CS Úřední věstník Evropské unie L 38/9

DOPORUČENÍ KOMISE (EU) 2016/193

ze dne 10. února 2016

určeno Řecké republice o naléhavých opatřeních, která má Řecko přijmout s ohledem na obnovení přemísťování podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013

EVROPSKÁ KOMISE,

s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 292 této smlouvy,

vzhledem k těmto důvodům:

(1) V důsledku dvou rozsudků Evropského soudu pro lidská práva a Soudního dvora Evropské unie (1), které zjistily systémové nedostatky řeckého azylového systému, jež mohly představovat porušení základních práv žadatelů o mezinárodní ochranu přemístěných z členských států do Řecka podle nařízení Rady (ES) č. 343/2003 (2), pozastavily členské státy od roku 2011 přemísťování žadatelů o mezinárodní ochranu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 (3) (dále jen „dublinské nařízení“).

(2) Od vydání rozsudku ve věci M.S.S v. Belgie a Řecko Evropským soudním dvorem pro lidská práva v roce 2011 sleduje situaci v Řecku Výbor ministrů Rady Evropy, a to prostřednictvím zpráv o pokroku, které Řecko musí povinně předkládat jako důkaz, že postupuje v souladu s rozsudkem, a na základě údajů získaných od nevládních a mezinárodních organizací, jako je Úřad vysokého komisaře OSN pro uprchlíky (UNHCR), které v Řecku působí.

(3) V důsledku rozsudku ve věci M.S.S se Řecko zavázalo k reformě svého azylového systému na základě národního akčního plánu týkajícího se azylové reformy a řízení migrace, který byl představen v srpnu 2010 a revidován v lednu 2013 (dále jen „řecký akční plán“).

(4) V roce 2011 řecké orgány rovněž požádaly Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu (EASO), aby Řecku poskytl mimořádnou pomoc s cílem řešit závažné nedostatky v řeckém azylovém systému. Úřad EASO poskytoval operativní podporu od 1. dubna 2011 do 31. prosince 2014. Během tohoto období vyslané podpůrné jednotky v oblasti azylu pomáhaly Řecku při zřizování tří nových služeb, jakož i s přijímáním zranitelných osob, zpracováváním projednávaných žádostí o mezinárodní ochranu, zejména ve druhém stupni, a s budováním kapacit, pokud jde o čerpání finančních prostředků Evropské unie. Dne 4. prosince 2014 Řecko znovu požádalo úřad EASO o zvláštní podporu a tato podpora je nyní přislíbena do konce května 2016.

(5) Situace v Řecku rovněž podnítila Komisi k zahájení řady řízení o nesplnění povinnosti proti Řecku týkajících se mimo jiné nedostatečného přístupu k azylovému řízení, nedostatečné přijímací kapacity a špatných podmínek přijímání, včetně podmínek v zajišťovacích zařízeních, nedodržení povinnosti snímání otisků prstů nelegálních migrantů a žadatelů o azyl, nevhodného zacházení s nezletilými osobami bez doprovodu a chybějící přiměřené právní pomoci při odvolání. Tímto doporučením nejsou dotčena žádná probíhající či budoucí řízení o nesplnění povinnosti, jež Komise může zahájit v souvislosti se záležitostmi, jež jsou uvedeny v tomto doporučení.

(6) Komise zároveň přijala koordinované kroky s cílem pomoci Řecku napravit nedostatky v jeho azylovém systému. Komise sledovala, jak Řecko provádí opatření obsažená v řeckém akčním plánu, a poskytla finanční a technickou podporu s důrazem mimo jiné na opatření, jejichž účelem je řešit otázky vznesené v řízení o nesplnění povinnosti. V říjnu 2014 byl Radě předložen pracovní dokument útvarů Komise (4), v němž se hodnotí provádění řeckého akčního plánu a zdůrazňují přetrvávající nedostatky řeckého azylového systému, jež je nutné naléhavě řešit.

(7) Komise úzce spolupracovala se všemi zainteresovanými členskými státy a s Norskem prostřednictvím pravidelných ad hoc zasedání tzv. skupiny „přátelé Řecka“, jíž předsedá. Tato skupina slouží jako fórum pro výměnu informací o stavu provádění řeckého akčního plánu, které mimo jiné zainteresovaným členským státům umožňuje, aby navrhly opatření praktické spolupráce, přičemž poslední jednání proběhlo dne 27. února 2015. Kromě toho účast úřadu EASO, agentury Frontex, UNHCR a Mezinárodní organizace pro migraci (IOM) má pomoci zajistit dostupnost aktuálních informací o situaci na místě.

(8) Řecku byla na období 2014–2020 přidělena významná částka z finančních prostředků Evropské unie určená na pomoc při provádění vnitrostátních opatření přijatých v oblasti azylu a migrace. V rámci Azylového, migračního a integračního fondu bylo vyčleněno celkem 294,5 milionu EUR a v rámci nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz celkem 214,8 milionu EUR. Dalších 133 milionů EUR bylo od roku 2014 Řecku přiděleno v rámci mimořádné pomoci. V období let 2008–2013 byly Řecku navíc poskytnuty značné finanční prostředky v rámci Evropského fondu pro uprchlíky, včetně nouzového financování v celkové výši přesahující 50,6 milionů EUR.

(9) Problémy, s nimiž se Řecko potýká, výrazně zhoršil značný nárůst počtu migrantů v průběhu roku 2015, jehož důsledkem je mimořádný tlak na řecké zdroje a schopnost řešit velký příliv migrantů ze zemí mimo Evropskou unii, včetně velkého počtu osob, u nichž se předpokládá potřeba mezinárodní ochrany. V roce 2015 dorazilo na řecké ostrovy více než 868 000 nelegálních migrantů, což je situace, která představuje bezprecedentní migrační a humanitární krizi vyžadující naléhavá opatření.

(10) V květnu 2015 předložila Komise evropský program pro migraci (5) a Rada dne 14. září 2015 přijala rozhodnutí o relokaci 40 000 osob, které jednoznačně potřebují mezinárodní ochranu, z Itálie a Řecka, přičemž v případě Řecka se jedná o relokaci 16 000 osob (6). Dne 22. září 2015 přijala Rada rozhodnutí o relokaci dalších 120 000 osob z Itálie a Řecka, z nichž z Řecka má být relokováno minimálně 50 400 osob (7). Celkem má tedy být na základě těchto dvou rozhodnutí Rady relokováno z Řecka do jiných členských států nejméně 66 400 osob, a to v průběhu dvou let (8).

(11) V září 2015 se za podpory Komise, agentury Frontex, úřadu EASO a Europolu začalo v Řecku a Itálii s uplatňováním přístupu založeného na hotspotech. Dne 29. září 2015 přijala Komise sdělení, v němž jsou uvedena okamžitá operativní, rozpočtová a právní opatření v rámci evropského programu pro migraci a výzva k plnému uplatňování programu relokace a podpůrných týmů pro řízení migrace pracujících v hotspotech. Za tímto účelem Řecko dne 1. října 2015 předložilo Radě plán provádění programu relokace a hotspotů, v němž uvádí některá opatření, která je třeba upřednostnit, aby se zajistilo provádění zbývajících dohodnutých opatření v oblasti azylu a přijímání.

(12) V návaznosti na vrcholnou schůzku vedoucích představitelů EU konanou dne 25. října 2015 se Řecko zavázalo, že za podpory UNHCR zvýší do konce roku 2015 přijímací kapacitu na 30 000 míst a že poskytne dotace nájemného a programy hostitelských rodin pro nejméně 20 000 osob. Tento celkový počet 50 000 ubytovacích míst má řešit potřeby přijímání jak nelegálních migrantů, tak žadatelů o azyl v Řecku, včetně těch, kteří jsou potenciálně způsobilí pro relokaci do jiných členských států.

(13) Výbor ministrů Rady Evropy na svém zasedání ve dnech 8. a 9. prosince 2015 posoudil výkon rozsudku ve věci M.S.S. Uvítal vytvoření nového správního orgánu pro přistěhovalectví, vzal na vědomí zvýšení ubytovací kapacity pro žadatele o azyl, jakož i další plánovaná zvýšení, a vyzval příslušné orgány, aby zajistily udržitelný a nepřetržitý provoz otevřených přijímacích středisek a poskytování služeb, jež splňují odpovídající normy. Výbor důrazně vyzval příslušné orgány, aby pokračovaly ve svém úsilí, pokud jde o životní podmínky žadatelů o azyl obecně, a zejména pak ve vztahu k nezletilým osobám bez doprovodu (9).

(14) Dne 15. prosince 2015 přijala Komise sdělení o pokroku dosaženého Řeckem při provádění přístupu založeného na hotspotech, které popsalo vývoj v Řecku s ohledem na zřízení hotspotů na ostrovech v Egejském moři (10). Tato zpráva poukázala na nové závazky, které přijalo Řecko a UNHCR v souvislosti s navyšováním přijímací kapacity, ale také upozornila, že je třeba, aby Řecko zlepšilo přijímací kapacitu na hotspotech a na pevnině, zejména pokud jde o nezletilé osoby bez doprovodu a zranitelné osoby.

(15) V souvislosti s reformami, které Řecko uskutečnilo v rámci svého akčního plánu (2010–14), zaznamenal řecký azylový systém několik podstatných zlepšení. Byly vytvořeny tři nové správní služby nezávislé na řecké policii: služby prvotního přijetí a odvolací orgány (zřízené v roce 2011, nyní však nefunkční) a azylové služby (od roku 2013). Materiální podmínky v přijímacích a zajišťovacích zařízeních vykazují od roku 2011 jisté zlepšení, přičemž některá zajišťovací zařízení s nejhoršími podmínkami byla uzavřena. Je však zapotřebí, aby Řecko vyvinulo další úsilí s cílem zajistit, aby jeho azylový systém fungoval v plném souladu s požadavky práva Unie.

(16) Řecké azylové služby čítají sedm regionálních operativních úřadů v Attice, na ostrově Lesbos, v severním Evrosu, v jižním Evrosu, na Rhodu a v Soluni, včetně regionálního azylového úřadu na ostrově Samos, který byl nově otevřen v roce 2016. Tři azylové jednotky působí rovněž v oblastech Amygdaleza, Patras a Xanthi, kde posuzují žádosti o mezinárodní ochranu podané nelegálními migranty při zajištění. Aby byly tyto úřady a jednotky plně funkční, je třeba zabezpečit jejich odpovídající personální potřeby. Řecké orgány se navíc zavázaly k otevření celkem 13 regionálních azylových úřadů. V souladu s relokačním plánem z roku 2015 musí Řecko ještě dokončit proces vytváření všech zbývajících regionálních azylových úřadů a zabezpečit jejich odpovídající personální obsazení tak, aby byl v celé zemi možný účinný přístup k azylovému řízení.

(17) V Řecku se o něco zvýšila přijímací kapacita pro žadatele o azyl, ale tato kapacita je stále nedostačující. Řecko by mělo zajistit, aby podmínky přijímání v otevřených a uzavřených ubytovacích zařízeních pro účely přijímání, včetně psychosociálních služeb a přístupu k nezbytné zdravotní péči a léčbě, byly v souladu s normami příslušných právních předpisů Unie, zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/33/EU o podmínkách přijímání (11), a aby tyto normy byly trvale udržovány. Řecko by mělo rovněž zajistit udržitelnost podmínek přijímání prostřednictvím vhodného financování ze státního rozpočtu nebo, v dostupném rozsahu, pomocí prostředků přidělených z fondů EU.

(18) Aby zaručilo přístup k účinné právní ochraně pro žadatele o azyl, ustavilo Řecko odvolací orgán odpovědný za fungování odvolacích výborů, jež jsou příslušné pro posouzení odvolání podaných proti zamítavým rozhodnutím azylové služby v prvním stupni. Na konci září 2015 přestal odvolací výbor z důvodu vypršení příslušného mandátu fungovat, v důsledku čehož není možné projednat podaná odvolání proti zamítavým rozhodnutím v prvním stupni. Přístup k systému účinné nápravy tak v současné době není v praxi k dispozici. Tato situace ohrožuje účinné provádění relokačního řízení v případech, kdy žadatel podá opravný prostředek proti rozhodnutí o relokaci nebo přemístění.

(19) Řadě žadatelů o azyl není v současné době poskytována bezplatná právní pomoc, která by jim v souladu s pravidly EU umožnila podat odvolání proti rozhodnutí o azylu v prvním stupni. Ustanovení vnitrostátního práva nebyla dosud uvedena do souladu s příslušnými ustanoveními směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU (12), ani tato směrnice nebyla provedena.

(20) Pokud jde o postupy pro identifikaci zranitelných osob, došlo v Řecku ke zlepšení. Azylová služba ve spolupráci s úřadem EASO a UNHCR zavedla prověřovací postup, jehož cílem je identifikovat zranitelné žadatele, jako jsou například nezletilé osoby bez doprovodu, a zajistit jim podporu během řízení. Pokud jde o nezletilé osoby bez doprovodu, Řecko oznámilo, že postup identifikace a určení věku nezletilých osob bez doprovodu je uplatňován v rámci postupu prvotního přijetí a azylového řízení. Kromě toho nyní řecká policie, střediska prvotního přijetí a azylová služba vytvářejí pro zacházení s nezletilými osobami bez doprovodu příslušný postup.

(21) Více pozornosti by mělo být věnováno opatrovnickému systému pro nezletilé osoby, jelikož státní zástupci jmenovaní jako zástupci nezletilých osob nemají dostatečné zdroje, aby zvládli velké množství případů, jež jim byly postoupeny, a k dispozici není žádný orgán ani subjekt, na který by se státní zástupci mohli obrátit s žádostí o jmenování stálých opatrovníků. Rovněž by měla být přijata konkrétní opatření, aby se zajistilo, že všechny nezletilé osoby bez doprovodu budou okamžitě poslány do zvláštní ubytovacích středisek a bude jim pomáhat odborný personál.

(22) Pozastavení přemísťování osob do Řecka podle dublinského nařízení, které trvá od roku 2011, výrazně oslabilo účinnost fungování dublinského systému v Evropské unii. Nemožnost takového přemísťování rovněž oslabuje účinnost relokačních opatření přijatých ve prospěch Řecka v září 2015, zejména v důsledku odstranění jednoho z hlavních stimulů, který má migranty odrazovat od druhotného pohybu do jiných členských států.

(23) Řecko přijalo důležité kroky ke zlepšení fungování svého azylového systému, ale nedostatky přetrvávají. Řecko by tedy mělo okamžitě přijmout veškerá nezbytná opatření, aby mohlo být obnoveno přemísťování podle dublinského nařízení, zejména aby osoby přemístěné podle dublinského nařízení mohly požívat všechna práva, která jim náleží podle acquis Evropské unie v oblasti azylu, včetně přístupu k účinné právní ochraně v případech, kdy byla rozhodnutím zamítnuta žádost o mezinárodní ochranu, a přiměřených podmínek přijímání.

(24) Toto doporučení uvádí hlavní opatření, která by mělo Řecko přijmout s ohledem na přetrvávající nedostatky.

(25) Řeckem pravidelně předkládané zprávy o pokroku při provádění těchto opatření, jakož i další relevantní prvky, včetně nadcházejících zpráv UNHCR a dalších příslušných organizací, by měly vnést světlo do posouzení skutečnosti, zda jsou podmínky takové, aby členské státy mohly obnovit postup individuálních přemístění do Řecka podle dublinského nařízení, přičemž je třeba mít na paměti, že počet přemístění a kategorie osob, které mají být přemístěny, by měly odpovídat konkrétnímu pokroku, jehož bylo dosaženo.

(26) Jakékoli obnovení přemísťování do Řecka podle dublinského nařízení by rovněž mělo zohlednit skutečnost, že Řecko nadále denně přijímá velký počet potenciálních žadatelů o azyl, a mělo by se zabránit tomu, aby na Řecko byla kladena nepřiměřená zátěž.

(27) Odpovědnost za rozhodování o takovémto obnovení přemísťování nesou výhradně orgány členských států pod dohledem soudního orgánu, který může vznést žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, pokud jde o výklad dublinského nařízení, Evropskému soudnímu dvoru,

PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:

1. Řecko by mělo zajistit, aby podmínky přijímání poskytované všem žadatelům o mezinárodní ochranu v Řecku splňovaly normy požadované směrnicí 2013/33/EU.

2. Řecko by mělo přijmout nezbytná opatření k zajištění účinného přístupu k azylovému řízení na celém svém území, a to zřízením a provozováním 13 regionálních azylových úřadů. Zejména regionální úřady a azylové služby by měly být dostatečně personálně obsazeny tak, aby byly plně funkční a schopné zpracovávat všechny žádosti o azyl. Potřebné lidské zdroje by měly být vypočítány na základě počtu žádostí o azyl, jež byly v Řecku podány v průběhu minulého roku. Za tímto účelem by měly být bezodkladně ukončeny nezbytné postupy týkající se náboru pracovníků.

3. Řecko by mělo zajistit, aby odvolací výbory byly plně funkční a dostatečně personálně obsazené tak, aby zajišťovaly účinnou soudní ochranu proti veškerým nově přijatým správním rozhodnutím o žádostech o mezinárodní ochranu, a mohly zpracovat všechny nevyřízené žádosti o soudní přezkum správních rozhodnutí o žádostech o mezinárodní ochranu co nejdříve, nejpozději však do konce roku 2016.

4. Řecko by mělo zajistit, aby všem žadatelům o azyl byla poskytována nezbytná právní pomoc v rámci postupů soudního přezkumu správních rozhodnutí o žádostech o mezinárodní ochranu v souladu s požadavky právních předpisů EU, a aby byl právní rámec pro poskytování právní pomoci okamžitě přijat a uplatňován.

5. Řecko by mělo zajistit, aby stávající struktury pro identifikaci zranitelných žadatelů, včetně nezletilých osob bez doprovodu, a zacházení s nimi byly uvedeny do souladu s normami požadovanými podle acquis EU v oblasti azylu, zejména pokud jde o ustanovení článků 21 až 25 směrnice 2013/33/EU a článku 25 směrnice 2013/32/EU. Řecko by tedy mělo zajistit, aby byl zaveden a plně uplatňován nezbytný právní rámec, jenž zaručí, že potřeby zranitelných osob, včetně nezletilých osob bez doprovodu, jsou vhodným způsobem řešeny, zejména pokud jde o ubytování a opatrovnictví.

6. Řecko by mělo zajistit, aby co nejdříve plně fungovalo všech 50 000 přijímacích míst, které se Řecko ve spolupráci s UNHCR zavázalo vytvořit do konce roku 2015, a aby byly k dispozici odpovídající finanční prostředky pro nepřetržité zajištění základního provozu a služeb, jako je stravování a hygiena.

7. Řecko by mělo zajistit, aby na provádění těchto doporučení bylo využíváno programování fondů EU a finanční prostředky ze státního rozpočtu.

Podávání zpráv o přijatých opatřeních

8. Řecko se žádá, aby do 4. března 2016 a dále každý měsíc informovalo Komisi o pokroku při provádění opatření uvedených v tomto doporučení.

V Bruselu dne 10. února 2016 Za Komisi Dimitris AVRAMOPOULOS člen Komise

(1) M.S.S proti Belgii a Řecku (stížnost č. 30696/09), NS proti Secretary of State for the Home Department, C-411/10 a C-493/10.

(2) Nařízení Rady (ES) č. 343/2003 ze dne 18. února 2003, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o azyl podané státním příslušníkem třetí země v některém z členských států (Úř. věst. L 50, 25.2.2003, s. 1), nahrazeno nařízením (EU) č. 604/2013.

(3) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 ze dne 26. června 2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států (Úř. věst. L 180, 29.6.2013, s. 31).

(4) SWD(2014) 316 final.

(5) COM(2015) 240 final.

(6) Úř. věst. L 239, 15.9.2015, s. 146.

(7) Úř. věst. L 248, 24.9.2015, s. 80.

(8) Úř. věst. L 248, 24.9.2015, s. 80 a Úř. věst. L 239, 15.9.2015, s. 146.

(9) 1 243. zasedání Výboru ministrů Rady Evropy (8.–9. prosince 2015).

(10) COM(2015) 678 final, 15. prosince 2015.

(11) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/33/EU ze dne 26. června 2013, kterou se stanoví normy pro přijímání žadatelů o mezinárodní ochranu (Úř. věst. L 180, 29.6.2013, s. 96) a Úř. věst. L 348, 24.12.2008, s. 98.

(12) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU ze dne 26. června 2013 o společných řízeních pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany (Úř. věst. L 180 29.6.2013, s. 60).