2)

V kapitole III se doplňuje nová část, která zní: „III.3 STANOVENÍ TĚKAVÝCH KYSELIN V LIHOVINÁCH 1. Oblast použití Tato metoda byla validována mezilaboratorní studií pro rum, brandy, matolinové a ovocné destiláty s obsahem od 30 mg/l do 641 mg/l. 2. Odkazy na normy ISO 3696: 1987 Jakost vody pro analytické účely – Specifikace a zkušební metody 3. Definice 3.1. Obsah těkavých kyselin se vypočítá odečtením obsahu netěkavých kyselin od celkového obsahu kyselin. 3.2. Celkový obsah kyselin je součet titrovatelných kyselin. 3.3. Obsah netěkavých kyselin je tvořen zbytky po odpaření lihoviny do sucha. 4. Podstata metody Celkový obsah kyselin a obsah netěkavých kyselin se určí titrací či potenciometrií. 5. Reakční činidla a materiál Není-li uvedeno jinak, použijí se při rozboru pouze reakční činidla o čistotě p.a. a voda o čistotě alespoň 3 podle normy ISO 3696:1987. 5.1. 0,01 M roztoku chloridu sodného (NaOH) 5.2. Směsný indikátorový roztok: Odváží se 0,1 g indigokarmínu a 0,1 g fenolové červeni. Rozpustí se ve 40 ml vody a doplní se ethanolem na 100 ml. 6. Přístroje a vybavení Laboratorní vybavení na nepřímé měření, laboratorní sklo třídy A a následující vybavení: 6.1. Vodní vývěva 6.2. Rotační odpařovač nebo ultrazvuková lázeň 6.3. Vybavení na potenciometrickou titraci (nepovinné) 7. Odběr vzorků a vzorky Před rozborem se vzorky uchovávají při pokojové teplotě. 8. Postup 8.1. Celkový obsah kyselin 8.1.1. Příprava vzorku V případě potřeby se lihovina ozáří ultrazvukovými vlnami (ultrasonikace) nebo se v případě potřeby míchá ve vakuu po dobu dvou minut, aby byla zbavena oxidu uhličitého. 8.1.2. Titrace 25 ml lihoviny se pipetou přenese do Erlenmeyerovy baňky o obsahu 500 ml. Přidá se přibližně 200 ml zchlazené převařené destilované vody (čerstvě připravené každý den) a 2–6 kapek směsného indikátorového roztoku (5.2). Titruje se s 0,01 M roztokem hydroxidu sodného (5.1), dokud se v případě bezbarvé lihoviny žlutozelená barva nezmění ve fialovou a v případě hnědě zbarvené lihoviny v červenohnědou. Je rovněž možné provést potenciometrickou titraci do pH 7,5. Nechť n1 ml je objem 0,01 M přidaného roztoku hydroxidu sodného. 8.1.3. Výpočet Celkový obsah kyselin (CK) vyjádřený v miliekvivalentech na litr lihoviny je 0,4 × n1. Celkový obsah kyselin (CK′) vyjádřený v miliekvivalentech na litr lihoviny je 24 × n1 8.2. Obsah netěkavých kyselin 8.2.1. Příprava vzorku Nechá se odpařit 25 ml lihoviny do sucha: 25 ml lihoviny se přenese pipetou do válcové odpařovací misky o průměru 55 mm s rovným dnem. Během první hodiny odpařování je odpařovací miska umístěna na poklopu lázně s vařící vodou, aby se kapalina nevařila, protože by při vystříknutí mohlo dojít k jejím ztrátám. Vzorek se dosuší umístěním odpařovací misky do sušárny při 105 °C na dvě hodiny. Odpařovací miska se nechá zchladnout v exsikátoru. 8.2.2. Titrace Zbytek po odpařování se rozpustí pomocí zchlazené převařené destilované vody (čerstvě připravené každý den), doplňuje se až do objemu přibližně 100 ml a přidá se 2–6 kapek směsného indikátorového roztoku (5.2). Titruje se s 0,01 M roztokem hydroxidu sodného (5.1). Je rovněž možné provést potenciometrickou titraci do pH 7,5. Nechť n2 ml je objem 0,01 M přidaného roztoku hydroxidu sodného. 8.2.3. Výpočet Obsah netěkavých kyselin (NK) vyjádřený v miliekvivalentech na litr lihoviny je 0,4 × n2. Obsah netěkavých kyselin (NK) vyjádřený v mg kyseliny octové na litr lihoviny je 24 × n2. 9. Výpočet obsahu těkavých kyselin 9.1. Vyjádřeno v miliekvivalentech na litr: Nechť: CK = celkový obsah kyselin v miliekvivalentech na litr NK = obsah netěkavých kyselin v miliekvivalentech na litr Obsah těkavých kyselin, TK, v miliekvivalentech na litr je: CK – NK 9.2. Vyjádřeno v mg kyseliny octové na litr: Nechť: CK′ = celkový obsah kyselin v mg kyseliny octové na litr NK′ = obsah netěkavých kyselin v mg kyseliny octové na litr Obsah těkavých kyselin, TK, v mg kyseliny octové na litr je: CK′ – NK′ 9.3. Vyjádřeno v g kyseliny octové na hl čistého alkoholu o 100 % objemových je: kde A je objemový obsah alkoholu v lihovině 10. Účinnostní charakteristiky metody (přesnost) 10.1. Statistické výsledky mezilaboratorního testu Následující údaje byly získány při mezinárodním mezilaboratorním experimentu zaměřeném na parametry metody prováděném mezinárodně dohodnutým postupem [1] [2]. Rok provedení mezilaboratorního testu 2000 Počet laboratoří 18 Počet vzorků 6

Vzorky A B C D E F Počet zahrnutých laboratoří po vyloučení odlehlých výsledků 16 18 18 14 18 18 Počet odlehlých výsledků (laboratoří) 2 4 Počet zahrnutých výsledků 32 36 36 28 36 36 Střední hodnota [mg/L] 272* 241* 30 591* 641* 46 107 492 Směrodatná odchylka za podmínek opakovatelnosti, sr [mg/l] 8,0 3,6 15,0 3,7 6,7 8,5 Relativní směrodatná odchylka za podmínek opakovatelnosti, RSDr [%] 3,1 11,8 2,4 8,0 6,2 1,7 Mez opakovatelnosti, r [mg/l] 23 10 42 10 19 24 Směrodatná odchylka reprodukovatelnosti, sR [mg/l] 8,5 8,4 25,0 4,55 13,4 24,4 Relativní směrodatná odchylka reprodukovatelnosti, RSDR [%] 3,3 27,8 4,1 9,9 12,5 5,0 Mez reprodukovatelnosti, R [mg/l] 24 23 70 13 38 68 Typy vzorků A Švestkový destilát: rozdělená úroveň (*). B Rum I: neoznačené duplikáty. C Rum II: rozdělená úroveň (*). D Slivovice: neoznačené duplikáty. E Brandy: neoznačené duplikáty. F Matolinová pálenka: neoznačené duplikáty. [1] Horwitz, W., „Protocol for the Design, Conduct and Interpretation of Method-Performance Studies“, Pure and Applied Chemistry 67, 1995, s. 332–343. [2] Horwitz, W., „Evaluation of Analytical Methods Used for Regulation of Foods and Drugs“, Analytical Chemistry 54, 1982, s. 67 A–76 A.“