Úřední věstník C 023 , 25/01/2002 S. 0009 - 0011



Dohoda mezi Evropským policejním úřadem (EUROPOL) a Evropskou centrální bankou (ECB) (2002/C 23/07) TATO DOHODA je uzavřena MEZI Evropským policejním úřadem (Europol), se sídlem na Raamweg 47, 2509, Den Haag, Nizozemsko, zastoupeným jeho ředitelem, p. Jürgenem Storbeckem, a Evropskou centrální bankou (ECB), se sídlem na Kaiserstraße 29, D-60311 Frankfurt nad Mohanem, zastoupenou jejím prezidentem, p. Willemem Duisenbergem, (dále také: společně "strany" a jednotlivě každá z nich "strana"). Vzhledem k těmto důvodům: Strany sdílejí společné rozhodnutí bojovat proti hrozbám vyplývajícím z padělání eura a hrát v tomto boji hlavní roli. V této souvislosti v rámci své působnosti spolupracují s národními centrálními bankami, národními jednotkami Europolu, národními analytickými středisky, národními mincovními analytickými středisky, s Evropským technickým a vědeckým střediskem, Evropskou komisí a jinými národními a evropskými orgány a mezinárodními organizacemi. Strany si přejí zdokonalovat svou spolupráci v této oblasti, protože je to v jejich společném zájmu a v zájmu všech účastníků boje proti padělání. Podle čl. 3 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1338/2001, kterým se stanoví opatření nutná k ochraně eura proti padělání [1], uzavřou Europol a ECB dohodu, na jejímž základě získá Europol přístup k technickým a statistickým údajům uloženým v ECB týkajícím se padělaných bankovek a mincí, které byly zjištěny jak v členských státech, tak ve třetích zemích; kromě toho nařízení Rady (ES) č. 1339/2001 rozšiřuje působnost nařízení Rady (ES) č. 1338/2001 také na ty členské státy, které nepřijaly euro jako jednotnou měnu [2]. ECB přijala dne 8. listopadu 2001 rozhodnutí ECB/2001/11 o některých podmínkách přístupu k systému monitorování padělků (CMS), což je systém řízený ECB, který obsahuje technické a statistické údaje o padělání eurobankovek a euromincí pocházející jak z členských zemí, tak ze třetích zemí; toto rozhodnutí se týká uzavření dohody mezi stranami v souvislosti s přístupem Europolu do CMS. Europol poskytuje ECB informace týkající se padělání eura, včetně informací získaných od donucovacích orgánů, od mezinárodních organizací a jiných třetích osob, avšak s výjimkou osobních údajů. Správní rada Europolu dne 5. prosince 2000 zmocnila Europol, aby zahájil jednání s ECB o uzavření dohody, a dne 23. října 2001 schválila podepsání této dohody. Rada guvernérů ECB vyslovila souhlas s obsahem této dohody dne 25. října 2001 a téhož dne zmocnila prezidenta ECB k jejímu podepsání v zastoupení ECB, strany se dohodly na těchto ustanoveních: Článek 1 Cíl dohody Cílem této dohody je zajistit účinnou spolupráci mezi stranami ohledně opatření k boji proti hrozbám vyplývajícím z padělání eura a zlepšit a koordinovat veškerou pomoc v této oblasti poskytovanou oběma stranami vnitrostátním a evropským orgánům a mezinárodním organizacím. Článek 2 Konzultace a koordinace 1. Strany se v souladu se svými pravomocemi vzájemně konzultují o politice, která by měla být přijata a uskutečňována v záležitostech společného zájmu uvedených v článku 1, za účelem dosažení svých cílů, koordinace své činnosti a zamezení dvojímu úsilí v téže věci. Prezident ECB a ředitel Europolu nebo jimi jmenované osoby se scházejí alespoň jednou ročně ke zhodnocení provádění této dohody. 2. Strany se zavazují zejména koordinovat svou politiku, činnosti odborného výcviku, veřejné informační kampaně a publikační činnost týkající se padělání eura. Podle možností a potřeb se vzájemně konzultují také o svých veřejných prohlášeních a v této souvislosti i o politice vnější komunikace. Článek 3 Výměna informací 1. Výměna informací mezi stranami se uskutečňuje za účelem ustanovení této dohody a v souladu s nimi a nezahrnuje údaje týkající se identifikovaných nebo identifikovatelných osob. 2. Strany si vzájemně neprodleně a pravidelně poskytují informace o padělání eurobankovek a bankovek jiných měn. Tyto informace zahrnují v případě informací, které má Europol poskytovat ECB, informace pocházející od vnitrostátních, evropských a mezinárodních donucovacích orgánů a v případě informací, které má ECB poskytovat Europolu, informace získané od vnitrostátních, evropských a mezinárodních orgánů. 3. Europol napomáhá ECB ve všech vztazích se vnitrostátními, evropskými a mezinárodními donucovacími institucemi v záležitostech souvisejících s paděláním eurobankovek. 4. Strany zabezpečují koordinaci svých zpráv v rámci systému včasného varování. Článek 4 Přístup do databáze CMS a související ustanovení 1. ECB poskytuje úředníkům Europolu, kteří podle článku 7 byli za tímto účelem určeni jako kontaktní osoby, přístup k databázi on-line pouze ke čtení, který nedovoluje Europolu přímo vkládat do CMS údaje. Formy přístupu, včetně potřebných systémových úprav, budou blíže určeny prostřednictvím výměny dopisů mezi prezidentem ECB a ředitelem Europolu. 2. ECB pravidelně zpracovává a zasílá Europolu zvláštní soubor s informacemi o zjištěných padělcích eura s technickými popisy zabavených a do databáze CMS zaznamenaných tříd. 3. Kromě toho ECB neprodleně informuje Europol o zařazení každé nové třídy padělků do CMS a o zjištění každého velkého množství padělaných eurobankovek. 4. ECB poskytuje Europolu jeden vzorek každé padělané eurobankovky, které byl přidělen nový ukazatel třídy v CMS. Toto ustanovení se provádí způsobem, který nebrání používání podezřelých padělaných bankovek nebo jejich uchovávání jako důkazních prostředků v trestním řízení. Článek 5 Žádosti o pomoc 1. Strany si vzájemně předávají všechny žádosti o poskytnutí technického odborného posudku nebo důkazních prostředků v soudním řízení týkající se padělání eura a vypracují vhodné postupy ke koordinaci svých odpovědí na každou takovou žádost. 2. Strany spolupracují za účelem vytvoření srozumitelného komunikačního kanálu pro sdělování žádostí o pomoc při vynucování práva prostřednictvím Europolu. Článek 6 Žádosti o technickou analýzu 1. Europol může zaslat ECB jakoukoli závažnou žádost o provedení technické analýzy potřebné ve spojitosti s činností Europolu, která se týká padělání eurobankovek. Europol shromažďuje a postupuje dále všechny takové žádosti subjektů mimo Europol. 2. ECB rozhoduje o rozsahu analýzy, včetně potřeby technického prozkoumání vzorků padělků a povahy tohoto zkoumání. Aby Europol toto rozhodování ECB usnadnil, sděluje ECB při podání žádosti všechny užitečné informace o pozadí případu a také důvody vedoucí k žádosti o prozkoumání. Každé probíhající zkoumání se zaznamenává v CMS. 3. ECB dává výsledky každé technické analýzy k dispozici přímo Europolu. Článek 7 Kontaktní osoby 1. Strany určí kontaktní osoby výměnou dopisů mezi ředitelem Europolu a prezidentem ECB. Změny v seznamu kontaktních osob mohou být dohodnuty písemně pomocí další korespondence. 2. Obě strany mohou v souladu s jejich příslušným právním rámcem jmenovat své zástupce, kteří budou působit v prostorách druhé strany (styční úředníci) za účelem provádění této dohody. Článek 8 Utajení 1. Každá strana zajistí, aby informace obdržené na základě této dohody od druhé strany podléhaly jejím normám utajení a bezpečnosti pro zpracování informací a aby byla pro ně zajištěna taková úroveň ochrany, která je přinejmenším rovnocenná úrovni ochrany, kterou poskytují těmto informacím opatření uplatňovaná druhou stranou. 2. Podmínky rovnocennosti svých příslušných používaných norem utajení a bezpečnosti informací stanoví strany pomocí výměny dopisů. 3. Strana zasílající informace odpovídá za výběr vhodného stupně utajení pro zasílané informace a zajistí, aby tento stupeň byl jasně vyznačen. V souladu se zásadou úměrnosti stanoví každá strana stupně utajení na nejnižším možném stupni a podle možnosti je v tomto smyslu upravuje. 4. Obě strany mohou kdykoli požádat o úpravu zvoleného stupně utajení pro zaslané informace, včetně možného odtajnění. Přijímající strana je povinna stupeň utajení odpovídajícím způsobem upravit. 5. Každá strana může z důvodů utajení stanovit omezení používání údajů zaslaných druhé straně. Přijímající strana je povinna taková omezení dodržovat. Článek 9 Odpovědnost Je-li jedné straně nebo některé osobě způsobena škoda v důsledku nepovoleného nebo nesprávného zpracování informací podle této dohody druhou stranou, odpovídá za takovou škodu tato strana. Rozhodnutí o odškodnění mezi stranami podle tohoto článku se učiní postupem podle článku 10. Článek 10 Řešení sporů Každý spor mezi stranami, který vznikne z této dohody nebo v souvislosti s ní a který není urovnán smírně, se postoupí ke konečnému rozhodnutí jednomu nebo více rozhodcům, podle dohody stran. Jestliže se strany nedohodnou, postoupí se třem rozhodcům, z nichž jednoho určí Europol, dalšího ECB a třetího, nedohodnou-li se strany jinak, předseda Soudního dvora Evropských společenství. K dosažení závazného rozhodnutí stačí většina hlasů rozhodců. Třetí rozhodce má plnou pravomoc vyřešit všechny procedurální otázky v každém případě, kdy se strany v těchto otázkách rozcházejí. Článek 11 Závěrečná ustanovení 1. Tuto dohodu je možné změnit vzájemným souhlasem obou stran. 2. Každá z obou stran může tuto dohodu vypovědět s předchozí dvanáctiměsíční výpovědní lhůtou. 3. Tato dohoda vstupuje v platnost dnem následujícím po jejím podepsání. 4. Tato dohoda bude zveřejněna v řadě C Úředního věstníku Evropských společenství. Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 13. prosince 2001 ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém. Za ECB Willem F. Duisenberg Za Europol Jürgen Storbeck [1] Úř. věst. L 181, 4.7.2001, s. 6. [2] Úř. věst. L 181, 4.7.2001, s. 11. --------------------------------------------------