ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(5)

Kontrola účelnosti doporučila rámec výkonnostních norem jako jediný přístup, který by byl přiměřený a na úrovni Unie by přinášel přidanou hodnotu. Tento přístup by ponechal určitou míru svobody pro případné přizpůsobení se místním okolnostem a podporoval by inovativní konstrukce, přičemž by bylo ověřeno, že je dosaženo požadované úrovně bezpečnosti. Ve srovnání s normativním regulačním rámcem by lépe odrážel širokou škálu konstrukcí, materiálů a ovládání malých osobních lodí, stejně jako skutečnost, že členské státy mohou lépe posoudit místní plavební omezení pro malé osobní lodě z hlediska vzdálenosti k pobřeží či přístavu a povětrnostních podmínek.
(7)

Pokud jde o energetickou účinnost, vycházejí doporučení Komise z posouzení ambicí členského státu popsaných v návrhu integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu ve srovnání s kolektivní úrovní úsilí nutného k dosažení cílů Unie, přičemž jsou v případě potřeby zohledněny poskytnuté informace o specifických vnitrostátních okolnostech. Konečné vnitrostátní příspěvky v oblasti energetické účinnosti by měly odrážet nákladově efektivní potenciál k úsporám energie a měla by je podporovat spolehlivá dlouhodobá strategie renovace budov a opatření přijatá k dosažení povinných úspor energie podle článku 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/27/EU (3). Členské státy by měly rovněž prokázat, že řádně zohlednily zásadu „energetická účinnost v první řadě“ tím, že vysvětlí zejména to, jak energetická účinnost přispívá k nákladově efektivní realizaci vnitrostátních cílů konkurenceschopného nízkouhlíkového hospodářství, zabezpečení dodávek energie a řešení otázky energetické chudoby.
(13)

I když se politiky a opatření popsané v návrhu plánu zdají být mezi jednotlivými rozměry do značné míry konzistentní, Kypr by měl v konečném plánu více rozvést své hodnocení vzájemných vazeb mezi politikami a opatřeními. Kypr by měl rovněž poskytnout více informací o synergiích mezi rozměry snižování emisí uhlíku, energetická bezpečnost a vnitřní trh, jakož i o zásadě „energetická účinnost v první řadě“. Analýza by mohla zahrnovat kvantitativní odhady a měla by se také týkat možných negativních interakcí mezi politikami a opatřeními a způsobu, jakým Kypr hodlá tyto interakce řešit. Posouzení politických interakcí a průřezových dopadů by mohlo být rovněž užitečné pro jednotlivé politiky a opatření nebo skupiny politik a opatření s rozsáhlým dopadem nejen na energetický systém Kypru. To zahrnuje politiky týkající se úplného zavedení konkurenceschopného trhu s elektřinou, zavedení zemního plynu nebo propojení izolované elektrické soustavy Kypru. Cíle v rozměru výzkum, inovace a konkurenceschopnost musí podpořit úsilí plánované pro ostatní rozměry energetické unie.
(14)

Konečnému integrovanému vnitrostátnímu plánu v oblasti energetiky a klimatu by prospělo více informací o nedávných a současných opatřeních a trendech v oblasti makroekonomické konkurenceschopnosti, jež by se konkrétně týkaly aktuálního postavení odvětví nízkouhlíkových technologií na globálním trhu, upozorňovaly by na oblasti konkurenčních výhod i možných problémů, stanovily by měřitelné cíle pro budoucnost, jakož i politiky a opatření pro jejich dosažení, a označily by vhodné vazby na podnikatelskou a průmyslovou politiku. Rovněž by mu mohla prospět lepší interakce s oběhovým hospodářstvím s důrazem na jeho potenciál ke snížení emisí skleníkových plynů.
(14)

Bylo by užitečné, kdyby konečný integrovaný vnitrostátní plán v oblasti energetiky a klimatu obsahoval komplexní analýzu aktuálního postavení odvětví nízkouhlíkových technologií na globálním trhu, v níž by byly popsány oblasti s přítomností konkurenčních výhod nebo naopak možných problémů a která by uvedla měřitelné cíle do budoucnosti spolu s politikami a opatřeními pro jejich dosažení, přičemž zmíní příslušné vazby na politiku v oblasti podnikání a průmyslu. Rovněž by mohlo být užitečné, pokud by plán vzal v úvahu roli oběhového hospodářství, uvedl odkazy na vnitrostátní strategie a akční plány, uvedl jejich přínosy a možnosti kompenzace, pokud jde o snížení emisí skleníkových plynů.
(13)

S ohledem na celkově dobré nastavení vnitrostátních cílů v oblasti energetiky a klimatu uvedených v návrhu plánu by konečný plán mohl specifikovat hlavní interakce mezi těmito cíli, a to jak z hlediska vnitrostátních úrovní ambicí, tak z hlediska prozatímních, plánovaných, dodatečných a stávajících nástrojů politiky. Podrobnější rozpracování týkající se propojení odvětví a související motivační struktury v různých hospodářských odvětvích by umožnilo komplexněji řešit soudržnost politik a opatření v rámci rozměrů energetické unie a mezi nimi. V této souvislosti by se mohlo zvážit určení investičních potřeb ve všech rozměrech energetické unie, aby se zabránilo náhlým dopadům měnících se cen tím, že se v dlouhodobém horizontu zajistí postupné zrušení dotací na energii a přijetí opatření proti energetické chudobě ke zmírnění dopadu na zranitelné spotřebitele. Komplexní posouzení dopadů by mohlo pomoci řešit interakce politik, např. kvantifikováním dopadu udržitelných dodávek biomasy pro energetické účely na započítané emise a pohlcení z využívání půdy, změn ve využívání půdy a lesnictví, včetně rizik pro energetickou bezpečnost v důsledku změny klimatu. Kvantitativní přehled v konečném plánu rozvoje různých zdrojů flexibility, jež jsou zapotřebí pro začlenění rostoucího podílu energie z obnovitelných zdrojů do elektroenergetické soustavy, by mohl pomoci řešit další interakce mezi rozměry energetické unie. Informace o tom, jak je zásada „energetická účinnost v první řadě“ zohledněna ve vnitrostátních politikách a opatřeních v různých rozměrech energetické unie, by mohly být komplexnější.
(14)

Konečnému integrovanému vnitrostátnímu plánu v oblasti energetiky a klimatu by prospěla komplexní analýza aktuálního postavení odvětví nízkouhlíkových technologií na globálním trhu, která by upozornila na oblasti konkurenčních výhod i možných problémů, stanovila by měřitelné cíle pro budoucnost, jakož i politiky a opatření pro jejich dosažení, a vhodně by je propojila s podnikatelskou a průmyslovou politikou. Rovněž by mu mohla prospět lepší interakce s oběhovým hospodářstvím s důrazem na jeho potenciál ke snížení emisí skleníkových plynů.
(14)

Bylo by užitečné, kdyby konečný integrovaný vnitrostátní plán v oblasti energetiky a klimatu obsahoval komplexní analýzu aktuálního postavení odvětví nízkouhlíkových technologií na globálním trhu, v níž by byly popsány oblasti s přítomností konkurenčních výhod nebo naopak možných problémů a která by uvedla měřitelné cíle do budoucnosti spolu s politikami a opatřeními pro jejich dosažení, přičemž zmíní příslušné vazby na politiku v oblasti podnikání a průmyslu. Rovněž by mohlo být užitečné, pokud by plán vzal v úvahu roli oběhového hospodářství, uvedl odkazy na vnitrostátní strategie a akční plány a popsal jejich přínosy a možnosti kompenzace, pokud jde o snížení emisí skleníkových plynů.
(14)

Konečnému integrovanému vnitrostátnímu plánu v oblasti energetiky a klimatu by prospěl komplexní přehled konkurenceschopnosti nejen energeticky náročných odvětví, ale také odvětví nízkouhlíkových technologií, komplexní analýza aktuálního postavení na globálním trhu, která by upozornila na oblasti konkurenčních výhod i možných problémů, stanovila by měřitelné cíle pro budoucnost, jakož i politiky a opatření pro jejich dosažení, a vhodně by je propojila s podnikatelskou a průmyslovou politikou. Plánu by rovněž prospělo, kdyby se dále rozpracovaly interakce s oběhovým hospodářstvím.
(7)

Navzdory nedávným reformám se očekává, že výdaje Lucemburska související se stárnutím obyvatelstva (náklady související s důchody, zdravotní péčí a dlouhodobou péčí) se v dlouhodobém horizontu výrazně zvýší. Vzhledem k tomu, že v současném systému nejsou prováděny žádné změny politiky, mohlo by to v dlouhodobém horizontu ohrozit udržitelnost veřejných financí. A to i přes současnou nízkou úroveň veřejného dluhu a kumulované rezervy systému sociálního zabezpečení, u nichž se očekává, že zajistí životaschopnost tohoto systému do roku 2041. Od roku 2011 jsou Lucembursku adresována doporučení k tomuto problému, avšak k dnešnímu dni bylo dosaženo jen omezeného pokroku. Pracovní skupina vlády pro důchody ve zprávě z roku 2018 probrala různé způsoby, jak zlepšit dlouhodobou udržitelnost důchodového systému, včetně postupného zvyšování míry příspěvků, zvýšení věkové hranice pro odchod do důchodu s ohledem na prodloužení naděje dožití a podpory postupného odchodu do důchodu. Zpráva navrhuje, aby byla vypracována vícestranná strategie kalibrovaných reforem s cílem zaručit dlouhodobou udržitelnost systému a zároveň minimalizovat dopady na hospodářství i na důchodce. Předpokládaný nárůst výdajů spojených se stárnutím obyvatelstva rovněž ohrožuje dlouhodobou udržitelnost systémů zdravotní a dlouhodobé péče. Více než tři čtvrtiny výdajů na dlouhodobou péči pocházejí z veřejných zdrojů. Podle analýzy, kterou provedl v roce 2013 Generální inspektorát pro sociální zabezpečení, by systém pojištění dlouhodobé péče měl zůstat finančně stabilní do roku 2030, pokud se míra příspěvků postupně zvýší z 1,4 % na 1,7 %, aby bylo možné udržet náklady v souladu s podílem závislých osob. Dopady z hlediska dlouhodobé fiskální udržitelnosti však dosud nejsou jasné. Pro udržení sociální soudržnosti a veřejných financí v dlouhodobém horizontu by demografické politiky musely být v souladu s politikami v oblasti vzdělávání a odborné přípravy, přičemž je třeba zaujmout holistický přístup, aby byly zohledněny jak výzvy, tak příležitosti změn v demografii i v digitální ekonomice, a to vzhledem k očekávanému dopadu stárnutí obyvatel na nabídku pracovní síly v blízké budoucnosti. V poslední době se v některých odvětvích objevil nedostatek pracovních sil, který by mohl bránit růstu produktivity a snižovat dlouhodobý růstový potenciál.
(10)

Posílení fiskální udržitelnosti Portugalska závisí na pokračující fiskální konsolidaci podporující růst. Existuje nicméně prostor ke zlepšení kvality veřejných financí a k tomu, aby výdaje více podporovaly růst, a to podporou investic (viz níže). Navzdory nárůstu v roce 2018 zůstaly veřejné investice oproti standardům Unie velmi nízké a trvale nižší než vlastní cíle vlády. Přísné a včasné prosazování zákona o kontrole závazků, provádění zákona o rozpočtovém rámci a pokračující racionalizační úsilí mají i nadále zásadní význam pro zlepšení kontroly a zefektivnění výdajů. Nedávné samostatné přezkumy výdajů „zdola nahoru“ v konkrétních odvětvích vedly k celkově omezeným úsporám ze zvýšení efektivity. Aby bylo dosaženo vyšší efektivity, měly by se přezkumy výdajů stát pravidelnou součástí portugalského rozpočtového rámce. Nadto je nadále zapotřebí hlubších reforem za účelem zvýšení efektivity a jednoznačně a na všech úrovních se zaměřit na omezování celkových výdajů. To by mělo být do značné míry založeno na strategii reformy veřejné správy zaměřené na lepší sladění úrovní veřejné zaměstnanosti s potřebou poskytovat efektivní služby, což zahrnuje podporu přerozdělení a rekvalifikace zaměstnanců a podporu individuální výkonnosti a atraktivity veřejné služby pro vysoce kvalifikované pracovníky.
(7)

Dlouhodobá udržitelnost veřejných financí je ohrožena růstem výdajů spojených se stárnutím obyvatelstva. Očekává se, že veřejné výdaje na důchodový a zdravotnický systém související se stárnutím obyvatelstva se ve srovnání s ostatními členskými státy výrazně zvýší, což z dlouhodobého hlediska znamená riziko rostoucího dluhu. Několik opatření se zaměřuje na zvýšení přiměřenosti důchodů, a to i prostřednictvím posílení pobídek pro soukromé důchodové spoření a dobrovolné zaměstnanecké penzijní pojištění. Díky pokračujícímu úsilí došlo ke zvýšení nabídky práce a prodloužení pracovního života, což se pozitivně projevilo v míře zaměstnanosti žen a starších pracovníků. V roce 2018 provedla vláda úpravy systému tak, aby bylo možné započítávat příspěvky placené po dosažení důchodového věku, a důchodcům samostatně výdělečně činným či pracujícím na částečný úvazek do 65 let věku umožnila platit příspěvky úměrné jejich výdělkům. Tím rovněž podpořila delší pracovní život. Zákonem stanovený věk pro odchod do důchodu, který se ze současné úrovně 63 let postupně zvyšuje, by však měl po roce 2027 zůstat na úrovni 65 let i přes předpokládaný další růst střední délky života. Do prosince 2020 by měla skupina pro důchodovou strategii zřízená v roce 2018 vydat zprávu s doporučeními ke zlepšení přiměřenosti a udržitelnosti důchodového systému. Pokud jde o zdravotní péči, probíhají opatření k decentralizaci služeb z nemocnic na primární péči a k zlepšení poskytování služeb dlouhodobé péče. Stávající plány na zvýšení kapacity ambulantní péče veřejných nemocnic mohou pomoci vyřešit dlouhé čekací lhůty u některých oborů. Dosud však nebyl plně využit potenciál jiných opatření, jejichž cílem je omezit zbytečná doporučení ke specialistům a přesměrovat nevhodné využívání pohotovostní péče na péči ambulantní. Zlepšení účinnosti systému tak zatím nebylo dosaženo. Za účelem decentralizace služeb z nemocnic na úroveň primární péče probíhá realizace nové koncepce středisek primární péče a investuje se do postupného rozšiřování elektronického zdravotnictví. V reakci na rostoucí poptávku po dlouhodobé péči byly v období 2017–2018 zavedeny nové druhy služeb v oblasti komunitní péče a domácí péče. Přestože opatření v oblasti důchodů a zdravotní péče mají potenciál, jejich dopad na fiskální udržitelnost se zatím neprojevil.
(20)

K řešení některých nedostatků, které jsou uvedeny v doporučeních, zejména v oblastech, jež jsou zahrnuty do přílohy D zprávy o Lotyšsku pro rok 2019, by mohlo přispět programování fondů Unie na období 2021–2027. Lotyšsko by tedy mohlo fondy co nejlépe využít ve vztahu k určeným odvětvím a s ohledem na regionální rozdíly. Důležitým faktorem pro úspěšnost těchto investic je posílení správní kapacity země k řízení zmiňovaných fondů.
(7)

Veřejné a soukromé investice se v roce 2018 výrazně zvýšily, avšak míra investic zůstává pod průměrem eurozóny. Veřejné investice v roce 2018 vzrostly v nominálním vyjádření o 7,7 % a v reálném vyjádření o 3,8 %, avšak je nadále třeba vyvíjet úsilí o odstranění rozsáhlého výpadku v investicích, zejména u investic do infrastruktury a vzdělávání. Růst reálných veřejných investic, který byl v uplynulém období negativní, je za poslední tři roky kladný. Na úrovni obcí vzrostly nominální investice jen v roce 2018 téměř o pětinu. To je odrazem vládního úsilí v oblasti podpory investic. Avšak investice na úrovni obcí zůstaly nižší než odpisy. Podle šetření KfW Municipal Panel provedeného v roce 2019 dosahoval objem výpadků v investicích nahromaděný do roku 2018 úrovně 4 % HDP. Spolu s příznivým stavem rozpočtu daná situace naznačuje, že existuje prostor pro zvýšení investic na všech úrovních veřejné správy, zejména na úrovni regionální a obecní. Investice do veřejné infrastruktury jsou stále brzděny omezeními v oblasti kapacit a plánování na obecní úrovni. Opatření k překonání těchto omezení byla zavedena, avšak dosud nevedla k hmatatelným výsledkům. Navíc existuje prostor pro zlepšení digitálních veřejných služeb a zadávání veřejných zakázek. Soukromé investice se výrazně zvýšily, avšak ne stejnou měrou ve všech oblastech. V reakci na rekordně vysoké využití kapacity významně vzrostly investice do zařízení. Investice do bydlení dále rostou. Stavebnictví však nyní vykazuje omezení kapacit a zvyšování cen. Nebytová výstavba v reálném vyjádření roste jen pomalu, což naznačuje, že je možné, že základní infrastruktura nedržela krok s ekonomickými potřebami.
(11)

Míra chudoby, sociálního vyloučení a nerovnosti příjmů zůstává navzdory pokrokům stále vysoká, a to zejména u starších osob. V roce 2017 bylo chudobou a sociálním vyloučením ohroženo přibližně 42 % osob ve věku 65 let a více, zatímco průměr Unie činil 15 %. Sociální dávky zůstávají při snižování chudoby neúčinné a systém sociálního zabezpečení je slabý. Poskytování kvalitních a cenově dostupných sociálních služeb brání nedostatečná spolupráce mezi zdravotnickými službami a službami sociální péče a velké rozdíly mezi jednotlivými obcemi, pokud jde o schopnost určit potřeby sociálních služeb a zajistit jejich poskytování. Jednotlivci si rovněž musí velkou část nákladů na služby poskytované orgány hradit sami. Veřejné výdaje Estonska na dlouhodobou péči představovaly méně než polovinu průměru Unie (0,6 % HDP v porovnání s 1,6 % HDP v roce 2016). Neexistují zde žádná preventivní opatření ani systém podpory ke zmírnění zátěže pro neformální pečovatele. Podíl osob s nenaplněnými zdravotními potřebami zůstává i nadále jedním z nejvyšších v Unii (11,7 %), což ukazuje na problémy s dostupností a účinností systému zdravotní péče. Tyto výzvy poukazují na to, že je třeba integrovaným způsobem poskytovat cenově dostupné a kvalitní sociální a zdravotní služby a vypracovat komplexní rámec dlouhodobé péče. Inkluzivní růst by podpořily investice do opatření na podporu sociálního začlenění včetně investic do sociální infrastruktury.
(21)

Průřezovým tématem jsou investice do obnovy sociálně slabých městských částí, ostrovů a hornatých území, které jsou nezbytné pro vyrovnání ztráty a zhoršené kvality fyzického a lidského kapitálu země během hospodářské krize. Konkrétní krátkodobou až střednědobou prioritou je udržitelná obnova znevýhodněných a/nebo deindustrializovaných oblastí v městských aglomeracích Atény-Pireus a Soluň a v některých hlavních okrajových městských centrech. Do dlouhodobých priorit patří rozvoj udržitelných výrobních činností, modernizace systémů mobility a bezpečnostních systémů, energetická účinnost a obnovitelná energie, ochrana životního prostředí a zlepšení odolnosti vůči přírodním rizikům a sociálně-ekonomickým krizím. Intervence by se měly zaměřit také na sociální začleňování, integraci migrantů, osvojování dovedností za účelem snižování nezaměstnanosti a na kulturní aktivity s cílem zvýšit atraktivitu znevýhodněných oblastí. Řešení těchto problémů prostřednictvím integrovaných strategií obnovy měst by zajistilo co nejvyšší šance na dosažení nejlepších hospodářských, sociálních a environmentálních výsledků.
(5)

Na Maďarsko se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a pravidlo pro zadlužení. Ve svém konvergenčním programu z roku 2019 plánuje vláda zlepšení celkového schodku vládního sektoru z 2,2 % hrubého domácího produktu (HDP) v roce 2018 na 1,8 % v roce 2019. Schodek by se pak měl dále postupně zlepšovat na 1,2 % v roce 2021 a v roce 2023 se očekává dosažení vyrovnané rozpočtové pozice. Na základě přepočteného strukturálního salda (5) by se Maďarsko v roce 2022 přiblížilo svému střednědobému rozpočtovému cíli (který byl změněn ze strukturálního schodku ve výši 1,5 % HDP v roce 2019 na 1,0 % HDP od roku 2020) a v následujícím roce by jej dosáhlo. Podle konvergenčního programu se očekává, že poměr veřejného dluhu k HDP se bude postupně snižovat a do konce roku 2022 klesne pod 60 %. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je pro rok 2019 realistický a od roku 2020 pak výrazně příznivý, což ohrožuje plnění cílových hodnot schodku. Opatření, která je nutné přijmout na podporu cílových schodků od roku 2020 dále, přitom zatím nebyla dostatečně upřesněna.
(10)

Vzhledem k poměru dluhu k HDP Belgie, jenž převyšuje 60 %, a předpokládané produkční mezeře ve výši 0,1 % by nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí neměla v roce 2020 překročit 1,6 %, což odpovídá strukturální korekci ve výši 0,6 % HDP plynoucí z požadavků na základě společně dohodnuté korekční matice podle Paktu o stabilitě a růstu. Podle prognózy Komise z jara 2019 existuje při nezměněné politice v roce 2020 riziko významného odchýlení od uvedeného požadavku. Předpokládá se, že Belgie v letech 2019 a 2020 zřejmě nedodrží pravidlo pro zadlužení. Celkově se Rada domnívá, že pro dodržení Paktu o stabilitě a růstu by měla být od roku 2019 přijata nezbytná opatření. Bylo by důležité použít veškeré neočekávané příjmy k dalšímu snižování míry veřejného zadlužení. Střednědobá a dlouhodobá udržitelnost belgických veřejných financí je nadále ohrožována v důsledku kombinace vysokého poměru zadlužení k HDP a předpokládaného zvýšení nákladů v souvislosti se stárnutím populace, zejména nákladů spojených s důchody a dlouhodobou péčí. V roce 2015 byl uzákoněn soubor důchodových reforem, což vedlo ke zvýšení zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu z 65 na 66 let od roku 2025 a na 67 let od roku 2030. Kromě toho byly rovněž zpřísněny požadavky na věk a na délku výkonu funkce pro předčasný odchod do důchodu. Veřejné výdaje na důchody by však mezi lety 2016 a 2070 i tak vzrostly o 2,9 procentního bodu HDP, a to zejména v prvních dvou desetiletích. Navíc podmínky pro předčasný odchod do důchodu pro několik velkých skupin státních zaměstnanců budou i nadále příznivější než standardní podmínky. Veřejné výdaje na dlouhodobou péči mají mezi lety 2016 a 2070 vzrůst o 1,7 procentního bodu HDP, což představuje nadprůměrný růst jedné z již nyní nejvyšších úrovní v Unii. Organizační roztříštěnost dlouhodobé péče, kde kompetence jsou v současné době rozděleny mezi různé správní úrovně, ohrožuje některé aspekty efektivity výdajů, a čistý dopad nedávného přenesení odpovědností není tedy zatím jasný. Posílení správy by přispělo k dosažení zamýšleného zvýšení efektivity. Kombinace různých forem péče by mohla být optimalizována, aby se zvýšila nákladová efektivnost systému dlouhodobé péče.
(12)

K posílení udržitelného a inkluzivního růstu ve Finsku je nezbytně nutné zajistit v době demografických a technologických změn nabídku pracovních sil. K překonání problémů způsobených strukturálními změnami v ekonomice by pomohly investice do dovedností, zejména dovedností užitečných pro trh práce. Technologická změna si vyžaduje další vzdělávání a rekvalifikaci pracovních sil s využitím flexibilních možností vzdělávání, přičemž by se měl důraz klást na učení, vzdělávání a odbornou přípravu dospělých. Zvýšila by se tím profesní mobilita, zároveň by se omezil nesoulad mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi a bylo by lépe možné naplňovat potřeby budoucího trhu práce.
(17)

Ačkoli se situace zlepšuje, ve Španělsku přetrvává velmi vysoká míra předčasného ukončování školní docházky, přičemž tato míra vykazuje výrazné rozdíly v závislosti na regionu. Velké regionální rozdíly jsou pozorovány také u výsledků vzdělávání, kde existuje prostor pro zlepšení. Oba zmiňované faktory nepříznivě ovlivňují dlouhodobý potenciál pro růst produktivity. Úsilí o reformu vzdělávacího systému polevilo. Podniky hlásí, že těžko hledají dovednosti potřebné k tomu, aby mohly inovovat, což platí zejména o odbornících přes informační a komunikační technologie. Španělsko schválilo opatření, aby modernizovalo duální systém odborného vzdělávání a přípravy – ten by mohl hrát klíčovou úlohu při poskytování dovedností a kvalifikací, které jsou potřebné pro osvojování inovací, avšak do těchto systémů se stále zapisuje relativně málo studentů. Míra dosaženého terciárního vzdělání je ve Španělsku z hlediska Unie nadprůměrná, ale absolventi terciárního vzdělávání mají potíže s hledáním odpovídající práce. Přístup mladých absolventů na trh práce by mohlo podpořit rozvíjení lidského kapitálu prostřednictvím všech úrovní vzdělávání a odborné přípravy, včetně vysokoškolského a odborného vzdělávání, a větší spolupráce mezi školami a podniky, která by zmírňovala stávající nesoulad mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi. Tímto způsobem by také podniky mohly získat pracovníky s dovednostmi a kvalifikacemi, které potřebují k posílení své inovační kapacity a k plnému využití růstového potenciálu, jejž nabízí digitalizace. Rekvalifikace pracovníků v oblasti digitálních dovedností by španělským podnikům umožnila zachovat si konkurenceschopnost ve stále více digitalizované ekonomice. Všechna zmiňovaná opatření by přispěla k setření rozdílů mezi regiony.