Úřední věstník L 238 , 25/09/2003 S. 0013 - 0016



Nařízení Komise (ES) č. 1678/2003 ze dne 26. srpna 2003, kterým se mění nařízení Komise (ES) č. 362/1999 o uložení prozatímního antidumpingového cla z dovozu ocelových lan a kabelů a o přijetí závazků nabídnutých některými vývozci mimo jiné v Polsku a rozhodnutí 1999/572/ES, kterým se přijímají závazky nabídnuté v souvislosti s antidumpingovým řízením týkajícím se dovozu ocelových lan a kabelů pocházejících mimo jiné z Ukrajiny KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1] (dále jen "základní nařízení"), naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1972/2002 [2], a zejména na články 8 a 9 uvedeného nařízení, po konzultaci s poradním výborem, vzhledem k těmto důvodům: A. PŘEDCHOZÍ ŘÍZENÍ 1. Polsko (1) Dne 30. června 1998 zahájila Komise antidumpingové řízení proti dovozům ocelových lan a kabelů (dále jen "OLK") pocházejících mj. z Polska [3]. (2) Nařízením Komise (ES) č. 362/1999 [4] byla uložena prozatímní opatření. Komise současně přijala závazek mj. polského vyvážejícího výrobce, společnosti Drumet SA (dále jen "společnost Drumet"), podle čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 362/1999. Dovozy OLK vyrobených a přímo vyvážených společností Drumet do Společenství byly od antidumpingového cla podle čl. 1 odst. 3 téhož nařízení osvobozeny. Podmínkou osvobození od cla je mj. předložení platné faktury s odvoláním na závazek, která provází zboží podléhající závazku, a žádná taková faktura s odvoláním na závazek by neměla být vydána pro vývoz OLK, který není v souladu s povinnostmi závazku (doložka 4.2 závazku). (3) Výsledkem řízení bylo konečné antidumpingové clo uložené podle nařízení Rady (ES) č. 1796/1999 [5] s cílem odstranění škodlivých účinků dumpingu. Společnost Drumet byla, v důsledku svého závazku a s jeho výhradou, nadále osvobozena od konečného cla. 2. Ukrajina (4) Dne 20. května 1998 zahájila Komise antidumpingové řízení proti dovozům ocelových lan a kabelů pocházejících mj. z Ukrajiny [6]. (5) Bylo usouzeno, že k odstranění škodlivých účinků dumpingu je zapotřebí zkombinovat toto řízení s řízením uvedeným v 1. bodu odůvodnění a proto bylo podle nařízení (ES) č. 1796/1999 uloženo konečné antidumpingové clo. (6) Komise přijala mj. cenový závazek od ukrajinského vyvážejícího výrobce, společnosti Joint Stock Company Silur (dále jen "společnost Silur") podle čl. 1 odst. 1 rozhodnutí Komise 1999/572/ES [7]. Dovozy některých typů OLK, vyrobených a přímo vyvážených do Společenství společností Silur, byly osvobozeny od antidumpingového cla podle čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 1796/1999. Podmínkou osvobození od cla je mj. předložení platné faktury s odvoláním na závazek, která provází zboží podléhající závazku, a žádná taková faktura s odvoláním na závazek by neměla být vydána pro vývoz OLK, který není v souladu s povinnostmi závazku (doložka 4.2 závazku). B. NEDODRŽENÍ ZÁVAZKU 1. Společnost Drumet (Polsko) (7) Závazek společnosti Drumet se vztahuje pouze na OLK vyrobené a přímo prodávané (tj. fakturované a zasílané) touto společností jejím prvním nezávislým zákazníkům ve Společenství (doložka 2 závazku). Na všechny ostatní vývozy, jiné než vývozy jejím prvním nezávislým zákazníkům ve Společenství, se nevztahují podmínky závazku a podléhají tak antidumpingovému clu (27,8 %). (8) Společnost Drumet se také podle doložky 6 závazku zavázala neobcházet ustanovení závazku, mj. "žádnými jinými způsoby". (9) Během roku 2000 shromáždila Komise informace z různých zdrojů, opravňující ji k domnění, že od září 1999 prodala společnost Drumet kolem 30 % svých výrobků do Společenství nepřímo, tj. nefakturovala a neodeslala je prvním nezávislým zákazníkům ve Společenství, nýbrž spojené společnosti ve Společenství (dále jen "dovozce"). Protože společnost Drumet vystavila, očividně v rozporu se závazkem, faktury provázející OLK s odvoláním na závazek, byl prodej dovozci osvobozen od cla. Komise dvakrát vyzvala společnost Drumet aby ji informovala o všech spojených dovozcích ve Společenství. V obou případech, zejména v květnu a srpnu 2002, společnost Drumet odpověděla, že "se majetkově nepodílí na žádném z odběratelů jejích OLK v ES", a že "… (nemá)…žádné přímé ani nepřímé spojení…se žádnými dovozci ve Společenství" a že dovozce "je nezávislou společností". (10) Komise si potom opatřila informace z příslušného obchodního rejstříku členského státu, v němž má dovozce své sídlo. Z těchto informací vyplynulo, že hlavní akcionář společnosti Drumet byl v době od června 1999 do července 1999 současně držitelem 50 % podílu dotyčného dovozce a od července 1999 pak 95 % podílu. Proto musely být obě společnosti považovány, ve smyslu čl. 4 odst. 2 základního nařízení, za spojené, protože obě byly řízeny stejnou osobou. Protože se závazek vztahuje pouze na prodej nezávislým zákazníkům ve Společenství a společnost Drumet vystavila dovozci faktury s odvoláním na závazek, došlo zcela zřejmě k porušení závazku. Společnost Drumet byla následně informována o zásadních skutečnostech a úvahách na základě nichž by Komise mohla přijetí závazku stáhnout (předběžné zjištění) a uložit místo toho antidumpingové clo. Společnosti byla poskytnuta lhůta k písemnému nebo ústnímu vyjádření stanoviska. (11) Společnost Drumet podala připomínky a požádala o slyšení. Na rozdíl od svého dřívějšího prohlášení (viz 9. bod odůvodnění) společnost přiznala, že obě společnosti byly po určitou dobu skutečně ve spojení. Společnost Drumet však předložila kopii smlouvy o správě majetku, na jejímž základě její hlavní akcionář údajně prodal v červenci 1999 svůj podíl generálnímu řediteli dovážející firmy. Dále společnost Drumet tvrdila, že její hlavní akcionář nikdy nejednal ani nepodepisoval jménem dovozce. Společnost Drumet argumentovala tím, že svazky mezi oběma společnostmi přestaly od července 1999 existovat. (12) Komise však tento názor nesdílí. Za prvé smlouva o správě majetku stanoví, že hlavní akcionář společnosti Drumet jedná vůči všem třem stranám stále jako akcionář dovozce. Za druhé mu není dovoleno prozradit ani existenci smlouvy ani její obsah. Za třetí jedno z ustanovení smlouvy ve skutečnosti uvádí, že je akcionářem dotyčného dovozce. Proto došla Komise k závěru, že smlouva o správě majetku neznamená odstranění stávajícího spojení obou společností. Konečně i argument, že hlavní akcionář společnosti Drumet nikdy nejednal ani nepodpisoval žádné dokumenty jménem dovozce, byl shledán jako irelevantní. Obvyklou obchodní praxí je, že společnosti právně zastupuje jejich vedení a jejich ředitel a nikoliv jejich akcionáři. V případě dovozní společnosti nebyl žádný důvod k domněnce, že by ji její generální ředitel neřídil nebo nezastupoval. (13) Společnost Drumet dále předala notářsky ověřenou smlouvu o převodu podílu. Podle této smlouvy však hlavní akcionář společnosti Drumet prodal svůj podíl generálnímu řediteli dovážející firmy teprve v říjnu 2002, zatímco společnost Drumet tvrdila, že obě spojení obou společností zaniklo v červenci 1999 (viz 11. bod odůvodnění). (14) Komise došla k závěru, že obě společnosti byly v době od července 1999 do října 1999 skutečně spojeny a že prodejem tomuto dovozci bylo neoprávněně využito výhody osvobození od antidumpingového cla v rozporu s ustanoveními závazku podle 7. bodu odůvodnění. (15) Dále byl rovněž přijat závěr, že společnost zcela zřejmě podala zavádějící informace o vzájemném vztahu, čímž se také dopustila porušení závazku "jinými způsoby" ve smyslu doložky 6 závazku uvedené výše v 8. bodu odůvodnění. (16) V důsledku těchto porušení závazku byla společnost Drumet informována o zásadních skutečnostech a úvahách na jejichž základě Komise přijetí závazku stáhne a doporučí místo toho uložení konečného antidumpingového cla (konečné zjištění). Společnosti byla poskytnuta lhůta 10 dnů k písemnému nebo ústnímu vyjádření stanoviska. (17) Společnost Drumet podala připomínky a požádala o slyšení. Společnost předala právní posudek vypracovaný profesorem práv země, v níž má dovozce své sídlo, a ve kterém se uvádí, že v rámci této smlouvy o správě majetku má být zřizovatel svěřenského majetku považován za ekonomického vlastníka podílů. Proto byl uplatňován názor, že generální ředitel dovozní firmy se touto smlouvou o správě majetku stal ekonomickým vlastníkem firmy. Během slyšení však společnost Drumet nepopřela, že k úřednímu převodu podílu nedošlo do října 1999, z čehož lze vyvodit, že hlavní akcionář společnosti Drumet byl až do oné doby stále ještě vlastníkem dovozní firmy. Argument byl proto odmítnut. (18) Nakonec Komise uvážila, že je rozumné a nutné dodatečně přezkoumat materiální dopad vztahu mezi společnostmi, tj. zjistit, zda maloobchodní ceny dovozní společnosti odpovídají cenám, které by svým klientům obvykle účtovali nezávislí dovozci ve Společenství. Komise proto navrhla při dvou příležitostech ověřovací návštěvu v sídle dovozce a informovala o svém záměru společnost Drumet. Dovozce však s takovou ověřovací návštěvou při žádné z obou příležitostí nesouhlasil. (19) Vzhledem ke zjištěním uvedeným v 14. (vztah mezi oběma společnostmi) a 15. (zavádějící informace) bodu odůvodnění došla Komise k závěru, že závazek byl porušen. Navíc bylo konstatováno, že popřením spojení s dovozcem společnost Drumet narušila vztah důvěry s Komisí, který je základem přijetí jakýchkoliv závazků [8]. Proto by přijetí závazku společnosti Drumet mělo být staženo a na její vývozy by měla být uložena konečná antidumpingová cla. (20) Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem by měla být tabulka v článku 2 nařízení (ES) č. 362/1999 odpovídajícím způsobem změněna. 2. Silur (Ukrajina) (21) Závazek společnosti Silur se vztahuje na dovozy OLK vyrobených a přímo prodávaných (tj. fakturovaných a odesílaných) touto společností jejím prvním nezávislým zákazníkům ve Společenství. Navíc je působnost závazku omezena na některé typy OLK (OLK uvedená v závazku). Typy výrobku, které nespadají pod působnost tohoto závazku podléhají placení antidumpingových cel a nesmí na ně být vystavena žádná faktura s odvoláním na tento závazek. (22) Společnost Silur se podle doložky 6 závazku zavázala neobcházet ustanovení závazku mj. podáváním zavádějících informací týkajících se původu výrobků nebo jinými způsoby. (23) Útvary Komise pro sledování závazků byly informovány, že Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) provedl šetření týkající se OLK (předmět závazku) vyráběných společností Silur a následně vyvážených do Společenství. Toto šetření odhalilo, že OLK (předmět závazku) vyrobené společností Silur byla do Evropského společenství dovážena ve značných množstvích pod nesprávným prohlášením o původu. Ukrajinské orgány, které s OLAF plně spolupracovaly, poskytly všechny důkazy, které potvrdily, že zboží dovážené do Společenství, prohlášené jako pocházející z Bulharska, vyrobila společnost Silur a pocházelo tedy ve skutečnosti z Ukrajiny. Navíc šetření ukázalo, že zboží bylo do Společenství dováženo pod nesprávným prohlášením o původu s vědomím společnosti Silur. (24) Činnost úvarů Komise pro sledování navíc zjistila, že společnost Silur vystavila faktury s odvoláním na závazek na typy výrobků nespadající do působnosti závazku ( OLK uvedená v závazku). Vystavením faktur s odvoláním na závazek došlo ke zneužití výjimky z placení antidumpingových cel. (25) Vzhledem ke zjištěním uvedeným v 23. a 24. bodu odůvodnéní došlo k porušení závazku dvěma způsoby, totiž zavádějícími prohlašeními o původu a vystavením faktur s odvolaním na závazek na typy výrobku nespadající do působnosti závazku. Společnost Silur byla informována o zásadních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě Komise přijetí závazku stáhne a doporučí místo toho uložení konečného antidumpingového cla (konečné zjištění). Společnosti byla poskytnuta lhůta 10 dnů k písemnému nebo ústnímu vyjádření stanoviska. (26) Společnost předala písemné připomínky. Neměla připomínky k podstatě zjištění uvedených v 23. a 24. bodu odůvodnění. Navrhla však, aby závazek zůstal nadále v platnosti a nabídla dodatkem závazek podávání zpráv a povinnost sledování v budoucnosti. (27) Komise nemohla takový přístup přijmout, protože bylo zjištěno, že závazek byl porušen dvěma způsoby. Společnost Silur potom informovala Komisi, že si přeje, aby přijetí závazku bylo staženo. (28) Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem by měla být tabulka v článku 1 nařízení (ES) č. 1999/572/ES odpovídajícím způsobem změněna, PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 Závazky přijaté od společností Drumet SA a Joint Stock Company Silur se vypovídají. Článek 2 1. V nařízení (ES) č. 362/1999 se v čl. 2 odst. 3 tabulka nahrazuje tímto: "Země | Společnost | Doplňkový kód TARIC | Maďarsko | Drótarú és Drótkötel Ipari és Kereskedelmi Rt Besenyöi utca 18, 3527 Miskolc, Maďarsko | 8616 | Polsko | Slaskie Zakłady Lin i Drutu "Linodrut" Spólka Akeyjna Fabryka Lin i Drutów "Linodrut" Zabrze Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia PL-800 Zabrze, Sobieskego Street No 1, | 8619 | Fabryka Lin i Drutóv Falind Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia PL-41-201 Sosnoviec, Niwecka Street 1, | Górnoslaska Fabryka Lin i Drutu Linodrut Bytom Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia, 41-906 Bytom, Ks. Jerzago Popieluszki Street 1 | Dolnoslaska fabryka Lin i Drutu "Linodrut Linmet" Spólka z organiczona odpowiedzialnoscia, 58-309 Walbrzych, Sluga Street 2" | 2. V rozhodnutí 1999/572/ES se v čl. 1 odst. 1 tabulka nahrazuje tímto: "Země | Společnost | Doplňkový kód TARIC | Mexiko | Aceros Camesa SA de CV Margarita Maza de Juárez No. 154 Col. Nueva Ind. Vallejo México D.F.C.P. 07700 Mexico | A022 | Jižní Afrika | Haggie Lower Germiston Road Jupiter PO Box 40072 Cleveland Jižní Afrika | A023 | Indie | Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd Shakespeare Sarani Calcutta 700071 Indie | A024" | Článek 3 Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Bruselu dne 26. srpna 2003. Za Komisi Pascal Lamy člen Komise [1] Úř. věst. L 56, 6.3.1996, s. 1. [2] Úř. věst. L 305, 7.11.2002, s. 1. [3] Úř. věst. C 239, 30.7.1998, s. 3. [4] Úř. věst. L 45, 19.2.1999, s. 8. [5] Úř. věst. L 217, 17.8.1999, s. 1. [6] Úř. věst. C 155, 20.5.1998, s. 11. [7] Úř. věst. L 217, 17.8.1999, s. 63. [8] Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 4. července 2002 ve věci T-340 Arne Mathisen AS proti Radě Evropské unie. --------------------------------------------------