ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(11)

Vzhledem k vysokému a stále narůstajícímu veřejnému dluhu a vzhledem k tomu, že lhůta pro nápravu nadměrného schodku byla prodloužena do roku 2015, je o to důležitější, aby byl striktně plněn rozpočet na rok 2014 a v roce 2015 bylo důsledně vynakládáno značné konsolidační úsilí. Zejména veřejné výdaje by v souladu s plánem francouzské vlády měly růst mnohem pomalejším tempem, než tomu bylo v uplynulých letech. Proto je třeba více propracovat strategii snižování výdajů pomocí intenzívnější práce na již probíhajícím přezkumu výdajů a případně přehodnocením rozsahu příslušných vládních opatření. Velkých úspor v krátkém časovém horizontu nelze dosáhnout bez výrazného omezení nárůstu výdajů na sociální zabezpečení, které tvoří téměř polovinu veřejných výdajů. To znamená zkrátit výdaje na zdravotnictví a důchody, například stanovením odvážnějších cílů pro roční výdaje na zdravotnictví a dočasným zmrazením důchodů a dalších sociálních dávek, s čímž vláda v současnosti počítá. Kromě toho by měl připravovaný nový zákon o decentralizaci racionalizovat jednotlivé úrovně francouzské státní správy a odstranit vzájemné překrývání jejich kompetencí a sloučením nebo zrušením některých z nich podpořit těsnější synergii, zvýšit efektivitu a přinést úspory. V tomto směru nejenže strukturální reformy obsažené v programu stability začnou přinášet výsledky až ve střednědobém horizontu, přestože plánovaný harmonogram již byl oproti programu stability zkrácen, ale jejich realizace je navíc značně ohrožena. Posílena by měla být i kontrola výdajů místní správy, mimo jiné omezením meziročního růstu daňových příjmů místní správy, přičemž je třeba přihlédnout ke stávajícím stropům u řady místních daní, a zároveň důsledným prováděním plánovaného snižování dotací od centrální vlády. Kromě nutných úspor v krátkodobém horizontu představuje problém i dlouhodobá udržitelnost veřejných financí. Ačkoliv veřejné výdaje na zdravotnictví byly v několika posledních letech pod kontrolou, je nutné dále usilovat o zlepšení nákladové efektivity systému zdravotní péče. Zejména jsou třeba další úsporná opatření, neboť v tomto systému se ve středně- až dlouhodobém časovém horizontu počítá s výrazným nárůstem výdajů. Oblasti, jejichž efektivita by se měla zvýšit, zahrnují výdaje na léčiva, správní výdaje a výdaje na nemocniční péči. V prosinci 2013 byla přijata důchodová reforma, která by měla zajistit dlouhodobou udržitelnost systému. K odstranění schodku financování důchodového systému, především schodku vytvářeného režimy pro státní úředníky a zaměstnance pracující v řadě státem ovládaných společností, však tato reforma nebude stačit a nová důchodová opatření sníží celkový deficit systému do roku 2020 podle prognóz francouzských úřadů ve výsledku pouze na polovinu, tedy na zhruba 0,5 % HDP. Zda bude korekce v tomto rozsahu dosaženo, je navíc značně nejisté, neboť makroekonomický scénář, z něhož tyto projekce vycházejí, by se mohl ukázat jako příliš optimistický. Nově vytvořený výbor pro dohled nad důchodovým systémem (Comité de suivi des retraites) by měl zajistit postupné odstranění schodku systému.
(12)

Na trhu práce ve Finsku je i nadále hlavní výzvou dlouhodobá nabídka pracovní síly, jelikož počet osob, které trh práce opouštějí, je v současnosti vyšší než počet osob, které na něj vstupují. V zájmu uspokojení budoucí poptávky po pracovní síle je nutné prodloužit délku ekonomicky aktivního života a zvýšit nabídku pracovní síly. Vládní program strukturální politiky z roku 2013 obsahuje opatření vedoucí k prodloužení délky ekonomicky aktivního života a zvýšení nabídky pracovní síly, jakož i zvýšení pobídek k přijetí pracovní nabídky. Finsko omezuje možnosti předčasného odchodu do důchodu, ale přetrvávají některé režimy, jako např. tzv. tunel nezaměstnanosti, které starším nezaměstnaným umožňují pokračovat za určitých podmínek v pobírání dávek v nezaměstnanosti, dokud nedosáhnou věku pro odchod do důchodu. Zdá se, že nedávno zavedený koeficient střední délky života a ztrojnásobení akruální míry nároku na důchod, mají na praxi odchodu do důchodu pouze omezený účinek. Jelikož se navíc střední délka života prodlužuje rychleji, než se očekávalo, ale lidé déle nepracují, existuje riziko, že důchody nebudou dostatečné. Finsko si stanovilo cíl zvýšit do roku 2025 skutečný věk odchodu do důchodu na nejméně 62,4 let. Je sporné, zda lze tento cíl splnit bez přijetí dalších opatření, jako je například zvýšení zákonem stanoveného věku do důchodu a intenzivnější úsilí o zvýšení zaměstnatelnosti starších pracovníků. Sociální partneři připravují návrh důchodové reformy, kterou by měla realizovat nová vláda sestavená po všeobecných volbách na jaře 2015; reforma by měla vstoupit v platnost na začátku roku 2017. Finsko přijalo náležitá a ambiciózní opatření k řešení nezaměstnanosti mladých lidí a dlouhodobé nezaměstnanosti. Potrvá však určitý čas, než dojde u cílových skupin k trvalému zlepšení jejich pracovních dovedností a uplatnění na trhu práce.
(2)

Pro zlepšení vyhlídek mladých lidí na trhu práce je rozhodující hladký přechod ze školy do zaměstnání. Lepší vzdělávání mladých lidí a usnadnění jejich přechodu do zaměstnání je nezbytné ke splnění hlavního cíle strategie Evropa 2020 spočívajícího ve snaze o dosažení 75% míry zaměstnanosti žen a mužů ve věku od 20 do 64 let do roku 2020. Podle hlavního směru pro politiku zaměstnanosti členských států č. 8 by členské státy měly s cílem podpořit mladé lidi, a zejména ty, kteří nejsou zaměstnaní ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy, zavést systémy, které těmto lidem pomohou najít první zaměstnání, získat pracovní zkušenosti nebo zahájit další vzdělávání nebo odbornou přípravu, včetně učňovské přípravy, a měly by rychle zasáhnout, pokud se mladí lidé stanou nezaměstnanými (1).
(10)

Pokud daný maloobchodní trh není z hlediska budoucnosti při neuplatnění regulace ex ante účinně konkurenční, měl by se posoudit odpovídající maloobchodní trh nebo odpovídající maloobchodní trhy, které připadají v úvahu pro regulaci ex ante v souladu s článkem 16 směrnice 2002/21/ES. Při analýze hranic a tržní síly v rámci a) odpovídajícího relevantního trhu nebo odpovídajících relevantních trhů určit, zda jsou tyto trhy účinně konkurenční, přičemž by měla být zohledněna přímá a nepřímá omezení hospodářské soutěže, a to bez ohledu na to, zda tato omezení vyplývají ze sítí elektronických komunikací, služeb elektronických komunikací nebo jiných typů služeb či aplikací, které jsou z pohledu koncového uživatele srovnatelné (5). Na druhou stranu, pokud je daný maloobchodní trh z hlediska budoucnosti při neuplatnění velkoobchodní regulace ex ante na odpovídajícím trhu nebo trzích účinně konkurenční, měl by vnitrostátní regulační orgán dospět k závěru, že regulace na velkoobchodní úrovni již není potřebná. V takovém případě by se odpovídající relevantní velkoobchodní trh nebo odpovídající relevantní velkoobchodní trhy měly posuzovat s cílem regulaci ex ante zrušit. Pokud jsou velkoobchodní trhy vertikálně spojeny prostřednictvím dodavatelského řetězce, je velkoobchodním trhem, který má být analyzován jako první, trh, který danému maloobchodnímu trhu předchází jako první.
c)

‚WHO-TEF‘ faktory toxické ekvivalence Světové zdravotnické organizace pro hodnocení nebezpečnosti pro člověka vycházející ze závěrů zasedání odborníků Světové zdravotnické organizace (WHO) – Mezinárodní program chemické bezpečnosti (IPCS), které se konalo v Ženevě v červnu 2005 (Martin Van den Berg et al., The 2005 World Health Organization Re-evaluation of Human and Mammalian Toxic Equivalency Factors for Dioxins and Dioxin-like Compounds. Toxicological Sciences 93(2), 223–241 (2006)).
(14)

Reforma vzdělávání z roku 2011, která stanovila jako dlouhodobý cíl zkvalitnění vzdělávání na všech úrovních, zatím v praxi zcela nefunguje, neboť chybí finanční prostředky a lidské zdroje. V oblasti odborného vzdělávání a přípravy, která za posledních dvacet let zaznamenala značný propad, bylo v uplynulých letech zahájeno několik reforem a pilotních projektů, avšak dostupnost odborného vzdělávání a přípravy, jejich sladění s potřebami trhu práce a zapojení podnikatelského sektoru do praktické a učňovské přípravy jsou stále nízké. Přetrvává také značný nesoulad mezi poptávanými a nabízenými dovednostmi u absolventů terciárního vzdělávaní a nedostatečná provázanost podnikatelské sféry a akademického prostředí, což dokládá vysoká míra nezaměstnanosti osob s univerzitním vzděláním a skutečnost, že řada z nich vykonává profese, které neodpovídají jejich vzdělání, nebo pracuje na méně kvalifikovaných pozicích. Míra zapojení do celoživotního učení je stále jedna z nejnižších v EU. Míra předčasného ukončení školní docházky je naopak stále jedna z nejvyšších v EU, v současnosti je dokonce vyšší než před rokem 2010 a týká se především Romů. Větší zaměstnanosti žen brání nedostatek a omezená dostupnost kvalitních a cenově dostupných zařízení péče o děti, zejména ve věku do tří let.
(8)

Cílem rozpočtové strategie nastíněné v konvergenčním programu z roku 2014 je dosáhnout střednědobého cíle do roku 2015 a zajistit na konci programového období v roce 2017 strukturální přebytek ve výši 0,9 % HDP. V konvergenčním programu je potvrzen dřívější střednědobý cíl ve výši – 1 % HDP, což zohledňuje požadavky Paktu o stabilitě a růstu. Na základě (nově vypočteného) strukturálního rozpočtového salda má roční pokrok v zájmu dosažení střednědobého cíle v letech 2014 a 2015 činit alespoň 0,5 % HDP. Zároveň hrozí v roce 2015 riziko odchylky od výdajového kritéria. Celkově je postup korekce k dosažení střednědobého cíle v zásadě v souladu s požadavky Paktu o stabilitě a růstu. Podle konvergenčního programu má dojít během programového období do roku 2017 k zásadnímu snížení zadlužení na úroveň okolo 35 %. Makroekonomický scénář, na němž jsou založeny rozpočtové projekce v programu, je do značné míry realistický. Zároveň je však ještě třeba upřesnit konsolidační opatření na období 2015–2017. Podle prognózy útvarů Komise z jara 2014 se očekává, že strukturální korekce dosáhne výše 0,2 % HDP v roce 2014 a 0,6 % HDP v roce 2015 a v roce 2014 bude tedy o 0,3 % HDP pod požadovaným snížením o 0,5 % HDP. Kromě toho hrozí v roce 2014 riziko výrazné odchylky od výdajového kritéria, přičemž v roce 2015 má rovněž dojít k odchylce, ale ne již tak výrazné. Na základě prognózy Komise a posouzení konvergenčního programu, v souladu s nařízením (ES) č. 1466/97, má Rada za to, že počínaje rokem 2014 existuje riziko výrazné odchylky od postupu korekce k dosažení střednědobého cíle.
(9)

Hlavními cíli rozpočtové strategie nastíněné v programu stability z roku 2014 je napravit nadměrný schodek do roku 2015 a dosáhnout střednědobého cíle do roku 2018. Cílem programu je snížit schodek v souladu s doporučeními v rámci postupu při nadměrném schodku pod 3 % HDP do roku 2015. Program stability potvrzuje střednědobý rozpočtový cíl v podobě vyrovnaného strukturálního rozpočtu, což je v souladu s ustanoveními Paktu o stabilitě a růstu. Pokud jde o období po roce 2015, program stability na období 2016–2018 předpokládá snížení celkového rozpočtového schodku o přibližně 1 procentní bod HDP ročně. Jeho cílem je snížit míru zadlužení z téměř 124 % HDP v roce 2013 na 107 % HDP v roce 2018. Makroekonomický scénář, z něhož rozpočtové projekce v programu stability vycházejí, potvrdil nezávislý orgán (Irish Fiscal Advisory Council), podle kterého se tento scénář nachází „v rozmezí přiměřených prognóz“. Z velké části je v souladu s prognózou Komise na rok 2014 a 2015, přičemž existují určité rozdíly, pokud jde o příspěvky jednotlivých složek poptávky. Prognózy orgánů na další roky programu stability jsou však optimistické. Navíc dosažení rozpočtových cílů není v roce 2015 podpořeno dostatečně podrobnými opatřeními. V důsledku toho je prognóza Komise týkající se schodku v roce 2015 vyšší než cíl doporučený Radou. Na základě prognózy Komise a posouzení programu stability provedeného Radou podle nařízení (ES) č. 1466/97 má Rada za to, že cíle programu stability jsou v souladu s požadavky Paktu o stabilitě a růstu, nicméně od roku 2015 je nutné podpořit je konkrétními opatřeními. Byly učiněny významné kroky ke zlepšení důležitých aspektů irského fiskálního rámce a kvality a včasného poskytování údajů. Stávající pravidla pro střednědobé výdajové stropy vládě poskytují prostor k diskrečním změnám, které nejsou omezeny jen na předem stanovené změny v mimořádných situacích.
1.

Provést nutná opatření v rámci fiskální konsolidace pro rok 2014, aby se dosáhlo fiskálních cílů a zabránilo hromadění nových zpožděných plateb. V roce 2015 provádět revidovanou rozpočtovou strategii, aby se schodek snížil na 2,5 % HDP v souladu s cílem stanoveným v doporučení pro postup při nadměrném schodku a při současném dosažení vyžadovaného strukturálního přizpůsobení. Nahradit konsolidační opatření, která ústavní soud považuje za protiústavní, co nejdříve opatřeními podobného rozsahu a povahy. Náprava nadměrného schodku by měla být provedena způsobem příznivějším k růstu a měla by se co nejméně uchylovat k jednorázovým/dočasným opatřením. Po nápravě nadměrného schodku usilovat v zájmu splnění střednědobého cíle o dosažení plánovaného ročního strukturálního přizpůsobení, v souladu s požadavkem na roční strukturální přizpůsobení ve výši alespoň 0,5 % HDP (v příznivých obdobích více), a zajistit, aby bylo splněno dluhové pravidlo za účelem nasměrování vysokého veřejného dluhu k udržitelnému vývoji. Upřednostňovat konsolidaci veřejných financí opírající se o výdajovou stranu a dále zvyšovat efektivitu a kvalitu veřejných výdajů. Udržet přísnou kontrolu nad výdaji v ústřední, regionální a místní veřejné správě. Pokračovat v restrukturalizaci státních podniků. Do konce roku 2014 vypracovat nová komplexní opatření jako součást probíhající důchodové reformy, jejichž cílem by bylo zlepšení střednědobé udržitelnosti důchodového systému. Kontrolovat růst výdajů na zdravotní péči a pokročit s nemocniční reformou. Provést přezkum daňového systému a změnit jej tak, aby byl příznivější k růstu‐. Pokračovat ve zlepšování dodržování daňových právních předpisů a bojovat proti daňovým únikům zvýšením účinnosti daňové správy. Posílit systém správy veřejných financí rychlým dokončením a provedením komplexní reformy zákona o rozpočtovém rámci do konce roku 2014. Zajistit přísné dodržování zákona o kontrole závazků. Účinně provádět jednotné stupnice mezd a příplatků ve veřejném sektoru počínaje rokem 2015.
(10)

Obavy nadále vzbuzuje vysoká zadluženost soukromého sektoru, a zejména švédských domácností. Kromě toho se angažovanost finančního sektoru vůči domácnostem, na rozdíl od podnikatelského sektoru, zvyšuje paralelně s růstem zadluženosti domácností, která v současné době dosahuje 83 % HDP, tedy asi 160 % disponibilního příjmu. Zadluženost je podporována trvalým růstem úvěrů a pomalým tempem umořování hypoték. Pokud by došlo k nárůstu úrokových sazeb, poklesu cen nemovitostí nebo k nepříznivému makroekonomickému vývoji, bylo by vysoké zadlužení domácností rizikovým faktorem. Takový vývoj by postihl domácnosti a strukturu jejich spotřeby. To by mohlo mít nepříznivé vedlejší účinky na bankovní sektor v důsledku rostoucího počtu nesplácených úvěrů a nákladů na tržní financování. Švédsko neoznámilo ani nepřijalo žádná opatření, která by řešila daňové zvýhodnění dluhů souvisejících s bydlením; řešení by mohlo spočívat v přesunu daňového zatížení, aniž by došlo k nárůstu celkové daňové zátěže. Švédsko však podniklo určité kroky na podporu obezřetné úvěrové politiky tím, že v květnu 2013 zavedlo 15 % rizikově váženou spodní hranici pro úvěrovou expozici u hypoték a oznámilo její další zvyšování. Nicméně umořování stále probíhá v mírném tempu s velmi dlouhou amortizační dobou pod hranicí 75 % poměru úvěru k hodnotě a v tomto ohledu nebyla přijata žádná důrazná opatření, také s ohledem na to, že doporučení z října 2013 týkající se individuálních umořovacích plánů, byla dobrovolné povahy. Asociace švédských bankéřů (Swedish Bankers' Association) své doporučení v březnu 2014 zpřísnila a vyzvala ke snížení umoření na 70 % poměru úvěru k hodnotě. Švédsko také řešilo daňové zvýhodnění dluhů podniků dalším zpřísněním omezení v oblasti odpočitatelnosti úroků, které se od ledna 2013 rozšířilo na všechny druhy vnitroskupinových půjček, a zavedením tzv. investiční odpočitatelnosti, která může daňové zvýhodnění dluhů snížit. Dále byla od začátku roku 2013 snížena daň z příjmu právnických osob z 26,3 % na 22 %.
(10)

Střednědobé a dlouhodobé výdaje na důchody a zdravotní péči a v menší míře i výdaje na dlouhodobou péči představují riziko pro udržitelnost veřejných financí. V roce 2014 vstoupila v platnost některá opatření na omezení přístupu k režimům předčasného odchodu do důchodu a na zvýšení pobídek pro delší setrvání v zaměstnání. Skutečný věk odchodu do důchodu, který v roce 2012 činil 58,4 roku, je však hluboko pod průměrem EU. Zůstává také výrazně pod zákonem stanovenou hranicí pro odchod do důchodu (o 5,6 roku u mužů a o 2,6 roku u žen v roce 2012). Národní program reforem obsahuje poměrně ambiciózní krátkodobé cíle na zvýšení skutečného věku odchodu do důchodu mezi lety 2012 a 2018 o 1,6 roku a jejich plnění bude pečlivě monitorováno. Nedávné důchodové reformy pravděpodobně do určité míry sníží rizika spojená s udržitelností důchodového systému, pokud budou zároveň zlepšeny podmínky na trhu práce, které starším pracovníkům umožní setrvat v zaměstnání déle. Neexistují však žádné plány na zavedení opatření se strukturálnějším a dlouhodobějším účinkem, jako je urychlení harmonizace zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu pro muže a ženy a provázání zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu se střední délkou života, což by dále přispělo k delším pracovním životům a finanční udržitelnosti důchodového systému.
(12)

Chorvatsko přijalo opatření, jež mají zlepšit udržitelnost a přiměřenost důchodů: od listopadu 2010 dochází k postupnému navyšování zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu, věkové hranice pro předčasný odchod do důchodu a odpracované doby nutné pro vznik nároku na důchod u žen s tím, že k jejich úplné harmonizaci by mělo dojít do roku 2030. Změnami zákona o důchodovém pojištění z prosince 2013 se zákonem stanovený věk odchodu do důchodu zvýšil z 65 let na 67 let a věková hranice pro předčasný odchod do důchodu z 60 let na 62 let. Toto navýšení však nabude účinku až od roku 2031, což není vzhledem k demografickým trendům dostatečně ambiciózním výsledkem. I přes reformy provedené v posledních letech nadále existují různé možnosti pro předčasný odchod do důchodu. Vzhledem k rozsahu výjimek jsou postihy za předčasný odchod do důchodu a prémie v případě pozdějšího odchodu do důchodu jen slabým stimulem pro to, aby lidé pracovali až do zákonem stanoveného věku odchodu do důchodu, což má nepříznivý dopad na nabídku pracovní síly a udržitelnost důchodového systému. V roce 2013 byl přijat zákon o jednotném orgánu pro forenzní posudky, jenž má na základě sjednocení posudků invalidity napomoci omezit příliv invalidních důchodců a snížit s tím související podvody. Tyto kroky jsou spolu se zvýšením kontrol jednoznačně zapotřebí, ovšem to, jakým způsobem ovlivní výdaje, bude záviset na způsobu jejich provádění i na tom, v jakém rozsahu budou daná rozhodnutí prosazována. Důchody v rámci zvláštních režimů, jež překračovaly určitou prahovou hodnotu, byly sníženy, byť jen dočasně, o 10 %, zatímco jejich indexace byla navázána na růst HDP. Navzdory nedávnému úsilí o omezení výdajů a zvýšení transparentnosti jsou tempo i rozsah sbližování důchodů v rámci zvláštních režimů s obecnými pravidly pomalé a celkový pokrok je dosud omezený.
(8)

Cílem rozpočtové strategie nastíněné v konvergenčním programu z roku 2014 je snížit do roku 2015 schodek pod referenční hodnotu ve výši 3 % HDP stanovenou ve Smlouvě a splnit střednědobý rozpočtový cíl do roku 2018. Střednědobý cíl (‐ 1 % HDP ve strukturálním vyjádření) je přísnější než požadavek obsažený v Paktu o stabilitě a růstu. Cíle týkající se celkového schodku předložené v rámci konvergenčního programu z roku 2014 jsou v souladu s včasnou nápravou nadměrného schodku. Navíc, ačkoliv je (přepočítané) strukturální přizpůsobení v roce 2014 v souladu s doporučením Rady v rámci postupu při nadměrném schodku, je nižší než zlepšení požadované v roce 2015. V letech následujících po plánované nápravě nadměrného schodku je plánovaný (přepočítaný) roční pokrok k dosažení střednědobého cíle nižší než požadavek obsažený v Paktu o stabilitě a růstu. Programové cíle jsou proto v souladu s požadavky Paktu o stabilitě a růstu částečně. Předpokládá se, že veřejný dluh v průběhu programového období zůstane nižší než 60 % HDP. Polské orgány předpokládají, že prudce poklesne z 57,1 % HDP v roce 2013 na 49,5 % v roce 2014, a to zejména díky velkému jednorázovému převodu aktiv penzijního fondu, a že na této úrovni zůstane i v roce 2015. Makroekonomický scénář, na němž jsou založeny rozpočtové projekce konvergenčního programu, je realistický pro rok 2014 a optimistický pro rok 2015, s vyšším růstem reálného HDP ve výši 3,8 % oproti prognóze útvarů Komise z jara 2014 ve výši 3,4 %. Na základě prognózy Komise a posouzení konvergenčního programu provedeného Radou podle nařízení (ES) č. 1466/97 má Rada za to, že ačkoliv se očekává, že Polsko nepřekročí strop celkového schodku, který Rada doporučila na rok 2014, stále existují rizika, pokud jde o udržitelnou nápravu nadměrného schodku v roce 2015, a tedy pro vhodný průběh přizpůsobení vedoucí k dosažení střednědobého cíle.
(9)

Cílem rozpočtové strategie nastíněné v programu stability je dosáhnout do roku 2016 střednědobého cíle v podobě vyrovnaného strukturálního rozpočtu při dodržení pravidla týkajícího se zadlužení v přechodném období 2013–2015. Program stability potvrzuje střednědobý cíl v podobě vyrovnaného strukturálního rozpočtu, který odráží požadavky Paktu o stabilitě a růstu. (Nově vypočtená) strukturální korekce uvedená v programu stability činí 0,2 procentního bodu HDP v roce 2014 a 0,4 procentního bodu v roce 2015. Tento omezený postup korekce k dosažení střednědobého cíle byl podle programu stability stanoven vzhledem k tíživé hospodářské situaci a potřebnému úsilí k uskutečnění ambiciózního programu strukturálních reforem. Počítá se zejména s několika strukturálními reformami, jež by měly mít pozitivní dopad na potenciální hospodářský růst a v budoucích letech nakonec vést ke snížení poměru veřejného dluhu k HDP. Strukturální korekce uvedená v programu stability by Itálii umožnila dodržet referenční hodnotu pro snížení dluhu během přechodného období 2013–2015, částečně díky ambicióznímu plánu privatizace, který se má uskutečnit v letech 2014–2017 (ročně 0,7 procentního bodu HDP). Makroekonomický scénář, na němž jsou založeny rozpočtové projekce programu stability a který nepotvrdil žádný nezávislý subjekt, je poněkud optimistický, zejména v pozdějších letech programu. V roce 2014 se předpokládá odchylka od postupu korekce k dosažení střednědobého cíle; pokud by k odchylce došlo i v následujícím roce, mohla by být posuzována jako závažná, a to i na základě výdajového kritéria. V programu nejsou navíc uvedena – zejména od roku 2015 – dostatečně podrobná opatření, jež by jednoznačně vedla k dosažení rozpočtových cílů. Prognóza útvarů Komise z jara 2014 poukazuje na nedodržení referenční hodnoty pro snížení dluhu v roce 2014, jelikož předpokládaná strukturální korekce (pouze 0,1 procentního bodu HDP) nedosahuje požadované úrovně ve výši 0,7 procentního bodu HDP. Na základě prognózy Komise a posouzení konvergenčního programu provedeného Radou podle nařízení (ES) č. 1466/97 má Rada za to, že k dosažení souladu s požadavky Paktu o stabilitě a růstu je nezbytné další úsilí, a to i v roce 2014.