Úřední věstník L 089 , 29/03/2001 S. 0016 - 0017



Nařízení Komise (ES) č. 602/2001 ze dne 28. března 2001, kterým se s ohledem k podmínkám vyplácení vývozních náhrad pro produkty kódů KN 100190, 1101, 1102 a ex2302 mění nařízení (ES) č. 1501/95 KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na smlouvu o založení Evropského společenství, s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1766/92 ze dne 30. června 1992 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1666/2000 [2], a zejména na článek 13 uvedeného nařízení, vzhledem k těmto důvodům: (1) Článek 3 nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty [3], naposledy pozměněného nařízením (ES) č. 90/2001 [4], stanoví, že nárok na náhradu vznikne při dovozu do třetí země, pokud se pro dotčenou třetí zemi rozlišená náhrada uplatňuje. Články 14, 15 a 16 uvedeného nařízení stanoví v případě rozlišené náhrady podmínky pro její vyplacení, a zejména určují dokumenty, které se předloží jako důkaz, že produkty dosáhly místa určení. (2) Pokud je náhrada rozlišená, ustanovení čl. 18 odst. 1 a odst. 2 nařízení (ES) č. 800/1999 stanoví, že část náhrady, vypočtená podle nejnižší sazby vývozní náhrady, se vyplatí na žádost vývozce ihned po předložení důkazu, že dotčený produkt opustil celní území Společenství. (3) Nařízení Rady (ES) č. 2851/2000 [5] stanoví určité koncese v podobě celních kvót Společenství pro některé zemědělské produkty a upravuje, jako autonomní a přechodné opatření, některé zemědělské koncese stanovené v Evropské dohodě s Polskou republikou. Jednou z těchto koncesí je zrušení náhrad pro pšenici obecnou, mouku a otruby vyvážené do Polska. (4) Ustanovení čl. 7a nařízení Komise (ES) č. 1162/95 ze dne 23. května 1995, kterým stanoví zvláštní prováděcí pravidla pro režim dovozních a vývozních licencí pro obiloviny a rýži [6], naposledy pozměněného nařízením (ES) č. 409/2001 [7], stanoví, že hospodářské subjekty musí při dovozu určitých produktů kódů KN 100190, 1101, 1102 a ex2302 do Polska předložit příslušným orgánům ověřené kopie vývozní licence a příslušného vývozního celního prohlášení. Vývozní licence musí obsahovat údaje potvrzující, že pro dotčené produkty nebyla poskytnuta vývozní náhrada. Polské úřady se zavázaly, že budou dodržování článku 7a nařízení (ES) č. 1162/95 kontrolovat. (5) Je proto nezbytné přihlédnout ke zvláštním úpravám, které vstoupily v platnost dnem 1. března 2001 při provádění výše uvedených ustanovení nařízení (ES) č. 800/1999, aby vývozci obchodující se třetími zeměmi nebyli zatěžováni zbytečnými výdaji. Z tohoto důvodu by se nemělo přihlížet k okolnosti, že při stanovování nejnižší sazby náhrady nebyla pro příslušnou zemi určení náhrada stanovena. (6) Nařízení Komise (ES) č. 1501/95 [8] naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2513/98 [9] stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami, a mělo by proto být upraveno vložením odchylek vyžadovaných pro nařízení (ES) č. 800/1999. (7) Toto nařízení by mělo vstoupit v platnost okamžitě. (8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny, PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 V nařízení (ES) č. 1501/95 se vkládá nový článek 13a, který zní: "Článek 13a 1. Pokud je rozlišení náhrady způsobeno výhradně tím, že pro Polsko nebyla stanovena náhrada, nebude bez ohledu na článek 16 nařízení (ES) č. 800/1999 pro vyplacení náhrady pro produkty kódů KN 100190, 1101, 1102 a ex2302 požadován důkaz o splnění dovozních celních formalit. 2. Skutečnost, že pro produkty kódů KN 100190, 1101, 1102 a ex2302 není pro vývoz do Polska stanovena náhrada, nebude zohledněna při určování nejnižší sazby vývozní náhrady ve smyslu čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 800/1999." Článek 2 Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství. Použije se na vývozní prohlášení přijatá ode dne 1. března 2001. Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Bruselu dne 28. března 2001 Za Komisi Franz Fischler člen Komise [1] Úř. věst. L 181, 1.7.1992, s. 21. [2] Úř. věst. L 193, 29.7.2000, s. 1. [3] Úř. věst. L 102, 17.4.1999, s. 11. [4] Úř. věst. L 14, 18.1.2001, s. 22. [5] Úř. věst. L 332, 28.12.2000, s. 7. [6] Úř. věst. L 117, 24.5.1995, s. 2. [7] Úř. věst. L 60, 1.3.2001, s. 27. [8] Úř. věst. L 147, 30.6.1995, s. 7. [9] Úř. věst. L 313, 21.11.1998, s. 16. --------------------------------------------------