PŘÍLOHA I

PROVÁDĚNÍ MĚNOVÉ POLITIKY V EUROZÓNĚ

Obecná dokumentace k nástrojům a postupům měnové politiky Eurosystému

Únor 2005

OBSAH

Úvod

KAPITOLA 1

1 Přehled rámce měnové politiky

1.1 Evropský systém centrálních bank

1.2 Cíle Eurosystému

1.3. Nástroje měnové politiky Eurosystému

1.3.1 Operace na volném trhu

1.3.2 Stálé facility

1.3.3 Minimální rezervy

1.4 Protistrany

1.5 Podkladová aktiva

1.6 Modifikace rámce měnové politiky

KAPITOLA 2

2 Způsobilé protistrany

2.1 Obecná kritéria způsobilosti

2.2 Výběr protistran pro rychlá nabídková řízení a dvoustranné operace

2.3 Sankce v případě nedodržování závazků protistranami

2.4 Dočasné nebo úplné vyloučení z důvodu obezřetnosti

KAPITOLA 3

3 Operace na volném trhu

3.1 Reverzní transakce

3.1.1 Obecně

3.1.2 Hlavní refinanční operace

3.1.3 Dlouhodobější refinanční operace

3.1.4 Operace jemného doladění

3.1.5 Strukturální reverzní operace

3.2 Přímé transakce

3.3 Vydávání dluhových cenných papírů ECB

3.4 Měnové swapy

3.5 Příjem termínovaných vkladů

KAPITOLA 4

4 Stálé facility

4.1 Mezní zápůjční facilita

4.2 Vkladová facilita

KAPITOLA 5

5 Postupy

5.1 Postupy nabídkových řízení

5.1.1 Obecně

5.1.2 Kalendář operací nabídkových řízení

5.1.3 Vyhlašování operací nabídkových řízení

5.1.4 Příprava a podávání nabídek protistranami

5.1.5 Postupy přidělování

5.1.6 Vyhlašování výsledků nabídkového řízení

5.2 Postupy dvoustranných operací

5.3 Postupy vypořádávání

5.3.1 Obecně

5.3.2 Vypořádávání operací na volném trhu

5.3.3 Postupy na konci dne

KAPITOLA 6

6 Způsobilá aktiva

6.1 Obecně

6.2 Aktiva řádu 1

6.3 Aktiva řádu 2

6.4 Opatření ke kontrole rizika

6.4.1 Opatření ke kontrole rizika pro aktiva řádu 1

6.4.2 Opatření ke kontrole rizika pro aktiva řádu 2

6.5 Zásady oceňování podkladových aktiv

6.6 Přeshraniční využití způsobilých aktiv

6.6.1 Model korespondentské centrální banky

6.6.2 Spojení mezi systémy vypořádání obchodů s cennými papíry

KAPITOLA 7

7 Minimální rezervy

7.1 Obecně

7.2 Instituce podléhající povinnosti minimálních rezerv

7.3 Určování minimálních rezerv

7.4 Udržování rezerv

7.5. Oznamování, potvrzování a ověřování základu pro stanovení minimálních rezerv

7.6. Nedodržování povinností minimálních rezerv

Přílohy

Příloha 1 Příklady operací a postupů měnové politiky

Příloha 2 Slovníček pojmů

Příloha 3 Výběr protistran pro intervenční měnové operace a měnové swapy pro účely měnové politiky

Příloha 4 Zpravodajský systém pro měnovou a bankovní statistiku Evropské centrální banky

Příloha 5 Webové stránky Eurosystému

Příloha 6 Postupy a sankce uplatňované v případě nedodržování závazků protistranami

Seznam grafů, tabulek a rámečků

Rámečky

1 Vydávání dluhových cenných papírů ECB

2 Měnové swapy

3 Operační kroky postupů nabídkových řízení

4 Přidělování při nabídkových řízeních s pevnou sazbou

5 Přidělování při nabídkových řízeních s proměnlivou sazbou v eurech

6 Přidělování při nabídkových řízeních s proměnlivou sazbou pro měnové swapy

7 Další kroky k zavedení jednotného seznamu zajištění

8 Opatření ke kontrole rizika

9 Kategorie likvidity pro aktiva řádu 1

10 Úrovně srážek při ocenění (v %) uplatňované u způsobilých aktiv řádu 1 s pevným kupónem a s nulovým kupónem

11 Úrovně srážek při ocenění (v %) uplatňované u způsobilých nástrojů řádu 1 s inverzní proměnlivou sazbou

12 Výpočet pro výzvu k dodatkové úhradě

13 Úrovně srážek (v %) při ocenění uplatňované u způsobilých aktiv řádu 2

14 Základ pro stanovení minimálních rezerv a sazby minimálních rezerv

15 Výpočet úročení z držení povinných minimálních rezerv

Grafy

1 Obvyklý časový rámec operačních kroků pro standardní nabídková řízení

2 Obvyklý časový rámec operačních kroků pro rychlá nabídková řízení

3 Model korespondentské centrální banky

4 Spojení mezi systémy vypořádání obchodů s cennými papíry

Tabulky

1 Operace měnové politiky Eurosystému

2 Běžné obchodní dny pro hlavní a dlouhodobější refinanční operace

3 Běžné zúčtovací dny pro operace Eurosystému na volném trhu

4 Způsobilá aktiva pro měnové operace Eurosystému

Zkratky

ECB Evropská centrální banka EHP Evropský hospodářský prostor EHS Evropské hospodářské společenství EPM Platební mechanizmus ECB ES Evropské společenství ESCB Evropský systém centrálních bank EU Evropská unie FRN Dluhopis s proměnlivou sazbou ISIN Mezinárodní identifikační číslo cenných papírů MFI Měnová finanční instituce MKCB Model korespondentské centrální banky RTGS Zúčtování plateb v reálném čase SEČ Středoevropský čas SKIPCP Subjekt kolektivního investování do převoditelných cenných papírů Strip Oddělené obchodování s úrokem a jistinou TARGET Transevropský expresní automatizovaný systém zúčtování plateb v reálném čase

Úvod

Tento dokument představuje operační rámec, který si Eurosystém (1) zvolil pro jednotnou měnovou politiku v eurozóně. Dokument, který je součástí právního rámce Eurosystému pro nástroje a postupy měnové politiky, je určen k tomu, aby sloužil jako „Obecná dokumentace“ k nástrojům a postupům měnové politiky Eurosystému, zejména pak k tomu, aby protistranám poskytl informace, které potřebují ve vztahu k rámci měnové politiky Eurosystému.

Obecná dokumentace sama o sobě protistranám neuděluje práva, ani jim neukládá povinnosti. Právní vztah mezi Eurosystémem a jeho protistranami je stanoven odpovídající smluvní či veřejnoprávní úpravou.

Dokument je rozčleněn do sedmi kapitol. Kapitola 1 nabízí přehled operačního rámce měnové politiky Eurosystému. V kapitole 2 jsou stanovena kritéria způsobilosti pro protistrany, které se účastní operací měnové politiky Eurosystému. Kapitola 3 popisuje operace na volném trhu a kapitola 4 představuje stálé facility, které jsou protistranám k dispozici. Kapitola 5 vymezuje postupy uplatňované při provádění operací měnové politiky. V kapitole 6 jsou definována kritéria způsobilosti pro podkladová aktiva v operacích měnové politiky. Kapitola 7 představuje systém minimálních rezerv Eurosystému.

V přílohách jsou uvedeny příklady operací měnové politiky, slovníček pojmů, kritéria pro výběr protistran devizových intervenčních operací Eurosystému, prezentace zpravodajského systému pro měnovou a bankovní statistiku Evropské centrální banky, seznam webových stránek Eurosystému a popis postupů a sankcí, které jsou uplatňovány v případě nedodržování závazků protistranami.

KAPITOLA 1

1 PŘEHLED RÁMCE MĚNOVÉ POLITIKY

1.1 Evropský systém centrálních bank

Evropský systém centrálních bank (dále jen ‚ESCB‘) je tvořen Evropskou centrální bankou (dále jen ‚ECB‘) a národními centrálními bankami členských států (2) Evropské unie (dále jen ‚EU‘). Činnost ESCB je prováděna v souladu se Smlouvou o založení Evropského společenství (dále jen ‚Smlouva‘) a statutem Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen ‚statut ESCB‘). ESCB je řízen rozhodovacími orgány ECB. V tomto ohledu odpovídá Rada guvernérů ECB za formulaci měnové politiky, zatímco Výkonná rada je pověřena prováděním měnové politiky na základě rozhodnutí a obecných zásad přijatých Radou guvernérů. V rozsahu považovaném za možný a přiměřený a s ohledem na zajištění provozní účinnosti se ECB obrací na národní centrální banky (3) za účelem provádění operací, které jsou součástí úkolů Eurosystému. Operace měnové politiky Eurosystému jsou ve všech členských státech (4) prováděny za jednotných podmínek.

1.2 Cíle Eurosystému

Podle článku 105 Smlouvy je primárním cílem Eurosystému udržování cenové stability. Aniž je dotčen tento primární cíl cenové stability, musí Eurosystém podporovat obecné hospodářské politiky v Evropském společenství. Při plnění těchto cílů musí Eurosystém jednat v souladu se zásadou otevřeného tržního hospodářství s volnou soutěží o podporovat účinné rozdělení zdrojů.

1.3 Nástroje měnové politiky Eurosystému

Za účelem plnění svých cílů má Eurosystém k dispozici soubor nástrojů měnové politiky; Eurosystém provádí operace na volném trhu, nabízí stálé facility a požaduje, aby úvěrové instituce držely na účtech v Eurosystému minimální rezervy.

1.3.1 Operace na volném trhu

Operace na volném trhu hrají v měnové politice Eurosystému důležitou roli pro řízení úrokových sazeb, řízení bankovní likvidity a signalizaci orientace měnové politiky. Eurosystém má pro provádění operací na volném trhu k dispozici pět druhů nástrojů. Nejdůležitějším z nich je reverzní transakce (na základě dohod o zpětném odkupu nebo zajištěných úvěrů). Eurosystém může rovněž využívat přímých transakcí, vydávání dluhových cenných papírů, měnových swapů a příjmu termínovaných vkladů. Operace na volném trhu zahajuje ECB, která rovněž rozhodne o nástroji, který bude použit, a o podmínkách jeho použití. Operace mohou být prováděny na základě standardních nabídkových řízení, rychlých nabídkových řízení nebo dvoustranných postupů (5). Z hlediska cílů, pravidelnosti a postupů lze operace Eurosystému na volném trhu rozdělit do těchto čtyř kategorií (viz také tabulka 1):

— hlavní refinanční operace jsou pravidelné reverzní transakce k zajištění likvidity, jejichž četnost je jeden týden a splatnost do dvou týdnů. Tyto operace provádějí národní centrální banky na základě standardních nabídkových řízení. Hlavní refinanční operace hrají při sledování cílů operací Eurosystému na volném trhu stěžejní roli a jsou hlavním zdrojem refinancování finančního sektoru,

— dlouhodobější refinanční operace jsou reverzní transakce k zajištění likvidity, jejichž četnost je jeden měsíc a splatnost obvykle do tří měsíců. Cílem těchto operací je poskytnout protistranám dodatečné dlouhodobější refinancování a provádějí je národní centrální banky na základě standardních nabídkových řízení. Při těchto operacích zpravidla Eurosystém nemá v úmyslu vysílat na trh signály, a obvykle tudíž vystupuje jako běžný tržní operátor,

— operace jemného doladění jsou prováděny ad hoc s cílem řízení likvidity na trhu a úrokových sazeb, zejména pak za účelem zmírnění dopadů na úrokové sazby z důvodů neočekávaných výkyvů likvidity na trhu. Operace jemného doladění se provádějí především jako reverzní transakce, ale mohou mít rovněž podobu transakcí přímých, měnových swapů a příjmů termínovaných vkladů. Nástroje a postupy používané při provádění dolaďujících operací jsou přizpůsobeny typům transakcí a specifickým cílům, které tyto operace sledují. Operace jemného doladění běžně provádějí národní centrální banky na základě rychlých nabídkových řízení nebo dvoustranných postupů. Rada guvernérů ECB může rozhodnout, zda za výjimečných okolností může dvoustranné operace jemného doladění provádět sama ECB,

— kromě toho může Eurosystém vykonávat strukturální operace, a to prostřednictvím vydávání dluhových cenných papírů a provádění reverzních a přímých transakcí. Tyto operace se provádějí, pokud si ECB přeje upravit strukturální pozici Eurosystému vůči finančnímu sektoru (na pravidelném nebo nepravidelném základě). Strukturální operace ve formě reverzních transakcí a vydávání dluhových cenných papírů vykonávají národní centrální banky na základě standardních nabídkových řízení. Strukturální operace ve formě přímých transakcí se vykonávají prostřednictvím dvoustranných postupů.

1.3.2 Stálé facility

Cílem stálých facilit je poskytovat a absorbovat jednodenní likviditu přes noc, určovat obecnou orientaci měnové politiky a omezovat jednodenní tržní úrokové sazby. S podmínkou splnění určitých provozních přístupových podmínek (viz tabulka 1) jsou způsobilým protistranám z jejich podnětu k dispozici dvě stálé facility:

— protistrany mohou využít mezní zápůjční facilitu, aby proti způsobilým aktivům obdržely od národních centrálních bank jednodenní likviditu. Za obvyklých okolností neexistují žádná úvěrová či jiná omezení přístupu protistran k této facilitě, s výjimkou požadavku na poskytnutí dostatečných podkladových aktiv. Úroková sazba mezní zápůjční facility obvykle představuje horní hranici jednodenní tržní úrokové sazby,

— protistrany mohou rovněž využít vkladovou facilitu, aby tak mohly provádět jednodenní vklady u národních centrálních bank proti způsobilým aktivům. Za obvyklých okolností neexistují žádná vkladová či jiná omezení přístupu protistran k této facilitě. Úroková sazba vkladové facility obvykle představuje spodní hranici jednodenní tržní úrokové sazby.

Stálé facility jsou spravovány decentralizovaně národními centrálními bankami.

1.3.3 Minimální rezervy

Systém minimálních rezerv Eurosystému se vztahuje na úvěrové instituce v eurozóně a sleduje převážně cíle spočívající ve stabilizaci úrokových sazeb na peněžních trzích a vytváření (nebo rozšíření) nedostatku strukturální likvidity. Povinnost minimálních rezerv každé instituce se určuje ve vztahu k prvkům její rozvahy. Za účelem sledování cíle stabilizace úrokových sazeb umožňuje institucím systém minimálních rezerv Eurosystému využívat průměrovacího opatření. Dodržování povinnosti minimálních rezerv se určuje na základě průměrných denních rezerv držených institucí v průběhu udržovacího období. Držení povinných rezerv instituce se úročí sazbou hlavních refinančních operací Eurosystému.

1.4 Protistrany

Rámec měnové politiky Eurosystému je formulován s ohledem na zajištění účasti široké škály protistran. Instituce podléhající povinnosti minimálních rezerv podle článku 19.1 statutu ESCB mají přístup ke stálým facilitám a mohou se účastnit operací na volném trhu založených na standardních nabídkových řízeních. K účasti na operacích jemného doladění může Eurosystém vybrat omezený počet protistran. U přímých transakcí nejsou na okruh protistran předem kladena žádná omezení. Pokud jde o měnové swapy prováděné pro účely měnové politiky, provádějí se s aktivními účastníky na devizovém trhu. Pro tyto operace je složení protistran omezeno na instituce, které jsou vybrány pro devizové intervenční operace Eurosystému a nacházejí se uvnitř eurozóny.

1.5 Podkladová aktiva

Podle článku 18.1 statutu ECBS musí být pro všechny úvěrové operace Eurosystému (tj. operace poskytující likviditu) poskytnuto dostatečné jištění. K zajištění svých operací přijímá Eurosystém širokou škálu aktiv. Výhradně pro vnitřní potřeby Eurosystému se rozlišují dvě kategorie způsobilých aktiv: aktiva řádu 1 a aktiva řádu 2. Toto rozlišení však v příštích letech postupně přestane být užíváno, aby Eurosystém měl jednotný seznam způsobilých aktiv. Aktiva řádu 1 v současné době tvoří obchodovatelné dluhové nástroje, které splňují jednotná kritéria způsobilosti stanovená ECB a platná v celé eurozóně. Aktiva řádu 2 tvoří další aktiva, obchodovatelná i neobchodovatelná, která se vyznačují zvláštní důležitostí pro vnitrostátní finanční trhy a bankovní systémy a pro která stanoví kritéria způsobilosti národní centrální banky po schválení ECB. Z hlediska kvality aktiv a jejich způsobilosti pro různé druhy operací měnové politiky Eurosystému není mezi oběma řády žádný rozdíl (s výjimkou skutečnosti, že aktiva řádu 2 nejsou Eurosystémem zpravidla využívána při přímých transakcích). Způsobilá aktiva mohou být využívána na přeshraničním základě k jištění všech typů úvěrů Eurosystému (6), a to prostřednictvím modelu korespondentské centrální banky (MKCB) nebo prostřednictvím způsobilých spojení mezi systémy vypořádání obchodů s cennými papíry EU. Veškerá aktiva způsobilá pro operace měnové politiky Eurosystému mohou být rovněž využita jako podkladová aktiva pro vnitrodenní úvěr.

1.6 Modifikace rámce měnové politiky

Rada guvernérů ECB může kdykoli měnit nástroje, podmínky, kritéria a postupy provádění operací měnové politiky Eurosystému.

TABULKA 1

Operace měnové politiky Eurosystému

Operace měnové politiky Druhy transakci Splatnost Četnost Postup Poskytování likvidity Absorpce likvidity Operace na volném trhu Hlavní refinanční operace Reverzní transakce — 1 týden Týdně Standardní nabídkové řízení Dlouhodoběji refinanční operace Reverzní transakce — 3 měsíce Měsíčně Standardní nabídkové řízení Operace jemného doladění — Reverzní transakce — Měnové swapy — Reverzní transakce — Příjem termínovaných vkladů — Měnové swapy Nestandardizováno Nepravidelně — Rychlé nabídkové řízení — Dvoustranné postupy Přímé nákupy Přímé prodeje — Nepravidelně Dvoustranné postupy Strukturální operace Reverzní transakce Vydávání dluhových cenných papírů Standardizováno/nestandardizováno Pravidelně i nepravidelně Standardní nabídkové řízení Přímé nákupy Přímé prodeje — Nepravidelně Dvoustranné postupy Stálé facility Mezní zápůjční facilita Reverzní transakce — Jednodenní Přístup dle uvážení protistrany Vkladová facilita — Vklady Jednodenní Přístup dle uvážení protistrany

KAPITOLA 2

2 ZPŮSOBILÉ PROTISTRANY

2.1 Obecná kritéria způsobilosti

Protistrany operací měnové politiky Eurosystému musí splňovat určitá kritéria způsobilosti (7). Tato kritéria jsou definována s ohledem na přístup širokého okruhu institucí k operacím měnové politiky Eurosystému, posílení rovného zacházení s institucemi v celé eurozóně a zajištění toho, aby protistrany splňovaly určité provozní a obezřetnostní požadavky:

— způsobilé být protistranami jsou pouze instituce podléhající systému minimálních rezerv Eurosystému podle článku 19.1 statutu ESCB. Instituce, které jsou zproštěny povinnosti podle systému minimálních rezerv Eurosystému (viz část 7.2), nejsou způsobilé být protistranami pro stálé facility Eurosystému a operace Eurosystému na volném trhu,

— protistrany musí být finančně zdravé. Měly by podléhat přinejmenším jedné formě harmonizovaného dohledu EU/EHP prováděného vnitrostátními orgány (8). Jako protistrany však mohou být rovněž přijaty finančně zdravé instituce podléhající neharmonizovanému vnitrostátnímu dohledu srovnatelného standardu, například pobočky zřízené v eurozóně institucemi, které mají své ústředí mimo Evropský hospodářský prostor (EHP),

— protistrany musí splňovat všechna provozní kritéria uvedená v příslušných smluvních či veřejnoprávních úpravách uplatňovaných národní centrální bankou (nebo ECB) tak, aby bylo zajištěno účinné provádění operací měnové politiky Eurosystému.

Tato obecná kritéria způsobilosti jsou pro celou eurozónu jednotná. Instituce splňující obecná kritéria způsobilosti mohou:

— přistupovat ke stálým facilitám Eurosystému, a

— účastnit se operací Eurosystému na volném trhu založených na standardních nabídkových řízeních.

Instituce může ke stálým facilitám Eurosystému a operacím Eurosystému na volném trhu, které jsou založeny na standardních nabídkových řízeních, přistupovat pouze prostřednictvím národní centrální banky členského státu, ve kterém je usazena. Pokud má instituce zařízení (ústředí nebo pobočky) ve více než jednom členském státě, má každé zařízení k těmto operacím přístup prostřednictvím centrální banky členského státu, ve kterém se nachází, přičemž nabídky instituce do nabídkového řízení může v každém členském státě podávat pouze jedno zařízení (buď ústředí, nebo pověřená pobočka).

2.2 Výběr protistran pro rychlá nabídková řízení a dvoustranné operace

U přímých transakcí nejsou na okruh protistran předem kladena žádná omezení.

Pokud jde o měnové swapy prováděné pro účely měnové politiky, musí být protistrany schopny účinně provádět velkoobjemové devizové operace za všech tržních podmínek. Okruh protistran měnových swapů odpovídá těm protistranám nacházejícím se v eurozóně, které jsou vybrány pro devizové intervenční operace Eurosystému. Kritéria a postupy uplatňované při výběru protistran devizových intervenčních operací jsou uvedeny v příloze 3.

Pokud jde o operace založené na rychlých nabídkových řízeních a dvoustranných postupech (reverzní transakce jemného doladění a příjem termínovaných vkladů), vybere každá národní centrální banka soubor protistran z institucí usazených v jejím členském státě, které splňují obecná kritéria způsobilosti. V tomto ohledu je hlavním kritériem činnost na peněžním trhu. Ostatní kritéria, na která může být brán ohled, jsou například účinnost jejich obchodního oddělení či nabídkový potenciál.

V případě rychlých nabídkových řízení a dvoustranných operací jednají centrální banky výhradně s protistranami, které jsou součástí jejich souboru protistran pro operace jemného doladění. Pokud z provozních důvodů nemůže národní centrální banka jednat při každé operaci se všemi svými protistranami pro operace jemného doladění, bude výběr protistran v tomto členském státě založen na rotačním systému tak, aby byl zajištěn rovný přístup.

Rada guvernérů ECB může rozhodnout, zda za výjimečných okolností může dvoustranné operace jemného doladění provádět sama ECB. Pokud by dvoustranné operace měla vykonávat ECB, bude v takovémto případě výběr protistran proveden ECB na základě rotačního systému z těch protistran v eurozóně, které jsou způsobilé pro rychlá nabídková řízení a dvoustranné operace, aby byl zajištěn rovný přístup.

2.3 Sankce v případě nedodržování závazků protistranami

V souladu s nařízením Rady (ES) č. 2532/98 ze dne 23. listopadu 1998 o pravomoci Evropské centrální banky uvalovat sankce (9), nařízením Evropské centrální banky (ES) č. 2157/1999 ze dne 23. září 1999 o pravomoci Evropské centrální banky uvalovat sankce (ECB/1999/4) (10), nařízením Rady (ES) č. 2531/98 ze dne 23. listopadu 1998 o uplatňování minimálních rezerv Evropskou centrální bankou (11), ve znění pozdějších předpisů, a nařízením Evropské centrální banky (ES) č. 1745/2003 ze dne 12. září 2003 o uplatňování minimálních rezerv (ECB/2003/9) (12) uvaluje ECB sankce na instituce, které neplní povinnosti vyplývající z nařízení a rozhodnutí ECB o uplatňování minimálních rezerv. Příslušné sankce a procesní pravidla pro jejich uplatňování jsou stanoveny v uvedených nařízeních. Navíc může Eurosystém v případě závažných porušení povinnosti minimálních rezerv dočasně vyloučit protistrany z účasti na operacích na volném trhu.

V souladu se smluvní nebo veřejnoprávní úpravou uplatňovanou příslušnou národní centrální bankou (nebo ECB) Eurosystém může uvalit a uvalí na protistrany finanční sankce, nebo protistrany dočasně vyloučí z účasti na operacích na volném trhu, pokud protistrany neplní své povinnosti vyplývající ze smluvní nebo veřejnoprávní úpravy uplatňované národní centrálními bankami (nebo ECB), jak je stanoveno níže.

To se vztahuje na případy porušení pravidel nabídkových řízení (pokud není protistrana schopna převést dostatečné množství podkladových aktiv k vyrovnání objemu likvidity, která jí byla přidělena v rámci operace na poskytnutí likvidity, nebo není schopna dodat dostatečnou výši hotovosti k vyrovnání částky, která jí byla přidělena v rámci operace na absorpci likvidity) a pravidel dvoustranných operací (pokud není protistrana schopna převést dostatečné množství způsobilých podkladových aktiv nebo není schopna dodat dostatečnou výši hotovosti k vyrovnání částky, která byla při dvoustranné operaci sjednána).

Tato ustanovení se rovněž vztahují na případy nedodržování pravidel o využívání podkladových aktiv protistranou (pokud protistrana využívá aktiva, která jsou nezpůsobilá či se nezpůsobilými stala nebo která nesmí využívat, například proto, že mezi jejich vydavatelem/ručitelem a protistranou existuje úzké propojení nebo se jedná o tentýž subjekt) a na nedodržování pravidel u postupů na konci dne a podmínek přístupu k mezní zápůjční facilitě (pokud protistrana se záporným zůstatkem na účtu pro zúčtování nesplní na konci dne podmínky přístupu k mezní zápůjční facilitě).

Kromě toho se opatření o vyloučení přijaté vůči protistraně nedodržující pravidla může vztahovat i na pobočky téže instituce, které se nacházejí v jiných členských státech. Pokud je toho vzhledem k závažnosti případu nedodržování pravidel výjimečně třeba, jak to dokládá například četnost či délka takového porušování, může být protistrana na určité období vyloučena ze všech budoucích operací měnové politiky.

Finanční sankce uvalované národními centrálními bankami v případě nedodržování pravidel týkajících se nabídkových řízení, dvoustranných operací, podkladových aktiv, postupů na konci dne nebo podmínek přístupu k mezní zápůjční facilitě se vypočítají na základě předem stanovených sankčních sazeb (jak jsou stanoveny v příloze 6).

2.4 Dočasné nebo úplné vyloučení z důvodu obezřetnosti

V souladu se smluvní nebo veřejnoprávní úpravou uplatňovanou příslušnou národní centrální bankou (nebo ECB) může Eurosystém dočasně nebo úplně vyloučit přístup protistran k nástrojům měnové politiky z důvodu obezřetnosti.

Kromě toho může být dočasné nebo úplné vyloučení odůvodněno i v některých případech, které spadají do oblasti ‚nesplnění smluvních závazků‘ protistranou, jak je vymezena smluvní nebo veřejnoprávní úpravou uplatňovanou národními centrálními bankami.

KAPITOLA 3

3 OPERACE NA VOLNÉM TRHU

Operace na volném trhu hrají v měnové politice Eurosystému důležitou roli, neboť sledují cíle řízení úrokových sazeb a likvidity na trhu a signalizace orientace měnové politiky. S ohledem na své cíle, pravidelnost a postupy mohou být operace Eurosystému na volném trhu rozděleny do čtyř kategorií: hlavní refinanční operace, dlouhodobější refinanční operace, operace jemného doladění a strukturální operace. Hlavním nástrojem operací Eurosystému na volném trhu jsou reverzní transakce, které mohou být používány u všech čtyř kategorií operací, zatímco dluhové cenné papíry mohou být využity pouze pro strukturální absorpční operace. Eurosystém má kromě toho k dispozici tři další nástroje pro účely provádění operací jemného doladění: přímé transakce, měnové swapy a příjem termínovaných vkladů. V následujících oddílech jsou podrobně představeny zvláštní rysy jednotlivých typů nástrojů využívaných Eurosystémem na volném trhu.

3.1 Reverzní transakce

3.1.1 Obecně

a) Typ nástroje

Reverzními transakcemi se rozumí operace, ve kterých Eurosystém nakupuje nebo prodává způsobilá aktiva na základě dohod o zpětném odkupu nebo provádí úvěrové operace proti způsobilým aktivům sloužícím jako zajištění. Reverzní transakce jsou využívány při hlavních a dlouhodobějších refinančních operacích. Eurosystém navíc může reverzní transakce využívat pro strukturální operace a operace jemného doladění.

b) Právní povaha

Národní centrální banky mohou reverzní transakce provádět buď ve formě dohod o zpětném odkupu (tj. vlastnictví aktiva je převedeno na věřitele, přičemž strany současně souhlasí s obrácením této transakce k určitému budoucímu dni prostřednictvím zpětného převodu aktiva na dlužníka), nebo ve formě zajištěných úvěrů (tj. za aktiva je poskytnut vymahatelný zástavní nárok, ale vzhledem k předpokládanému splnění dlužního závazku zůstává aktivum ve vlastnictví dlužníka). Další ustanovení týkající se reverzních transakcí založených na dohodách o zpětném odkupu jsou uvedena ve smluvních ujednáních uplatňovaných národní centrální bankou (respektive ECB). Úprava reverzních transakcí založených na zajištěných úvěrech přihlíží k rozdílným postupům a formalitám vyžadovaným pro zřízení a následnou realizaci zajištění (např. zástavy), které platí v různých právních systémech.

c) Úrokové podmínky

Rozdíl mezi nákupní cenou a cenou zpětného odkupu v dohodě o zpětném odkupu odpovídá úroku splatnému z částky vypůjčených nebo zapůjčených peněz za dobu operace, tj. cena zpětného odkupu zahrnuje odpovídající splatný úrok. Úroková sazba se u reverzních transakcí ve formě zajištěného úvěru stanoví uplatněním specifické úrokové sazby na částku úvěru a dobu operace. Úroková sazba uplatňovaná na reverzní transakce Eurosystému na volném trhu se stanoví jako jednoduchá úroková sazba na základě metody počítání dní ‚skutečný počet/360‘.

3.1.2 Hlavní refinanční operace

Hlavními refinančními operacemi se rozumějí nejdůležitější operace na volném trhu prováděné Eurosystémem, které hrají stěžejní úlohu při sledování cílů řízení úrokových sazeb, řízení likvidní situace na trhu a signalizaci orientace měnové politiky. Jsou rovněž hlavním zdrojem refinancování finančního sektoru.

Charakteristiky hlavních refinančních operací je možné shrnout takto:

— jedná se operace poskytující likviditu,

— provádějí se pravidelně každý týden (13),

— jejich obvyklá doba splatnosti činí jeden týden (14),

— provádějí je decentralizovaně národní centrální banky,

— provádějí se na základě standardních nabídkových řízení (podle bodu 5.1),

— nabídky pro hlavní refinanční operace mohou předkládat všechny protistrany, které splňují obecná kritéria způsobilosti (podle bodu 2.1), a

— jako podkladová aktiva pro hlavní refinanční operace jsou způsobilá jak aktiva řádu 1, tak aktiva řádu 2 (podle kapitoly 6).

3.1.3 Dlouhodobější refinanční operace

Eurosystém rovněž provádí pravidelné refinanční operace s obvyklou splatností v délce tří měsíců, které jsou zaměřeny na poskytování dodatečného dlouhodobějšího refinancování finančního sektoru. Tyto operace představují pouze malou část celosvětového objemu refinancování. Eurosystém při těchto operacích zpravidla nemá za cíl vysílat na trh signály, a vystupuje tudíž jako běžný tržní operátor. Dlouhodobější refinanční operace jsou proto zpravidla prováděny ve formě nabídkových řízení s proměnlivou sazbou a ECB čas od času naznačí provozní objem, který bude v nadcházejících nabídkových řízeních přidělován. Za výjimečných okolností může Eurosystém dlouhodobější refinanční operace provádět rovněž na základě nabídkových řízení s pevnou sazbou.

Charakteristiky dlouhodobějších refinančních operací je možné shrnout takto:

— jedná se operace poskytující likviditu,

— provádějí se pravidelně každý měsíc (15),

— jejich obvyklá doba splatnosti činí 3 měsíce (16),

— provádějí je decentralizované národní centrální banky,

— provádějí se na základě standardních nabídkových řízení (podle bodu 5.1),

— nabídky pro dlouhodobější refinanční operace mohou předkládat všechny protistrany, které splňují obecná kritéria způsobilosti (podle bodu 2.1), a

— jako podkladová aktiva pro dlouhodobější refinanční operace jsou způsobilá jak aktiva řádu l, tak aktiva řádu 2 (podle kapitoly 6).

3.1.4 Operace jemného doladění

Eurosystém může provádět operace jemného doladění ve formě reverzních operací na volném trhu. Cílem operací jemného doladění je řízení likvidní situace na trhu a úrokových sazeb, zejména za účelem zmírnění dopadů na úrokové sazby, které byly způsobeny nepředvídanými výkyvy likvidity na trhu. S ohledem na případnou potřebu rychlé akce při neočekávaném vývoji na trhu je žádoucí při volbě postupů a charakteristik při provádění těchto operací zachovat vysoký stupeň pružnosti.

Charakteristiky operací jemného doladění je možné shrnout takto:

— mohou mít podobu operací na poskytnutí nebo absorpci likvidity,

— jejich četnost není standardizována,

— jejich splatnost není standardizována,

— reverzní transakce jemného doladění na poskytnutí likvidity se zpravidla provádějí na základě rychlých nabídkových řízení, ačkoli není vyloučena možnost využití dvoustranných postupů (viz kapitolu 5),

— reverzní transakce jemného doladění na absorpci likvidity se zpravidla provádějí na základě dvoustranných postupů (podle bodu 5.2),

— tyto operace zpravidla provádějí decentralizované národní centrální banky (Rada guvernérů ECB může rozhodnout, zda mohou být za výjimečných okolností dvoustranné reverzní operace jemného doladění prováděny ECB),

— Eurosystém může v souladu s kritérii stanovenými v bodě 2.2 zvolit pro účast na reverzních operacích jemného doladění omezený počet protistran, a

— jako podkladová aktiva pro reverzní operace jemného doladění jsou způsobilá jak aktiva řádu 1, tak aktiva řádu 2 (podle kapitoly 6).

3.1.5 Strukturální reverzní operace

Eurosystém může provádět strukturální operace ve formě reverzních transakcí na volném trhu, jejichž cílem je úprava strukturálního postavení Eurosystému vůči finančnímu sektoru.

Charakteristiky těchto operací je možné shrnout takto:

— jedná se operace poskytující likviditu,

— jejich četnost může být pravidelná nebo nepravidelná,

— jejich splatnost není předem standardizována,

— provádějí se na základě standardních nabídkových řízení (podle bodu 5.1),

— provádějí je decentralizované národní centrální banky,

— nabídky pro strukturální reverzní operace mohou předkládat všechny protistrany, které splňují obecná kritéria způsobilosti (podle bodu 2.1), a

— jako podkladová aktiva pro strukturální reverzní operace jsou způsobilá jak aktiva řádu 1, tak aktiva řádu 2 (podle kapitoly 6).

3.2 Přímé transakce

a) Typ nástroje

Přímými operacemi na volném trhu se rozumějí operace, při kterých Eurosystém nakupuje nebo prodává způsobilá aktiva přímo na trhu. Takovéto operace se provádějí pouze pro strukturální účely a účely jemného doladění.

b) Právní povaha

Přímá transakce předpokládá úplný převod vlastnictví z prodávajícího na kupujícího bez spojení se zpětným převodem vlastnictví. Transakce se provádějí v souladu s tržními zvyklostmi, které jsou pro použité dluhové nástroje obvyklé.

c) Cenové podmínky

Při výpočtu cen se Eurosystém řídí tržními zvyklostmi, které jsou pro použité dluhové nástroje nejrozšířenější.

d) Ostatní charakteristiky

Charakteristiky přímých transakcí Eurosystému je možné shrnout takto:

— mohou mít podobu operací na poskytnutí (přímý nákup) nebo absorpci (přímý prodej) likvidity,

— jejich četnost není standardizována,

— provádějí se na základě dvoustranných postupů (podle bodu 5.2),

— zpravidla je provádějí decentralizované národní centrální banky (Rada guvernérů ECB může rozhodnout, zda za výjimečných okolností mohou být přímé operace jemného doladění prováděny ECB),

— na okruh protistran přímých transakcí nejsou předem kladena žádná omezení,

— jako podkladová aktiva pro přímé transakce se zpravidla využívají pouze aktiva řádu l (podle bodu 6.1).

3.3 Vydávání dluhových cenných papírů ECB

a) Typ nástroje

ECB může za účelem úpravy strukturálního postavení Eurosystému vůči finančnímu sektoru vydávat dluhové cenné papíry, aby vytvořila (nebo rozšířila) nedostatek likvidity na trhu.

b) Právní povaha

Dluhové cenné papíry představují závazek ECB ve vztahu k držiteli dluhového cenného papíru. Dluhové cenné papíry jsou vydávány a drženy v zaknihované podobě u depozitářů cenných papírů v eurozóně. Na převoditelnost těchto dluhových cenných papírů neuvaluje ECB žádná omezení. Další ustanovení týkající se dluhových cenných papírů ECB budou obsaženy v podmínkách těchto dluhových cenných papírů.

c) Úrokové podmínky

Dluhové cenné papíry jsou vydávány s diskontem, tj. pod svojí nominální hodnotou, a v okamžiku splatnosti jsou umořovány v nominální hodnotě. Rozdíl mezi hodnotou při vydání a při umoření se tak rovná úroku z hodnoty při vydání ke dni splatnosti dluhového cenného papíru při dohodnuté úrokové sazbě. Použitou úrokovou sazbou je jednoduchá úroková sazba vypočítaná na základě metody počítání dní ‚skutečný počet/360‘. Výpočet hodnoty při vydání je uveden v rámečku 1.

RÁMEČEK 1Vydávání dluhových cenných papírů ECBTato hodnota činí: kde: N = nominální hodnota dluhového cenného papíru rI = úroková sazba (v %) D = splatnost dluhového cenného papíru (ve dnech) PT = hodnota dluhového cenného papíru při vydání

d) Ostatní charakteristiky

Charakteristiky vydávání dluhových cenných papírů ECB je možné shrnout takto:

— dluhové cenné papíry jsou vydávány za účelem absorpce likvidity z trhu,

— dluhové cenné papíry mohou být vydávány pravidelně nebo nepravidelně,

— dluhové cenné papíry mají splatnost kratší než 12 měsíců,

— dluhové cenné papíry jsou vydávány na základě standardních nabídkových řízení (podle bodu 5.1),

— dluhové cenné papíry nabízejí a vyrovnávají decentralizované národní centrální banky, a

— nabídky pro upisování dluhových cenných papírů ECB mohou předkládat všechny protistrany, které splňují obecná kritéria způsobilosti (podle bodu 2.1).

3.4 Měnové swapy

a) Typ nástroje

Měnové swapy prováděné pro účely měnové politiky se skládají ze souběžných spotových a forwardových transakcí v euru proti cizí měně. Jsou využívány pro účely jemného doladění, zejména s cílem řízení likvidní situace na trhu a úrokových sazeb.

b) Právní povaha

Měnovými swapy prováděnými pro účely měnové politiky se rozumějí operace, při kterých Eurosystém spotovou transakcí nakupuje (nebo prodává) euro proti cizí měně a zároveň jej forwardovou transakcí prodává (nebo nakupuje) ke konkrétnímu dni zpětného odkupu. Další ustanovení týkající se měnových swapů jsou uvedena ve smluvních ujednáních uplatňovaných příslušnou národní centrální bankou (respektive ECB).

c) Měna a podmínky směnného kurzu

Eurosystém zpravidla provádí operace pouze s běžně obchodovanými měnami a v souladu s všeobecnými tržními zvyklostmi. Při každé měnové swapové operaci se Eurosystém a protistrany dohodnou na swapových bodech pro každou transakci. Swapové body představují rozdíl mezi směnným kurzem forwardové transakce a směnným kurzem spotové transakce. Swapové body eura proti cizí měně se kótují v souladu se všeobecnými tržními zvyklostmi. Směnné kurzy měnových swapů jsou stanoveny v rámečku 2.

RÁMEČEK 2Měnové swapy S = spotový směnný kurz (ke dni transakce měnového swapu) mezi eurem (EUR) a cizí měnou ABC FM = forwardový směnný kurz mezi eurem a cizí měnou ABC ke dni zpětného odkupu swapů (M) ΔM = forwardové body mezi eurem a ABC ke dni zpětného odkupu swapu (M) N(.) = spotová výše měny; N(.)M představuje forwardovou výši měny: nebo nebo

d) Ostatní charakteristiky

Charakteristiky měnových swapů je možné shrnout takto:

— mohou mít podobu operací na poskytnutí nebo absorpci likvidity,

— jejich četnost není standardizována,

— jejich splatnost není standardizována,

— provádějí se na základě rychlých nabídkových řízení nebo dvoustranných postupů (viz kapitola 5),

— zpravidla je provádějí decentralizovaně národní centrální banky (Rada guvernérů ECB může rozhodnout, zda za výjimečných okolností mohou být dvoustranné měnové swapy prováděny ECB), a

— Eurosystém může v souladu s kritérii stanovenými v bodě 2.2 a v příloze 3 zvolit pro účast na měnových swapech omezený počet protistran.

3.5 Příjem termínovaných vkladů

a) Typ nástroje

Eurosystém může vyzvat protistrany k tomu, aby u národní centrální banky členského státu, ve kterém jsou usazeny, složily úročené termínované vklady. Příjem termínovaných vkladů je určen pouze pro účely jemného doladění za účelem absorpce likvidity z trhu.

b) Právní povaha

Vklady protistran jsou přijímány na pevně stanovenou dobu a s pevně stanovenou úrokovou sazbou. Národní centrální banky neposkytují výměnou za vklady žádné zajištění.

c) Úrokové podmínky

Úroková sazba, která se vztahuje na vklady, je jednoduchou úrokovou sazbou stanovenou na základě metody počítání dní ‚skutečný počet/360‘. Úroky jsou vypláceny při splatnosti vkladů.

d) Ostatní charakteristiky

Charakteristiky termínovaných vkladů je možné shrnout takto:

— vklady jsou přijímány za účelem absorpce likvidity,

— četnost, se kterou jsou vklady přijímány, není standardizována,

— splatnost vkladů není standardizována,

— příjem vkladů se běžně provádí na základě rychlých nabídkových řízení, ačkoliv není vyloučena možnost využití dvoustranných postupů (viz kapitola 5),

— příjem vkladů zpravidla provádějí decentralizovaně národní centrální banky (Rada guvernérů ECB může rozhodnout, zda za výjimečných okolností mohou být dvoustranné příjmy vkladů prováděny ECB) (17), a

— Eurosystém může v souladu s kritérii stanovenými v bodě 2.2 zvolit pro příjem termínovaných vkladů omezený počet protistran.

KAPITOLA 4

4 STÁLÉ FACILITY

4.1 Mezní zápůjční facilita

a) Typ nástroje

Protistrany mohou využít mezní zápůjční facilitu, aby tak od národních centrálních bank získaly proti způsobilým aktivům (podle kapitoly 6) jednodenní likviditu za předem stanovenou úrokovou sazbu. Účelem facility je uspokojit dočasné potřeby likvidity protistran. Za obvyklých okolností představuje úroková sazba této facility horní hranici jednodenní tržní úrokové sazby. Podmínky této facility jsou v celé eurozóně jednotné.

b) Právní povaha

Národní centrální banky mohou poskytovat likviditu v rámci mezní zápůjční facility buď ve formě jednodenních dohod o zpětném odkupu (tj. vlastnictví aktiva je převedeno na věřitele, přičemž strany současně souhlasí s obrácením této transakce k následujícímu dni prostřednictvím zpětného převodu aktiva na dlužníka), nebo ve formě jednodenních zajištěných úvěrů (tj. za aktiva je poskytnut vymahatelný zástavní nárok, ale vzhledem k předpokládanému splnění dlužního závazku zůstává vlastnictví aktiva v rukou dlužníka). Další ustanovení pro dohody o zpětném odkupu jsou uvedena ve smluvních ujednáních uplatňovaných příslušnou národní centrální bankou. Úprava poskytování likvidity ve formě zajištěných úvěrů přihlíží k rozdílným postupům a formalitám vyžadovaným pro zřízení a následnou realizaci zajištění (např. zástavy), které platí v různých právních systémech.

c) Podmínky přístupu

K mezní zápůjční facilitě mohou mít přístup instituce, které splňují obecná kritéria způsobilosti podle bodu 2.1. Přístup k mezní zápůjční facilitě je udělován prostřednictvím národní centrální banky členského státu, ve kterém je instituce usazena. Přístup k mezní zápůjční facilitě je udělován pouze ve dnech, ve kterých jsou v provozu příslušné národní systémy zúčtování plateb v reálném čase (RTGS) a vypořádání obchodů s cennými papíry.

Na konci každého obchodního dne se vnitrodenní debetní zůstatek protistran na jejich účtu pro zúčtování u národních centrálních bank automaticky považuje za žádost o využití mezní zápůjční facility. Postupy pro přístup k mezní zápůjční facilitě na konci dne jsou uvedeny v bodu 5.3.3.

Protistraně může být rovněž udělen přístup k mezní zápůjční facilitě na základě žádosti zaslané národní centrální bance v členském státě, ve kterém je protistrana usazena. Aby národní centrální banka tuto žádost zpracovala ještě téhož dne, musí ji obdržet nejpozději do 30 minut po skutečné zavírací době TARGETu (18), (19). Obecně platí, že zavírací dobou TARGETu je 18 hodin času ECB (SEČ). Poslední obchodní den udržovacího období minimálních rezerv Eurosystému se lhůta pro podávání žádostí o přístup k mezní zápůjční facilitě prodlužuje o dalších 30 minut. V žádosti musí být uvedena výše úvěru, a pokud ještě nebyla podkladová aktiva pro tuto transakci uložena u národní centrální banky, musí být přesně uvedena podkladová aktiva, která budou pro tuto transakci dodána.

Kromě požadavku na poskytnutí dostatečných způsobilých podkladových aktiv neexistuje žádné omezení co do výše prostředků, které mohou být v rámci mezní zápůjční facility poskytnuty.

d) Splatnost a úrokové podmínky

Úvěr poskytnutý v rámci této facility má splatnost jeden den. Protistrany, které se přímo účastní TARGETu, splácí úvěr příští den, ve kterém jsou v provozu příslušné národní systémy RTGS a vypořádání obchodů s cennými papíry, a to k okamžiku jejich otevření.

Úrokovou sazbu vyhlašuje Eurosystém předem a stanoví se jako jednoduchá úroková sazba na základě metody počítání dní ‚skutečný počet/360‘. ECB může úrokovou sazbu kdykoli změnit, a to s účinností nejdříve od následujícího obchodního dne Eurosystému (20). Úrok z této facility je splatný se splatností úvěru.

e) Pozastavení facility

Přístup k facilitě se uděluje pouze v souladu s cíli a obecným směřováním měnové politiky ECB. ECB může podmínky facility kdykoli upravit nebo ji pozastavit.

4.2 Vkladová facilita

a) Typ nástroje

Protistrany mohou využívat vkladovou facilitu k provádění jednodenních vkladů u národních centrálních bank. Vklady jsou úročeny předem stanovenou úrokovou sazbou. Za obvyklých okolností představuje úroková sazba této facility dolní hranici jednodenní tržní úrokové sazby. Podmínky této facility jsou v celé eurozóně jednotné (21).

b) Právní povaha

Jednodenní vklady přijaté od protistran jsou úročeny pevnou úrokovou sazbou. Protistraně se výměnou za vklady neposkytuje žádné zajištění.

c) Podmínky přístupu (22)

Ke vkladové facilitě mohou mít přístup instituce, které splňují obecná kritéria způsobilosti podle bodu 2.1. Přístup ke vkladové facilitě je udělován prostřednictvím národní centrální banky členského státu, ve kterém je instituce usazena. Přístup ke vkladové facilitě je udělován pouze ve dnech, ve kterých je v provozu příslušný národní systém RTGS.

Aby byl protistraně udělen přístup ke vkladové facilitě, musí protistrana zaslat žádost národní centrální bance členského státu, ve kterém je usazena. Aby národní centrální banka tuto žádost zpracovala ještě téhož dne, musí ji obdržet nejpozději do 30 minut po skutečné zavírací době TARGETu (23), (24), což je zpravidla v 18 hodin času ECB (SEČ). Poslední obchodní den udržovacího období minimálních rezerv Eurosystému se lhůta pro podávání žádostí o přístup ke vkladové facilitě prodlužuje o dalších 30 minut. V žádosti musí být uvedena výše vkladu, který má být v rámci facility uložen.

Objem prostředků, které může protistrana v rámci facility uložit, není omezen.

d) Splatnost a úrokové podmínky

Splatnost vkladů v rámci této facility je jeden den. Pro protistrany, které se přímo účastní TARGETu, je úvěr splatný příští den, ve kterém je v provozu příslušný národní systém RTGS, a to k okamžiku jeho otevření.

Úrokovou sazbu vyhlašuje Eurosystém předem a stanoví se jako jednoduchá úroková sazba na základě metody počítání dní ‚skutečný počet/360‘. ECB může úrokovou sazbu kdykoli změnit, a to s účinností nejdříve od následujícího obchodního dne Eurosystému. Úrok z vkladu je splatný se splatností vkladu.

e) Pozastavení facility

Přístup k facilitě se uděluje pouze v souladu s cíli a obecným směřováním měnové politiky ECB.

KAPITOLA 5

5 POSTUPY

5.1 Postupy nabídkových řízení

5.1.1 Obecně

Operace Eurosystému na volném trhu se zpravidla provádějí ve formě nabídkových řízení. Postupy nabídkových řízení Eurosystému jsou vykonávány v šesti operačních krocích, jak je popsáno rámečku 3.

Eurosystém rozlišuje mezi dvěma rozdílnými typy postupů nabídkových řízení: standardními a rychlými nabídkovými řízeními. Postupy pro standardní i rychlá výběrová řízení jsou totožné, s výjimkou časového rámce a okruhu protistran.

RÁMEČEK 3Operační kroky postupů nabídkových řízeniKrok 1 Vyhlášení nabídkového řízenía)Vyhlášení ECB prostřednictvím veřejných komunikačních služebb)Vyhlášení národními centrálními bankami prostřednictvím vnitrostátních komunikačních služeb a přímo jednotlivým protistranám (pokud je to považováno za nezbytné)Krok 2 Příprava protistrany a podávání nabídek Krok 3 Shromažďování nabídek Eurosystémem Krok 4 Přidělování a vyhlášení výsledků nabídkového řízenía)Rozhodnutí ECB o přiděleníb)Vyhlášení výsledků přiděleníKrok 5 Potvrzení jednotlivých výsledků přidělení Krok 6 Vypořádání transakcí (viz bod 5.3)

a) Standardní nabídková řízení

V případě standardních nabídkových řízení uplyne od vyhlášení nabídkového řízení k potvrzení výsledků přidělení nejvýše 24 hodin (kdy časové rozmezí mezi uzávěrkou podávání nabídek a vyhlášením výsledků přidělení činí přibližně dvě hodiny). Přehled obvyklého časového rámce operačních kroků standardních nabídkových řízení nabízí graf 1. Evropská centrální banka se může případně rozhodnout časový rámec jednotlivých operací upravit.

Formou standardních nabídkových řízení se vždy provádějí hlavní refinanční operace, dlouhodobější refinanční operace a strukturální operace (s výjimkou přímých transakcí). Standardních nabídkových řízení se mohou zúčastnit protistrany, které splňují obecná kritéria způsobilosti podle bodu 2.1.

b) Rychlá nabídková řízení

Rychlá nabídková řízení zpravidla probíhají do 90 minut od vyhlášení nabídkového řízení, přičemž potvrzení se uskuteční okamžitě po vyhlášení výsledku přidělení. Obvyklý časový rámec operačních kroků rychlých nabídkových řízení je uveden v grafu 2. Evropská centrální banka se může případně rozhodnout časový rámec jednotlivých operací upravit. Rychlá nabídková řízení se využívají pouze k provádění operací jemného doladění. Eurosystém může v souladu s podmínkami a postupy popsanými v bodu 2.1 zvolit omezený počet protistran, které se rychlých nabídkových řízení zúčastní.

c) Nabídková řízení s pevnou a proměnlivou sazbou

Eurosystém má možnost provádět nabídková řízení s pevnou (objemová nabídková řízení) nebo proměnlivou (úroková nabídková řízení) sazbou. V případě nabídkového řízení s pevnou sazbou ECB předem stanoví úrokovou sazbu a zúčastněné protistrany nabízejí částku peněz, kterou jsou připraveny při této pevné úrokové sazbě nakoupit či prodat (25). Při nabídkovém řízení s proměnlivou sazbou nabízejí protistrany částky peněz a úrokové sazby, při nichž si přejí uzavřít obchod s národními centrálními bankami (26).

5.1.2 Kalendář operací nabídkových řízení

a) Hlavní a dlouhodobějši refinanční operace

Hlavní a dlouhodobější refinanční operace se provádějí podle indikativního kalendáře zveřejňovaného Eurosystémem (27). Tento kalendář je zveřejňován nejpozději tři měsíce před začátkem roku, pro který je platný. Běžné obchodní dny pro hlavní a dlouhodobější refinanční operace jsou uvedeny v tabulce 2. ECB směřuje k zajištění toho, aby se hlavních a dlouhodobějších refinančních operací mohly účastnit všechny protistrany. ECB tedy při sestavování kalendáře těchto operací činí odpovídající úpravy obvyklého rozvrhu tak, aby zohlednila bankovní prázdniny v jednotlivých členských státech.

TABULKA 2

Běžné obchodní dny pro hlavní a dlouhodoběji refinanční operace

Typ operace Béžný obchodní den (T) Hlavní refinanční operace Každé úterý Dlouhodobější refinanční operace Poslední středa každého kalendářního měsíce (28)

b) Strukturální operace

Strukturální operace na základě standardních nabídkových řízení se neprovádějí podle žádného předem stanoveného kalendáře. Běžně se však provádějí a vypořádávají pouze v ty dny, které jsou obchodními dny národních centrálních bank (29) ve všech členských státech.

c) Operace jemného doladění

Operace jemného doladění se neprovádějí podle žádného předem stanoveného kalendáře. ECB může rozhodnout o provedení operace jemného doladění v kterýkoli obchodní den Eurosystému. Těchto operací se zúčastní pouze národní centrální banky členských států, ve kterých jsou den obchodu, den zúčtování i den úhrady obchodními dny národní centrální banky.

5.1.3 Vyhlašování operací nabídkových řízení

Standardní nabídková řízení Eurosystému se vyhlašují veřejně prostřednictvím komunikačních služeb. Národní centrální banky mohou navíc operaci nabídkového řízení protistranám, které nemají přístup ke komunikačním službám, oznámit přímo. Oznámení o vyhlášení nabídkového řízení obvykle obsahuje tyto informace:

— referenční číslo operace nabídkového řízení,

— datum operace nabídkového řízení,

— typ operace (poskytnutí nebo absorpce likvidity a druh nástroje měnové politiky, který bude použit),

— splatnost operace,

— druh aukce (nabídkové řízení s pevnou nebo pohyblivou sazbou),

— metodu přidělení („holandská“ nebo „americká“ aukce, jak jsou vymezeny v bodu 5.1.5 písm, d)),

— zamýšlený objem operace (obvykle pouze v případě dlouhodobějších refinančních operací),

— pevnou úrokovou sazbu/cenu/swapový bod (pro nabídková řízení s pevnou sazbou),

— případně minimální/maximální přijímanou úrokovou sazbu/cenu/swapový bod,

— případně den zahájení a den splatnosti operace nebo hodnotu ke dni a den splatnosti nástroje (v případě vydávání dluhových cenných papírů),

— dotčené měny a měnu, jejíž částka je pevná (v případě měnových swapů),

— referenční spotový směnný kurz, který bude využit pro výpočet nabídek (v případě měnových swapů),

— případně horní hranici nabídky,

— případně minimální jednotlivou částku přidělení,

— případně minimální poměr přidělení,

— časový rozvrh pro podávání nabídek,

— denominaci dluhových cenných papírů (v případě vydávání dluhových cenných papírů), a

— kód ISIN emise (v případě vydávání dluhových cenných papírů).

S ohledem na posílení průhlednosti operací jemného doladění obvykle Eurosystém vyhlašuje rychlá nabídková řízení veřejně a předem. Za výjimečných okolností se však může ECB rozhodnout rychlá nabídková řízení veřejně předem nevyhlašovat. Vyhlašování rychlých nabídkových řízení se řídí stejnými postupy jako vyhlašování standardních nabídkových řízení. V případě rychlého nabídkového řízení, ať již vyhlášeného veřejně či nikoliv, jsou vybrané protistrany kontaktovány přímo národními centrálními bankami.

5.1.4 Příprava a podávání nabídek protistranami

Nabídky protistran musí mít formu stanovenou národními centrálními bankami pro danou operaci. Nabídky pro nabídkové řízení musí být podávány národním centrálním bankám členského státu, ve kterém má daná instituce zařízení (ústředí nebo pobočku). Nabídky instituce mohou být v každém členském státě podávány pouze jedním zařízením (ústředím nebo pobočkou).

V případě nabídkových řízení s pevnou sazbou protistrany ve svých nabídkách musí uvést částku peněz, se kterou jsou s národními centrálními bankami připraveny obchodovat (30).

V případě nabídkových řízení s proměnlivou sazbou mohou protistrany podat nabídky až na deset různých úrovní úrokové sazby/ceny/swapového bodu. V každé nabídce musí uvést částku peněz, se kterou jsou s národními centrálními bankami připraveny obchodovat, a odpovídající úrokovou sazbu (31), (32). Nabídka úrokové sazby musí být vyjádřena jako násobky 0,01 procentního bodu. V případě nabídky pro měnový swap na základě nabídkového řízení s proměnlivou sazbou musí být swapové body kótovány v souladu se všeobecnými tržními zvyklostmi a vyjádřeny jako násobky 0,01 swapového bodu.

Minimální částka nabídky pro hlavní refmanční operace činí 1 000 000 EUR. Nabídky přesahující tuto částku musí být vyjádřeny jako násobky 100 000 EUR. Stejná výše minimální nabídky a stejné násobky platí i pro operace jemného doladění a strukturální operace. Minimální částka nabídky se vztahuje na každou jednotlivou úroveň úrokové sazby/ceny/swapového bodu.

Pro dlouhodobější refinanční operace stanoví každá národní centrální banka minimální částku nabídky v rozmezí od 10 000 EUR do 1 000 000 EUR. Nabídky přesahující tuto částku musí být vyjádřeny jako násobky 10 000 EUR. Minimální částka nabídky se vztahuje na každou jednotlivou úroveň úrokové sazby.

ECB může stanovit horní hranici nabídek, aby tak zabránila podávání nabídek nepřiměřeně vysokých. Každá takováto horní hranice se vždy uvede v oznámení o vyhlášení nabídkového řízení.

Očekává se, že protistrany jsou vždy schopny pokrýt částku, která jim bude přidělena, dostačujícím objemem podkladových aktiv (33). Smluvní nebo veřejnoprávní úprava uplatňovaná danou národní centrální bankou umožní uvalení sankce v případě, kdy protistrana není schopná převést dostatečný objem podkladových aktiv nebo hotovosti, aby vypořádala částku, která jí byla v rámci operace nabídkového řízení přidělena.

Nabídky lze odvolat až do skončení lhůty pro podávání nabídek. Nabídky podané po lhůtě stanovené v oznámení o vyhlášení nabídkového řízení jsou neplatné. Dodržení lhůty posuzují národní centrální banky. Národní centrální banky vyřadí všechny nabídky protistrany, pokud úhrnná částka nabídky přesáhne horní hranici nabídek stanovenou ECB. Národní centrální banky rovněž vyřadí jakoukoli nabídku, která je nižší než minimální částka nabídek, nebo je nižší než minimální, respektive vyšší než maximální přijímaná úroková sazba/cena/swapový bod. Národní centrální banky dále mohou vyřadit nabídky, které jsou neúplné nebo nemají stanovenou formu. Pokud je nabídka vyřazena, uvědomí příslušná národní centrální banka protistranu o svém rozhodnutí dříve, než dojde k přidělování.

5.1.5 Postupy přidělování

a) Operace nabídkového řízení s pevnou sazbou

Při přidělování v rámci nabídkových řízení s pevnou sazbou se nabídky obdržené od protistran sečtou. Jestliže úhrnná částka nabídky přesáhne celkový objem likvidity, která má být přidělena, uspokojují se podané nabídky poměrně na základě poměru přidělovaného objemu k úhrnné částce nabídky (viz rámeček 4). Částka přidělená každé protistraně se zaokrouhlí na nejbližší celé euro. ECB se však může rozhodnout, že v nabídkovém řízení s pevnou sazbou přidělí každému účastníkovi minimální částku/poměr.

RÁMEČEK 4Přidělování při nabídkových řízeních s pevnou sazbouProcentuální podíl na přidělení je: Částka přidělená i-té protistraně je: kde:A= celkový přidělovaný objemn= celkový počet protistrana i = částka nabídky i-té protistranyall%= procentuální podíl na přiděleníall i = celková částka přidělená i-té protistraně

b) Nabídková řízení s proměnlivou sazbou v eurech

Při přidělování v rámci nabídkových řízení na poskytování likvidity s proměnlivou sazbou v eurech se nabídky seřazují sestupně podle nabídnutých úrokových sazeb. Nabídky s nejvyššími úrovněmi úrokových sazeb jsou uspokojovány přednostně, nabídky s následujícími nižšími úrokovými sazbami jsou poté přijímány, dokud není celkový objem likvidity určený k přidělení vyčerpán. Pokud při nejnižší přijaté úrovni úrokové sazby (tj. mezní úrokové sazbě), přesáhne úhrnná částka nabídky zbývající objem určený k přidělení, přidělí se tento zbývající objem mezi nabídky poměrným způsobem na základě poměru zbývajícího přidělovaného objemu k úhrnné částce nabídky při mezní úrokové sazbě (viz rámeček 5). Objem přidělovaný každé protistraně se zaokrouhlí na nejbližší celé euro.

RÁMEČEK 5Přidělování při nabídkových řízeních s proměnlivou sazbou v eurech(uváděný příklad se vztahuje na nabídky uváděné ve formě úrokových sazeb)Procentuální podíl na přidělení při mezní úrokové sazbě: Přidělení i-té protistraně při mezní úrokové sazbě je: Celková částka přidělená i-té protistraně je: kde:A= celkový přidělovaný objemr s = s-tá nabídka úrokové sazby podaná protistranamin= celkový počet protistrana(r s ) i = částka nabídky při s-té úrokové sazbě (r s ) podané i-tou protistranoua(r s )= celkový částka nabídky při s-té úrokové sazbě (r s ) r m = mezní úroková sazba pro nabídková řízení na poskytnutí likvidity, pro nabídková řízení na absorpci likvidityr m-1= úroková sazba předcházející mezní úrokové sazbě (poslední úroková sazba, při které jsou nabídky uspokojovány v plné výši), pro nabídková řízení na poskytnutí likvidity, pro nabídková řízení na absorpci likvidityall%(r m )= procentuální podíl na přidělení při mezní úrokové sazběall%(r s ) i = přidělení i-té protistraně při s-té úrokové sazběall i = celková částka přidělená i-té protistraně

Při přidělování v rámci nabídkových řízení na absorpci likvidity s proměnlivou sazbou (která mohou být například využita k vydávání dluhových cenných papírů a příjmu termínovaných vkladů) se nabídky seřazují vzestupně podle nabídnutých úrokových sazeb (nebo sestupně podle nabízených cen). Nabídky s nejnižší úrokovou sazbou (nebo nejvyššími cenami) jsou uspokojovány přednostně, nabídky s následujícími vyššími úrokovými sazbami (nižšími cenami) jsou pak přijímány, dokud není celkový objem likvidity určený k absorbování vyčerpán. Pokud při nejvyšší přijaté úrovni úrokové sazby, respektive nejnižší ceně (tj. mezní úrokové sazbě/ceně), přesáhne úhrnná částka nabídky zbývající objem určený k přidělení, přidělí se tento zbývající objem mezi nabídky poměrným způsobem na základě poměru zbývajícího přidělovaného objemu k úhrnné částce nabídky při mezní úrokové sazbě (viz rámeček 5). Při vydávání dluhových cenných papírů se objem přidělovaný každé protistraně zaokrouhlí na nejbližší násobek nominální hodnoty dluhových cenných papírů. U ostatních operací na absorpci likvidity se objem přidělovaný každé protistraně zaokrouhlí na nejbližší celé euro.

ECB se může rozhodnout, že v nabídkovém řízení s proměnlivou sazbou přidělí každému úspěšnému účastníkovi minimální částku.

c) Nabídková řízení s proměnlivou sazbou pro měnové swapy

Při přidělování v rámci nabídkových řízení na poskytnutí likvidity s proměnlivou sazbou pro měnové swapy se nabídky seřazují vzestupně podle nabízených swapových bodů (34). Nabídky s nejnižšími swapovými body jsou uspokojovány přednostně, nabídky s následujícími vyššími swapovými body jsou poté přijímány, dokud není celkový objem stanovené měny určený k přidělení vyčerpán. Pokud při nejvyšší přijaté nabídce swapových bodů (tj. mezní nabídce swapového bodu) přesáhne úhrnná částka nabídky zbývající objem určený k přidělení, přidělí se tento zbývající objem mezi nabídky poměrným způsobem na základě poměru zbývajícího přidělovaného objemu k úhrnné částce nabídky při mezní nabídce swapového bodu (viz rámeček 6). Objem přidělovaný každé protistraně se zaokrouhlí na nejbližší celé euro.

RÁMEČEK 6Přidělování při nabídkových řízeních s proměnlivou sazbou pro měnové swapyProcentuální podíl na přidělení při mezní nabídce swapového bodu je: Přidělení i-té protistraně při mezní nabídce swapového bodu je: Celková částka přidělení i-té protistraně je: kde:A= celkový přidělovaný objemΔ s = s-tá nabídka swapového bodu podaná protistranamin= celkový počet protistrana(Δ s ) i = částka nabídky při s-té nabídce swapového bodu (Δ s ) podané i-tou protistranoua(Δ s )= celková částka nabídky při s-té nabídce swapového bodu (Δ s ) Δ m = mezní nabídka swapového bodu pro měnové swapy na poskytnutí likvidity, pro měnové swapy na absorpci likvidityΔ m-1= nabídka swapového bodu předcházející mezní nabídce swapového bodu (poslední nabídka swapového bodu, při které jsou nabídky ještě plně uspokojeny), pro měnové swapy na poskytnutí likvidity, pro měnové swapy na absorpci likvidityall%(Δ m )= procentuální podíl na přidělení při mezní nabídce swapového boduall(Δ s ) i = přidělení i-té protistraně při s-té nabídce swapového boduall i = celková částka přidělená i-té protistraně

Při přidělování v rámci nabídkových řízení na absorpci likvidity s proměnlivou sazbou pro měnové swapy se nabídky seřazují sestupně podle uváděných swapových bodů. Nabídky s nejvyššími uváděnými swapovými body jsou uspokojovány přednostně, nabídky s následujícími nižšími swapovými body jsou poté přijímány, dokud není celkový objem stanovené měny určený k přidělení vyčerpán. Pokud při nejnižší přijaté nabídce swapových bodů (tj. mezní nabídce swapového bodu) přesáhne úhrnná částka nabídky zbývající objem určený k přidělení, přidělí se tento zbývající objem mezi nabídky poměrným způsobem na základě poměru zbývajícího přidělovaného objemu k úhrnné částce nabídky při mezní nabídce swapového bodu (viz rámeček 6). Objem přidělovaný každé protistraně se zaokrouhlí na nejbližší celé euro.

d) Druh aukce

V případě nabídkových řízení s proměnlivou sazbou může Eurosystém uplatňovat aukce s jednoduchou nebo s násobnou sazbou. Při aukci s jednoduchou sazbou (holandská aukce) se přidělovací úroková sazba/cena/swapový bod uplatňovaná/ý pro všechny uspokojené nabídky rovná mezní úrokové sazbě/ceně/swapovému bodu (tj. takové hodnotě, při které je celé přidělované množství vyčerpáno). Při aukci s násobnou sazbou (americká aukce) se přidělovací úroková sazba/cena/swapový bod uplatňovaná/ý pro všechny uspokojené nabídky rovná úrokové sazbě/ceně/swapovému bodu nabídnuté/mu pro každou jednotlivou nabídku.

5.1.6 Vyhlašování výsledků nabídkového řízení

Výsledky standardních a rychlých nabídkových řízení se vyhlašují prostřednictvím komunikačních služeb. Národní centrální banky mohou navíc protistranám, které nemají přístup ke komunikačním službám, oznámit výsledky přidělení přímo. Oznámení o výsledcích nabídkového řízení obvykle obsahuje tyto informace:

— referenční číslo operace nabídkového řízení,

— datum operace nabídkového řízení,

— typ operace,

— splatnost operace,

— celkovou částku nabídky protistran Eurosystému,

— počet účastníků,

— dotčené měny (v případě měnových swapů),

— celkový přidělený objem,

— procento přidělení (v případě nabídkových řízení s pevnou sazbou),

— spotový směnný kurz (v případě měnových swapů),

— přijatou mezní úrokovou sazbu/cenu/ swapový bod a procento přidělení při mezní úrokové sazbě/ceně/swapovém bodu (v případě nabídkových řízení s proměnlivou sazbou),

— nejnižší a nejvyšší sazbu nabídky a vážený průměr sazby přidělení (v případě aukcí s násobnou sazbou),

— případně den zahájení a den splatnosti operace, nebo hodnotu ke dni a den splatnosti nástroje (v případě vydávání dluhových cenných papírů),

— případně minimální jednotlivou částku přidělení,

— případně minimální poměr přidělení,

— denominaci dluhových cenných papírů (v případě vydávání dluhových cenných papírů), a

— kód ISIN emise (v případě vydávání dluhových cenných papírů).

Národní centrální banky úspěšným účastníkům přímo potvrdí jednotlivé výsledky přidělení.

5.2 Postupy dvoustranných operaci

a) Obecně

Národní centrální banky mohou provádět operace na základě dvoustranných postupů (35). Tyto postupy mohou být použity pro operace jemného doladění na volném trhu a pro strukturální přímé operace. V širším smyslu se vymezují jako jakékoliv postupy, při kterých Eurosystém provádí transakci s jednou nebo několika protistranami bez nabídkového řízení. V tomto ohledu je možné rozlišovat dva rozdílné typy dvoustranných postupů: operace, při kterých jsou protistrany kontaktovány Eurosystémem přímo, a operace prováděné prostřednictvím burz cenných papírů a makléřů.

b) Přímý kontakt s protistranami

Při tomto postupu národní centrální banky přímo kontaktují jednu nebo několik domácích protistran, které jsou vybrány na základě kritérií uvedených v bodu 2.2. Národní centrální banky rozhodnou podle přesných pokynů vydaných ECB o tom, zda s protistranami uzavřou dohodu. Transakce se vypořádávají prostřednictvím národních centrálních bank.

Pokud by Rada guvernérů ECB rozhodla, že dvoustranné operace může za výjimečných okolností provádět rovněž ECB sama (nebo prostřednictvím jedné nebo více národních centrálních bank vystupujících jako výkonný nástroj ECB), postupy těchto operací se odpovídajícím způsobem upraví. V takovém případě ECB (nebo národní centrální banka/y vystupující jako výkonný nástroj ECB) přímo kontaktuje jednu nebo více protistran v eurozóně vybraných podle kritérií uvedených v bodu 2.2. ECB (nebo národní centrální banka/y vystupující jako výkonný nástroj ECB) rozhodne o tom, zda s protistranami uzavře dohodu. Transakce se nicméně vypořádají decentralizované prostřednictvím národních centrálních bank.

Dvoustranné operace prostřednictvím přímého kontaktu lze použít při reverzních transakcích, přímých transakcích, měnových swapech a příjmu termínovaných vkladů.

c) Operace prováděné prostřednictvím burz cenných papírů a makléřů

Národní centrální banky mohou přímé transakce vykonávat prostřednictvím burz cenných papírů a makléřů. Okruh protistran není pro tyto operace předem omezen a postupy jsou přizpůsobeny tržním zvyklostem pro obchodovaný dluhový nástroj. Rada guvernérů ECB rozhodne o tom, zda za výjimečných okolností může provádět přímé operace jemného doladění prostřednictvím burz cenných papírů a makléřů ECB sama (nebo jedna nebo více národních centrálních bank vystupujících jako výkonný nástroj ECB).

d) Vyhlášení dvoustranných operací

Dvoustranné operace se obvykle vyhlašují veřejně a předem. ECB se kromě toho může rozhodnout výsledky dvoustranných operací veřejně nevyhlásit.

e) Obchodní dny

ECB se může rozhodnout provádět dvoustranné operace jemného doladění kterýkoli obchodní den Eurosystému. Těchto operací se účastní pouze národní centrální banky členských států, ve kterých jsou den obchodu, den zúčtováni a den úhrady obchodními dny národní centrální banky.

Přímé dvoustranné operace pro strukturální účely se obvykle provádějí a vypořádávají pouze ve dnech, které jsou obchodními dny národních centrálních bank ve všech členských státech.

5.3 Postupy vypořádávaní

5.3.1 Obecně

Peněžní transakce vztahující se k využití stálých facilit Eurosystému nebo k účasti na operacích na volném trhu se vypořádávají na účtech protistran u národních centrálních bank (nebo na účtech zúčtovacích bank účastnících se TARGETu). Peněžní transakce se vypořádávají pouze po konečném převodu podkladových aktiv (nebo v okamžiku převodu). To znamená, že podkladová aktiva musí být buď již předem složena na bezpečný depozitní účet u národních centrálních bank, nebo vypořádána na vnitrodenním základě dodání proti zaplacení. Převod podkladových aktiv se provádí prostřednictvím účtů protistran pro zúčtování cenných papírů v systémech vypořádání obchodů s cennými papíry, které splňují minimální standardy stanovené ECB (36). Protistrany, které nemají bezpečné depozitní účty u národních centrálních bank nebo účty pro zúčtování cenných papírů v systému vypořádání obchodů s cennými papíry splňujícím minimální standardy stanovené ECB, mohou transakce s podkladovými aktivy vypořádat prostřednictvím účtu pro zúčtování cenných papírů nebo bezpečného depozitního účtu korespondentské úvěrové instituce.

Další ustanovení týkající se postupů vypořádávání jsou vymezeny smluvní úpravou uplatňovanou národními centrálními bankami (nebo ECB) pro specifické nástroje měnové politiky. Z důvodu rozdílů ve vnitrostátních právních předpisech a provozních postupech se mohou postupy vypořádávání mezi jednotlivými národními centrálními bankami mírně lišit.

5.3.2 Vypořádávání operací na volném trhu

Operace na volném trhu založené na standardních nabídkových řízeních (tj. hlavní re finanční operace, dlouhodobější re finanční operace a strukturální operace) se běžně vypořádávají první den následující po dni obchodu, kdy jsou otevřeny všechny příslušné národní systémy RTG S a všechny příslušné systémy vypořádání obchodů s cennými papíry. Eurosystém se v zásadě snaží vypořádávat všechny transakce, které se vztahují k jeho operacím na volném trhu, ve všech členských státech a se všemi protistranami, které poskytly dostatečná podkladová aktiva, ve stejnou dobu. Avšak vzhledem k provozním omezením a technickým vlastnostem systémů vypořádání obchodů s cennými papíry se časové rozvržení operací na volném trhu může v rámci zúčtovacího dne v prostoru eurozóny lišit. Okamžik vypořádání hlavních a dlouhodobějších refinančních operací se zpravidla shoduje s okamžikem splacení předchozí operace s odpovídající splatností.

Eurosystém se snaží vypořádávat operace na volném trhu, které jsou založeny na rychlých nabídkových řízeních a dvoustranných postupech, v den obchodu. Z provozních důvodů však může Eurosystém pro tyto operace příležitostně použít jiné zúčtovací dny, zejména pak pro přímé transakce (jak pro účely jemného doladění, tak pro strukturální účely) a měnové swapy (viz tabulka 3).

TABULKA 3

Běžné zúčtovací dny pro operace Eurosystému na volném trhu (37)

Nástroj minové politiky Zúčtovací den operací založených na standardních nabídkových řízeních Zúčtovací den operací založených na rychlých nabídkových řízeních nebo dvoustranných postupech Reverzní transakce T+1 (38) T Přímě transakce — Podle tržní úmluvy pro podkladová aktiva Vydávání dluhových cenných papírů T+1 — Měnové swapy — T, T+1 nebo T+2 Příjem termínovaných vkladů — T

5.3.3 Postupy na konci dne

Postupy na konci dne jsou popsány v dokumentaci týkající se národních systémů RTGS a TARGETu. Zavírací doba TARGETu je zpravidla 18.00 hodin času ECB (SEČ). Po zavírací době již národní systémy RTGS nepřijímají ke zpracování žádné další platební příkazy, avšak zbývající platební příkazy přijaté před zavírací dobou jsou ještě zpracovány. Požadavky protistran na přístup k mezní zápůjční facilitě nebo vkladové facilitě musí být příslušným národním centrálním bankám předloženy nejpozději 30 minut po skutečné zavírací době TARGETu (39).

Jakékoli záporné zůstatky na účtech pro zúčtování (v národních systémech RTGS) způsobilých protistran, které na nich zbývají po ukončení kontrolních postupů na konci dne, se automaticky považují za žádost o přístup k mezní zápůjční facilitě (viz bod 4.1).

KAPITOLA 6

6 ZPŮSOBILÁ AKTIVA

6.1 Obecně

Článek 18.1 statutu ESCB stanoví, že ECB a národní centrální banky mohou obchodovat na finančních trzích prostřednictvím nákupu a prodeje podkladových aktiv, a to přímo nebo na základě dohod o zpětném odkupu, a vyžaduje, aby všechny úvěrové operace Eurosystému byly dostatečně zajištěny. Všechny operace Eurosystému na poskytnutí likvidity jsou tedy založeny na podkladových aktivech poskytnutých protistranami, a to buď ve formě převodu vlastnictví aktiv (v případě přímých transakcí nebo dohod o zpětném odkupu), nebo ve formě zástavy příslušných aktiv (v případě zajištěných úvěrů) (40).

Vzhledem k záměru ochránit Eurosystém před ztrátami z jeho operací měnové politiky, zajistit rovné zacházení s protistranami a posílit provozní účinnost, musí podkladová aktiva splňovat určitá kritéria, aby mohla být považována za způsobilá pro operace měnové politiky Eurosystému.

Na počátku Hospodářské a měnové unie musela být věnována patřičná pozornost existujícím rozdílům finanční struktury mezi členskými státy. Výhradně pro vnitřní potřeby Eurosystému se tedy rozlišují dvě kategorie aktiv způsobilých pro operace měnové politiky Eurosystému. Tyto dvě kategorie se označují jako ‚řád 1‘ a ‚řád 2‘:

— řád 1 se skládá z obchodovatelných dluhových nástrojů splňujících jednotná kritéria způsobilosti stanovená ECB, která jsou platná v celé eurozóně, a

— řád 2 se skládá z doplňujících aktiv, obchodovatelných i neobchodovatelných, která se vyznačují zvláštní důležitostí pro vnitrostátní finanční trhy a bankovní systémy a pro která stanovují kritéria způsobilosti národní centrální banky, avšak s tím, že tato aktiva také podléhají minimálním kritériím způsobilosti stanoveným ECB. Specifická kritéria způsobilosti pro řád 2 uplatňovaná příslušnými národními centrálními bankami podléhají schválení ECB.

Z hlediska kvality aktiv a jejich způsobilosti pro různé druhy operací měnové politiky Eurosystému není mezi oběma řády žádný rozdíl (s výjimkou skutečnosti, že aktiva řádu 2 nejsou Eurosystémem zpravidla využívána při přímých transakcích). Aktiva způsobilá pro operace měnové politiky Eurosystému mohou být rovněž využita jako podkladová aktiva pro vnitrodenní úvěr.

Aktiva řádu 1 a 2 podléhají opatřením ke kontrole rizika podle bodu 6.4. Protistrany Eurosystému mohou způsobilá aktiva využívat na přeshraničním základě, tj. mohou získávat finanční prostředky z národní centrální banky členského státu, ve kterém jsou usazeny, využitím aktiv nacházejících se v jiném členském státě (viz bod 6.6).

Eurosystém v současné době pracuje na zavedení jednotného seznamu zajištění způsobilých pro úvěrové operace Eurosystému (dále jen „jednotný seznam“). Tento seznam bude zaváděn postupně a nakonec nahradí stávající systém dvou řádů způsobilých zajištění. Většina kategorií aktiv, která jsou dnes způsobilá jako aktiva řádu 2, bude způsobilá i v rámci jednotného seznamu. Malý počet aktiv řádu 2, která nebudou kritéria způsobilosti pro jednotný seznam splňovat, bude postupně stahován.

První kroky směřující k sestavení jednotného seznamu zahrnovaly:

a) zavedení nové kategorie dříve nezpůsobilých zajištění v rámci aktiv řádu 1, konkrétně dluhových nástrojů denominovaných v euro a vydaných subjekty založenými v zemích skupiny G10, jež nejsou součástí Evropského hospodářského prostoru (EHP),

b) propracování standardů, které musí splňovat neregulované trhy, aby byly přijatelné pro Eurosystém, a

c) stažení majetkových účastí ze seznamu aktiv řádu 2, podle kterého jsou v současné době způsobilými aktivy.

Výše uvedené změny, které vstoupily v platnost ihned, jsou popsány v kapitolách 6.2 a 6.3. Protože se však očekává, že s sebou přinesou změny v seznamu způsobilých zajištění, byla sestavena pravidla pro stahování aktiv ze seznamu. Dluhové nástroje registrované, kótované či obchodované na neregulovaných trzích, které byly označeny za nevhodné, zůstanou způsobilými aktivy do května 2007.

Další změny směřující k zavedení jednotného seznamu přijdou v pozdější fázi (viz rámeček 7).

RÁMEČEK 7Další kroky k zavedení jednotného seznamu zajištěníJako druhý krok k zavedení jednotného seznamu schválila Rada guvernérů ECB princip zařazení bankovních půjček ze všech zemí eurozóny, a také neobchodovatelných klientských dluhových nástrojů krytých hypotékou, z nichž jsou v současné době způsobilé jako zajištění pouze irské vlastní směnky kryté hypotékami. Přesný způsob a načasování zavedení způsobilosti bankovních úvěrů jsou ve stadiu finalizace a budou včas oznámeny, až budou vyřešeny všechny otázky související s implementací.Bude zajištěn soulad mezi minulými a budoucími rozhodnutími Rady guvernérů o systému zajištění.

6.2 Aktiva řádu 1

ECB stanoví a vede seznam aktiv řádu 1. Tento seznam je přístupný veřejnosti (41).

Dluhové cenné papíry vydávané ECB jsou vedeny jako aktiva řádu 1. Dluhové cenné papíry vydané národními centrálními bankami před přijetím eura v jejich členském státě jsou rovněž zařazeny na seznam aktiv řádu 1.

Na ostatní aktiva řádu 1 se vztahují tato kritéria způsobilosti (viz také tabulka 4):

— Musí se jednat o dluhové nástroje, které: a) znějí na pevně a bezpodmínečně stanovenou částku jistiny a b) mají kupón, který nemůže vést k zápornému hotovostnímu toku. Tento kupón by měl navíc být: i) kupónem s nulovou sazbou; ii) kupónem s pevnou sazbou; nebo iii) kupónem s proměnlivou sazbou vázanou na referenční úrokovou sazbu. Kupón může být vázán na změnu hodnocení samotného vydavatele. Způsobilé jsou rovněž dluhopisy vázané na inflaci. Tyto charakteristiky musí být zachovány až do okamžiku umoření (42).

— Musí splňovat vysoké úvěrové standardy. Při hodnocení úvěrového standardu dluhového nástroje bere ECB mimo jiné v úvahu dostupná hodnocení tržními agenturami, záruky poskytnuté finančně zdravými ručiteli (43) a rovněž některá institucionální kritéria k zajištění zvláště vysoké ochrany držitelů nástroje (44).

— Musí být převoditelné v zaknihované formě.

— Musí být uloženy/registrovány (vydány) v EHP, a to u centrální banky nebo u střediska evidence cenných papírů, které splňuje minimální standardy stanovené ECB. Musí být drženy (vypořádány) v eurozóně prostřednictvím účtu v Eurosystému nebo v systému vypořádání obchodů s cennými papíry, který splňuje standardy stanovené ECB (aby bezvadnost zajištění a jeho realizace podléhaly právu země eurozóny). Pokud středisko evidence cenných papírů, ve kterém je aktivum vydáno, a systém vypořádání obchodů s cennými papíry, ve kterém je aktivum drženo, nejsou totožné, musí být obě tyto instituce propojeny spojením schváleným ECB (45).

— Musí být denominovány v eurech (46).

— Musí být vydány (nebo případně zajištěny) subjekty usazenými v EHP (47). Tyto dluhové nástroje mohou být také vydány subjekty usazenými v zemích skupiny G10, jež nejsou součástí EHP (48). V takovém případě mohou být považovány za způsobilé pouze tehdy, jestliže Eurosystém dospěje k závěru, že jeho práva budou náležitým způsobem chráněna podle zákonů dané země. Za tímto účelem musí být Eurosystému předloženo formálně a věcně přijatelné právní stanovisko, aby aktiva mohla být uznána za způsobilá.

— Musí být registrovány nebo kótovány na regulovaném trhu, jak je vymezen ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích s finančními instrumenty (49), nebo registrovány, kótovány či obchodovány na určitých neregulovaných trzích, jak jsou vymezeny ECB (50). Hodnocení neregulovaných trhů Eurosystémem se opírá o tři principy – bezpečnost, transparentnost a dostupnost (51). Kromě toho může ECB při určování způsobilosti jednotlivých dluhových nástrojů zohlednit likviditu trhu.

I přes jejich zařazení na seznam aktiv řádu 1 nesmí protistrana jako podkladová aktiva předložit žádné dluhové nástroje vydané nebo zaručené protistranou nebo jakýmkoli jiným subjektem, se kterým je protistrana úzce propojena (52), (53), (54).

I přes jejich zařazení na seznam aktiv řádu 1 mohou národní centrální banky rozhodnout, že jako podkladová aktiva nebudou přijímat tyto nástroje:

— dluhové nástroje splatné přede dnem splatnosti operace měnové politiky, pro kterou jsou využívány jako podkladová aktiva (55), a

— dluhové nástroje s příjmovým tokem (např. kupónovou platbou) v průběhu období až do dne splatnosti operace měnové politiky, pro kterou jsou využívány jako podkladová aktiva.

Všechna aktiva řádu 1 mohou být využita na přeshraničním základě v celé eurozóně. To znamená, že všechny protistrany Eurosystému musí být schopny tato aktiva buď prostřednictvím spojení se svými domácími systémy vypořádání obchodů s cennými papíry, nebo jinými způsobilými postupy využívat ke získávání úvěrů od národní centrální banky členského státu, ve kterém je protistrana usazena (viz bod 6.6).

Aktiva řádu 1 jsou způsobilá pro všechny operace měnové politiky, které jsou založeny na podkladových aktivech, tj. reverzní a přímé operace na volném trhu, a pro využití mezní zápůjční facility.

6.3 Aktiva řádu 2

Kromě dluhových nástrojů splňujících kritéria způsobilosti pro aktiva řádu 1 mohou národní centrální banky považovat za způsobilá i jiná aktiva, aktiva řádu 2, která se vyznačují zvláštní důležitostí pro národní finanční trhy a bankovní systémy. Kritéria způsobilosti pro aktiva řádu 2 stanovují národní centrální banky v souladu s minimálními kritérii způsobilosti uvedenými níže. Specifická vnitrostátní kritéria způsobilosti pro řád 2 podléhají schválení ECB. Národní centrální banky stanoví a vedou seznam aktiv řádu 2. Tento seznam je přístupný veřejnosti (56).

Aktiva řádu 2 musí splňovat tato minimální kritéria způsobilosti (viz také tabulka 4):

— Mohou být dluhovými nástroji (obchodovatelnými či neobchodovatelnými), které: a) znějí na pevně a bezpodmínečně stanovenou částku jistiny a b) mají kupón, který nemůže vést k zápornému hotovostním toku. Tento kupón by měl navíc být: i) kupónem s nulovou sazbou; ii) kupónem s pevnou sazbou; nebo iii) kupónem s proměnlivou sazbou vázanou na referenční úrokovou sazbu. Kupón může být vázán na změnu hodnocení samotného vydavatele. Způsobilé jsou rovněž dluhopisy vázané na inflaci. Tyto charakteristiky musí být zachovány až do okamžiku umoření. TABULKA 4 Způsobilá aktiva pro měnové operace Eurosystému Kritérium Řád 1 Řád 2 Druh aktiva — Dluhové cenné papíry ECB — Ostatní obchodovatelné dluhové nástroje (57), (58) — Obchodovatelné dluhové nástroje (57) — Neobchodovatelné dluhové nástroje (57) Postupy vypořádání Nástroje musí být uloženy centrálně v zaknihované formě u národní centrálních bank nebo systémů vypořádání obchodů s cennými papíry, které splňují minimální standardy ECB Aktiva musí být snadno přístupná národní centrální bance, která je začlenila na svůj seznam řádu 2 Druh vydavatele — Centrální banky — Veřejný sektor — Soukromý sektor (59) — Mezinárodní a nadnárodní instituce — Veřejný sektor — Soukromý sektor (60) Úvěrový standard Aktivum musí být ECB považováno za aktivum vysoké úvěrové kvality (což může zahrnovat i způsobilou záruku poskytnutou ručitelem z EHP, který je ECB považován za finančně zdravého) Aktivum musí být národní centrální bankou, která jej zařadila na svůj seznam řádu 2, považováno za aktivum vysoké úvěrové kvality (což může zahrnovat i způsobilou záruku poskytnutou ručitelem z eurozóny, který je národní centrální bankou, jež aktivum zařadila na svůj seznam řádu 2, považován za finančně zdravého) Místo usazení emitenta EHP Země G10 mimo EHP (61) Eurozóna Místo usazení ručitele EHP Eurozóna Umístění aktiva — Místo vydání: EHP — Místo vypořádání: eurozóna (62) Eurozóna (62) Měna Euro (63) Euro (63) Přeshraniční použití Ano Ano

— Musí se jednat o dluhové cenné papíry nebo akcie vydané (nebo zaručené) (64) subjekty, které jsou národními centrálními bankami, jež tato aktiva na seznam řádu 2 zařadily, považovány za finančně zdravé. Musí být pro národní banku, která je začlenila na svůj seznam řádu 2, snadno dostupné.

— Musí se nacházet v eurozóně (aby bezvadnost zajištění a jeho realizace podléhaly právu země eurozóny).

— Musí být denominovány v eurech (65).

— Musí být vydány (nebo případně zaručeny) subjekty usazenými v eurozóně.

I přes jejich zařazení na seznam aktiv řádu 2 nesmí protistrana jako podkladová aktiva předložit dluhové cenné papíry nebo akcie protistrany nebo jakéhokoli jiného subjektu, se kterým je protistrana úzce propojena (66), (67), (68).

I přes jejich zařazení na seznam aktiv řádu 2 mohou národní centrální banky rozhodnout, že jako podkladová aktiva nebudou přijímat tyto nástroje:

— dluhové nástroje splatné přede dnem splatnosti operace měnové politiky, pro kterou jsou využívány jako podkladová aktiva (69), nebo

— dluhové nástroje s příjmovým tokem (např. kupónovou platbou) v průběhu období až do dne splatnosti operace měnové politiky, pro kterou jsou využívány jako podkladová aktiva.

Veškerá aktiva řádu 2 musí být využitelná na přeshraničním základě v celé eurozóně. To znamená, že všechny protistrany Eurosystému musí být schopny tato aktiva buď prostřednictvím spojení se svými domácími systémy vypořádání obchodů s cennými papíry, nebo jinými způsobilými postupy využívat ke získávání úvěrů od národní centrální banky členského státu, ve kterém je protistrana usazena (viz bod 6.6).

Aktiva řádu 2 jsou způsobilá pro reverzní transakce na volném trhu a pro využití mezní zápůjční facility. Obvykle nejsou využívána v přímých transakcích Eurosystému.

6.4 Opatření ke kontrole rizika

Opatření ke kontrole rizika se vztahují na podkladová aktiva pro operace měnové politiky Eurosystému za účelem ochrany Eurosystému před riziky finanční ztráty, pokud by z důvodů nedodržení závazků protistranami musela být podkladová aktiva realizována. Opatření ke kontrole rizika, která má Eurosystém k dispozici, jsou popsána v rámečku 8.

RÁMEČEK 8Opatření ke kontrole rizikaEurosystém v současné době uplatňuje následující opatření ke kontrole rizika: — Srážky při ocenění Při oceňování podkladových aktiv uplatňuje Eurosystém srážky při ocenění (‚haircuts‘). To znamená, že hodnota podkladových aktiv se vypočítá jako tržní hodnota aktiva minus určité procento (srážka). — Variační marže (oceňování podle tržní hodnoty) Eurosystém vyžaduje, aby se u reverzních transakcí na poskytnutí likvidity tržní hodnota podkladových aktiv po úpravě o příslušnou srážku zachovala po celou dobu trvání operace. To znamená, že pokud pravidelně měřená hodnota podkladových aktiv klesne pod určitou úroveň, vyzve národní centrální banka protistranu k dodání doplňujících aktiv nebo hotovosti (výzva k dodatkové úhradě). Podobně pokud hodnota podkladových aktiv po jejich přecenění přesáhne určitou úroveň, může protistrana nadbytečná aktiva nebo hotovost získat zpět. (Výpočty vztahující se k provádění výzvy k dodatkové úhrady jsou uvedeny v rámečku 12.) Následující opatření ke kontrole rizika Eurosystém v současné době neuplatňuje: — Počáteční marže Počáteční marže může Eurosystém uplatňovat při svých reverzních transakcích na poskytnutí likvidity. To by znamenalo, že by protistrany musely poskytnout podkladová aktiva v hodnotě alespoň shodné s likviditou poskytnutou Eurosystémem plus hodnotou počáteční marže. — Omezení ve vztahu k emitentům/dlužníkům nebo ručitelům Eurosystém může vůči emitentům/dlužníkům nebo ručitelům stanovit meze angažovanosti. — Dodatečné záruky K přijetí některých aktiv může Eurosystém požadovat dodatečné záruky ze strany finančně zdravých subjektů. — Vyloučení Eurosystém může některá aktiva vyloučit z používání ve svých operacích měnové politiky.

6.4.1 Opatření ke kontrole rizika pro aktiva řádu 1

Eurosystém uplatňuje specifická opatření ke kontrole rizika, a to v závislosti na druhu podkladových aktiv nabídnutých protistranou. Přiměřená opatření ke kontrole rizika pro aktiva řádu 1 určuje ECB. Opatření ke kontrole rizika pro aktiva řádu 1 jsou v rámci eurozóny široce harmonizována (70). Rámec kontroly rizika pro aktiva řádu 1 zahrnuje tyto hlavní prvky:

— podle klasifikace emitenta a typu aktiva se způsobilá aktiva řádu 1 zařadí do jedné ze čtyř kategorií vymezených podle klesající likvidity. Členění způsobilých aktiv do čtyř kategorií likvidity je popsáno v rámečku 9; RÁMEČEK 9 Kategorie likvidity pro aktiva řádu 1 (71) Kategorie I Kategorie II Kategorie III Kategorie IV Dluhové nástroje ústředních vlád Dluhové nástroje místních a regionálních vlád Tradiční dluhové nástroje typu Pfandbrief Cenné papíry zajištěné aktivy (72) Dluhové nástroje vydané centrálními bankami (73) Dluhové nástroje typu Pfandbrief – Jumbo (74) Dluhové nástroje úvěrových institucí Dluhové nástroje agentur (75) Dluhové nástroje vydané podniky a jinými emitenty (75) Dluhové cenné papíry nadnárodních institucí

— některé dluhové nástroje podléhají specifickým srážkám při ocenění (‚haircuts‘). Srážky se uplatňují odečtením určitého procenta od tržní hodnoty podkladového aktiva. Srážky se liší podle zbytkové splatnosti a kupónové struktury dluhového nástroje, jak je popsáno v rámečcích 10 a 11; RÁMEČEK 10Úrovně srážek při ocenění (v %) uplatňované u způsobilých aktiv řádu 1 s pevným kupónem a s nulovým kupónem Kategorie likvidity Kategorie I Kategorie II Kategorie III Kategorie IV Zbytková splatnost (v letech) Pevný kupón Nulový kupón Pevný kupón Nulový kupón Pevný kupón Nulový kupón Pevný kupón Nulový kupón 0–1 0,5 0,5 1 1 1,5 1,5 2 2 1–3 1,5 1,5 2,5 2,5 3 3 3,5 3,5 3–5 2,5 3 3,5 4 4,5 5 5,5 6 5–7 3 3,5 4,5 5 5,5 6 6,5 7 7–10 4 4,5 5,5 6,5 6,5 8 8 10 > 10 5,5 8,5 7,5 12 9 15 12 18

— srážky při ocenění uplatňované u všech aktiv řádu 1 s pevným kupónem a s nulovým kupónem jsou zachyceny v rámečku 10 (76);

— srážky při ocenění uplatňované u způsobilých nástrojů řádu 1 s inverzní proměnlivou sazbou jsou shodné pro všechny kategorie likvidity a jsou uvedeny v rámečku 11; RÁMEČEK 11Úrovně srážek při ocenění (v %) uplatňované u způsobilých nástrojů řádu 1 s inverzní proměnlivou sazbou Zbytková splatnost (v letech) Kupón s inverzní proměnlivou sazbou 0–1 2 1–3 7 3–5 10 5–7 12 7–10 17 > 10 25

— u dluhových nástrojů s kupóny s proměnlivou sazbou (77) se uplatňují srážky uplatňované na nástroje s pevným kupónem se zbytkovou splatností do jednoho roku v té kategorii likvidity, do níž byl nástroj zařazen;

— opatření ke kontrole rizika uplatňovaná u dluhových nástrojů s více než jedním druhem kupónové platby se odvíjejí pouze od kupónových plateb v průběhu zbytkové životnosti nástroje. U takového nástroje se uplatní nejvyšší ze srážek při ocenění uplatňovaných na dluhové nástroje se stejnou zbytkovou splatností, při čemž jsou zohledněny kupónové platby jakéhokoli druhu, které se uskuteční v průběhu zbytkové životnosti nástroje;

— u operací na absorpci likvidity se neuplatňují žádné srážky při ocenění;

— v závislosti jak na právním systému, tak na vnitrostátním operačním systému umožňují národní centrální banky sdružování podkladových aktiv nebo vyžadují rezervaci aktiv využívaných při každé jednotlivé transakci. V systémech sdružování vytvoří protistrana pro centrální banku dostatečný soubor (pool) podkladových aktiv, který je k dispozici centrální bance na pokrytí souvisejících úvěrů poskytnutých centrální bankou, tj. jednotlivá aktiva nejsou vázána na specifické úvěrové operace. Naopak v systému rezervace je každá úvěrová operace vázána na jednotlivá určená aktiva;

— podkladová aktiva podléhají dennímu přecenění. Národní centrální banky každý den vypočítávají požadovanou hodnotu podkladových aktiv, přičemž berou v úvahu změny výše nesplacených úvěrů, zásady pro oceňování uvedené v bodu 6.5 a požadované srážky při ocenění;

— pokud podkladová aktiva po ocenění nesplňují požadavky vypočtené pro daný den, dojde k symetrické výzvě k dodatkové úhradě. Za účelem snížení četnosti výzev k dodatkové úhradě mohou národní centrální banky uplatnit aktivační bod. V takovém případě činí tento aktivační bod 0,5 % z objemu poskytnuté likvidity. V závislosti na právním systému mohou národní centrální banky požadovat, aby byly výzvy k dodatkové úhradě plněny buď dodáním doplňujících aktiv, nebo úhradou v hotovosti. Toto znamená, že pokud tržní hodnota podkladových aktiv klesne pod spodní aktivační bod, musí protistrany dodat doplňující aktiva (nebo hotovost). Podobně pokud by tržní hodnota podkladových aktiv měla přesáhnout horní aktivační bod, vrátily by národní centrální banky nadbytečná aktiva (nebo hotovost) protistraně (viz rámeček 12); RÁMEČEK 12Výpočet pro výzvu k dodatkové úhraděCelková částka způsobilých aktiv J (při j = 1 až J; hodnota Cj,t v čase t), kterou musí protistrana poskytnout pro soubor operací na poskytnutí likvidity I (pro i = 1 až I; objem Li,t v čase t) se stanoví pomocí tohoto vzorce: kde:hj je srážka při ocenění pro způsobilé aktivum j.Nechť τ označuje časové rozmezí mezi přeceněními. Základ pro výzvu k dodatkové úhradě v čase t+τ se rovná: V závislosti na provozních charakteristikách systémů správy zajištění národních centrálních bank mohou národní centrální banky při výpočtu základu výzvy k dodatkové úhradě také zohlednit naběhlý úrok z likvidity poskytnuté při dosud neukončených operacích.Výzvy k dodatkové úhradě se uskuteční pouze tehdy, pokud základ výzvy přesáhne úroveň určitého aktivačního bodu.Nechť k = 0,5 % označuje aktivační bod. V systému rezervace (I=1) se výzva k dodatkové úhradě uskuteční v okamžiku, kdy: (protistrana zaplatí výzvu k dodatkové úhradě národní centrální bance); nebo (národní centrální banka zaplatí výzvu k dodatkové úhradě protistraně).V systému sdružování musí protistrana přinést více aktiv do souboru (poolu), pokud: Naproti tomu výše vnitrodenního úvěru (IDC), který má v systému sdružování protistrana k dispozici, lze vyjádřit takto: (pokud kladné)Při systémech rezervace i sdružování výzvy k dodatkové úhradě zajišťují, že vztah vyjádřený v rovnici (1) je znovu obnoven.

— v systémech sdružování mohou protistrany denně nahrazovat podkladová aktiva;

— v systémech rezervace může být nahrazení podkladových aktiv povoleno národními centrálními bankami,

— ECB se může kdykoliv rozhodnout vyloučit jednotlivé dluhové nástroje ze seznamu způsobilých aktiv řádu 1 (78).

6.4.2 Opatření ke kontrole rizika pro aktiva řádu 2

Přiměřená opatření ke kontrole rizika pro aktiva řádu 2 stanoví národní centrální banka, která aktivum zařadila na svůj seznam řádu 2. Uplatňování opatření ke kontrole rizika národní centrální bankou podléhá schválení ECB. Při stanovování vhodných opatření ke kontrole rizika usiluje Eurosystém o zajištění nediskriminujících podmínek pro aktiva řádu 2 v celé eurozóně. V tomto rámci odrážejí srážky při ocenění uplatňované u aktiv řádu 2 specifická rizika spojená s těmito aktivy a jsou přinejmenším stejně přísné jako srážky při ocenění uplatňované u aktiv řádu l. Aktiva řádu 2 se člení do čtyř rozdílných srážkových skupin, které odrážejí rozdíly v jejich vnitřních vlastnostech a likviditě. Kategorie likvidity a srážky při ocenění aktiv řádu 2 jsou uvedeny v rámečku 13.

RÁMEČEK 13Úrovně srážek (v %) při ocenění uplatňované u způsobilých aktiv řádu 2Srážky při ocenění (v %) uplatňované u obchodovatelných dluhových nástrojů s omezenou likviditou (79): Zbytková splatnost (v letech) Pevný kupón Nulový kupón 0–1 2 2 1–3 3,5 3,5 3–5 5,5 6 5–7 6,5 7 7–10 8 10 >10 12 18 Srážky při ocenění uplatňované u nástrojů řádu 2 s inverzní proměnlivou sazbouU všech nástrojů řádu 2 s inverzní proměnlivou sazbou se uplatňují shodné srážky při ocenění jako na nástroje řádu 1 s inverzní proměnlivou sazbou.2. Srážky při ocenění (v %) uplatňované u dluhových nástrojů s omezenou likviditou a zvláštními vlastnostmi Zbytková splatnost (v letech) Pevný kupón Nulový kupón 0–1 4 4 1–3 8 8 3–5 15 16 5–7 17 18 7–10 22 23 >10 24 25 3. Srážky při ocenění uplatňované u neobchodovatelných dluhových nástrojů Obchodní směnky: 4 % pro nástroje se zbytkovou splatností do šesti měsíců. Bankovní úvěry: 12 % pro úvěry se zbytkovou splatností do šesti měsíců; a22 % pro úvěry se zbytkovou splatností do šesti měsíců do 2 let Vlastní směnky garantované hypotečními pohledávkami: 20 %.

Zařazení aktiv řádu 2 do jedné z těchto likvidních skupin je navrhováno národními centrálními bankami a podléhá schválení ECB:

1. Obchodovatelné dluhové nástroje s omezenou likviditou:

do této kategorie spadá většina aktiv řádu 2. Ačkoli mohou existovat určité rozdíly ve stupni likvidity, jedná se o aktiva, která jsou si obecně podobná v tom, že mají malý druhotný trh, jejich ceny nemohou být kótovány denně a obchody obvyklého objemu mohou mít cenové efekty.

2. Dluhové nástroje s omezenou likviditou a zvláštními vlastnostmi:

jedná se o aktiva, která mají některé aspekty obchodovatelnosti, avšak jejich likvidace na trhu vyžaduje více času. Toto platí pro aktiva, která jsou obecně neobchodovatelná, ale která mají zvláštní vlastnosti, jež jim přinášejí určitou obchodovatelnost, včetně postupů tržních aukcí (pokud existuje potřeba aktiva likvidovat) a denního oceňování.

3. Neobchodovatelné dluhové nástroje:

tyto nástroje jsou prakticky neobchodovatelné, a mají tudíž jen malou nebo žádnou likviditu.

Na aktiva řádu 2 s kupóny s proměnlivou sazbou a na dluhové nástroje s více než jedním druhem kupónové platby se uplatňují stejná pravidla jako na aktiva řádu l, pokud ECB nestanoví jinak (80).

Národní centrální banky případně uplatňují stejný aktivační bod k provádění výzev k dodatkové úhradě pro aktiva řádu 2 i řádu l. Navíc mohou národní centrální banky uplatňovat omezení pro přijímání aktiv řádu 2, požadovat doplňující záruky a mohou kdykoli rozhodnout o vyloučení jednotlivých aktiv ze svého seznamu řádu 2.

6.5 Zásady oceňování podkladových aktiv

Při určování hodnoty podkladových aktiv využitých při reverzních transakcích uplatňuje Eurosystém tyto zásady:

— pro každé obchodovatelné způsobilé aktivum řádu 1 nebo 2 stanoví Eurosystém jednotný referenční cenový zdroj. To rovněž znamená, že pro aktiva registrovaná, kótovaná nebo obchodovaná na více než jednom trhu, se jako cenový zdroj pro dotčené aktivum použije pouze jeden z těchto trhů,

— pro každý referenční trh stanoví Eurosystém nejreprezentativnější cenu k použití pro výpočet tržních hodnot. Pokud je kótována více než jedna cena, použije se cena nejnižší (zpravidla cena, kterou nabízí kupující),

— hodnota obchodovatelných aktiv se vypočítá na základě nejreprezentativnější ceny obchodního dne, který předchází dni oceňování,

— pokud pro dané aktivum neexistuje reprezentativní cena obchodního dne, který předchází dni oceňování, použije se poslední obchodovaná cena. Pokud není k dispozici žádná obchodovaná cena, stanoví cenu národní centrální banka, přičemž vezme v úvahu poslední cenu identifikovanou pro dané aktivum na referenčním trhu,

— tržní hodnota dluhového nástroje se vypočítá včetně naběhlého úroku,

— v závislosti na rozdílech ve vnitrostátních právních systémech a provozních metodách se zacházení s příjmovými toky (např. kupónovými platbami), které připadají na aktivum přijaté v průběhu trvání reverzní transakce, může mezi jednotlivými národními centrálními bankami lišit. Pokud je příjmový tok převeden na protistranu, národní centrální banky zajistí, aby příslušné operace byly i nadále plně pokryty dostatečným objemem podkladových aktiv dříve, než dojde k převodu příjmu. Národní centrální banky se snaží zajistit, aby byl ekonomický dopad zacházení s příjmovými toky rovnocenný situaci, při které je příjem na protistranu převeden v den platby (81),

— pro neobchodovatelná aktiva řádu 2 stanoví národní centrální banka, která je zařadila na svůj seznam řádu 2, samostatné zásady oceňování.

6.6 Přeshranični využití způsobilých aktiv

Protistrany Eurosystému mohou způsobilá aktiva využívat na přeshraničním základě, tj. mohou získávat prostředky od národní centrální banky členského státu, ve které jsou usazeny, využitím aktiv, která se nacházejí v jiném členském státě. Podkladová aktiva mohou být využitelná na přeshraničním základě v celé eurozóně při vypořádávání všech druhů operací, ve kterých Eurosystém poskytuje likviditu proti způsobilým aktivům.

Národní centrální banky (a ECB) vyvinuly mechanismus k zajištění toho, že všechna způsobilá aktiva vydaná či uložená v eurozóně mohou být využívána na přeshraničním základě. Jedná se o model korespondentské centrální banky (MKCB), na základě kterého národní centrální banky vůči sobě navzájem (a vůči ECB) vystupují jako uschovatelé (‚korespondenti‘) ve vztahu k aktivům přijímaným do jejich místních depozitních nebo zúčtovacích systémů. Zvláštní řešení mohou být využita pro neobchodovatelná aktiva nebo aktiva řádu 2 s omezenou likviditou a zvláštními vlastnostmi, která není možné převádět