Úřední věstník L 316 , 01/12/2001 S. 0036 - 0038



Směrnice Komise 2001/93/ES ze dne 9. listopadu 2001, kterou se mění směrnice 91/630/EHS, kterou se stanoví minimální požadavky pro ochranu prasat KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, s ohledem na směrnici Rady 91/630/EHS ze dne 19. listopadu 1991, kterou se stanoví minimální požadavky pro ochranu prasat [1], ve znění pozdějších předpisů, a zejména na článek 5 uvedené směrnice, vzhledem k těmto důvodům: (1) Podle článku 6 směrnice 91/630/EHS přijal Vědecký veterinární výbor dne 30. září 1997 stanovisko týkající se dobrých životních podmínek intenzivně chovaných prasat. (2) Směrnice Rady 98/58/ES ze dne 20. července 1998 o ochraně zvířat chovaných pro hospodářské účely [2], vypracovaná na základě Evropské úmluvy o ochraně zvířat chovaných pro hospodářské účely, zavádí ustanovení Společenství použitelná na všechna hospodářská zvířata, pokud jde o požadavky na stavby a zařízení pro ustájení zvířat, jejich izolaci, topení a větrání, kontrol vybavení a kontrol hospodářských zvířat. Je proto nezbytné zabývat se těmito otázkami v příloze směrnice 91/630/EHS, mají-li být stanoveny podrobnější požadavky. (3) Jsou-li prasata chována ve skupinách, je třeba přijmout vhodná řídící opatření na jejich ochranu, která zlepší jejich dobré životní podmínky. (4) Krácení ocasů, extirpace a broušení zubů mohou způsobit prasatům okamžitou a někdy i déletrvající bolest. Kastrace může způsobit déletrvající bolest, která se zhoršuje v případě natržení tkáně. Tyto zákroky jsou tudíž pro dobré životní podmínky prasat škodlivé, zejména když jsou prováděny nekvalifikovanými a nezkušenými osobami. V důsledku toho je třeba stanovit pravidla, která zajistí lepší zákroky. (5) Výše uvedená zpráva Vědeckého veterinárního výboru doporučila, že v zájmu dobrých životních podmínek selat nemají být selata mladší 28 dnů odstavována od prasnic, ledaže by to nepříznivě ovlivnilo zdraví prasnice nebo jejích selat nebo pokud je dřívější odstavení pro zdraví selat prospěšnější. (6) Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého veterinárního výboru, PŘIJALA TUTO SMĚRNICI: Článek 1 Příloha směrnice 91/630/EHS se nahrazuje přílohou této směrnice. Článek 2 Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 2003. Neprodleně o nich uvědomí Komisi. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy. Článek 3 Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství. Článek 4 Tato směrnice je určena členským státům. V Bruselu dne 9. listopadu 2001. Za Komisi David Byrne člen Komise [1] Úř. věst. L 340, 11.12.1991, s. 33. [2] Úř. věst. L 221, 8.8.1998, s. 23. -------------------------------------------------- PŘÍLOHA KAPITOLA I OBECNÉ PODMÍNKY Kromě odpovídajících ustanovení přílohy směrnice Rady 98/58/ES se použijí tyto požadavky: 1. V části stavby, ve které jsou chována prasata, nesmí být překročena hladina nepřetržitého hluku 85 dB. Je třeba se vyhnout stálému nebo náhlému hluku. 2. Prasata musejí být chována v prostředí s intenzitou světla alespoň 40 luxů po dobu minimálně osmi hodin denně. 3. Ustájení pro prasata musí být vybudováno takovým způsobem, aby každé prase mohlo: - mít přístup do prostoru, který je fyzicky a tepelně pohodlný, vybavený řádným odtokem a čistý, který umožňuje všem zvířatům současně polohu vleže, - bez omezení uléhat, odpočívat a vstávat, - vidět na jiná prasata; avšak u prasnic a prasniček nemusí být tato podmínka splněna v týdnu před očekávaným porodem a v jeho průběhu mohou být prasnice a prasničky ustájeny mimo pohled zvířat stejného druhu. 4. Bez ohledu na čl. 3 odst. 5 musí mít prasata trvalý přístup k dostatečnému množství materiálu, který jim umožňuje etologické aktivity, jako je sláma, seno, dřevo, piliny, houbový kompost, rašelina nebo směsi takových materiálů, které neohrožují zdraví zvířat. 5. Podlahy musí být hladké, avšak nikoliv kluzké, aby se předešlo poranění prasat, a musí být navrženy, konstruovány a udržovány tak, aby prasatům nezpůsobovaly poranění nebo útrapy. Musí odpovídat velikosti a hmotnosti prasat a musí tvořit pevný, rovný a stabilní povrch. 6. Všechna prasata musí být krmena alespoň jednou denně. Jestliže jsou prasata ustájena ve skupinách a nemohou se sytit podle libosti nebo nemají k dispozici automatický krmný systém, musí mít každé prase přístup ke krmivu ve stejnou dobu jako ostatní prasata ve skupině. 7. Všechna prasata starší než dva týdny musejí mít trvalý přístup k dostatečnému množství čerstvé vody. 8. Všechny zákroky a postupy prováděné pro jiné než terapeutické a diagnostické účely nebo pro identifikaci prasat v souladu s příslušnými právními předpisy a působící poškození nebo ztrátu citlivé části těla nebo změnu kostní struktury jsou zakázány, s výjimkou: - stejnoměrného snížení špičáků selat obroušením nebo extirpací nejpozději do sedmého dne života selat s ponecháním intaktního hladkého povrchu; kančí kly mohou být zkráceny, je-li to nezbytné pro prevenci poranění ostatních zvířat nebo z bezpečnostních důvodů, - krácení části ocasu, - kastrace kanců prostředky, které nezpůsobují natržení tkáně, - zavedení kroužku do rypáku v případech, kdy jsou zvířata chována ve výběhu a ve shodě vnitrostátními právními předpisy. Krácení ocasu a snižování špičáků se nesmí provádět rutinně, ale pouze v případech prokázaných poranění struk prasnice nebo uší a ocasů ostatních prasat. Dříve než se přistoupí k těmto zákrokům, musí se přijmout jiná opatření, která brání okusování ocasů a jiným poruchám chování, přičemž se berou v úvahu podmínky prostředí a hustota osazení stáje. Z tohoto důvodu se musí změnit nevhodné podmínky prostředí nebo způsob ustájení. Všechny výše popsané postupy smí provádět pouze veterinární lékař nebo školená osoba, jak je to stanoveno v článku 5 této směrnice, která má zkušenosti s použitými technikami, vhodnými prostředky a za vhodných hygienických podmínek. Pokud se kastrace nebo kupírování ocasů praktikuje po sedmém dni života, může ho provádět pouze veterinární lékař v anestezii s následným tišením bolesti. KAPITOLA II SPECIFICKÁ USTANOVENÍ PRO RŮZNÉ KATEGORIE PRASAT A. KANCI Kotce pro kance musí být umístěny a konstruovány tak, aby se kanec mohl otáčet a slyšet, cítit a vidět jiná prasata. Volná podlahová plocha kotce pro dospělého kance musí být minimálně 6 m2. V případech, kdy se kotce používají také jako místo pro připouštění prasnic, musí být podlahová plocha pro dospělého kance minimálně 10 m2 a v kotci nesmí být žádné překážky. Od 1. ledna 2003 se toto ustanovení použije na všechny nové stavby, pro stavby rekonstruované nebo uvedené poprvé do provozu po uvedeném datu. Od 1. ledna 2005 se tato ustanovení použijí na všechna hospodářství. B. PRASNICE A PRASNIČKY 1. Musí být přijata opatření minimalizující agresi ve skupinách. 2. Březí prasnice a prasničky musejí být v případě potřeby ošetřeny proti ektoparazitům a endoparazitům. Před umístěním do porodního kotce musí být březí prasnice a prasničky důkladně očištěny. 3. V týdnu před očekávaným porodem musí prasnice a prasničky dostat v dostatečném množství vhodnou podestýlku, pokud to umožňuje systém odstraňování tuhých a tekutých výkalů používaných v zařízení. 4. Pro usnadnění spontánního nebo asistovaného porodu musí být za prasnicí nebo prasničkou volná plocha. 5. Porodní kotce, v nichž se prasnice pohybují volně, musejí být vybaveny zábranami pro ochranu selat (např. ochrannými mřížemi). C. SELATA 1. Část celkové podlahové plochy, dostatečně velká, aby současně umožnila všem zvířatům společně odpočívat, musí být pevná nebo pokrytá rohoží, nebo musí být podestlána slámou nebo jiným vhodným materiálem. 2. V porodních kotcích musí mít selata dostatečný prostor, aby mohla bez obtíží sát. 3. Selata nesmějí být odstavována dříve než ve stáří tří týdnů; ledaže by to mohlo nepříznivě ovlivnit zdravotní stav nebo dobré životní podmínky matky nebo selat. Selata však mohou být odstavena až o sedm dnů dříve, jestliže jsou přemístěna do prostoru, který je před umístěním nové skupiny vyprázdněn, důkladně vyčištěn a vydezinfikován a který je oddělen od prostorů, kde jsou ustájeny prasnice, aby se minimalizoval přenos nákaz na selata. D. ODSTÁVČATA, CHOVNÍ BĚHOUNI A PRASATA VE VÝKRMU 1. Jsou-li prasata chována ve skupinách, musí se přijmout opatření bránící vzájemným střetům, které vybočují z běžného chování. 2. Prasata musí být chována ve stálých skupinách a mísení s jinými prasaty je třeba omezit na minimum. Musejí-li být smíšena prasata, která se neznají, je nutno je sloučit v co nejranějším věku, nejlépe do jednoho týdne po odstavení. Jsou-li prasata smíšena, měla by mít dostatek možností uniknout nebo se ukrýt před jinými prasaty. 3. Objeví-li se příznaky silných střetů, je třeba ihned vyšetřit příčiny a přijmout vhodná opatření, například, je-li to možné, poskytnout jim větší množství slámy nebo jiných materiálů k odvedení pozornosti. Ohrožená zvířata nebo agresivní zvířata musí být ustájena odděleně od skupiny. 4. Použití uklidňujících léčiv za účelem snazšího mísení zvířat se musí omezit na mimořádné podmínky a musí být konzultováno s veterinárním lékařem. --------------------------------------------------