2.

rozhodl, že vyšetřovací výbor: — prošetří – vzhledem k povinnosti včasného a účinného provedení směrnice (EU) 2015/849 – údajné neúspěšné prosazení směrnice 2005/60/ES ze strany Komise a údajné nedostatečně účinné provedení a prosazení této směrnice ze strany členských států; — prošetří údajné neuplatňování správních sankcí a dalších správních opatření ze strany orgánů členských států na instituce, u nichž bylo zjištěno, že instituce nese odpovědnost za závažné porušení vnitrostátních předpisů přijatých na základě směrnice 2005/60/ES, jak požaduje směrnice 2013/36/EU; — prošetří – vzhledem k povinnosti včasného a účinného provedení a prosazení směrnice 2014/107/EU – údajné neúspěšné prosazení směrnice 2011/16/EU ze strany Komise a údajné nedostatečně účinné provedení této směrnice ze strany orgánů členských států, zejména čl. 9 odst. 1 této směrnice týkajícího se sdělení daňových informací jinému členskému státu z vlastního podnětu v případech, kdy se důvodně předpokládá, že může dojít ke zkrácení daně; za tímto účelem a pro šetření vycházející z jiných právních základů ohledně uvedených údajných porušení a nesprávného úředního postupu využije výbor přístupu ke všem příslušným dokumentům, včetně všech příslušných dokumentů Skupiny pro kodex chování, které získaly zvláštní výbory TAXE 1 a TAXE 2; — prošetří údajné neúspěšné prosazení článků 107 a 108 Smlouvy o fungování Evropské unie, které jsou relevantní z hlediska oblasti působnosti šetření stanoveného v tomto rozhodnutí, ze strany členských států; — prošetří údajné neúspěšné prosazení směrnice 2014/91/EU ze strany Komise a údajné nedostatečné provedení a prosazení této směrnice ze strany členských států; — prošetří údajné neúspěšné prosazení směrnice 2011/61/EU a nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 231/2013 ze strany Komise a údajné nedostatečné provedení a prosazení této směrnice a tohoto nařízení ze strany členských států; — prošetří údajné neúspěšné prosazení směrnice 2009/138/ES ze strany Komise a údajné nedostatečné provedení a prosazení této směrnice ze strany členských států; — prošetří – vzhledem k povinnosti včasného a účinného provedení nařízení (EU) č. 537/2014 a směrnice 2014/56/EU – údajné neúspěšné prosazení směrnice 2006/43/ES ze strany Komise a údajné nedostatečně účinné provedení a prosazení této směrnice ze strany členských států; — prošetří údajné nedostatečné provedení směrnice 2013/34/EU ve vnitrostátním právu členských států; — prošetří údajné neúspěšné prosazení směrnice 2012/17/EU ze strany Komise a údajné nedostatečně účinné provedení a prosazení této směrnice ze strany členských států; — prošetří možné porušení povinnosti loajální spolupráce zakotvené v čl. 4 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii jakýmkoli členským státem a jeho přidruženými a závislými územími, pokud je to z hlediska oblasti působnosti šetření stanoveného v tomto rozhodnutí relevantní; za tímto účelem zejména posoudí, zda k takovému porušení může dojít z důvodu údajného nepřijetí vhodných opatření, kterými by se předešlo provozování nástrojů, jež umožňují skrýt skutečné konečné vlastníky před finančními institucemi a dalšími zprostředkovateli, právními zástupci, poskytovateli svěřenských služeb a služeb pro obchodní společnosti, či fungování jakýchkoli jiných nástrojů a zprostředkovatelů umožňujících praní peněz, daňové úniky a vyhýbání se daňovým povinnostem v jiných členských státech (včetně prošetření úlohy svěřenských fondů, společností s ručením omezeným s jediným společníkem a virtuálních měn), přičemž zohlední stávající pracovní programy, které již probíhají na úrovni členských států a jež mají řešit tyto problémy a zmírnit jejich dopad; — vydá v této věci doporučení, která uzná za nezbytná, a to i pokud jde o provádění výše uvedených doporučení Komise ze dne 6. prosince 2012 ze strany členských států týkajících se opatření, která mají pobídnout třetí země k uplatňování minimálních standardů řádné správy v oblasti daní, a agresivního daňového plánování, a rovněž posoudí nejnovější vývoj v otázce vnější strategie Komise pro efektivní zdanění a vyhodnotí vazby mezi právním rámcem Unie a členských států a daňovými systémy třetích zemí (např. dohody o zamezení dvojímu zdanění, dohody o výměně informací a dohody o volném obchodu) i úsilí, které bylo na mezinárodní úrovni (Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj, G20, Finanční akční výbor a Organizace spojených národů) vynaloženo na propagaci transparentnosti informací o skutečném vlastnictví;