CS Úřední věstník Evropské unie L 40/75

ROZHODNUTÍ RADY

ze dne 10. listopadu 2009

o uzavření dohody ve formě Protokolu mezi Evropským společenstvím a Tuniskou republikou, kterým se zřizuje mechanismus pro urovnávání sporů týkajících se obchodních ustanovení Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé

(2010/91/ES)

RADA EVROPSKÉ UNIE,

s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou této smlouvy,

s ohledem na návrh Komise,

vzhledem k těmto důvodům:

(1) Dne 24. února 2006 zmocnila Rada Komisi k zahájení jednání s partnery z oblasti Středomoří za účelem zavedení mechanismu pro urovnávání sporů týkajících se obchodních ustanovení.

(2) Jednání vedla Komise za konzultace s výborem zřízeným článkem 133 Smlouvy a v rámci směrnic pro jednání vydaných Radou.

(3) Komise ukončila jednání o dohodě ve formě Protokolu mezi Evropským společenstvím a Tuniskou republikou, kterým se zřizuje mechanismus pro urovnávání sporů týkajících se obchodních ustanovení Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé (1).

(4) Uvedená dohoda by měla být schválena,

ROZHODLA TAKTO:

Článek 1

Dohoda ve formě Protokolu mezi Evropským společenstvím a Tuniskou republikou, kterým se zřizuje mechanismus pro urovnávání sporů týkajících se obchodních ustanovení Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé, se schvaluje jménem Společenství.

Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.

Článek 2

Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu ve formě protokolu zavazující Společenství.

V Bruselu dne 10. listopadu 2009. Za Radu předseda A. BORG

(1) Úř. věst. L 97, 30.3.1998, s. 2.

PROTOKOL

mezi Evropskou unií a Tuniskou republikou, kterým se zřizuje mechanismus pro urovnávání sporů týkajících se obchodních ustanovení Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé

EVROPSKÁ UNIE, dále jen „Unie“,

na jedné straně a

TUNISKÁ REPUBLIKA, dále jen „Tunisko“,

na straně druhé

SE DOHODLY TAKTO:

KAPITOLA I

CÍL A OBLAST PŮSOBNOSTI

Článek 1

Cíl

Cílem tohoto protokolu je předcházet sporům obchodní povahy mezi stranami a urovnávat je za účelem dosažení pokud možno oboustranně přijatelného řešení.

Článek 2

Uplatňování protokolu

1. Tento protokol se vztahuje na jakýkoli spor o výklad a použití hlavy II (s výjimkou článku 24) Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé (dále jen „dohoda o přidružení“), není-li výslovně stanoveno jinak (1). Článek 86 dohody o přidružení se použije na spory o výklad a použití jiných ustanovení uvedené dohody.

2. Postupy tohoto protokolu se použijí, pokud Rada přidružení do šedesáti dnů ode dne, kdy jí byl podle článku 86 dohody o přidružení spor předložen, nedosáhne jeho urovnání.

3. Pro účely odstavce 2 je spor považován za urovnaný, pokud Rada přidružení přijme rozhodnutí podle čl. 86 odst. 2 dohody o přidružení, nebo pokud prohlásí, že spor pominul.

KAPITOLA II

KONZULTACE A MEDIACE

Článek 3

Konzultace

1. Strany se snaží veškeré spory o výklad a použití ustanovení uvedených v článku 2 řešit v dobré víře konzultacemi s cílem dohodnout se na rychlém, nestranném a oboustranně přijatelném řešení.

2. Strana, která si přeje zahájit konzultaci, podá druhé straně a v kopii podvýboru pro průmysl, obchod a služby písemnou žádost, ve které uvede všechna sporná opatření a ustanovení dohody o přidružení, jež považuje za použitelná.

3. Konzultace se uskuteční do čtyřiceti dnů ode dne obdržení žádosti a probíhají na území strany, jíž je žádost o konzultace směřována, pokud se strany nedohodnou jinak. Konzultace se považují za ukončené do šedesáti dnů ode dne obdržení žádosti, pokud se strany nedohodnou, že budou v konzultacích pokračovat. Konzultace, a zejména veškeré informace zveřejněné a postoje zaujaté stranami během těchto řízení, jsou důvěrné a nejsou jimi dotčena práva žádné ze stran v jakémkoli dalším řízení.

4. V naléhavých situacích, včetně těch, které se týkají zboží podléhajícího rychlé zkáze nebo sezónního zboží, se konzultace zahájí do patnácti dnů ode dne obdržení žádosti a považují se za ukončené do třiceti dnů ode dne obdržení žádosti.

5. Pokud strana, jíž je žádost o konzultace směřována, neodpoví do deseti pracovních dnů ode dne jejího obdržení nebo pokud se konzultace neuskuteční ve lhůtách stanovených v odstavci 3 nebo odstavci 4 anebo pokud se konzultace uskutečnily bez dosažení oboustranně přijatelného řešení, může žádající strana požádat o ustavení rozhodčího soudu podle článku 5.

Článek 4

Mediace

1. Pokud nelze na základě konzultací dosáhnout oboustranně přijatelného řešení, mohou strany po vzájemné dohodě využít služeb mediátora. Žádost o mediaci musí být předložena písemně podvýboru pro průmysl, obchod a služby s uvedením opatření, které bylo předmětem konzultací, a vzájemně dohodnutého mandátu pro mediaci. Každá strana žádosti o mediaci s porozuměním posoudí.

2. Nedohodnou-li se strany na osobě mediátora do pěti pracovních dnů od data obdržení žádosti o mediaci, vyberou předsedové podvýboru pro průmysl, obchod a služby nebo jejich zástupci mediátora losem z osob, které jsou uvedeny na seznamu sestaveném podle článku 19 a které nejsou státními příslušníky ani jedné ze stran. Výběr se provede do deseti pracovních dnů ode dne obdržení žádosti o mediaci. Mediátor do třiceti dnů od svého jmenování svolá jednání s účastníky sporu. Strany předloží mediátorovi veškeré podklady nejpozději patnáct dnů před setkáním a mediátor si může vyžádat další informace od stran nebo od znalců nebo technických poradců, pokud to považuje za nezbytné. Takto získané informace získané musí být sděleny oběma stranám a předloženy jim k vyjádření. Mediátor vydá stanovisko do čtyřiceti pěti dnů od svého výběru.

3. Stanovisko mediátora může obsahovat jedno nebo více doporučení pro urovnání sporu k opatřením, která jsou v souladu s ustanoveními uvedenými v článku 2. Stanovisko mediátora není závazné.

4. Lhůty uvedené v odstavci 2 mohou strany vzájemnou dohodou změnit. Tyto lhůty může změnit také mediátor na žádost některé ze stran s ohledem na konkrétní obtíže dotčené strany nebo na složitost případu.

5. Vlastní mediace, a zejména stanovisko prostředníka, veškeré informace zveřejněné a postoje zaujaté stranami během těchto řízení, jsou důvěrné a nejsou jimi dotčeny práva žádné ze stran v jakémkoli dalším řízení.

6. Na základě dohody stran může mediační řízení pokračovat v průběhu rozhodčího řízení.

7. Mediátora lze změnit pouze z důvodů uvedených v bodech 18 až 21 jednacího řádu a v souladu s postupy uvedenými tamtéž.

KAPITOLA III

ŘÍZENÍ O UROVNÁNÍ SPORU

ODDÍL I

Rozhodčí řízení

Článek 5

Zahájení rozhodčího řízení

1. Pokud se stranám nepodaří urovnat spor konzultacemi podle článku 3 ani mediací podle článku 4, může žalující strana požádat o ustavení rozhodčího soudu.

2. Písemná žádost o ustavení rozhodčího soudu se zašle žalované straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby. Žalující strana ve své žádosti uvede konkrétní sporné opatření a vysvětlí, jakým způsobem toto opatření porušuje ustanovení uvedená v článku 2. O ustavení rozhodčího soudu se požádá nejpozději osmnáct měsíců ode dne obdržení žádosti o konzultace, aniž je dotčeno právo žalující strany požádat v budoucnu o nové konzultace ke stejné záležitosti.

Článek 6

Ustavení rozhodčího soudu

1. Rozhodčí soud se skládá ze tří rozhodců.

2. Do deseti pracovních dnů ode dne, kdy žalovaná strana obdrží žádost o ustavení rozhodčího soudu, zahájí strany konzultace s cílem dosáhnout dohody ohledně složení rozhodčího soudu.

3. Pokud strany nejsou schopny dohodnout se na jeho složení ve lhůtě stanovené v odstavci 2, může kterákoli strana požádat předsedy podvýboru pro průmysl, obchod a služby nebo jejich zástupce, aby byli všichni tři členové vybráni losem ze seznamu sestaveného podle článku 19, a to jedna osoba z osob navržených žalující stranou, jedna osoba z osob navržených žalovanou stranou a jedna osoba z osob, které obě strany navrhly na funkci předsedy. V případě, že se strany dohodnou na jednom či dvou členech rozhodčího soudu, zbývající člen či členové se vyberou stejným postupem.

4. Předsedové podvýboru pro průmysl, obchod a služby nebo jejich zástupci vyberou rozhodce do pěti pracovních dnů od podání žádosti podle odstavce 3.

5. Rozhodčí soud je ustaven dnem, kdy jsou vybráni všichni tři rozhodci.

6. Rozhodce lze změnit pouze z důvodů uvedených v bodech 18 až 21 jednacího řádu a v souladu s postupy uvedenými tamtéž.

Článek 7

Průběžná zpráva soudu

Rozhodčí soud předloží stranám průběžnou zprávu rozebírající zjištěné skutečnosti, použitelnost příslušných ustanovení a základní zdůvodnění zjištění a učiněných doporučení do sto dvaceti dnů ode dne svého ustavení. Kterákoli ze stran může rozhodčí soud do patnácti dnů od tohoto předložení písemně požádat o přezkoumání určitého aspektu prozatímní zprávy. Závěry konečného rozhodnutí soudu obsahují dostatečné zdůvodnění argumentů vznesených v průběhu fáze prozatímního přezkumu a jasné odpovědi na otázky a připomínky obou stran.

Článek 8

Rozhodnutí rozhodčího soudu

1. Rozhodčí soud oznámí své rozhodnutí stranám a podvýboru pro průmysl, obchod a služby do sto padesáti dnů ode dne svého ustavení. Pokud předseda rozhodčího soudu usoudí, že tuto lhůtu nelze dodržet, uvědomí o tom písemně strany a podvýbor pro průmysl, obchod a služby s uvedením důvodů zpoždění a dne předpokládaného dokončení práce soudu. Rozhodnutí rozhodčího soudu nesmí být v žádném případě oznámeno později než sto osmdesát dnů po jeho ustavení.

2. V naléhavých případech, včetně těch, které se týkají zboží podléhajícího rychlé zkáze nebo sezónního zboží, vyvine rozhodčí soud veškeré úsilí, aby rozhodnutí oznámil do sedmdesáti pěti dnů ode dne svého ustavení. Rozhodnutí rozhodčího soudu nesmí být v žádném případě učiněno později než devadesát dnů po jeho ustavení. Rozhodčí soud vydá předběžné rozhodnutí do deseti dnů ode dne svého ustavení, pokud se domnívá, že jde o naléhavý případ.

3. Rozhodčí soud na žádost kterékoli ze stran kdykoli pozastaví práci na dobu nepřesahující dvanáct měsíců a na konci tohoto dohodnutého období na žádost žalující strany práci obnoví. Pokud žalující strana nepožádá, aby rozhodčí soud obnovil práci, před koncem dohodnuté doby pozastavení, rozhodčí řízení končí. Pozastavením a ukončením práce rozhodčího soudu nejsou dotčena práva kterékoli ze stran na další řízení týkající se stejné věci.

ODDÍL II

Provedení rozhodnutí

Článek 9

Provedení rozhodnutí rozhodčího soudu

Každá strana přijme veškerá opatření nezbytná k provedení rozhodnutí rozhodčího soudu a strany usilují o dohodu o přiměřené lhůtě k provedení tohoto rozhodnutí.

Článek 10

Přiměřená lhůta k provedení rozhodnutí

1. Do třiceti dnů od obdržení oznámení o rozhodnutí rozhodčího soudu stranami sdělí žalovaná strana žalující straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby, jakou dobu potřebuje k provedení rozhodnutí (dále jen „přiměřená lhůta“), není-li je možné provést okamžitě.

2. Pokud se strany nemohou dohodnout na přiměřené lhůtě k provedení rozhodnutí rozhodčího soudu, požádá žalující strana do dvaceti dnů od obdržení oznámení učiněného žalovanou stranou podle odstavce 1 písemně rozhodčí soud, aby délku přiměřené lhůty určil. Tuto žádost současně oznámí druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby. Rozhodčí soud oznámí své rozhodnutí stranám a podvýboru pro průmysl, obchod a služby do třiceti dnů ode dne podání žádosti.

3. Přiměřenou lhůtu lze vzájemnou dohodou stran prodloužit.

Článek 11

Přezkum opatření přijatých k provedení rozhodnutí rozhodčího soudu

1. Žalovaná strana oznámí druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby před uplynutím přiměřené lhůty veškerá opatření, která musí přijmout k provedení rozhodnutí rozhodčího soudu.

2. Pokud se strany nemohou dohodnout ohledně existence opatření oznámeného podle odstavce 1 nebo jeho souladu s ustanoveními uvedenými v článku 2, může žalující strana písemně požádat rozhodčí soud o rozhodnutí v této věci. Tato žádost musí obsahovat konkrétní sporná opatření a vysvětlovat, jakým způsobem je toto opatření v rozporu s ustanoveními uvedenými v článku 2. Rozhodčí soud oznámí své rozhodnutí do devadesáti dnů od podání žádosti. V naléhavých případech, zejména těch, které se týkají zboží podléhajícího rychlé zkáze nebo sezónního zboží, vydá rozhodčí soud rozhodnutí do čtyřiceti pěti dnů od podání žádosti.

Článek 12

Dočasná nápravná opatření v případě neprovedení rozhodnutí

1. Pokud žalovaná strana neoznámí opatření přijaté k provedení rozhodnutí rozhodčího soudu před uplynutím přiměřené lhůty nebo pokud rozhodčí soud rozhodne, že opatření oznámené podle čl. 11 odst. 1 je v rozporu s povinnostmi dotyčné strany podle ustanovení uvedených v článku 2, žalovaná strana na případnou žádost žalující strany předloží nabídku dočasného vyrovnání.

2. Pokud do třiceti dnů po uplynutí přiměřené lhůty není dosaženo dohody ohledně vyrovnání nebo je oznámeno rozhodnutí rozhodčího soudu podle článku 11, že opatření přijaté k provedení rozhodnutí není v souladu s ustanoveními uvedenými s článku 2, je žalující strana oprávněna po oznámení druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby pozastavit provádění závazků vyplývajících z ustanovení uvedených v článku 2 na úrovni odpovídající zrušení nebo zmenšení výhod způsobenému tímto porušením. Žalující strana při přijímání těchto opatření zohlední jejich dopad na rozvoj a hospodářství žalované strany. Žalující strana může uplatňovat pozastavení po dobu deseti dnů ode dne obdržení oznámení žalované strany, pokud žalovaná strana nepožádala o rozhodčí řízení podle odstavce 3.

3. Domnívá-li se žalovaná strana, že úroveň pozastavení není úměrná zrušení nebo zmenšení způsobenému tímto porušením, může písemně požádat rozhodčí soud o přijetí rozhodnutí v této věci. Tuto žádost oznámí druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby před uplynutím lhůty deseti pracovních dnů uvedené v odstavci 2. Rozhodčí soud, případně s přihlédnutím ke znaleckému posudku, oznámí své rozhodnutí o úrovni pozastavení závazků stranám a podvýboru pro průmysl, obchod a služby do třiceti dnů ode dne pozastavení závazků. Závazky nesmějí být pozastaveny, dokud rozhodčí soud nevydá rozhodnutí, a všechna pozastavení musí být v souladu s rozhodnutím rozhodčího soudu.

4. Pozastavení závazků je dočasné a uplatňuje se pouze do doby, než je opatření, které není v souladu s ustanoveními uvedenými v článku 2, zrušeno či změněno tak, aby bylo v souladu s těmito ustanoveními, jak stanoví článek 13, nebo dokud se strany nedohodnou na urovnání sporu.

Článek 13

Přezkum opatření k provedení rozhodnutí přijatých po pozastavení závazků

1. Žalovaná strana oznámí druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby veškerá opatření, která přijala k provedení rozhodnutí rozhodčího soudu, a žádost o to, aby žalující strana ukončila pozastavení závazků.

2. Pokud strany nedospějí k dohodě ohledně slučitelnosti oznámeného opatření s ustanoveními uvedenými v článku 2 do třiceti dnů ode dne obdržení oznámení, požádá žalující strana písemně rozhodčí soud o přijetí rozhodnutí v této věci. Tuto žádost oznámí současně druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby. Rozhodčí soud oznámí své rozhodnutí stranám a podvýboru pro průmysl, obchod a služby do čtyřiceti pěti dnů ode dne podání žádostí. Pokud rozhodčí soud rozhodne, že opatření přijaté k provedení rozhodnutí je v souladu s ustanoveními uvedenými v článku 2, pozastavení závazků se ukončí.

ODDÍL III

Společná ustanovení

Článek 14

Oboustranně přijatelné řešení

Strany si mohou kdykoliv sjednat oboustranně přijatelné řešení sporu podle tohoto protokolu. Uvědomí o tom podvýbor pro průmysl, obchod a služby a rozhodčí soud. Po oznámení oboustranně přijatelného řešení rozhodčí soud ukončí svou práci a řízení končí.

Článek 15

Jednací řád

1. Řízení o urovnání sporu podle kapitoly III tohoto protokolu se řídí jednacím řádem připojeným k tomuto protokolu.

2. Veškerá jednání rozhodčího soudu jsou v souladu s jednacím řádem veřejná, pokud se strany nedohodnou jinak.

Článek 16

Informace a technické poradenství

Na žádost strany nebo z vlastního podnětu může rozhodčí soud získat informace, které považuje pro účely rozhodčího řízení za potřebné. Rozhodčí soud má zejména také právo vyžádat si znalecký posudek, považuje-li to za nezbytné. Rozhodčí soud konzultuje výběr znalců se stranami. Informace získané tímto způsobem musí být sděleny každé ze stran a předloženy jim k vyjádření. Fyzické nebo právnické osoby usazené na území stran se zájmem na řízení jsou oprávněny předložit rozhodčímu soudu informace (jako amici curiae) za podmínek stanovených v jednacím řádu. Tyto informace se smějí týkat pouze věcné stránky sporu a nikoli právních otázek.

Článek 17

Pravidla výkladu

Rozhodčí soud uplatňuje a vykládá ustanovení uvedená v článku 2 podle obvyklých pravidel výkladu mezinárodního práva veřejného, včetně Vídeňské úmluvy o smluvním právu. Rozhodnutím rozhodčího soudu nelze rozšířit ani omezit práva a povinnosti stanovené v ustanoveních uvedených v článku 2.

Článek 18

Rozhodování rozhodčího soudu

1. Rozhodčí soud se snaží rozhodnutí dosáhnout společnou dohodou. Pokud však není k rozhodnutí možné takto dospět, rozhodne o předmětu sporu většinovým hlasováním. Nesouhlasná stanoviska rozhodců však nejsou v žádném případě zveřejňována.

2. Rozhodnutí rozhodčího soudu je závazné pro strany a nezakládá práva ani povinnosti pro fyzické nebo právnické osoby. Rozhodnutí musí obsahovat zjištěný skutkový stav, použitelnost příslušných ustanovení dohody o přidružení a základní odůvodnění zjištění a učiněných závěrů. Podvýbor pro průmysl, obchod a služby zveřejní celé rozhodnutí rozhodčího soudu, pokud se nerozhodne jinak v zájmu zajištění důvěrnosti důvěrných obchodních informací.

KAPITOLA IV

OBECNÁ USTANOVENÍ

Článek 19

Seznamy rozhodců

1. Podvýbor pro průmysl, obchod a služby do šesti měsíců od vstupu tohoto protokolu v platnost sestaví seznam nejméně patnácti osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci rozhodců. Každá ze stran může jako rozhodce navrhnout nejméně pět osob. Obě strany rovněž vyberou alespoň pět osob, které nejsou státními příslušníky ani jedné z nich a které mohou zastávat funkci předsedy rozhodčího soudu. Podvýbor pro průmysl, obchod a služby odpovídá za udržování seznamu na výše uvedené úrovni.

2. Rozhodci musí mít odborné znalosti a zkušenosti v oblasti práva a mezinárodního obchodu. Musí být nezávislí, zastávat tuto funkci jako soukromé osoby a nejednat podle pokynů žádné organizace nebo vlády, ani nesmí být spojeni s vládou žádné ze stran a musí jednat v souladu s kodexem chování přiloženým k tomuto protokolu.

3. Podvýbor pro průmysl, obchod a služby může sestavit další seznamy nejméně patnácti osob s odborným znalostmi v oborech, kterých se dohoda o přidružení týká. Použije-li se postup výběru podle čl. 6 odst. 2, smějí předsedové podvýboru pro průmysl, obchod a služby se souhlasem stran použít takový oborový seznam.

Článek 20

Vztah k závazkům WTO

1. Právem na využití ustanovení tohoto protokolu o urovnávání sporů není dotčeno žádné opatření v rámci WTO, včetně opatření pro urovnávání sporů.

2. Avšak pokud některá ze stran ve vztahu ke konkrétnímu opatření zahájila řízení o urovnání sporu buď podle tohoto protokolu, nebo podle Dohody o WTO, nesmí zahájit řízení o urovnání téhož sporu v rámci druhého z těchto fór, dokud není ukončeno první řízení. Dále strana nesmí požádat o řešení porušení závazku, který je totožný v rámci dohody o přidružení a v rámci Dohody o WTO, na obou fórech. V takovém případě po zahájení řízení o urovnání sporu nepožádá žádná ze stran o řešení porušení téhož závazku v rámci druhé dohody před druhým fórem, ledaže by zvolené fórum o žádosti nerozhodlo z procesních nebo jurisdikčních důvodů.

3. Pro účely odstavce 2 se

— řízení o urovnání sporu podle Dohody o WTO považuje za zahájené žádostí strany o ustavení soudu podle článku 6 Ujednání o pravidlech a řízení při řešení sporů WTO a za ukončené okamžikem, kdy orgán pro urovnávání sporů přijme zprávu soudu nebo případně zprávu odvolacího orgánu podle článku 16 a čl. 17 odst. 14 uvedeného ujednání,

— řízení o urovnání sporu podle tohoto protokolu považuje za zahájené žádostí strany o ustavení rozhodčího soudu podle čl. 5 odst. 1 a za ukončené okamžikem, kdy rozhodčí soud oznámí své rozhodnutí stranám a podvýboru pro průmysl, obchod a služby podle článku 8.

4. Tento protokol nebrání žádné straně v uplatnění pozastavení závazků schválených orgánem pro urovnávání sporů WTO. Dohoda o WTO se nepoužije s cílem zabránit jedné ze stran v pozastavení závazků podle tohoto protokolu.

Článek 21

Lhůty

1. Všechny lhůty stanovené v tomto protokolu, včetně lhůt pro oznamování rozhodnutí rozhodčích soudů, se počítají v kalendářních dnech ode dne následujícího po opatření nebo skutečnosti, které se týkají, není-li stanoveno jinak.

2. Veškeré lhůty uvedené v tomto protokolu mohou být změněny vzájemnou dohodou stran. Strany s porozuměním posuzují žádosti o prodloužení jakékoli lhůty z důvodu obtíží, jimž čelí některá ze stran při plnění postupů podle tohoto protokolu. Na žádost některé ze stran může rozhodčí soud prodloužit lhůty platné pro řízení, přičemž zohlední různou úroveň rozvoje stran.

Článek 22

Revize a změna protokolu

1. Po vstupu tohoto protokolu a jeho příloh v platnost může Rada přidružení kdykoli posoudit jejich provádění za účelem rozhodnutí o jejich pokračování, změně nebo ukončení.

2. V takové revizi Rada přidružení zváží možnost vytvoření odvolacího orgánu společného pro více evropsko-středomořských dohod.

3. Rada přidružení může rozhodnout o změně tohoto protokolu a jeho příloh. Strany použijí toto rozhodnutí po dokončení svých vnitřních postupů.

Článek 23

Vstup v platnost

Strany schválí tento protokol podle vlastních schvalovacích postupů. Tento protokol vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce následujícího po dni, ke kterému si strany vzájemně oznámí, že postupy zmíněné v tomto článku byly dokončeny.

V Bruselu dne 9. prosince 2009 ve dvojím vyhotovení v jazycích anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a arabském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost. За Европейския съюз Por la Unión Europea Za Evropskou unií For Det Europæiske Union Für die Europäische Union Euroopa Liidu nimel Για την Ευρωπαϊκή Ένωση For the European Union Pour l'Union européenne Per l'Unione europea Eiropas Savienības vārdā Europos Sajungos vardu Az Európai Unió részéről Għall-Unjoni Ewropea Voor de Europese Unie W imieniu Unii Europejskiej Pela União Europeia Pentru Uniunea Europeană Za Európsku úniu Za Evropsko unijo Euroopan unionin puolesta På Europeiska unionens vägnar За Република Тунис Por la República de Túnez Za Tuniskou republiku For Den Tunesiske Republik Für die Tunesische Republik Tuneesia Vabariigi nimel Για τη Δημοκρατίας της Τυνησίας For the Republic of Tunisia Pour la République tunisienne Per la Repubblica tunisina Tunisijas Republikas vārdā Tuniso Respublikos vardu A Tunéziai Köztársaság részéről Għar-Repubblika tat-Tuniżija Voor de Republiek Tunesië W imieniu Republiki Tunezyjskiej Pela República da Tunísia Pentru Republica Tunisia Za Tuniskú republiku Za Republiko Tunizijo Tunisian tasavallan puolesta För Republiken Tunisien

(1) Tímto protokolem není dotčen článek 34 Protokolu o definici pojmu „původní produkty“ a o metodách správní spolupráce.

PŘÍLOHY

PŘÍLOHA I: JEDNACÍ ŘÁD PRO ROZHODČÍ ŘÍZENÍ