2)

v příloze II se část A mění takto: a) bod 1.2 se zrušuje s účinkem ode dne 1. ledna 2021; b) vkládají se nové body 1a, 1a.1, 1b a 1c, které znějí: „1a. Specifické emise CO2 vozidel vyráběných ve více fázích kategorie N1 stanovené podle nařízení (EU) 2017/1151 S účinkem od 1. září 2019 musí výrobce pro každé neúplné základní vozidlo kategorie N1, na které se vztahuje vícestupňové schválení typu podle směrnice 2007/46/ES, určit a oznámit Komisi specifické emise CO2 tohoto základního vozidla (dále jen „kontrolní emise CO2“) v souladu s metodikou stanovenou v bodě 1a.1. Komise použije kontrolní emise CO2 neúplného základního vozidla, které jí byly oznámeny podle prvního odstavce, k výpočtu průměrných specifických emisí CO2 výrobce základního vozidla v kalendářním roce, v němž je dokončené vozidlo vyráběné ve více fázích zaregistrováno, s výjimkou případů, kdy jsou splněny podmínky uvedené v bodě 1b. V případě úplných základních vozidel se pro účely sledování emisí CO2 použijí emise CO2 a hmotnost tohoto vozidla v provozním stavu. 1a.1 Výpočet specifických emisí CO2 neúplného základního vozidla Výrobce základního vozidla vypočítá kontrolní hodnoty CO2 neúplného základního vozidla metodou interpolace uvedenou v bodech 3.2.3.2 nebo 3.2.4 dílčí přílohy 7 přílohy XXI nařízení (EU) 2017/1151 v závislosti na metodice použité pro schválení typu základního vozidla z hlediska emisí, kde výrazy odpovídají definicím v uvedeném bodě s těmito výjimkami: a) Hmotnost vozidla Výraz „TMind“ uvedený v bodech 3.2.3.2.2.1 a 3.2.4.1.1.1 dílčí přílohy 7 přílohy XXI nařízení (EU) 2017/1151 se nahrazuje standardní hmotností základního vozidla (DMbase) nebo případně zkušební hmotností při nízké úrovni – Vehicle Low (TML) nebo zkušební hmotností při vysoké úrovni – Vehicle High (TMH). Ke stanovení DMbase se použije následující vzorec: DMbase = MRObase x B0 + 25 kg + MVL kde MRObase je hmotnost základního vozidla v provozním stavu, jak je definována v bodě 3.2.5 přílohy XXI nařízení (EU) 2017/1151 B0 je hodnota hmotnosti karoserie stanovená na 1,375 MVL je reprezentativní hmotnost zatížení vozidla, což znamená 28 % maximálního zatížení vozidla, kde maximální zatížení vozidla je definováno jako maximální technicky přípustná hmotnost naloženého vozidla minus hmotnost základního vozidla v provozním stavu vynásobeno B0, minus 25 kg Hodnota B0 se vypočítá jako vážený průměr poměru mezi součtem hmotnosti neúplných základních vozidel v provozním stavu pro všechna vozidla vyráběná ve více fázích registrovaná v kalendářním roce a standardní přidané hmotnosti vypočtené v souladu s oddílem 5 přílohy XII nařízení (ES) č. 692/2008 a hmotnosti základních vozidel v provozním stavu pro všechna vozidla vyráběná ve více fázích, která byla registrována v kalendářních letech 2015, 2016 a 2017. Hodnota B0 se do 31. října 2021 upraví na základě příslušných hodnot hmotnosti vozidel vyráběných ve více fázích registrovaných v kalendářních letech 2018, 2019 a 2020, které se vypočítají podle těchto vzorců: Vzorec 1: kde Ay je vážený průměr poměru mezi Mfi a Mbi Mfi je hmotnost základního vozidla v provozním stavu navýšená o standardně přidanou hmotnost, jak je definována v oddíle 5 přílohy XII nařízení (ES) č. 692/2008 Mbi je hmotnost základního vozidla v provozním stavu n je počet základních vozidel pro všechna vozidla vyráběná ve více fázích registrovaná v daném kalendářním roce Vzorec 2: kde Ai je vážený průměr vypočtený podle vzorce 1 ni je počet základních vozidel pro všechna vozidla vyráběná ve více fázích registrovaná v kalendářním roce Pokud je standardní hmotnost základního vozidla DMbase nižší než zkušební hmotnost při nízké úrovni – Vehicle Low (TML) vozidla z interpolační rodiny, nahradí se TMind hodnotou TML Pokud je standardní hmotnost základního vozidla DMbase vyšší než zkušební hmotnost při vysoké úrovni – Vehicle High (TMH) vozidla z interpolační rodiny, nahradí se TMind hodnotou TMH b) Valivý odpor vozidla Valivý odpor základního vozidla se použije pro účely bodu 3.2.3.2.2.2 nebo 3.2.4.1.1.2 dílčí přílohy 7 přílohy XXI nařízení (EU) 2017/1151. c) Čelní plocha V případě neúplného základního vozidla, které patří do rodiny podle matice jízdního zatížení, výrobce určí výraz „Af“ uvedený v bodě 3.2.3.2.2.3 dílčí přílohy 7 přílohy XXI nařízení (EU) 2017/1151 v souladu s jednou z následujících variant: i) čelní plocha reprezentativního vozidla z rodiny podle matice jízdního zatížení (v m2); ii) střední hodnota při vysoké úrovni (Vehicle High) a při nízké úrovni (Vehicle Low) čelní plochy vozidla z interpolační rodiny (v m2); iii) čelní plocha při vysoké úrovni (Vehicle High) vozidla z interpolační rodiny v případě, že se metoda interpolace nepoužije (v m2). V případě neúplného základního vozidla, které nepatří do rodiny podle matice jízdního zatížení, se použije hodnota čelní plochy při vysoké úrovni vozidla z interpolační rodiny. 1b. Reprezentativnost kontrolní hodnoty CO2 Komise každý rok, počínaje kalendářním rokem 2020, posoudí reprezentativnost průměrných kontrolních hodnot CO2 nahlášených výrobcem základního vozidla v porovnání s průměrem specifických emisí CO2 dokončených vozidel registrovaných v příslušném kalendářním roce a informuje o tom výrobce základního vozidla. Pokud toto posouzení ukáže, že mezi průměrem specifických emisí CO2 všech dokončených vozidel a průměrem kontrolních emisí CO2 všech souvisejících základních vozidel výrobce byl zaznamenán během každého ze dvou po sobě následujících kalendářních roků rozdíl ve výši 4 % nebo více, použije Komise k výpočtu průměrných specifických emisí CO2 základních vozidel výrobce nebo seskupení výrobců v daném roce průměr specifických emisí CO2 dokončených vozidel v následujícím kalendářním roce. V případě přetrvávajících rozdílů se tento výpočet každé tři roky zopakuje. 1c. Hlášení údajů výrobci základních vozidel Výrobci základních vozidel oznámí Komisi do 28. února každého roku pro každé neúplné nebo úplné základní vozidlo, na které se vztahuje vícestupňové schválení typu a které prodali v Unii v předchozím kalendářním roce, následující údaje: a) identifikační číslo vozidla; b) identifikátor interpolační rodiny; c) specifické emise CO2 základního vozidla; d) čelní plochu (s uvedením použité varianty); e) valivý odpor základního vozidla; f) monitorovací hmotnost; g) hmotnost základního vozidla v provozním stavu; h) reprezentativní hmotnost nákladu vozidla, jak je definována v bodě 1a.1 této přílohy.“; c) bod 2 se nahrazuje tímto: „Údaje uvedené v bodu 1 se zjišťují z prohlášení o shodě nebo jsou v souladu s prohlášením o shodě příslušného lehkého užitkového vozidla, které vystavuje výrobce. Ostatní podrobnosti se zjišťují z dokumentace schválení typu nebo z informací ohlášených výrobcem základního vozidla podle bodu 1c. Členské státy zavedou nezbytná opatření, jimiž zajistí dostatečnou přesnost postupu monitorování. Pokud prohlášení o shodě uvádí minimální i maximální hmotnost lehkého užitkového vozidla, použijí členské státy pro účely tohoto nařízení pouze maximální hodnotu. V případě vozidel na dvojí palivo (benzin/plyn), jejichž prohlášení o shodě obsahují konkrétní údaje o specifických emisích CO2 pro oba druhy paliva, použijí členské státy pouze hodnotu naměřenou pro plyn.“