upozornění ověřovat používání ustanovení směrnice 85/73/EHS ze dne 29. ledna 1985 o financování veterinárních inspekcí a kontrol podle směrnic 89/662/EHS, 95/425/EHS, 90/675/EHS a 91/496/EHS [5], naposledy pozměněné směrnicí 96/43/ES [6]; vzhledem k tomu, že v zájmu nezbytného zajištění jednotného používání právních předpisů Společenství by kontroly na místě měly být zahrnuty do programů vypracovaných po diskusích s dotyčnými členskými státy a po výměně názorů na půdě Stálého veterinárního výboru; vzhledem k tomu, že tato spolupráce by měla pokračovat při provádění kontrol na místě a že by mělo být umožněno, aby znalce Komise doprovázeli znalci jmenovaní Komisí, kterým by byly uloženy určité povinnosti a jimž by byly hrazeny výdaje na cestu a pobyt; vzhledem k tomu, že v zájmu účinnosti by měly být stanoveny lhůty, v nichž Komise rozešle výsledky kontrol členským státům, v nichž byly kontroly provedeny, a lhůty pro předání připomínek členských států; vzhledem k tomu, že je nezbytné se přesvědčit, že dotyčné členské státy berou na vědomí výsledky kontrol na místě; vzhledem k tomu, že v zájmu transparentnosti by měl být Evropský parlament, spotřebitelé a producenti, v mezích daných Smlouvou a zejména s ohledem na nutnost dodržovat závazek profesního tajemství podle článku 214 Smlouvy, informováni o závěrech těchto kontrol na místě a doporučeních z nich vyplývajících; vzhledem k tomu, že by měla být vypracována ustanovení pro rychlý postup pro přijímání rozhodnutí Společenství v případě potřeby, zejména pak v případech, kdy kontrolou na místě bylo odhaleno vážné riziko pro veřejné zdraví nebo nebyla-li po kontrole provedena opatření, která byla uznána jako nezbytná; vzhledem k tomu, že v zájmu jasnosti by mělo být zrušeno rozhodnutí Komise 96/345/ES [7]; vzhledem k tomu, že opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem Stálého veterinárního výboru, PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ: Článek 1 1. Toto rozhodnutí stanoví některá prováděcí pravidla týkající se kontrol na místě prováděných ve veterinární oblasti v členských státech znalci Komise. Pro účely této směrnice se výrazem "kontroly na místě ve veterinární oblasti" (dále jen "kontroly") rozumí ověřovací akce a inspekce nezbytné k tomu, aby se zajistilo, že ustanovení právních předpisů Společenství jsou používána jednotným způsobem. 2. Ustanovení této směrnice se použijí, aniž jsou dotčena ustanovení případných dohod o hygienických opatřeních v obchodu se živými zvířaty a produkty živočišného původu, uzavřených mezi Evropským společenstvím a třetími zeměmi. Článek 2 Kontroly se provádí ve všech členských státech. Komise vypracuje obecný program kontrol a předá jej k výměně názorů ve Stálém veterinárním výboru. Tento obecný program má obsahovat informace o všech činnostech, které má Komise podniknout v rámci uskutečněných kontrol. Článek 3 1. Programy kontrol mají být organizovány a uskutečňovány ve spolupráci s dotyčným členským státem, který pro tento účel jmenuje jednoho nebo více znalců. 2. Komise může po prodiskutování s dotyčným členským státem odložit nebo uspíšit některé kontroly nebo provést další kontroly, pokládá-li to za potřebné zejména ze hygienických důvodů, z důvodů ochrany zvířat, nebo na základě výsledků předchozích kontrol. 3. Komise má v každém případě oznámit členskému státu počátek programu kontrol nejméně deset dní předem. Článek 4 1. Kromě znalců z členského státu, v němž se provádí inspekce, může znalce Komise provázet při kontrole jeden nebo více znalců z jednoho nebo více ostatních členských států, kteří jsou na seznamu podle odstavce 2. Při organizování kontrol může členský stát, v němž se má kontrola provádět, odmítnout účast znalce z jiného členského státu. Této možnosti může využít jen jednou. 2. Každý členský stát má Komisi navrhnout alespoň dva znalce se zvláštní kvalifikací v označených oblastech a má jí oznámit jejich jména, oblast, pro niž jsou kvalifikováni, přesnou služební adresu a číslo telefonu a faxu. Komise vede seznam těchto znalců a s příslušným orgánem dotyčného členského státu konzultuje předem přizvání znalce k doprovodu znalců Komise během kontrol podle odstavce 1. Domnívá-li se členský stát, že jím navržený znalec by nadále neměl být uveden v seznamu, oznámí to Komisi. Jestliže by v důsledku toho počet znalců klesl pod požadované minimum, navrhne členský stát Komisi jednoho nebo více náhradníků. Článek 5 1. Při provádění kontrol se znalec členského státu nebo znalci určení Komisí musí řídit pokyny Komise. 2. Informace získané znalcem nebo znalci členského státu v průběhu kontrol ani závěry z nich nesmějí být za žádných okolností použity pro osobní účely ani vyzrazeny osobám, které nepatří do příslušné útvaru Komise nebo členského státu. 3. Náklady na cestu a pobyt znalce nebo znalců členského státu, jmenovaných Komisí, se hradí podle pravidel pro náklady na cestu a pobyt osob, které nepatří ke Komisi a byly vyzvány, aby působily ve funkci znalce. Článek 6 1. Členský stát, na jehož území se provádějí kontroly podle této směrnice, poskytuje znalcům Komise a znalcům Komisí jmenovaným podporu, kterou potřebují ke splnění svého úkolu. Všem dotyčným osobám má být při provádění kontrol zejména umožněn stejný přístup na místa, do zařízení, do instalací a do dopravních prostředků, jako úředníkům příslušného orgánu. 2. V průběhu kontrol se mají znalci řídit stejnými pokyny, které musí dodržovat úředníci příslušného orgánu členského státu podle odstavce 1. Tímto ustanovením není dotčeno ustanovení čl. 5 odst. 1. Článek 7 1. Po skončení kontrol znalci Komise ústně informují dotyčný členský stát o závěrech, k nimž došli, a o případných nápravných opatřeních, která pokládají za potřebná, včetně stupně jejich naléhavosti. Komise potvrdí výsledky kontroly během 20 pracovních dní formou písemné zprávy, pokud byly v pořádku obdrženy veškeré doplňkové informace vyžádané během provádění kontroly, jež během kontroly nebyly k dispozici. Dotyčný členský stát předá své připomínky během 25 pracovních dní po obdržení písemné zprávy Komise. V naléhavých případech, nebo bylo-li během kontroly na místě zjištěno významné ohrožení zdraví nebo ochrany zvířat, má být členský stát písemně informován o zjištěních mise znalců co nejrychleji, a to každopádně nejpozději do 10 pracovních dní od skončení mise. Členský stát má předat své připomínky také co nejdříve, a to každopádně do 10 pracovních dní od převzetí písemné zprávy Komise. Při poskytování informací o zjištěních mise má Komise zejména respektovat požadavky stanovené v článku 214 Smlouvy. Těmito ustanovení zůstává nedotčena pravomoc Komise stanovit prozatímní ochranná opatření podle právních ustanovení předpisů Společenství ve veterinární oblasti. 2. Na základě výsledků provedených kontrol uskuteční členský stát veškerá nezbytná nápravná opatření. 3. Jestliže znalci Komise v průběhu kontroly odhalí významné případy nedodržení právních předpisů Společenství v členském státu, nebo v jedné či několika oblastech členského státu, musí na žádost Komise důkladně prozkoumat obecnou situaci v dané oblasti. Členský stát může případně na základě konzultace s Komisí omezit šetření na oblasti, jichž se týkal program kontrol; oznámí Komisi ve lhůtě Komisí stanovené výsledky kontrol a opatření, která byla podniknuta k nápravě situace. 4. Jestliže dotyčný členský stát nepodnikne během předepsané doby náležitá nápravná opatření, a zejména v případech, kdy kontrola odhalila vážná rizika pro veřejné zdraví, zdraví zvířat nebo ochranu zvířat, má Komise podniknout postupem podle článku 17 směrnice Rady 89/662/EHS [8] veškerá opatření, která pokládá za nezbytná. Článek 8 1. Komise pravidelně informuje formou písemné zprávy všechny členské státy ve Stálém veterinárním výboru o nálezech z kontrol provedených v každém z členských států a o doporučeních z těchto výsledků vyvozených. Komise o těchto nálezech a doporučeních informuje Evropský parlament. Komise tyto nálezy a doporučení také pravidelně zveřejňuje. 2. Při opatřeních uvedených tomto článku musí Komise a členské státy postupovat zejména vyhovět požadavkům stanoveným v článku 214 Smlouvy. Článek 9 Ustanovení tohoto rozhodnutí se přezkoumají na základě zprávy Komise pro členské státy do 31. prosince 1998. Článek 10 Zrušuje se rozhodnutí 96/345/ES. Článek 11 Toto rozhodnutí je určeno členským státům. V Bruselu dne 4. února 1998. Za Komisi Emma Bonino členka Komise [1] Úř. věst. 121, 29.7.1964, s. 2012/64. [2] Úř. věst. L 243, 11.10.1995, s. 7. [3] Úř. věst. L 55, 8.3.1971, s. 23. [4] Úř. věst. L 125, 23.5.1996, s. 10. [5] Úř. věst. L 32, 5.2.1985, s. 14. [6] Úř. věst. L 162, 1.7.1996, s. 1. [7] Úř. věst. L 133, 4.6.1996, s. 29. [8] Úř. věst. L 395, 30.12.1989, s. 13. --------------------------------------------------