(269)

Naopak, co se týče možných výnosů z likvidace (120), ty byly při schvalování plánu reorganizace veřejnými věřiteli, kteří vycházeli ze zpráv konsorcia R/BDO, podhodnoceny, a to z těchto důvodů: a) Tržně jednající hospodářský subjekt by nezvažoval pouze likvidaci ex situ (očekávané výnosy pro věřitele ve výši 141 milionů EUR (121)); posoudil by rovněž potenciální výsledek prodeje in situ nebo situaci, kdy jsou velké části aktiv pořízeny jako funkční skupina (viz 11. bod odůvodnění v technické příloze). b) Konsorcium R/BDO uvedlo, že do odhadu likvidační hodnoty vypracovaného společností Winterhill nebyly zahrnuty všechny závazky v oblasti životního prostředí. Závazky v oblasti životního prostředí ve výši 464 milionů EUR, které vypočítala společnost Oltchim a které soudci jmenovaní soudem vzali v úvahu ve své zprávě na podporu plánu reorganizace namísto likvidace společnosti Oltchim, jsou však nadsazené: velkou část aktiv by pravděpodobně koupil nabyvatel vykonávající průmyslové činnosti v areálu společnosti Oltchim, což by tudíž zamezilo celkové demolici areálu, která se v tomto odhadu předpokládala. Střední hodnota závazků v oblasti životního prostředí, které jsou zohledněny ve scénáři založeném na likvidaci, by tudíž měla být nižší než odhad společnosti Oltchim ve výši 464 milionů EUR, jak potvrdila společnost PCC, která také působí v petrochemickém odvětví: v případě částečného převzetí aktiv společnosti Oltchim by nebylo například nutné úplné nahrazení kontaminované zeminy společnosti Oltchim rostlinným krytem nebo demolice betonových konstrukcí závodu (v celkové výši přibližně 420 milionů EUR z celkové částky ve výši 464 milionů EUR podle odhadu společnosti Oltchim). c) Tržně jednající hospodářský subjekt by se mimoto nespoléhal na odhad dlužníka, který má přímý zájem na svém přežití (a tudíž zpochybnění scénáře týkajícího se likvidace), nýbrž na externí, nezávislé zprávy. d) Komise se domnívá, že by závazky v oblasti životního prostředí byly neutralizovány a mělo by se za to, že s ohledem na vymáhání mají stejný dopad na vyhlídky věřitele v tržním hospodářství, pokud by byly porovnány očekávané výnosy z likvidačního řízení a výnosy navrhované v plánu reorganizace, a to z těchto důvodů: (1) Podle Rumunska (122) by rozdělení výnosů s předběžným odpočtem environmentálních nákladů nebo bez něj odpovídalo typu prodeje: aktiva in situ nebo ex situ. Podle podání konsorcia R/BDO by prodej in situ mohl být možným výsledkem likvidace (viz 10. bod odůvodnění technické přílohy). V této situaci by to pro rumunské orgány představovalo fakticky uznání, že závazky v oblasti životního prostředí nebyly splatné v rámci všech možných výsledků likvidačního řízení. (2) Závazky v oblasti životního prostředí odhadnuté společností Oltchim ve scénáři založeném na likvidaci by obezřetně uvážil i potenciální nabyvatel společnosti Oltchim SPV. (3) Pokud by byly převedeny na nabyvatele společnosti Oltchim SPV, i po diskontování na příslušnou časovou hodnotu by byla celková výše těchto závazků ve stejném řádu jako v případě likvidace, jelikož náklady na sanaci areálu společnosti Oltchim by se v průběhu času pravděpodobně zvýšily (zejména kvůli inflaci). (4) Nabyvatel společnosti Oltchim SPV by vzal mimoto tyto závazky v úvahu v nabídce, nebo by požádal prodávajícího, aby si je ponechal a uhradil je, jak dokládá případ privatizace společnosti Petrom, kdy společnost OMV podmínila transakci tím, že si společnost Petrom (prostřednictvím svého akcionáře) ponechá závazky v oblasti životního prostředí spojené s uzavřením závodu Arpechim Pitesti (odhadované náklady pro rumunský stát ve výši přibližně 600 milionů EUR (123)). (5) Pokud by byly závazky převedeny na nabyvatele, mohl by být tento příslušnými orgány ochrany životního prostředí požádán o poskytnutí záruky k uhrazení nákladů na tyto závazky; věřitel v tržním hospodářství by očekával, že nabyvatel vyřeší problémy spojené s hledáním ručitele/banky v situaci, kdy ziskovost společnosti Oltchim SA byla v porovnání s potenciálně vysokými závazky nízká. (6) Společnost Oltchim SA by proto byla potenciálními nabyvateli velmi pravděpodobně požádána o úhradu nákladů na závazky v oblasti životního prostředí. Toto stanovisko podporuje vysvětlení rumunských orgánů, podle nichž si společnost Oltchim ponechala většinu závazků v oblasti životního prostředí (ne-li všechny); podle Rumunska jsou v rámci privatizace společnosti znečišťující životní prostředí převzaty spolu se všemi povinnostmi (včetně minulých závazků v oblasti životního prostředí), zatímco v případě společnosti Oltchim SPV měly zůstat prodávajícímu kvůli navrhovanému pokusu prodat veškerá hlavní aktiva společnosti Oltchim jako celek prostřednictvím společnosti Oltchim SPV. (7) Věřitel v tržním hospodářství by se proto přiměřeně domníval, že tyto závazky byly odečteny od výnosů z prodeje společnosti Oltchim SPV podobně, jak tvrdilo Rumunsko v případě scénáře založeného na likvidaci. Proto bylo skutečně velmi pravděpodobné, že by závazky v oblasti životního prostředí musely být předem odečteny od výnosů z prodeje společnosti Oltchim SPV (pokud by nebyly převedeny) před provedením platby věřitelům (v situaci, kdy společnost Oltchim SA měla být poté brzy po prodeji společnosti Oltchim SPV zlikvidována): v opačném případě by to mohlo znamenat obcházení zásady „znečišťovatel platí“ v EU prostřednictvím složité struktury jednotky pro speciální účel. (8) Skutečnost, že v případě scénáře založeného na likvidaci mají být uhrazeny závazky v oblasti životního prostředí, nemůže představovat argument pro trvalý odklad likvidace neudržitelného podniku: vzhledem k nezdaru řady minulých pokusů o privatizaci by tržně jednající hospodářský subjekt měl za to, že plán reorganizace stanovený v roce 2014 se nezdaří a že by závazky v oblasti životního prostředí bylo nutno každopádně uhradit později, kdy by společnost Oltchim byla s největší pravděpodobností po nezdaru plánu zlikvidována (s dalšími současnými dluhy vzniklými po zahájení insolvenčního řízení, jež by bylo poté nutno rovněž odečíst od výnosů z likvidace). (9) Rumunsko neuvedlo žádný příklad likvidace společností, kdy byly závazky v oblasti životního prostředí odečteny předem od výnosů z likvidačního řízení před vyplacením věřitelů. To rovněž potvrzuje, že tržně jednající hospodářský subjekt nemohl mít za to, že ve fázi likvidace budou závazky v oblasti životního prostředí předem odečteny od výnosů z prodeje aktiv, zatímco v případě reorganizace by byly tyto závazky uhrazeny z výnosů podle plánu po vyplacení věřitelů. (10) Tyto závazky by proto věřitel společnosti Oltchim při porovnání plánu reorganizace se scénářem týkajícím se likvidace neutralizoval. (11) Ačkoliv se bere na vědomí, že úřad AAAS ve svém ekonomickém hodnocení kritizoval vysokou hodnotu, kterou společnost Oltchim předpokládala (124), Komise uvádí, že Rumunsko nepředložilo žádný důkaz, že úřad AAAS nebo jiní veřejní věřitelé provedli na základě tohoto zjištění vlastní odhad závazků v oblasti životního prostředí. Neprovedli rovněž neutralizaci tohoto prvku mezi scénářem založeným na likvidaci a na reorganizaci. e) Konsorcium R/BDO (125) také uvedlo, že v případě likvidace by částky z prodeje aktiv obdrželi pouze zajištění věřitelé. Bylo tudíž uznáno, že v případě likvidace měli zajištění věřitelé vyhlídky na zpětné získání příslušných částek, což znamená, že by věřitelé neměli vzít v úvahu odhad závazků v oblasti životního prostředí ze strany společnosti Oltchim (viz 102. bod odůvodnění). Rumunsko poté uvedlo, že většina zajištěných věřitelů hlasovala pro plán, jelikož byli přesvědčeni, že v případě likvidace nezískají částku „plně pokrývající“ jejich pohledávky, nepopřeli tudíž možnost zajištěných věřitelů získat dlužné částky zpět částečně.