Úřední věstník L 147 , 30/06/1995 S. 0007 - 0012



Nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1766/92 ze dne 30. června 1992 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], naposledy pozměněné aktem o přistoupení Rakouska, Finska a Švédska, a nařízením (ES) č. 3290/94 [2], a zejména na čl. 13 odst. 11 a čl. 16 odst. 2 uvedeného nařízení, vzhledem k tomu, že pro produkty, které jsou předmětem společné organizace trhu s obilovinami, musí být stanoveny vývozní náhrady, opravné částky a vývozní dávky jako zvláštní opatření v případě narušení trhu, jež jsou v souladu s některými kritérii umožňujícími pokrýt rozdíl mezi kurzy a cenami takových produktů ve Společenství a na světovém trhu; vzhledem k tomu, že na základě nerovnosti cen, za něž jsou obiloviny na světovém trhu nabízeny různými vyvážejícími státy, by měla být pozornost věnována zejména rozdílným vnitřním výdajům na dopravu a náhrada by měla být stanovena s ohledem na rozdíl mezi reprezentativními cenami ve Společenství a nejvýhodnějšími kurzy a cenami na světovém trhu; vzhledem k tomu, že z toho důvodu, aby bylo možné vyvážet mouku, krupici, krupičku a slad, patří mezi faktory, jež je nutno při stanovení náhrady zohlednit, ceny základních obilovin, množství, kterých je třeba pro výrobu dotčených produktů, a hodnota vedlejších produktů na straně jedné a na straně druhé možnosti a podmínky, při nichž lze tyto produkty prodat na světovém trhu; vzhledem k tomu, že režim opravných částek, které jsou uvedeny ve druhém pododstavci čl. 13 odst. 8 nařízení (EHS) č. 1766/92, by měl umožnit rozlišování podle místa určení vyvážených produktů; vzhledem k tomu, že by v zájmu efektivní správy fondů Společenství a s ohledem na vývozní možnosti dotčených produktů mělo být přijato ustanovení, kterým by se prostřednictvím nabídkového řízení pro dané množství stanovily vývozní náhrady a dávky pro produkty uvedené v čl. 1 písm. a) a b) nařízení (EHS) č. 1766/92; vzhledem k tomu, že z toho důvodu, aby se zajistilo rovné zacházení pro všechny zúčastněné strany v rámci Společenství, musí být nabídková řízení organizována na základě jednotných zásad; vzhledem k tomu, že by proto mělo být zveřejněno rozhodnutí o zahájení nabídkových řízení společně s oznámením o nabídkovém řízení v Úředním věstníku Evropských společenství; vzhledem k tomu, že nabídková řízení musí obsahovat údaje potřebné pro jejich vyhodnocení a současně vyžadují i určité formální závazky; vzhledem k tomu, že by měla být stanovena maximální vývozní náhrada nebo minimální vývozní dávka; vzhledem k tomu, že tento postup zajišťuje přidělení všech dotčených množství; vzhledem k tomu, že na trhu může dojít k situacím, při nichž hospodářské aspekty zamýšlených vývozů způsobí, že kromě stanovení vývozní náhrady nebo dávky nebudou přijata žádná další opatření týkající se obdržených nabídek; vzhledem k tomu, že by nabídková jistota měla zaručit, aby byla vyvážená množství vyvezena v souladu s licencí udělenou na základě nabídkového řízení; vzhledem k tomu, že tento závazek může být splněn pouze v případě, že jsou podané nabídky k řízení dodrženy; vzhledem k tomu, že v souladu s tím nabídková jistota v případě stažení nabídky k řízení propadne; vzhledem k tomu, že musí být stanovena prováděcí pravidla, aby bylo zajištěno, že je účastníkům nabídkového řízení oznámen jeho výsledek a že jsou uděleny licence potřebné pro vývoz přidělených množství; vzhledem k tomu, že za účelem stanovení vývozních náhrad pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 nařízení (EHS) č. 1766/92 a aby se zamezilo zavádění kontrol za účelem zjišťování sebemenších odchylek v množství základních materiálů, jež výrazně neovlivňují jakost produktu, by měla být schválena standardní metoda hodnocení; vzhledem k tomu, že analýza obsahu popela zpracovaných produktů se ukázala jako nejefektivnější technický prostředek pro hodnocení použitého množství základních obilovin; vzhledem k tomu, že by tato analýza měla být prováděna stejným postupem v rámci celého Společenství; vzhledem k tomu, že poskytování vývozních náhrad pro obiloviny dovážené ze třetích zemí a zpětně vyvážené do třetích zemí se nejeví odůvodněné; vzhledem k tomu, že by proto měly být náhrady poskytovány pouze pro produkty Společenství; vzhledem k tomu, že nařízení Komise (EHS) č. 3665/87 ze dne 27. listopadu 1987, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty [3], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1384/95 [4], vyžaduje, aby v případech, kdy se náhrady liší podle místa určení, byla platba náhrady podmíněna zejména předložením důkazu, že byl produkt v nezměněném stavu vyvezen do třetí země nebo do jedné ze třetích zemí, pro něž se náhrada uplatňuje; vzhledem k tomu, že pokud jde o obiloviny, jediná náhrada, která je nižší než náhrada použitelná pro vývozy do třetích zemí jako celku, je náhrada pro vývozy do Švýcarska a Lichtenštejnska; vzhledem k tomu, že za tím účelem, aby většina vývozů ze Společenství nebyla zdržována požadováním důkazu o dosažení místa určení, je třeba najít jiné prostředky, jimiž se zajistí, aby produkty, pro které je vyplácena náhrada použitelná pro všechny třetí země, nebyly do výše uvedených zemí vyváženy; vzhledem k tomu, že by proto mělo být upuštěno od nutnosti předložení důkazu o dosažení místa určení, pokud je vývoz uskutečněn po moři; vzhledem k tomu, že osvědčení vypracovaná příslušnými orgány členských států, která dokládají, že produkty opustily celní území Společenství na plavidle vhodném pro námořní dopravu, jsou považována za poskytnutí dostatečné záruky; vzhledem k tomu, že je v článku 16 nařízení (EHS) č. 1766/92 uvedeno, že mohou být přijata vhodná opatření v případech, kdy kurzy nebo ceny jednoho nebo více produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení na světovém trhu dosahují úrovně cen Společenství a pokud je pravděpodobné, že tato situace bude přetrvávat a zhoršovat se, čímž bude nebo by mohl být narušen trh Společenství; vzhledem k tomu, že proto musí být zajištěny dostatečné dodávky obilovin; vzhledem k tomu, že za tím účelem mohou být vybírána vývozní cla a udělování vývozních licencí může být částečně nebo zcela zastaveno; vzhledem k tomu, že situace uvedená v článku 16 nařízení (EHS) č. 1766/92 může nastat poměrně rychle, musí být Komise schopna kdykoli zastavit udělování vývozních licencí; vzhledem k tomu, že toto nařízení obsahuje a současně podle stávajících podmínek trhu upravuje, ustanovení nařízení Komise (EHS) č. 1533/93 [5] naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 3304/94 [6]; vzhledem k tomu, že by proto mělo být uvedené nařízení zrušeno; vzhledem k tomu, že opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny, PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 Vývozní náhrady, vývozní dávky uvedené v článku 16 tohoto nařízení a opravné částky uvedené ve druhém pododstavci čl. 13 odst. 8 nařízení (EHS) č. 1766/92 musí být v případě produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a), b) a c) uvedeného nařízení stanoveny zejména s ohledem na tyto skutečnosti: a) ceny účtované na reprezentativních trzích Společenství, jejich vývoj a kurzy na trzích třetích zemí; b) marketingové náklady a nejvýhodnější náklady na dopravu z reprezentativních trhů Společenství do přístavu nebo do jiného místa vývozu a náklady na zprostředkování přepravy na světový trh; c) v případě zpracovaných produktů množství obilí, jehož je třeba na jejich výrobu; d) možnosti a podmínky prodeje příslušných produktů na světovém trhu; e) nutnost zabránit narušení trhu Společenství; f) hospodářské aspekty zamýšlených vývozů; g) množstevní a rozpočtová omezení, která vyplývají z dohod uzavřených podle článku 228 Smlouvy. Článek 2 Ustanovení prvního pododstavce čl. 13 odst. 8 nařízení (EHS) č. 1766/92 se použije pro všechny produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. c) a d) uvedeného nařízení a pro produkty uvedené v článku 1 uvedeného nařízení, které jsou vyváženy ve formě zboží uvedeného v příloze B uvedeného nařízení. Ustanovení druhého pododstavce čl. 13 odst. 8 nařízení (EHS) č. 1766/92 se použije pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm c) uvedeného nařízení. Článek 3 Opravné částky se mohou lišit podle místa určení. Článek 4 1. Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a) a b) nařízení (EHS) č. 1766/92 a vývozní dávky uvedené v článku 15 tohoto nařízení mohou být stanoveny nabídkovým řízením. Podmínky nabídkového řízení musí zaručovat rovnost přístupu pro všechny osoby usazené na území Společenství. Tato nabídková řízení se týkají vývozních náhrad nebo vývozních dávek. 2. Rozhodnutí o zahájení nabídkového řízení se přijme postupem podle článku 23 nařízení (EHS) č. 1766/92. 3. S rozhodnutím o zahájení nabídkového řízení musí být zveřejněno také oznámení o nabídkovém řízení vypracované Komisí, ve kterém jsou uvedeny zejména údaje, na jejichž základě mohou být podány soutěžní nabídky, a příslušné orgány členských států, jimž mají být tyto nabídky zasílány. 4. Rozhodnutí o zahájení nabídkového řízení a oznámení musí být vyhlášeno v Úředním věstníku Evropských společenství. Zveřejnění v Úředním věstníku Evropských společenství se učiní nejméně pět dní před uplynutím doby pro předložení nabídek. Článek 5 1. Účastníci řízení musí podat soutěžní nabídky písemně nebo jakkoliv v písemné formě telekomunikačními prostředky příslušnému orgánu dotčeného členského státu. 2. Nabídky do nabídkového řízení musí obsahovat: a) odkaz na příslušné nabídkové řízení; b) název a adresu účastníka nabídkového řízení; c) druh a množství produktu, který má být vyvážen; d) vývozní náhradu za tunu nebo vývozní dávku za tunu, vyjádřené v ECU. 3. Nabídka je platná pouze tehdy, jestliže: a) je před uplynutím termínu pro podání nabídek prokázáno, že účastník nabídkového řízení složil nabídkovou jistotu; b) je k ní připojen písemný závazek, že účastník podá do dvou dnů od obdržení oznámení o výběru nabídky podle čl. 7 odst. 3 žádost o předběžné stanovení vývozní náhrady nebo popřípadě žádost o předběžné stanovení vývozní dávky, jejíž výše odpovídá částce uvedené v předložené nabídce; c) neobsahuje žádné jiné podmínky nežli ty, které jsou uvedeny v oznámení o nabídkovém řízení. 4. Podaná nabídka nemůže být vzata zpět. Článek 6 Otevírání došlých nabídek provádějí příslušné orgány členských států. Otevírání je neveřejné. Osoby oprávněné k otevírání nabídek mají povinnost mlčenlivosti. Nabídky jsou bez odkladu sděleny Komisi, aniž jsou uvedena jména účastníků nabídkového řízení. Článek 7 1. Na základě sdělených nabídek Komise postupem podle článku 23 nařízení (EHS) č. 1766/92 stanoví maximální vývozní náhradu nebo minimální vývozní dávku nebo rozhodne, že žádné kroky ohledně obdržených nabídek nepodnikne. 2. Pokud je stanovena maximální vývozní náhrada, budou vybráni účastníci, jejichž nabídky jsou stejné nebo nižší, než je maximální náhrada. Pokud je stanovena minimální vývozní dávka, budou vybráni účastníci, jejichž nabídky jsou stejné nebo vyšší než je minimální dávka. 3. Po rozhodnutí Komise příslušné orgány dotčených členských států písemně sdělí všem účastníkům řízení výsledky jejich nabídek. Článek 8 1. Vývozní licence budou úspěšným účastníkům nabídkového řízení vydávány s ohledem na množství zařazená do nabídkového řízení poté, co příslušné orgány členských států obdrží jejich žádosti o vývozní licence. 2. V příslušném políčku žádostí o licenci a licencí samotných musí být uvedeno místo určení specifikované v nařízení, jímž se nabídkové řízení zahajuje. K licenci musí být připojen závazek vyvážet do stanoveného místa určení. Článek 9 Nabídková jistota se uvolní: a) pokud nejsou nabídky přijaty; b) pokud úspěšný účastník prokázal, že jistota uvedená v článku 10 nařízení Komise (ES) č. 1162/95 [7] byla složena. Pokud není splněn závazek uvedený v čl. 5 odst. 3 písm. b) tohoto nařízení, nabídková jistota, s výjimkou případu vyšší moci, propadne. Článek 10 Vývozní náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a), b) a c) nařízení (EHS) č. 1766/92 musí být stanoveny alespoň jednou měsíčně. Článek 11 1. Vývozní náhrady pro pšeničnou mouku, mouku ze soureže, žitnou mouku, krupici a krupičku z pšenice a pro slad musí být stanoveny s ohledem na množství základních obilovin, jehož je třeba pro výrobu 1000 kg dotčeného produktu. Množství základních obilovin jsou uvedena v příloze I tohoto nařízení. 2. Obsah popela z mouky musí být stanoven analytickou metodou podle přílohy II. Článek 12 Náhrady pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a), b) a c) nařízení (EHS) č. 1766/92 se vyplatí po předložení důkazu o tom, že produkty jsou původem ze Společenství. Článek 13 Odchylně od článku 18 nařízení (EHS) č. 3665/87 nebude vyžadován důkaz o splnění celních formalit pro propuštění zboží ke spotřebě, mají-li být vyplaceny náhrady stanovené prostřednictvím nabídkového řízení, pokud provozovatel prokáže, že množství nejméně 1500 tun produktu z obilovin opustilo celní území Společenství na plavidle vhodném pro námořní dopravu. Takový důkaz bude předložen připojením následujícího údaje, který je příslušným orgánem potvrzen na kontrolní kopii uvedené v článku 6 nařízení (EHS) č. 3665/87 na jednotném správním dokladu nebo na vnitrostátním dokladu a která prokazuje, že zboží opustilo celní území Společenství: "Exportación de cereales por vía marítima; artículo 13 del Reglamento (CE) no 1501/95" "Eksport af korn ad søvejen — Artikel 13 i forordning (EF) nr. 1501/95" "Ausfuhr von Getreide auf dem Seeweg — Verordnung (EG) Nr. 1501/95 Artikel 13" "Εξαγωγή σιτηρών δια θαλάσσης — Άρθρο 13 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1501/95" "Export of cereals by sea — Article 13 of Regulation (EC) No 1501/95" "Exportation de céréales par voie maritime — Règlement (CE) no 1501/95, article 13" "Esportazione di cereali per via marittima — Regolamento (CE) n. 1501/95, articolo 13" "Uitvoer van graan over zee — Verordening (EG) nr. 1501/95, artikel 13" "Exportação de cereais por via marítima — Artigo 13o, Regulamento (CE) no 1501/95" "Viljan vienti meriteitse — Asetus (EY) N:o 1501/95 13 artikla" "Export av spannmål sjövägen — Artikel 13 i förordning (EG) nr 1501/95". Článek 14 Pokud provozovatel předloží důkaz o splnění celních formalit pro propuštění zboží ke spotřebě ve Švýcarsku nebo v Lichtenštejnsku, musí být výše vývozní náhrady poskytované pro vývoz do "všech třetích zemí", která je stanovena na základě nabídkového řízení, snížena o rozdíl mezi výší této částky a výší vývozní náhrady, která je platná pro výše uvedená místa určení v den výběru nabídky. Článek 15 Jsou-li podmínky stanovené v článku 16 nařízení (EHS) č. 1766/92 splněny s ohledem na jeden nebo více produktů, mohou být přijata následující opatření: a) lze použít vývozní dávku. Může být stanovena opravná částka. Takové dávky a opravné částky se mohou lišit podle místa určení; b) udělování vývozních licencí může být částečně nebo zcela pozastaveno; c) nevyřízené žádosti o vývozní licence jsou zcela nebo zčásti zamítnuty. Článek 16 Pokud nedojde k nabídkovému řízení, je vybírána vývozní dávka platná v den, kdy byly splněny celní formality. Na žádost příslušné strany, podané ve stejný den jako žádost o licenci, se pro vývozy, které se mají uskutečnit v době platnosti licence, použije vývozní dávka platná v den podání žádosti o licenci. Článek 17 V naléhavých případech Komise může přijmout opatření uvedená v čl. 15 písm. b). Komise oznámí rozhodnutí členským státům a zveřejní je v Úředním věstníku Evropských společenství. Článek 18 Nařízení (EHS) č. 1533/93 se zrušuje. Použije se však i nadále pro licence vydané před 1. červencem 1995. Článek 19 Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 1995. Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Bruselu dne 29. června 1995. Za Komisi Franz Fischler člen Komise [1] Úř. věst. L 181, 1.7.1992, s. 21. [2] Úř. věst. L 349, 31.12.1994, s. 105. [3] Úř. věst. L 351, 14.12.1987, s. 1. [4] Úř. věst. L 134, 20.6.1995, s. 14. [5] Úř. věst. L 151, 23.6.1993, s. 15. [6] Úř. věst. L 341, 30.12.1994, s. 48. [7] Úř. věst. L 117, 24.5.1995, s. 2. -------------------------------------------------- PŘÍLOHA I | Kód KN | Obsah popela (vyjádřený v mg) ve 100 g mouky, krupice a krupičky | Množství obilovin v kg, které je obsaženo v 1000 kg dotčených produktů | 1. Mouka z pšenice obecné, pšenice špaldy nebo ze sourži | 11010015100 | 0 — 600 | 1370 | 11010015130 | 601 — 900 | 1280 | 11010015150 | 901 — 1100 | 1180 | 11010015170 | 1101 — 1650 | 1090 | 11010015180 | 1651 — 1900 | 1020 | 2. Žitná mouka | 11021000 500 | 0 — 1400 | 1370 | 11021000700 | 1401 — 2000 | 1080 | 3. Krupice a krupička z pšenice obecné | 11031190200 | 0 — 600 | 1370 | 4. Krupice a krupička z pšenice tvrdé | 11031110200 | 0 — 1300 (síto s otvory 0,160 mm) | 1500 | 11031110400 | 0 — 1300 | 1340 | 11031110900 | více než 1300 | 1260 | 5. Slad, nepražený | 11071019 | | 1300 | 11071099 | | Slad, též pražený | 11072000 | | 1520 | -------------------------------------------------- PŘÍLOHA II Metoda pro stanovení obsahu popela v mouce Zařízení 1. Laboratorní váhy s citlivostí na 0,1 mg, sada odpovídajících závaží. 2. Elektrická muflová pec s odpovídajícím odvětráváním, měřičem teploty a s regulátorem. 3. Kruhové zpopelňovací misky s plochým dnem (s průměrem asi 5 cm a maximální výškou 2 cm); nejlépe ze slitiny zlata a platiny, nebo z křemene či porcelánu. 4. Exikátor (s vnitřním průměrem asi 18 cm) s hrdlem a perforovanou deskou, z porcelánu nebo hliníku. Dehydratační činidlo: chlorid vápenatý, oxid fosforečný nebo modře zbarvený silikagel. Metoda 1. Hmotnost zkušebního vzorku by měla být mezi 5 a 6 g. Pokud by šlo o mouku, ze které bude patrně obsah popela v sušině vyšší než 1 % hmotnostní, měla by se hmotnost zkušebního vzorku pohybovat mezi 2 a 3 g. Hmotnost zkušebního vzorku může být zaokrouhlena na nejbližších 10 mg; všechna ostatní množství jsou odvážena s přesností 0,1 mg. 2. Bezprostředně před použitím musí být misky v muflové peci při teplotě zpopelnění zahřáty na konstantní hmotnost; obvykle postačí doba 15 minut. Misky jsou pak ochlazovány v exikátoru na teplotu laboratoře za podmínek uvedených v odstavci 7. 3. Dejte zkušební vzorek na misku a rozprostřete jej rovnoměrně tak, aby netvořil hromádku. Bezprostředně před zpopelněním navlhčete vzorek 1 až 2 ml ethylalkoholu. 4. Misky vložte do ústí pece a dvířka nechejte otevřená. Poté, co obsah přestane hořet, vložte misky do sušárny. Po uzavření dvířek pece musí být udržováno potřebné odvětrávání, ale ne tak silné, aby vyfoukalo obsah z misek. 5. Výsledkem zpopelnění musí být úplné spálení mouky, včetně částeček sazí v popelu. Zpopelnění se považuje za ukončené, je-li zbytek po vychlazení téměř bílý. 6. Zpopelňovací teplota musí dosahovat 900o C. 7. Jakmile je zpopelnění dokončeno, vyjměte misky z pece a položte je asi na 1 minutu na eternitovou desku, aby se ochladily, a pak je vložte do exikátoru (ne více než čtyři misky najednou). Uzavřený exikátor se umístí v blízkosti analytických vah. Misky zvažte, až budou zcela vychlazené (asi po jedné hodině). Výsledky 1. Odchylka: pokud obsah popela nepřesáhne 1 % hmotnostní, neměly by se výsledky zdvojeného testu lišit o více než 0,02 jednotky obsahu popela; přesáhne-li obsah popela 1 % hmotnostní, neměl by rozdíl přesáhnout 2 % hmotnostní obsahu popela. Pokud by rozdíl přesáhl tyto limity, musel by se test zopakovat. 2. Obsah popela musí být vyjádřen na 100 částí sušiny a musí být zaokrouhlen na 0,01. --------------------------------------------------