PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2018/1579

ze dne 18. října 2018,

kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz určitých pneumatik, nových nebo protektorovaných, z kaučuku, používaných pro autobusy nebo nákladní automobily, s indexem zatížení převyšujícím 121, pocházejících z Čínské lidové republiky a kterým se zrušuje prováděcí nařízení (EU) 2018/163

EVROPSKÁ KOMISE,

s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,

s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (1), a zejména na čl. 9 odst. 4 uvedeného nařízení,

vzhledem k těmto důvodům:

1. POSTUP

1.1. Prozatímní opatření

(1) Dne 4. května 2018 Evropská komise (dále jen „Komise“) přijala nařízení Komise (EU) 2018/683 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“), kterým se ukládá prozatímní antidumpingové clo na dovoz určitých pneumatik, nových nebo protektorovaných, z kaučuku, používaných pro autobusy nebo nákladní automobily, s indexem zatížení převyšujícím 121 (dále jen „dotčený výrobek“) a pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) do Evropské unie (dále jen „Unie“).

(2) Komise dne 11. srpna 2017 zahájila šetření zveřejněním oznámení o zahájení řízení v Úředním věstníku Evropské unie (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) na základě podnětu, který podala dne 30. června 2017 koalice proti nekalému dovozu pneumatik (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby nových a protektorovaných pneumatik pro autobusy nebo nákladní automobily v Unii.

(3) Prováděcím nařízením Komise (EU) 2018/163 (3) zavedla Komise celní evidenci dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR. Celní evidence dovozu skončila, když dne 8. května 2018 vstoupila v platnost prozatímní opatření.

1.2. Období šetření a posuzované období

(4) Jak je uvedeno v 10. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. července 2016 do 30. června 2017 (dále jen „období šetření“) a zkoumání trendů významných pro posouzení újmy zahrnovalo období od 1. ledna 2014 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).

1.3. Následný postup

(5) Po uložení prozatímního antidumpingového cla žadatel, čínská obchodní komora dovozců a vývozců kovů, nerostů a chemikálií (China Chamber of Commerce of Metals, Minerals & Chemicals Importers and Exporters) (dále jen „CCCMC“), čínské sdružení gumárenského průmyslu (China Rubber Industry Association) (dále jen „CRIA“), pět čínských vyvážejících výrobců, pět dovozců, kteří nejsou ve spojení, sdružení dovozců v Unii s názvem l'Association Française des Importateurs de Pneumatiques (dále jen „AFIP“) a jeden dodavatel v Unii (dále jen „společnost Kraiburg“) předložili písemné připomínky k prozatímním zjištěním.

(6) Jedna zúčastněná strana, společnost Hämmerling The Tyre Company GmbH (dále jen „Hämmerling“), předložila dodatečné připomínky k prozatímním zjištěním dne 2. července 2018, tedy se značnou časovou prodlevou po uplynutí lhůty pro předkládání připomínek k prozatímním zjištěním. Komise se k těmto připomínkám, jakož i k dalším připomínkám, které obdržela k obecnému dokumentu s konečnými informacemi, vyjádřila v konečné fázi.

(7) Zúčastněným stranám, které o to požádaly, byla poskytnuta možnost slyšení. Slyšení proběhla s obchodní komorou CCCMC a sdružením CRIA, se všemi vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku: tj. skupinou Aeolus (4), společností Pirelli Tyre Co., Ltd (dále jen „Pirelli“) a jejím dovozcem ve spojení společností Prometeon Tyre Group S.r.l. (dále jen „Prometeon“), skupinou Giti (5), skupinou Hankook (6) a skupinou Xingyuan (7), se dvěma dovozci, kteří nejsou ve spojení, s výrobci v Unii a se sdruženími a dodavateli běhounů a dodavateli opravárenských materiálů v Unii, kteří podporují antidumpingová opatření.

(8) Komise vzala v potaz připomínky předložené zúčastněnými stranami, rozebrala je a prozatímní zjištění v případě potřeby příslušným způsobem upravila.

(9) Komise pokračovala ve vyhledávání a ověřování všech informací, které považovala za nezbytné pro vyvození konečných zjištění. Za účelem ověření odpovědí na dotazníky, které nebyly ověřeny v prozatímní fázi postupu, byly provedeny inspekce na místě v prostorách těchto stran: a) dovozci v Unii, kteří nejsou ve spojení: — Heuver Bandengroothandel B.V, Nizozemsko („Heuver“), — Hämmerling The Tyre Company GmbH, Německo; b) dovozci v Unii, kteří jsou ve spojení: — Hankook Tire Italia S.r.l, — Hankook España S.A., — Prometeon Tyre Group S.r.l., — Prometeon Tyre Group España y Portugal, S.L.U., — Pneumobil Reifen und KFZ-Technik GmbH, — Prometeon Tyre Deutschland GmbH.

(10) Po poskytnutí konečných informací byla provedena inspekce na místě v prostorách společnosti Roline N.V., což je výrobce z Unie v Nizozemsku.

(11) Komise všechny zúčastněné strany informovala o podstatných skutečnostech a důvodech, na jejichž základě hodlá uložit konečné antidumpingové clo na dovoz určitých pneumatik pro autobusy a nákladní automobily (dále jen „poskytnutí konečných informací“) a provést konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla.

(12) Všem zúčastněným stranám byla poskytnuta lhůta, během které mohly předložit své připomínky týkající se poskytnutí konečných informací. Žadatel, čínští vyvážející výrobci (skupina Aeolus, skupina Giti, skupina Hankook, společnost Pirelli a její dovozce ve spojení Prometeon), průmyslová sdružení (CRIA, CCCMC, Associazione Italiana Ricostruttori Pneumatici, Assoiaçao Nacional de Industriais de Recauchtagem de Pneus, Bipaver, Bundesverband Reifenhandel und Vulkaniseur-Handwerk, Sdružení výrobců protektorů České republiky, sdružení výrobců protektorů), dovozci (Hämmerling a Kirkby Tyres Ltd), výrobce protektorovaných pneumatik (Rula-BRW) a dodavatelé surovin pro výrobu protektorovaných pneumatik (Vipal, Kraiburg, RemaTipTop) předložili své připomínky.

(13) Po poskytnutí konečných informací proběhla slyšení s průmyslovými sdruženími CRIA a CCCMC, skupinami Aeolus, Giti, Prometeon, žadatelem a sdružením Bipaver.

(14) Úředník pro slyšení uspořádal slyšení na žádost skupiny Hankook dne 16. srpna 2018 a na žádost skupiny Hämmerling dne 29. srpna 2018.

(15) Komise dne 10. září 2018 předložila všem zúčastněným stranám dodatečné konečné informace, které byly omezeny na zvláštní problematiku týkající se výše cílového zisku pro úroveň 3.

(16) Všem zúčastněným stranám byla poskytnuta třídenní lhůta, během níž mohly k dokumentu obsahujícímu dodatečné konečné informace předložit své připomínky. Žadatel, čínští vyvážející výrobci (skupina Aeolus, skupina Giti, společnost Pirelli a její dovozce ve spojení Prometeon, Xingyuan), průmyslová sdružení (CRIA, CCCMC, Associazione Italiana Ricostruttori Pneumatici, Bipaver, Bundesverband Reifenhandel und Vulkaniseur-Handwerk, Sdružení výrobců protektorů České republiky, ITMA Europe, sdružení výrobců protektorů), dovozci (Hämmerling, Heuver a Kirkby Tyres Ltd), výrobce protektorovaných pneumatik (Rula-BRW), sdružení uživatelů (Litevské sdružení národních silničních dopravců LINAVA) a dodavatel surovin pro výrobu protektorovaných pneumatik (Kraiburg) předložili písemné připomínky.

(17) Po poskytnutí dodatečných konečných informací se dne 14. září 2018 konalo slyšení se společností Prometeon.

(18) Připomínky předložené zúčastněnými stranami byly případně zváženy a vzaty v úvahu.

1.4. Oprava

(19) Po zveřejnění prozatímního nařízení společnost Pirelli upozornila, že Pirelli Tyre Co., Ltd. není dceřinou společností skupiny Aeolus, jak bylo nesprávně uvedeno ve 119. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Vysvětlila, že Pirelli Tyre Co., Ltd. je společnost nezávislá na společnosti Aeolus Tyre Co., Ltd a na skupině Aeolus.

(20) Komise uznala svoji chybu a dne 10. července 2018 vydala příslušnou opravu (8).

(21) Pokud jde o odkaz na skupinu Aeolus, Komise uvedla, že její šetření se týká společností nebo skupin společností, které jsou ve spojení. Vztah mezi vyvážejícími výrobci je analyzován v souladu s článkem 127 prováděcího nařízení Komise (EU) 2015/2447 (9). V souvislosti s tímto šetřením se proto Pirelli Tyre Co., Ltd a Aeolus Tyre Co., Ltd považují za společnosti ve spojení, protože obě měly během období šetření společného akcionáře – konkrétně společnost China National Tire & Rubber Co, Ltd. (dále jen „CNRC“). Zkrácená forma „skupina Aeolus“ byla použita proto, aby bylo možno v celém prozatímním nařízení snadněji odkazovat na dotyčné společnosti ve spojení. Zkrácená forma „skupina Aeolus“ byla zvolena proto, že společnost Aeolus Tyre Co., Ltd je největším výrobcem v rámci dotyčných společností ve spojení. Navzdory použití krátké formy za účelem odkazování na skupinu Aeolus v prozatímním nařízení bylo dumpingové rozpětí vypočteno pro každého vyvážejícího výrobce ve spojení zvlášť a poté bylo pro všechny společnosti ve spojení stanoveno jedno vážené průměrné dumpingové rozpětí.

(22) Po poskytnutí konečných informací společnost Pirelli tvrdila, že by neměla být považována za společnost ve spojení se společností CNRC a skupinou Aeolus. Společnost Pirelli nesouhlasila s použitím článku 127 nařízení (EU) 2015/2447 pro účel výpočtu vážené průměrného dumpingového rozpětí stanoveného pro společnosti ve spojení. Společnost Pirelli navrhla ke stanovení vztahu mezi společnostmi použít článek 4 nařízení (EU) 2016/1036 (dále jen „základní nařízení“).

(23) Komise připomněla, že článek 4 základního nařízení se týká vymezení výrobního odvětví Unie a vztahu výrobců v Unii k vyvážejícím výrobcům. V této souvislosti se výrobce v Unii nepovažuje za součást výrobního odvětví Unie, pokud je kontrolován vyvážejícím výrobcem (10). Avšak čl. 2 odst. 1 základního nařízení výslovně odkazuje na článek 127 nařízení (EU) 2015/2447 za účelem určení, zda jsou dvě strany v obchodním spojení pro účel stanovení dumpingového rozpětí. Šetření otázky, zda jsou dvě strany v obchodním spojení, zajišťuje, že jsou účinně prosazována antidumpingová opatření. Zejména se předchází riziku, že vývoz směřuje přes společnosti ve spojení s nižším antidumpingovým clem. Navíc v oznámení o zahájení řízení (11) se na začátku řízení jasně odkazovalo na článek 127 nařízení (EU) 2015/2447.

(24) Podle čl. 127 písm. d) nařízení (EU) 2015/2447 se dvě osoby považují za osoby ve spojení, pokud: třetí strana přímo nebo nepřímo drží, kontroluje nebo vlastní nejméně 5 % vydaných akcií nebo podílů s hlasovacími právy obou osob. CNRC je největším akcionářem společnosti Pirelli. Během období šetření CNRC vlastnila 65 % akcií společnosti Pirelli. V září 2018 stále vlastnila 46 % akcií společnosti Pirelli. V souvislosti s tímto šetřením se proto společnost Pirelli a skupina Aeolus považují za společnosti ve spojení prostřednictvím společné mateřské společnosti (CNRC). Tvrzení společnosti Pirelli, že by neměla být považována za společnost ve spojení se společností CNRC nebo skupinou Aeolus, bylo tudíž zamítnuto.

(25) Po poskytnutí konečných informací společnost Pirelli dále tvrdila, že by měla být považována pouze za spolupracující stranu, a nikoliv za vyvážejícího výrobce, protože v listopadu 2017 výrobu dotčeného výrobku ukončila.

(26) Komise shledala, že společnost Pirelli byla během období šetření vyvážejícím výrobcem. Fakt, že společnost Pirelli následně výrobu ukončila, tuto skutečnost nemění. Uvedené tvrzení bylo tudíž zamítnuto.

1.5. Poskytnutí prozatímních informací

(27) Několik zúčastněných stran tvrdilo, že prozatímní informace poskytnuté Komisí byly nedostatečné, čímž bylo dotčeno jejich právo na obhajobu, a požádalo Komisi o další objasnění a informace a stejné obavy zopakovalo i po poskytnutí konečných informací.

(28) Komise byla toho názoru, že veřejně přístupný spis a prozatímní nařízení již obsahují dostatek informací umožňujících všem zúčastněným stranám plně uplatnit své právo na obhajobu. Před poskytnutím konečných informací byla nicméně do veřejně přístupného spisu zařazena poznámka ke spisu (12) poskytující objasnění ohledně prozatímního nařízení a dvěma vyvážejícím výrobcům byla poskytnuta některá další objasnění týkající se údajů, na nichž se zakládají výpočty jednotlivých dumpingových rozpětí.

(29) Komise poukázala na to, že CRIA a CCCMC uvedly, že Komise jim a čínským vývozcům neposkytla podrobné informace ohledně výpočtů cenového podbízení a prodeje pod cenou, a tím je zbavila jakékoli možnosti zkontrolovat případné chyby, jichž se Komise dopustila, nebo se vyjádřit k některým aspektům uvedených výpočtů.

(30) CRIA, CCCMC a čínští vývozci obdrželi veškeré informace s ohledem na svá procesní práva. Čínští vývozci zařazení do vzorku obdrželi seznam kontrolních čísel výrobků (dále jen „PCN“) prodaných položek, jednotkové prodejní ceny a rozsah (13) celkového objemu prodeje, o který se jednalo. Jak je uvedeno ve 45. až 49. bodě odůvodnění, Komise nesmí sdělit žádné informace, které jsou na základě prokázání oprávněných důvodů považovány za důvěrné, bez zvláštního povolení poskytovatele těchto informací.

(31) Skupina Aeolus tvrdila, že zjištění újmy pro účely článku VI GATT 1994 by mělo vycházet ze skutečných důkazů a zahrnovat objektivní přezkoumání jak a) objemu dumpingového dovozu a účinku dumpingového dovozu na ceny obdobných výrobků na domácím trhu, tak i b) následného dopadu tohoto dovozu na domácí výrobce takových výrobků. Komise by podle jejího názoru neměla svá rozhodnutí zakládat na nejasných prvcích nebo na důvěrných údajích poskytnutých dotyčnými stranami, nýbrž na všech informacích a objektivních skutečnostech, jež jsou k dispozici. Požadavek „objektivního přezkoumání“ znamená, že domácí výrobní odvětví a účinky dumpingového dovozu je nutno prošetřovat nestranně, bez upřednostňování zájmů kterékoli zúčastněné strany nebo skupiny zúčastněných stran šetření. (14) Podle tvrzení skupiny Aeolus zůstává většina údajů v tomto řízení důvěrná, což zúčastněným stranám brání v uplatňování jejich práva na obhajobu. Zahájení šetření však bylo jednoznačně motivováno snahou chránit zájmy konkrétního segmentu výrobního odvětví Unie (jmenovitě odvětví protektorování), aniž by byla zohledněna skutečnost, že většina velkých evropských výrobců pneumatik také dováží dotčený výrobek z ČLR a dále jej prodává na trhu Unie.

(32) V reakci na tyto připomínky Komise uvedla, že článek 19 základního nařízení výslovně stanoví, že zúčastněné strany mohou informace poskytnout důvěrně, jsou-li k tomu udány oprávněné důvody. Kromě toho byl do veřejného spisu začleněn smysluplný souhrn důvěrných informací, které si mohou zúčastněné strany prověřit. Skutečnost, že totožnost některých spolupracujících výrobců v Unii nebyla zveřejněna, nebránila Komisi v tom, aby objektivně přezkoumala příslušné skutečnosti, ani nebránila zúčastněným stranám v uplatnění jejich práva na obhajobu. Kromě toho byla práva na obhajobu zúčastněných stran zaručena, jak je vysvětleno ve 37. bodě odůvodnění, prostřednictvím zapojení úředníka pro slyšení.

1.6. Výběr vzorku

(33) Sdružení CRIA and obchodní komora CCCMC tvrdily, že čínští výrobci z řad malých a středních podniků (MSP) byli diskriminováni ve srovnání s výrobci z řad MSP v Unii, protože MSP v Unii měly právo vyplnit méně podrobný (a tedy méně spolehlivý) dotazník. Uvedené strany tvrdily, že čínští výrobci z řad MSP mohli být odrazeni od účasti v šetření z důvodu významného zatížení vyplývajícího z povinnosti vyplnit plnou verzi dotazníku.

(34) Navíc CRIA a CCCMC tvrdily, že jelikož Komise (údajně nesprávně) vycházela při svém určení újmy především z údajů o malém objemu prodeje uskutečněném malými a středními podniky, nedostatečné zastoupení čínských výrobců z řad MSP bylo dále zhoršeno tím, že výrobci z řad MSP v Unii mohli poskytnout méně úplnou, a tedy méně spolehlivou odpověď. Podobné tvrzení bylo zopakováno po poskytnutí konečných informací. Kromě toho CRIA a CCCMC požadovaly, aby Komise zveřejnila konkrétní údaje o výběru vzorku výrobců v Unii, zejména za účelem ověření reprezentativnosti vzorku výrobního odvětví Unie jak u nových, tak u protektorovaných pneumatik. Uvedené tvrzení bylo po poskytnutí konečných informací zopakováno.

(35) Tvrzení, že určení újmy vycházelo převážně z údajů výrobců z řad MSP v Unii, je nesprávné, neboť Komise vytvořila reprezentativní vzorek, aby přesně analyzovala situaci ohledně újmy způsobené výrobcům v Unii. Komise vypočítala váženou hodnotu prodeje v Unii, aby bylo zajištěno řádné zastoupení prodeje uskutečněného malými a středními podniky na trhu Unie. Navíc je běžnou praxí Komise zasílat zjednodušený dotazník výrobcům z řad MSP v Unii, avšak tato skutečnost nemá žádný dopad na správnost poskytnutých údajů nebo důkladnost šetření. Dotyčné tvrzení bylo proto zamítnuto.

(36) Jak je uvedeno v 15. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, dva vyvážející výrobci tvrdili, že z důvodu důvěrné povahy údajů nemohou ověřit, zda žadatel skutečně představuje více než 25 % celkové výroby v Unii. Rovněž tvrdily, že nemohou ověřit, zda je vzorek výrobního odvětví Unie dostatečně reprezentativní.

(37) Útvary Komise požádaly o zapojení úředníka pro slyšení, aby bylo ve světle uvedených tvrzení zaručeno právo zúčastněných stran na obhajobu. Prostřednictvím poznámky ze dne 12. července 2018 úředník pro slyšení přidal do veřejně přístupného spisu poznámku obsahující tato dvě zjištění: „1. Na základě údajů v důvěrném spisu lze konstatovat, že při výpočtu stávajících požadavků útvary Komise použily obdržené údaje správně. Žadatel, včetně dvou výrobců v Unii, kteří požádali o anonymitu, představuje více než 25 % celkové výroby výrobku, který je předmětem šetření, v Unii. 2. Údaje v důvěrném spisu umožňují dospět k závěru, že výběr vzorku provedený útvary Komise odpovědnými za šetření je v jejich příslušné poznámce ke spisu ze dne 18. října 2017 o problematice výběru vzorku, který je obsažen ve spise určeném pro kontrolu zúčastněnými stranami, popsán přesně. “ ( 15 )

(38) Komise proto dospěla k názoru, že právo dotyčných zúčastněných stran na obhajobu bylo dodrženo.

(39) A konečně někteří vyvážející výrobci tvrdili, že neznalost možných vazeb mezi anonymními žadateli a čínskými vyvážejícími výrobci brání uplatnění jejich práva na obhajobu. Nebylo však doloženo, jak by jim znalost takového potenciálního spojení pomohla hájit své stanovisko. I kdyby hypoteticky existovalo spojení mezi jedním nebo několika anonymními výrobci v Unii a jedním nebo několika čínskými vyvážejícími výrobci, analýza dumpingu a újmy by nebyla podstatně ovlivněna.

(40) Skupina Giti tvrdila, že Komise měla při výběru vzorku výrobců v Unii zohlednit podíl každé úrovně výrobků na celkových tržbách v Unii. Takový přístup by byl mnohem objektivnější ve srovnání se současným přístupem, při kterém je podle názoru skupiny Giti nadhodnocena váha údajů o úrovni 3, která utrpěla největší újmu.

(41) Jak je vysvětleno ve 24. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise při výběru vzorku výrobců v Unii skutečně vzala jednotlivé úrovně v úvahu. Navíc 157. a 158. bod odůvodnění prozatímního nařízení a další objasnění uvedená v poznámce ke spisu zmíněné v 28. bodě odůvodnění tohoto nařízení obsahovaly důkladné vysvětlení metodiky, která byla použita tak, aby se v mikroekonomických ukazatelích odrážely odpovídajícím způsobem všechny úrovně (viz rovněž část 4.5.1.2 níže).

1.7. Přístup k informacím

(42) Sdružení CRIA a obchodní komora CCCMC požadovaly, aby jejich právní zástupci měli úplný přístup k výpočtům dumpingového rozpětí, vlivů na ceny a rozpětí újmy provedeným Komisí, a to včetně přístupu k důvěrným informacím od ostatních zúčastněných stran, na nichž jsou tyto výpočty založeny (pod podmínkou dodržení příslušných závazků ohledně nevyzrazení důvěrných údajů). CRIA a CCCMC zdůraznily, že požadavky článku 19 základního nařízení by měly být vyvážené s právy na obhajobu, která jsou zaručena článkem 41 Listiny základních práv Evropské unie.

(43) CRIA a CCCMC tvrdily, že právníci, kterým by byl přístup poskytnut, jsou zapsáni u evropské advokátní komory a podléhají přísným pravidlům této komory, a pokud by sdělili důvěrné informace svým klientům, mělo by to za následek přísná disciplinární opatření včetně vyškrtnutí z komory a potenciálního trestního stíhání. CRIA a CCCMC proto tvrdily, že přístup k důvěrnému spisu by nebyl v rozporu s povinností Komise chránit důvěrné informace a zároveň by umožnil účinné uplatnění práv na obhajobu. Navíc se tyto strany domnívaly, že zapojení úředníka pro slyšení, který získal přístup k důvěrným informacím a sdělil své závěry zúčastněným stranám, nelze považovat za náhradu přezkumu uvedených výpočtů.

(44) Na slyšení u úředníka pro slyšení dne 16. srpna 2018 skupina Hankook tvrdila, že Komise porušila její právo na obhajobu tím, že jí znemožnila přístup k údajům, které skupina Hankook považovala za neodůvodněně důvěrné. Skupina Hankook vznesla obecnou žádost o změnu politiky, pokud jde o nakládání s důvěrnými údaji, a vyzvala útvary Komise, aby změnily současnou praxi zveřejňování výpočtů a v budoucnu umožnily právním zástupcům zúčastněných stran přístup k výpočtům v plném rozsahu. Podle názoru skupiny Hankook by se ochrana důvěrných údajů měla uplatnit jen v takovém rozsahu, v němž je tato ochrana nezbytná k zabránění možnému poškození dotčených společností. K takovému poškození by nedošlo, kdyby se právní zástupci řídili dohodou o důvěrnosti uzavřenou s útvary Komise. Pokud jde o současné šetření, skupina Hankook rovněž požádala, aby její právní zástupci měli přístup ke všem výpočtům dumpingového rozpětí a rozpětí újmy, včetně údajů o běžné hodnotě v plném rozsahu.

(45) Článek 19 základního nařízení stanoví, že žádné informace, které jsou důvěrné povahy nebo které strany poskytují důvěrně, přičemž jsou k tomu udány oprávněné důvody, nesmí Komise zveřejnit bez výslovného svolení poskytovatele těchto informací. Uvedený článek nepředpokládá, že některé jiné straně, včetně právníků zapsaných u evropské advokátní komory, bude poskytnut přístup k takovým informacím. Je rovněž nutno poznamenat, že dne 9. ledna 2018 CRIA a CCCMC předložily plné moci podepsané spolupracujícími vyvážejícími výrobci a vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku. Komise shledala, že některé plné moci, jež čínští vyvážející výrobci zařazení do vzorku udělili CRIA a CCCMC, nezahrnují přístup k důvěrným informacím, ale vztahují se pouze na účast na slyšeních a předkládání připomínek a podání.

(46) Kromě toho se v judikatuře Soudního dvora uvádí, že ochrana práv na obhajobu musí být v případě potřeby v souladu s dodržováním zásady důvěrnosti, která je výslovně stanovena v článku 19 základního nařízení. V tomto konkrétním případě byly udány oprávněné důvody, protože několik zúčastněných stran požadovalo, aby jejich jména zůstala utajena, neboť se obávaly, že by se mohly stát cílem odvety ze strany zákazníků nebo konkurentů. Komise uvedená tvrzení posoudila a došla k závěru, že jsou oprávněná. Proto konstatovala, že zveřejnění takových důvěrných informací by mělo pro tyto strany významný nepříznivý účinek.

(47) V zájmu zajištění výše zmíněného souladu je možno přijmout nedůvěrná shrnutí důvěrných informací (například ve formě rozmezí a/nebo indexovaných prvků informací) v případě, že takové nedůvěrné informace nepovedou k vyzrazení obchodního tajemství. Úplné zveřejnění důvěrných informací však nebylo považováno za slučitelné s povinností chránit tyto informace. Ve stejném duchu, jelikož normotvůrce Unie nestanovil tuto výjimku v základním nařízení, dospěla Komise k závěru, že ani skutečnost, že právníci zapsaní u evropské advokátní komory jsou vázáni přísnými pravidly této komory a potenciálně jim mohou být uloženy sankce v případě porušení těchto pravidel, neumožňuje útvarům Komise poskytnout přístup k důvěrným informacím v rozporu s platnými právními předpisy. Komise tudíž konstatovala, že přístup k důvěrným informacím nemohl být právníkům zapsaným u evropské advokátní komory poskytnut. V každém případě dalším prvkem na ochranu práv zúčastněných stran na obhajobu je možnost obrátit se na úředníka pro slyšení v obchodním řízení podle článku 15 rozhodnutí předsedy Evropské komise ze dne 29. února 2012 o funkci a mandátu úředníka pro slyšení v určitých obchodních řízeních (16). Jelikož zúčastněné strany nepožádaly o stanovisko úředníka pro slyšení k tomuto bodu, je tudíž nutno uvedené tvrzení zamítnout.

(48) Komise se navíc domnívala, že veřejně přístupný spis, který byl k dispozici zúčastněným stranám včetně CRIA a CCCMC a skupiny Hankook, obsahoval všechny relevantní informace týkající se daného případu, které byly v rámci šetření použity. V případě, že informace byly považovány za důvěrné, obsahoval veřejně přístupný spis jejich smysluplné shrnutí. Všechny zúčastněné strany včetně CRIA a CCCMC měly k veřejně přístupnému spisu přístup a mohly si jej prostudovat.

(49) Vzhledem k uvedeným skutečnostem měla Komise za to, že informace poskytnuté v dokumentech obsahujících prozatímní a konečné informace a ve veřejně přístupném spisu jsou dostatečné k uplatnění práv na obhajobu všech zúčastněných stran. Uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto. Nicméně po slyšení u úředníka pro slyšení Komise zveřejnila některé další údaje týkající se výpočtu dumpingu a újmy, jak je uvedeno níže v 77. a 178. bodě odůvodnění.

(50) Společnost Hämmerling požádala o slyšení u úředníka pro slyšení, aby vznesla právní obavy týkající se současného šetření a některých horizontálních záležitostí týkajících se ochrany údajů v případě důvěrných a nedůvěrných informací zahrnutých v databázi TRON TDI a stávající praxe poskytování přístupu k nedůvěrným souborům zúčastněným stranám mimo území Unie prostřednictvím uvedené databáze.

(51) Komise shledala, že nové obecné nařízení o ochraně osobních údajů (17) není v tomto případě použitelné. Navíc společnost Hämmerling potvrdila, že otázka ochrany osobních údajů přímo nesouvisela s možným zvláštním omezením jejího práva na obhajobu podle právních předpisů o ochraně obchodu. Komise proto dospěla k závěru, že individuální postavení společnosti Hämmerling v řízení a její právo na obhajobu nebyly novým obecným nařízením o ochraně údajů dotčeny.

2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK

2.1. Tvrzení ohledně segmentace trhu Unie s pneumatikami

(52) Několik zúčastněných stran zopakovalo své tvrzení, že nové a protektorované pneumatiky nemohly být jediným dotčeným výrobkem ani nemohly tvořit jediný segment. Kromě toho několik zúčastněných stran tvrdilo, že trh Unie by měl být rozdělen nejméně do čtyř úrovní: tří úrovní pro nové pneumatiky a čtvrté, nové kategorie, která by měla být zavedena pro protektorované pneumatiky. Nebo by měla být zavedena nová úroveň pro levné dovážené pneumatiky. Sdružení CRIA a obchodní komora CCCMC rovněž tvrdily, že by měla být provedena další segmentace umožňující rozlišovat mezi pneumatikami představujícími původní zařízení vozidel a náhradními pneumatikami.

(53) Jak je uvedeno v 72. až 74. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, nové (protektorovatelné i neprotektorovatelné) pneumatiky i protektorované pneumatiky nemají vzájemně odlišné technické, základní fyzikální ani chemické vlastnosti. Po poskytnutí prozatímních informací nepředložily zúčastněné strany žádné další důkazy svědčící o opaku. Proto Komise zamítla tvrzení CRIA a CCCMC, že nové a protektorované pneumatiky nemohou být stejným dotčeným výrobkem. Pokud jde o žádost o zavedení čtvrté úrovně pro protektorované pneumatiky, Komise zdůraznila, že nové a protektorované pneumatiky mají stejné základní vlastnosti a jsou do značné míry zastupitelné. Kromě toho, jak je vysvětleno v 55. až 57. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, protektorované pneumatiky většinou patří do úrovně 3. Není tudíž zapotřebí vytvářet pro ně čtvrtou úroveň. Komise proto dotyčné tvrzení rovněž zamítla.

(54) Skupina Aeolus tvrdila, že Komise by měla z rozsahu šetření vyloučit nové pneumatiky. Odkázala na zprávu odvolacího orgánu WTO v dokumentu Evropská společenství – Opatření vztahující se na azbest a výrobky obsahující azbest (18), podle kterého určení, zda jsou dva výrobky obdobné, je v zásadě určením toho, zda si tyto výrobky vzájemně konkurují. Skupina Aeolus tvrdila, že Komise by měla tento přístup zohlednit při určování toho, zda lze či nelze dva výrobky považovat za obdobné.

(55) Komise měla za to, že mezi novými a protektorovanými pneumatikami existuje konkurenční vztah. Jak je uvedeno níže v části 4.6 v analýze vzájemného propojení mezi jednotlivými úrovněmi, dovážené (nové) pneumatiky úrovně 3 soutěží s pneumatikami, které jsou protektorovány v Unii a v současnosti přebírají podíl na trhu protektorovaných pneumatik úrovně 3. To má zase opačný kaskádový efekt i na pneumatiky úrovně 2 a úrovně 1, a ovlivnilo to tudíž konkurenční postavení výrobců pneumatik úrovní 1 a 2 v Unii. Dotyčné tvrzení bylo proto zamítnuto.

(56) Skupina Hankook tvrdila, že její značka Hankook by měla být zařazena do úrovně 2, jelikož všechna tři kritéria používaná Komisí vedou ke stejnému výsledku: i) prestiž značky, ii) protektorovatelnost a iii) prodej pneumatik přímo výrobcům autobusů a nákladních vozidel, tj. prodej původního zařízení.

(57) Pokud jde o první kritérium – prestiž značky, skupina Hankook tvrdila, že nejen sdružení ETRMA (ve svých zprávách z let 2017 a 2018), ale také zpráva Global Tire Intelligence z června 2016 a zpráva komise USA pro mezinárodní obchod z března 2016 zařadily značku Hankook do úrovně 2 (19). Komise akceptovala, že uznání značky Hankook ve čtyřech uvedených zprávách naznačuje, že se jedná o značku úrovně 2. Na svém webu prezentuje skupina Hankook svoji značku jako „prémiovou“. Kromě toho, jak již bylo uvedeno v 63. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, interní dokument společnosti předaný Komisi během inspekce na místě naznačil, že tato značka přešla do úrovně 1. Komise tudíž shledala, že vnímání skupiny Hankook na trhu a způsob, jakým se vnímá ona sama, se zcela neshodují.

(58) Skupina Hankook rovněž předložila důvěrné interní průzkumy provedené v roce 2017 pro tým globální marketingové strategie skupiny Hankook ve Spojeném království, Německu, Španělsku a Itálii ohledně pneumatik pro osobní automobily. Podle této společnosti dotyčné dokumenty ukazují, že jiné značky úrovně 1 se u zákazníků v těchto zemích těší vyššímu povědomí o značce. Komise došla k názoru, že z těchto údajů lze vyvodit dva hlavní závěry. Za prvé, že sama skupina Hankook uznala, že řazení značek do úrovní je u všech značek dynamickou koncepcí. Například ve Spojeném království byl jeden z jejích konkurentů považován za značku úrovně 2, zatímco tentýž konkurent patří v Německu, Španělsku a Itálii mezi „špičkové aktéry“ neboli do „úrovně 1“. Za druhé se zdá, že podle vnímání zákazníků ohledně pneumatik pro osobní automobily se skupina Hankook nachází „někde mezi“ dvěma úrovněmi: tzv. „podpořené povědomí (20)“ bylo v případě značky Hankook všeobecně nižší než u značek úrovně 1, zatímco „spontánní povědomí (21)“ bylo – s výjimkou Spojeného království – stejné nebo dokonce mírně vyšší než u ostatních konkurenčních značek, které Komise zařadila do úrovně 1.

(59) Komise se poté zaměřila na druhé kritérium. Připomněla, že pneumatiky úrovně 1 jsou navrženy jako pneumatiky „s více životy“, což dále zvyšuje výrazně vyšší kilometrovou životnost původního výrobku (při běžném používání lze pneumatiku protektorovat až třikrát), jak je uvedeno v 55. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Skupina Hankook v tomto ohledu uvedla, že smluvně zaručuje, že pneumatiky Hankook lze protektorovat nejvýše jednou a že podíl její vlastní značky protektorovaných pneumatik Alphatread na trhu je zanedbatelný a klesá. Kromě toho je cena jejích plášťů nižší než cena plášťů vedoucích subjektů na trhu.

(60) Na jedné straně vzala Komise na vědomí pozici značky Alphatread na trhu, ale došla k názoru, že tato skutečnost může být spíše otázkou rozhodnutí dané společnosti, zda sama hodlá provozovat vertikálně integrované podnikání v oboru protektorování pneumatik, či nikoli. Komise rovněž uznala, že právní záruka na pneumatiky Hankook pokrývá pouze jedno protektorování. Na druhé straně protektorovatelnost nezávisí pouze na protektorování pod značkou Alphatread nebo na právní záruce poskytované skupinou Hankook, která je svou povahou konzervativní. Pro klasifikování je spíše důležitější to, jak často jsou pneumatiky na trhu skutečně protektorovány, a tudíž v tomto ohledu soutěží s jinými pneumatikami úrovně 1.

(61) Komise se tedy dotázala protektorovacích firem v Unii, zda pneumatiky Hankook lze protektorovat pouze jednou, dvakrát, nebo více než dvakrát. Evropské sdružení výrobců protektorů (dále jen „BIPAVER“) informovalo Komisi, že všech sedm dotázaných protektorovacích firem (tři z Německa, jedna z Portugalska, jedna ze Španělska, jedna z Itálie a jedna ze Spojeného království) odpovědělo, že pneumatiky Hankook lze protektorovat dvakrát. Navíc v případě pneumatik určitého rozměru lze podle údajů protektorovacích firem z Portugalska, Španělska a Spojeného království, které na dotaz sdružení BIPAVER odpověděly, protektorovat pneumatiky Hankook i více než dvakrát. Jiná protektorovací firma z Itálie poskytla odpověď samostatně a uvedla, že nízkoprofilové pneumatiky od skupiny Hankook se protektorují pouze jednou, avšak pneumatiky s vyššími profily se protektorují dvakrát. Jedna francouzská protektorovací firma, která rovněž poskytla odpověď samostatně, uvedla, že pneumatiky Hankook se protektorují dvakrát nebo více než dvakrát. Další španělská protektorovací firma Komisi informovala, že pláště Hankook mají stejnou kvalitu jako prémiové pneumatiky, jako jsou Michelin, Continental, Goodyear a Bridgestone. Na základě těchto poznatků Komise určila, že pneumatiky Hankook se převážně protektorují v Unii dvakrát, přičemž kvalita jejich plášťů umožňuje u určitých rozměrů ještě další protektorování.

(62) V souvislosti se třetím kritériem skupina Hankook tvrdila, že její prodej původního zařízení v Unii představoval v roce 2017 pouze 1,6 % z celkového prodeje původního zařízení. Tak malý podíl na trhu nestačí k tomu, aby tyto pneumatiky byly zařazeny do úrovně 1. Komise s tímto hodnocením nesouhlasila. Poukázala na to, že trend prodeje původního zařízení skupiny Hankook se zvyšuje. Zatímco v roce 2014 neměla skupina Hankook žádné smlouvy na prodej původního zařízení, její podnikání v tomto směru každoročně až do roku 2017 rostlo. Navíc, ačkoli hodnota 1,6 % se v absolutním vyjádření zdá být malá, zahrnuje významnější podíl [7–12] % u jednoho z předních evropských výrobců nákladních automobilů. Komise dospěla k názoru, že samotná skutečnost, že tento významný výrobce nákladních vozů má důvěru ve špičkovou kvalitu značky Hankook, je podstatná. Na slyšení dne 20. června 2018 skupina Hankook dále tvrdila, že pneumatiky pro prodej původního zařízení byly dodávány spíše z Jižní Koreje než z ČLR. Proto nemohly být pneumatiky vyvážené z Číny považovány za prodej původního zařízení. Komise toto tvrzení neověřila. Nicméně i v případě, že je fakticky správné, nevysvětluje, proč by skupina Hankook nemohla uplatnit své know-how také v čínských výrobních závodech a v blízké budoucnosti používat pro prodeje původního zařízení pneumatiky vyráběné v ČLR. Komise tudíž konstatovala, že skupina Hankook je schopna realizovat prodej původního zařízení známým evropským výrobcům nákladních automobilů s tím, že má potenciál rozsah tohoto svého podnikání v blízké budoucnosti rozšířit.

(63) Na základě společného zohlednění všech tří kritérií Komise potvrdila své zjištění, k němuž dospěla v prozatímní fázi, že značka Hankook přešla z úrovně 2 do úrovně 1. Ačkoli podle převládajícího mínění na trhu stále patří do úrovně 2, dva prvky vlastního posouzení skupiny Hankook zjištěné během šetření a analýza průzkumů značek naznačují, že pneumatiky Hankook patří spíše do úrovně 1. Vnímání skupiny Hankook je tudíž „někde mezi“ těmito dvěma úrovněmi. Odpovědi protektorovacích firem však ukazují, že pneumatiky Hankook se v současnosti protektorují v Unii nejméně dvakrát a kvalita jejích pneumatik umožnila této skupině rozvíjet prodeje původního zařízení rovněž s dobře známými evropskými výrobci nákladních vozidel. Pro účely tohoto šetření proto Komise zařadila skupinu Hankook mezi výrobce úrovně 1.

(64) Skupina Hankook také tvrdila, že její značka Aurora by měla být zařazena do úrovně 3. Jelikož však rozdíl mezi značkami Aurora a Hankook není tak enormní a jelikož Komise potvrdila správnost svého zařazení značky Hankook do úrovně 1, ponechala beze změny také své zařazení značky Aurora do úrovně 2.

(65) Skupina Giti tvrdila, že její značka Primewell by měla být zařazena do úrovně 3. Komise uvedené tvrzení přijala, jelikož značka Primewell splnila kritéria úrovně 3: je to značka nižší kvality, pneumatiky této značky mají velmi omezenou protektorovatelnost a neexistují prodeje původního zařízení této značky.

2.2. Žádosti o vyloučení výrobku

(66) Několik zúčastněných stran uvedlo, že by neměly být zamítnuty případy týkající se hospodářské soutěže uvedené v 68. až 83. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a šetření provedená třetími zeměmi a stejné obavy zopakovalo i po poskytnutí konečných informací. Místo zamítnutí těchto rozhodnutí z procesních důvodů měla Komise analyzovat podstatu příslušných zjištění. Tyto strany zopakovaly, že je nutno vzít v úvahu šetření provedená Spojenými státy americkými, Indií, Euroasijskou hospodářskou komisí a Egyptem a že řízení ve věcech hospodářské soutěže zahájené v květnu 1996 je pro současné řízení relevantní (22). Navíc sdružení CRIA a obchodní komora CCCMC tvrdily, že Komise nemůže jednoduše odmítnout své vlastní závěry uvedené ve věci týkající se spojení podniků (23), že levné nové náhradní pneumatiky nenahrazují protektorované pneumatiky. Tyto strany byly toho názoru, že uvedené závěry jsou velmi důležité pro způsob, jakým Komise provádí segmentaci dotčeného výrobku, a obecněji pro analýzu újmy.

(67) Pokud jde o tato tvrzení, Komise znovu zdůraznila, že šetření ve věcech hospodářské soutěže a antidumpingová šetření se navzájem podstatně liší, pokud jde o způsob vymezení dotčeného výrobku. Podle antidumpingové dohody WTO mají navíc členové při vymezování dotčeného výrobku a obdobného výrobku právo uplatnit ve značné míře vlastní uvážení. Proto ani případy týkající se hospodářské soutěže, ani jiné antidumpingové případy ve třetích zemích nelze přímo aplikovat na toto šetření. Dotyčná tvrzení byla tudíž zamítnuta.

(68) Několik zúčastněných stran tvrdilo, že mezi novými a protektorovanými pneumatikami existují rozdíly, pokud jde o základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti, použití a prodejní kanály a podobné tvrzení zopakovalo i po poskytnutí konečných informací. Tyto strany tvrdily, že suroviny pro výrobu nových pneumatik se značně liší od surovin potřebných k výrobě protektorovaných pneumatik. Protektorovatelné pneumatiky nebo pneumatiky „s více životy“ by proto měly být z definice dotčeného výrobku vyloučeny.

(69) Jak je uvedeno v 72. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, nové a protektorované pneumatiky mají stejné technické vlastnosti, součásti a konstrukci nové pneumatiky. Nová pneumatika poskytuje plášť, který využívá odvětví protektorování. Běhoun je podobný jako u nové pneumatiky. Komise proto uvedené tvrzení zamítla.

(70) Sdružení CRIA a obchodní komora CCCMC navíc tvrdily, že protektorované pneumatiky a nové pneumatiky nemají stejné použití, protože úroveň bezpečnosti je u protektorovaných pneumatik výrazně horší než u nových pneumatik a stejné obavy zopakovaly i po poskytnutí konečných informací. Jako důkaz předložily citaci ze zákona USA. (24) Kromě toho tvrdily, že v jiných oblastech orgány Unie rovněž považují protektorované pneumatiky za odlišné od nových pneumatik. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1222/2009 (25) se skutečně výslovně nevztahuje na protektorované pneumatiky. Ty by tudíž nepodléhaly stejným právním předpisům, což je v rozporu s tvrzením uvedeným v 75. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.

(71) Komise dotyčné tvrzení zamítla. V 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se Komise zabývala tím, jak jsou pneumatiky vnímány z hlediska bezpečnosti, a konstatovala, že mezi dvěma novými pneumatikami různých úrovní se vyskytují přesně tytéž rozdíly ve vnímání jejich technických, kvalitativních a bezpečnostních parametrů. Kromě toho rozhodnutí Rady ze dne 13. března 2006, kterým se mění rozhodnutí 2001/507/ES a 2001/509/ES s cílem zavést jako povinné předpisy Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN) č. 109 a č. 108 o obnovených pneumatikách (26), stanoví, že předpisy č. 108 a 109 EHK OSN se mají uplatňovat jako povinná podmínka pro uvádění protektorovaných pneumatik na trh Unie, aby se zajistilo, že protektorované pneumatiky splňují podobné požadavky na bezpečnost a kontrolu jakosti jako nové pneumatiky. (27)

(72) Po poskytnutí konečných informací sdružení CRIA a obchodní komora CCMC tvrdily, že proces výroby nových pneumatik se podstatně liší od procesu výroby protektorovaných pneumatik. Komise souhlasí s uvedenými stranami, že výrobní proces je odlišný, avšak použití nových i protektorovaných pneumatik je stejné – jsou namontovány na kola autobusů nebo nákladních vozů pro zajištění měkkého kontaktu s vozovkou. Z tohoto důvodu bylo uvedené tvrzení zamítnuto.

2.3. Obdobný výrobek

(73) Sdružení CRIA, obchodní komora CCCMC a všichni čínští vyvážející výrobci zařazení do vzorku požádali Komisi, aby zveřejnila více informací o typech pneumatik použitých pro účely srovnání. Tvrdili, že je velmi pravděpodobné, že se některé rozdíly neodrážejí v kontrolních číslech výrobku (PCN) nebo typech výrobků, a že je nutno provést úpravy. Čínští výrobci, CRIA a CCMC tvrdili, že nemohou tyto rozdíly zjistit, protože nemají informace o výrobcích prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku. Podobné tvrzení bylo stranami zopakováno po poskytnutí konečných informací.

(74) Komise konstatovala, že veřejně přístupný spis již obsahuje dostatek informací ohledně PCN nebo typů výrobků. Definice typu výrobku je poměrně složitá a zahrnuje sedm charakteristik (šířka průřezu, průřezový poměr, typ konstrukce, průměr ráfku/kola, poloha pneumatiky, zimní pneumatiky (ano nebo ne), bezdušové pneumatiky (ano nebo ne)). Komise tudíž konstatovala, že charakteristiky pro určení PCN jsou dostatečně podrobné, aby zohlednily všechny charakteristiky výrobků nacházejících se na trhu Unie. Žádná jiná strana skutečně netvrdila, že by kontrolní čísla výrobku neodrážela veškeré rozdíly mezi jednotlivými typy výrobků a že by se tentýž typ výrobku vyráběný v Unii lišil od téhož typu výrobku vyráběného v ČLR. Žádná zúčastněná strana rovněž neposkytla žádné informace o tom, které další vlastnosti by byly nezbytné k zajištění ještě dokonalejšího nebo většího srovnání mezi dováženými a domácími typy dotčeného výrobku. Komise proto trvala na svém závěru, že charakteristiky čísel PCN jsou dostatečně podrobné, aby zachytily veškeré důležité rozdíly mezi různými typy výrobků, což umožňuje spravedlivé srovnání výrobků (a cen). Komise proto dotyčné tvrzení zamítla.

(75) Sdružení CRIA a obchodní komora CCCMC tvrdily, že není jasné, zda se pojmy „typ výrobku“ a „PCN“ navzájem liší, a požádala Komisi, aby tuto otázku objasnila. Pro účely tohoto řízení Komise potvrdila, že tyto dva pojmy jsou vzájemně zaměnitelné.

3. DUMPING

(76) Sdružení CRIA a obchodní komora CCCMC, skupina Aeolus a společnost Pirelli, skupina Hankook a skupina Giti vznesly námitku proti tomu, že jako důvěrné byly ponechány nejen údaje o totožnosti výrobce ve srovnatelné zemi, ale i podrobné výpočty běžné hodnoty. Tvrdily, že kvůli tomu nemohou uplatňovat svá práva na řádné řízení a podávat smysluplné připomínky k výpočtu běžné hodnoty. Skupina Giti a skupina Hankook toto tvrzení po poskytnutí konečných informací zopakovaly.

(77) Komise připomněla, že výrobce ve srovnatelné zemi požádal, aby nebyla zveřejněna jeho totožnost, a náležitě tuto svoji žádost zdůvodnil. Komise přezkoumala opodstatněnost žádosti o zachování anonymity a konstatovala, že existují důkazy o značné možnosti odvety, a uznala, že název společnosti by neměl být zveřejněn. Kromě toho poskytl výrobce ve srovnatelné zemi důkazy, že na základě údajů o jeho prodejích a nákladech, a zejména údajů o jeho prodejích rozčleněných podle úrovně, by jeho konkurenti mohli odhadnout jeho totožnost, takže by mu v případě pokračující spolupráce mohla hrozit odveta. Komise proto s výrobcem souhlasila, že podrobné výpočty běžné hodnoty je nutno buď ponechat v tajnosti, nebo je uvést ve formě rozmezí. Po slyšení u úředníka pro slyšení uvedeném ve 14. bodě odůvodnění Komise zveřejnila doplňující informace týkající se výrobních nákladů a prodejních, správních a režijních nákladů výrobce ve srovnatelné zemi.

3.1. Běžná hodnota

3.1.1. Zacházení jako v tržním hospodářství

(78) Po poskytnutí prozatímních informací skupina Giti, CRIA a CCCMC tvrdily, že přístup Komise spočívající v tom, že i nadále uplatňuje čl. 2 odst. 7 základního nařízení (před změnou přijatou dne 19. prosince 2017 (28)), představoval porušení závazků Unie přijatých v rámci protokolu o přistoupení Číny k WTO, a byl proto nezákonný. V této souvislosti skupina Giti nesouhlasila s tvrzením Komise, že důkazní břemeno spočívá na skupině Giti, a nakonec uvedla, že neexistuje nic, co by z právního hlediska bránilo Komisi stanovit běžnou hodnotu na základě vlastních údajů skupiny Giti o jejích nákladech a (domácím) prodeji.

(79) Jak je uvedeno v 88. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise se v rámci svého šetření řídila rozhodným právem platným v době šetření, a to včetně čl. 2 odst. 7 písm. b) a c) základního nařízení. Tvrzení, že důkazní břemeno nespočívá na skupině Giti, není v tomto ohledu slučitelné s použitelným čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, který stanoví, že „žádost podle písmene b) musí být podána písemně a musí být doložena dostačujícími důkazy o tom, že výrobce působí v podmínkách tržního hospodářství ….“ Navíc, pokud jde o stanovení běžné hodnoty, čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení stanoví, že běžnou hodnotu lze stanovit „na základě ceny nebo početně zjištěné hodnoty ve třetí zemi s tržním hospodářstvím nebo ceny, za niž se prodává výrobek z takové třetí země do jiných zemí včetně Unie …“.

(80) Po poskytnutí prozatímních informací skupina Giti rovněž tvrdila, že zamítnutím její žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství Komise porušila její práva na obhajobu, a to dvěma způsoby: a) skupina Giti nedostala dost času na to, aby mohla předložit smysluplné připomínky ke sdělení ohledně přiznání zacházení jako v tržním hospodářství, neboť lhůta pro předložení připomínek ke sdělení ohledně přiznání zacházení jako v tržním hospodářství byla nedostatečná a nepřiměřená, a b) Komise zveřejnila svou zprávu o ověření skutečností, na jejichž základě lze přiznat zacházení jako v tržním hospodářství teprve dne 3. května 2018 neboli přibližně jeden měsíc poté, co bylo přijato konečné rozhodnutí ohledně přiznání zacházení jako v tržním hospodářství (dne 9. dubna 2018).

(81) Komise s těmito tvrzeními nesouhlasila, a to z následujících důvodů: a) Komise sdílela své posouzení ohledně přiznání zacházení jako v tržním hospodářství dne 15. března 2018 s lhůtou pro podání připomínek do konce pracovní doby dne 27. března 2018. Taková lhůta 12 dnů je přiměřená a umožňovala skupině Giti řádně obhájit svůj zájem. b) Sdělení ohledně přiznání zacházení jako v tržním hospodářství ze dne 15. března 2018 obsahovalo nejen podstatné skutečnosti, ale také výsledky šetření na místě. Útvary Komise v něm transparentním způsobem popsaly všechny důležité prvky, což skupině Giti umožňovalo, aby hájila své zájmy, pokud jde o posouzení skutečností, na jejichž základě lze přiznat zacházení jako v tržním hospodářství. Navíc se inspekce na místě u skupiny Giti uskutečnily v průběhu tří týdnů, během nichž byl přítomen nejméně jeden právní poradce skupiny Giti. Během inspekcí na místě útvary Komise průběžně informovaly zástupce společnosti, a to jak ústně, tak prostřednictvím elektronické pošty, o údajích, které byly úspěšně ověřeny a které ještě bylo nutno ověřit nebo poskytnout. Na konci každé inspekce na místě byl právnímu poradci skupiny Giti předán identický seznam všech dokladů shromážděných během procesu ověřování. Proto i bez zprávy o misi, která pouze shrnuje faktická zjištění, jež byla zveřejněna již ve sdělení ohledně přiznání zacházení jako v tržním hospodářství, měla skupina Giti dostatek příležitostí vyjádřit se k základním aspektům posouzení skutečností, na jejichž základě lze přiznat zacházení jako v tržním hospodářství.

(82) Lze tedy konstatovat, že po poskytnutí prozatímních informací připomínky ohledně přiznání zacházení jako v tržním hospodářství nezpochybnily skutková zjištění a nebyly s to změnit závěry Komise ohledně přiznání zacházení jako v tržním hospodářství. O tom, zda skupina Giti splnila kritéria zacházení jako v tržním hospodářství, rozhodla Komise v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení ve lhůtě sedmi měsíců, avšak nejpozději do osmi měsíců po zahájení šetření, načež byla výrobnímu odvětví Unie poskytnuta příležitost k předložení připomínek. V důsledku toho se Komise domnívala, že práva skupiny Giti na obhajobu byla plně dodržena, pokud jde o závěry Komise ohledně přiznání zacházení jako v tržním hospodářství.

3.1.2. Srovnatelná země

(83) V prozatímním nařízení Komise v souladu s čl. 2 odst. 7 základního nařízení vybrala jako srovnatelnou zemi Brazílii.

(84) Po poskytnutí prozatímních informací skupina Giti tvrdila, že Brazílie není vhodnou srovnatelnou zemí, protože: 1) v Brazílii jsou méně příznivé podmínky pro přístup k surovinám, jelikož Čína je větším producentem přírodního kaučuku a je blíže k hlavním zdrojům produkce v jihovýchodní Asii; 2) Brazílie uplatňuje proti několika zemím anti-dumpingová cla; 3) Brazílie má vysoká běžná cla ve výši 16 % na dovoz některých pneumatik pro autobusy a nákladní automobily.

(85) Komise připomněla, že Brazílie je konkurenční trh, na kterém působí pět velkých výrobců pneumatik pro autobusy a nákladní automobily. Jde o velký trh, pokud jde o spotřebu, a má významné objemy dovozu i vývozu navzdory platným antidumpingovým i běžným clům. Komise rovněž připomněla, že neměla žádnou jinou použitelnou alternativu. Jediný thajský výrobce, který byl ochoten spolupracovat, vyráběl pouze pneumatiky určené pro použití s dušemi, takže byl pro tento účel nevhodný, jelikož více než 95 % vývozu do Unie tvoří pneumatiky bezdušového typu. A konečně Jihoafrická republika byla mnohem menší co do výroby i spotřeby a měla ještě vyšší běžná antidumpingová cla, takže byla méně vhodná než Brazílie. Komise proto potvrdila, že Brazílie je z navrhovaných alternativ nejvhodnější srovnatelnou zemí.

(86) Komise také podrobně zkoumala cenu přírodního kaučuku ve výrobních nákladech výrobce ve srovnatelné zemi. Cena přírodního kaučuku na kilogram pneumatik pro autobusy a nákladní automobily vyrobené výrobcem ve srovnatelné zemi činila [4,1–4,5] RMB, což bylo v souladu s cenami, které uváděli čínští vyvážející výrobci v svých odpovědích na dotazník. Celkově jsou výrobní náklady výrobce ve srovnatelné zemi na jeden kilogram produkce vyšší než u čínských vyvážejících výrobců. Hlavní rozdíl v úrovni výrobních nákladů v Brazílii však vyplývá z vyšších nákladů na pracovní sílu, přímých odpisových nákladů a dalších přímých a nepřímých výrobních nákladů. Požadavek, aby byl zohledněn rozdíl v cenách surovin ve srovnatelné zemi a v ČLR, byl proto zamítnut.

(87) Po poskytnutí prozatímních informací skupina Giti, skupina Hankook, skupina Aeolus a společnost Pirelli tvrdily, že běžná hodnota musela být vypočtena pro více než 75 % jejich objemu prodeje do Unie, a uvedla, že to vyvolává vážné pochybnosti o srovnatelnosti typů výrobků prodávaných na domácím trhu ve srovnatelné zemi. Po poskytnutí konečných informací skupina Giti uvedené tvrzení zopakovala.

(88) Dotčený výrobek zahrnuje širokou škálu typů výrobků s mnoha různými velikostmi a dalšími vlastnostmi. Skutečnost, že některé velikosti a typy pneumatik se v Brazílii nevyráběly, neznamená, že brazilské typy výrobků nebyly srovnatelné. Typy výrobku vyráběné brazilským výrobcem skutečně patří do stejné skupiny výrobků a do určité míry odpovídaly výrobkům vyváženým do Unie čínskými vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku. Komise proto dotyčný argument zamítla.

(89) Jelikož ohledně vhodnosti srovnatelné země nebyly podány žádné další připomínky, prozatímní rozhodnutí Komise použít Brazílii jako srovnatelnou zemi uvedené ve 112. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.

3.1.3. Běžná hodnota

(90) Podrobnosti výpočtu běžné hodnoty jsou uvedeny ve 113. až 115. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.

(91) Všichni vyvážející výrobci zařazení do vzorku tvrdili, že metoda výpočtu běžné hodnoty, kterou Komise použila v prozatímní fázi, vedla k mimořádně vysokým dumpingovým rozpětím a výsledkům, které se nezdály odpovídat skutečnosti, tzn., že běžná hodnota nebyla u pneumatik úrovně 2 a úrovně 3 nižší, ačkoli ve skutečnosti jsou pneumatiky úrovní 2 a 3 vždy levnější. Vyvážející výrobci naléhali na Komisi, aby provedla úpravy běžné hodnoty, které by odrážely snižující se výrobní náklady u pneumatik úrovní 2 a 3. Skupina Giti rovněž požádala o úpravu, která by odrážela snižující se náklady na výrobu pneumatik s větší šířkou průřezu.

(92) Komise akceptovala tvrzení, že metoda, kterou prozatímně použila k výpočtu běžné hodnoty pro neshodná čísla PCN, možná dostatečně nezohlednila segmentaci do jednotlivých úrovní. Komise analyzovala typy výrobků, které výrobce ve srovnatelné zemi vyráběl ve všech třech úrovních, a zjistila, že výrobní náklady na pneumatiku úrovně 2 činily v průměru [83–87] % výrobních nákladů na pneumatiku úrovně 1 a výrobní náklady na pneumatiku úrovně 3 činily v průměru [77–82] % výrobních nákladů na pneumatiku úrovně 1. Komise se proto rozhodla následujícím způsobem upřesnit metodu výpočtu běžné hodnoty tak, aby zohlednila tyto rozdíly ve výrobních nákladech na kus. Za prvé vypočítala průměrnou hodnotu výrobních nákladů na kilogram pro všechny pneumatiky úrovně 1 vyráběné výrobcem ve srovnatelné zemi, která činila [19–21] RMB na kilogram. Za druhé snížila výši výrobních nákladů na kilogram u pneumatik úrovně 2 použitou k výpočtu běžné hodnoty o průměrný rozdíl výrobních nákladů na kus mezi úrovní 1 a úrovní 2, tedy o [83–87] %, takže výrobní náklady na kilogram u úrovně 2 poté činily [16–18] RMB na kilogram. Výrobní náklady na kilogram u úrovně 3 byly sníženy o průměrný rozdíl výrobních nákladů na kus mezi úrovní 1 a úrovní 3, tedy o [77–82] %, takže výsledek činil [15–17] RMB na kus. Typy výrobků, které výrobce ve srovnatelné zemi vyráběl ve všech třech úrovních, představovaly [70–80] % objemu výroby srovnatelné země, a byly proto považovány za dostatečně reprezentativní, aby mohly být použity jako základ pro dotyčnou úpravu.

(93) Běžnou hodnotu každého typu výrobků vyvážených čínskými výrobci, který nebylo možno přiřadit, vypočítala Komise vynásobením jeho hmotnosti příslušnou hodnotou nákladů na kilogram pro každou úroveň. Komise pak přičetla přiměřenou částku prodejních, správních a režijních nákladů a přiměřenou částku zisku u každého typu výrobků.

(94) Na základě výše uvedených úprav Komise vypočítala běžnou hodnotu pro typy výrobků (čísla PCN), jež nebylo možno přiřadit, přičemž zohlednila rozdíly zjištěné ve výrobních nákladech mezi dotyčnými třemi úrovněmi.

(95) Na základě tvrzení, že prodejní, správní a režijní náklady výrobce ve srovnatelné zemi jsou nepřiměřeně vysoké, Komise podrobně přezkoumala tyto náklady dotyčného výrobce a zjistila, že náklady na vnitrostátní dopravu byly v předběžné fázi započteny dvakrát. Komise proto tyto náklady z výpočtů běžné hodnoty vyloučila, což vedlo ke snížení prodejních, správních a režijních nákladů použitých k výpočtu normální hodnoty z [35–45 %] výrobních nákladů výrobce ve srovnatelné zemi na [20–30 %] jeho výrobních nákladů. Tato oprava nemá žádný vliv na úrovně prozatímního cla, jelikož se v jejím důsledku prozatímní dumpingové rozpětí nesnížilo pod úroveň rozpětí újmy. Opravené prodejní, správní a režijní náklady jsou v souladu s průměrnými prodejními, správními a režijními náklady celého výrobního odvětví Unie u všech výrobců zařazených do vzorku ve všech třech úrovních. Komise proto měla za to, že tato opravená hodnota prodejních, správních a režijních nákladů je přiměřená.

(96) Po poskytnutí konečných informací skupina Giti tvrdila, že Komise neprovedla úpravy týkající se skutečnosti, že výrobci úrovně 1 mají obvykle mnohem vyšší náklady na marketing (při stanovování prodejních, správních a režijních nákladů) a že ziskovost výrobců úrovně 1 je mnohem vyšší než výrobců úrovně 2 a úrovně 3 (při stanovování zisku). Proto uvedla, že při početním stanovování běžné hodnoty by Komise měla použít pro pneumatiky úrovně 2 nižší ziskové rozpětí než pro pneumatiky úrovně 1 a ještě nižší ziskové rozpětí pro pneumatiky úrovně 3.

(97) Komise připomněla, že po prozatímní fázi revidovala svoji metodiku, aby při početním stanovování běžné hodnoty zohlednila rozdíly mezi úrovněmi (viz 92. bod odůvodnění). Údaje od výrobce ve srovnatelné zemi neopodstatňovaly žádnou další úpravu. Uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto.

(98) Pokud jde o žádost o úpravu běžné hodnoty o klesající výrobní náklady u větších pneumatik, Komise uvedla, že skupina Giti neposkytla žádnou podrobnou analýzu, která by vyčíslila, do jaké míry je výroba větších pneumatik méně nákladná, a zodpověděla otázku, zda existuje jasný vzorec vyjadřující snižování výrobních nákladů. Skupina Giti navíc nepředložila žádnou možnou metodiku provedení takové úpravy. Po poskytnutí konečných informací skupina Giti tvrdila, že neobdržela dostatečné údaje, aby mohla předložit případnou metodiku pro úpravu na základě velikosti pneumatik. Komise se domnívala, že skupina Giti by mohla použít své vlastní údaje, aby prokázala, že mezi výrobními náklady pro větší a menší velikost pneumatik existují značné rozdíly, a na tomto základě navrhla metodiku pro úpravu. Žádné takové podání však nebylo předloženo. Uvedená tvrzení byla proto zamítnuta.

(99) Skupina Giti také poukázala na to, že během období šetření se úrokové sazby zveřejňované brazilskou centrální bankou pohybovaly v rozpětí mezi 14,25 % a 11,25 %, zatímco v tomtéž období úroková sazba zveřejněná Čínskou lidovou bankou činila 4,35 %. Skupina Giti tvrdila, že pokud by velká část prodejních, správních a režijních nákladů souvisela s finančními náklady, měly by být tyto náklady upraveny směrem dolů, aby odrážely vyšší úrokové sazby u úvěrů v Brazílii ve srovnání s ČLR.

(100) Komise připomněla, že musela použít náklady ve srovnatelné zemi z důvodu významných narušení hospodářské soutěže souvisejících s vysokou mírou zásahů státu v ČLR. Jelikož přístup čínských společností k bankovním úvěrům je jedním z těchto narušení hospodářské soutěže, Komise měla za to, že je vhodné použít úrokovou sazbu srovnatelné země. Uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto.

(101) Po poskytnutí konečných informací skupina Giti zopakovala své tvrzení, že Komise by měla provést úpravu zohledňující rozdíl ve finančních nákladech v ČLR a Brazílii, zejména mezi úrokovou mírou Čínské lidové banky a úrokovou mírou Centrální banky Brazílie. Skupina Giti rovněž požádala o úpravu výrobních nákladů výrobců ve srovnatelné zemi směrem dolů s cílem kompenzovat jejich vyšší režijní náklady a úpravu prodejních, správních a režijních nákladů směrem dolů s cílem kompenzovat ostatní náklady a vyšší daně.

(102) Komise připomněla, že podle čl. 2 odst. 7 písm. a) a b) základního nařízení se v případě ČLR běžná hodnota stanovuje na základě ceny nebo početně zjištěné běžné hodnoty v třetí zemi s tržním hospodářstvím. Jak je uvedeno ve 100. bodě odůvodnění, v ČLR existují závažná narušování soutěže, která mají dopad na čínské náklady v oblasti financování. Proto skutečnost, že v ČLR a srovnatelné zemi mohou existovat rozdíly ve financování, požadovanou úpravu neopravňuje. Pokud jde o další tvrzení, že výrobní náklady výrobce ve srovnatelné zemi by měly být upraveny směrem dolů, aby se kompenzovaly vyšší režijní náklady a daně v Brazílii, Komise připomněla, že zamítla žádost skupiny Giti o zacházení jako v tržním hospodářství. Jedním z důvodů tohoto odmítnutí bylo to, že účetní záznamy náležitě nezohledňovaly všechny prodejní, správní a režijní náklady. Komise proto nemohla vycházet z konkrétních údajů skupiny Giti týkajících se nákladů a tyto údaje nepoužila ani neověřila. Z toho vyplývá, že nemohla provést srovnání s údajně vyššími režijními a daňovými náklady v Brazílii. Jelikož přijetí požadované úpravy by mělo dopad na opětovné použití těchto nespolehlivých čínských údajů, Komise toto tvrzení rovněž zamítla.

3.2. Vývozní cena

(103) Podrobnosti výpočtu vývozní ceny jsou uvedeny ve 116. až 119. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.

(104) Skupina Hankook tvrdila, že by měla být považována za jediný hospodářský subjekt, a proto nejsou žádné úpravy podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení nutné ani jinak oprávněné. Uvedla, že eliminace výdajů a zisků v oblasti prodejních, správních a režijních nákladů společností v Unii, které jsou ve spojení, podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení měla za následek odečtení veškerých nákladů a výdajů vynaložených vývozním oddělením a části zisku od vývozní ceny. Po poskytnutí konečných informací skupina Hankook zopakovala své tvrzení, že je jediným hospodářským subjektem a podle jejího názoru by Komise neměla upravovat prodejní, správní a režijní výdaje ani zisk obchodníků ve spojení v Unii. Namísto toho by Komise měla použít skutečnou cenu pro prvního nezávislého zákazníka v Unii, neboť podle jejího názoru je tato cena spolehlivá.

(105) Pokud jde o výpočet vývozní ceny podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení, z ustálené judikatury vyplývá, že existence jediného hospodářského subjektu nebrání Komisi vypočítat vývozní cenu podle čl. 2 odst. 9 (29). Podle čl. 2 odst. 9 prvního a druhého pododstavce základního nařízení je Komise oprávněna vypočítat vývozní cenu v případě, že se jeví, že vývozní cena je z důvodu spojení mezi vývozcem a dovozcem nespolehlivá. V takových případech se provedou úpravy všech nákladů, včetně cel a daní, vzniklých mezi dovozem a dalším prodejem, aby se stanovila spolehlivá vývozní cena na hranici Unie. Podle čl. 2 odst. 9 třetího pododstavce základního nařízení položky, u nichž se provedou úpravy, zahrnují veškeré částky obvykle hrazené dovozcem, avšak placené kteroukoli stranou, přičemž mezi ně náleží přiměřené rozpětí pro prodejní, správní a režijní náklady a zisk. V tomto případě Komise zjistila, že toto spojení existuje, jelikož vyvážející výrobce a dovozce patří do stejné skupiny společností, tj. ke skupině Hankook. Z tohoto důvodu je Komise oprávněna provést úpravy prodejních, správních a režijních nákladů, které vznikly dovozcům ve spojení se skupinou Hankook, a jejich zisků. Komise rovněž měla za to, že ověřené zisky dosažené spolupracujícími dovozci, kteří nejsou ve spojení, představují vhodný způsob pro početní stanovení vývozní ceny. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.

(106) Skupina Hankook uvedla, že pokud by Komise zamítla její námitku vůči úpravě vývozní ceny skupiny Hankook podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení, měla upravit běžnou hodnotu výrobce ve srovnatelné zemi odečtením prodejních nákladů a přiměřeného zisku v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. d) základního nařízení. Domnívá se, že začlenění prodejních nákladů a ziskového rozpětí výrobce ve srovnatelné zemi vytváří asymetrii ovlivňující srovnatelnost cen, a proto je nutná úprava. Po poskytnutí dodatečných informací skupina Hankook vyčíslila úpravy, které bylo podle ní nutné provést u prodejních, správních a režijních nákladů a zisku výrobce ve srovnatelné zemi za účelem odstranění asymetrie, jež má vliv na srovnatelnost cen.

(107) Komise vysvětlila, že účelem úprav učiněných podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení je stanovit spolehlivou vývozní cenu, která není ovlivněna spojením mezi vývozcem a dovozcem v Unii, jak se připomíná ve 105. bodě odůvodnění. Současně Soudní dvůr rozhodl, že stanovování běžné hodnoty a stanovování vývozní ceny se řídí samostatnými pravidly, a proto prodejní, správní a režijní náklady nemusí být v obou případech nezbytně posuzovány totožně (30). Komise potvrdila své stanovisko, že konečná prodejní cena výrobce ve srovnatelné zemi byla proto snížena na stejnou úroveň ceny ze závodu tím, že byla upravena o řádně ověřené položky uvedené u dotyčné transakce v tabulce transakcí. Proto bylo uvedené tvrzení zamítnuto.

3.3. Srovnání

(108) Ve 120. a 121. bodě odůvodnění prozatímního nařízení je vysvětleno, jak bylo provedeno srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou.

(109) Ve svých připomínkách k prozatímním a konečným zjištěním skupina Giti, skupina Hankook a CCCMC a CRIA zpochybnily metodiku úpravy týkající se DPH z několika důvodů, jak je podrobně uvedeno ve 110. až 117. bodě odůvodnění.

(110) Uvedené strany byly toho názoru, že po zamítnutí čínských cen a nákladů ke stanovení běžné hodnoty Komise následně znovu uplatnila čínské sazby DPH ve výpočtu běžné hodnoty. Navíc uvedené strany tvrdily, že tato metodika zvýšila dumpingová rozpětí, a to zejména proto, že místo vývozní ceny je předmětem úpravy běžná hodnota.

(111) Komise uvedená tvrzení zamítla. Účelem úprav provedených podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení je zajistit, aby dumpingové rozpětí bylo stanoveno na základě spravedlivého srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou. Uvedený požadavek platí bez ohledu na základ pro stanovování běžné hodnoty, a to i tehdy, kdy je běžná hodnota stanovena ve srovnatelné zemi v situacích, kdy společnostem nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství. Pokud jde o úpravu DPH podle čl. 2 odst. 10 písm. b), Komise zajistila, že běžná hodnota a vývozní cena byly porovnány na stejné úrovni zdanění, jak je dále vysvětleno ve 115. a 116. bodě odůvodnění v souladu s ustálenou judikaturou (31).

(112) Skupina Giti tvrdila, že podle jejího názoru je situace v judikatuře citované Komisí, tj. v rozsudku ve věci Dashiqiao (32), jiná než situace skupiny Giti, protože dotčené společnosti bylo uvedeným rozsudkem přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství a úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. b) základního nařízení nebyla provedena.

(113) Komise uznala, že okolnosti šetření zkoumané v rozsudku ve věci Dashiqiao byly odlišné. V uvedeném případě se na prodeje na vývoz během období šetření vztahovala povinnost odvádět DPH v plné sazbě 17 %, a tudíž nebyla nutná úprava běžné hodnoty za účelem zajištění spravedlivého srovnání s běžnou hodnotou zohledňující stejnou sazbu DPH. Naopak ve stávajícím šetření se na prodeje na vývoz vztahovala snížená sazba DPH, a proto byla nutná úprava běžné hodnoty, včetně DPH, směrem dolů na stejnou úroveň zdanění, která odpovídá úrovni zdanění prodejů na vývoz. Jak je uvedeno ve 111. bodě odůvodnění, není podstatné, zda čínskému vyvážejícímu výrobci bylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství či nikoliv. Podstatné je, zda vývozní cena a běžná hodnota jsou srovnávány při stejné úrovni zdanění, aby bylo zajištěno spravedlivé porovnání cen.

(114) Skupina Giti rovněž tvrdila, že důkazní břemeno týkající se potřeby úpravy spočívá na Komisi. Skupina Hankook zdůraznila, že v souladu s čínskými právními předpisy nebylo u prodeje na vývoz vybíráno žádné DPH, a proto úprava nebyla opodstatněná. Skupina Hankook tvrdila, že i kdyby úprava týkající se povinnosti odvádět DPH byla nutná, musela by úprava být provedena u vývozní ceny, a nikoliv u běžné hodnoty. Skupina Giti rovněž tvrdila, že úprava týkající se povinnosti odvádět DPH by měla být provedena spíše za účelem vyrovnání případného rozdílu v DPH uhrazené nakonec skupinou po vyrovnání DPH nebo jiných daní placených z nákupů surovin a ostatních vstupů vůči povinnosti odvádět DPH z prodejů na vývoz a případně domácích prodejů. Jinými slovy, skupina Giti tvrdila, že úprava DPH by měla odrážet rozdíl v nákladech mezi vyváženými materiály a materiály prodávanými na domácím trhu.

(115) Argumenty vznesené skupinou Giti a skupinou Hankook vycházejí z nesprávného pochopení odůvodnění, na němž je založena provedená úprava týkající se povinnosti odvádět DPH. Zaprvé, pokud jde o podstatu úpravy, ani jedna ze stran nezpochybňuje skutečnost, že prodejem dotčených výrobků na vývoz vzniká u vyvážejícího výrobce povinnosti odvádět DPH. Strany ostatně uvedly, že úprava by měla být provedena buď u vývozní ceny, nebo by měla být provedena úprava za účelem vyrovnání rozdílu v nákladech mezi domácím prodejem a prodejem na vývoz (tj. náklady vzniklé z nemožnosti získat zpět veškerou DPH zaplacenou při nákupu surovin nebo jiných vstupů z důvodu povinnosti odvádět DPH vzniklé prodejem dotčeného výrobku na vývoz). I když Komise s uvedenými tvrzeními z důvodů uvedenými ve 116. a 117. bodě odůvodnění nesouhlasila, konstatuje, že uvedená tvrzení potvrzují, že prodeje na vývoz vedou k povinnosti odvádět DPH (na rozdíl od toho, co také tvrdila skupina Hankook), která odpovídá takzvané „nevratné sazbě“ z vývozů, což je paušální sazba uplatňovaná na vývozní cenu FOB dotčeného výrobku. Zadruhé, pokud jde o samotnou úpravu, Komise zopakovala, že účelem úpravy je zajistit, aby běžná hodnota a vývozní cena byly porovnávány na stejné úrovni sazby DPH.

(116) Na uvedeném základě Komise nejdříve určila běžnou hodnotu na základě DPH ve výši 17 %, která odpovídá běžné sazbě DPH pro domácí prodeje v ČLR. Následně Komise upravila uvedenou běžnou hodnotu směrem dolů, aby odpovídala nižší sazbě DPH, která je stanovena pro prodeje dotčeného výrobku na vývoz (tj. takzvaná nevratná sazba). Tím se zajistila potřebná symetrie mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou pro úroveň nepřímého zdanění. V reakci na tvrzení skupiny Hankook, že úprava by měla být provedena u vývozní ceny, Komise uvedla, že čl. 2 odst. 10 písm. b) základního nařízení jasně stanoví, že jakýkoli rozdíl v úrovni nepřímého zdanění je záležitostí, kterou je nutné řešit v běžné hodnotě, a nikoliv ve vývozní ceně.

(117) V souvislosti s tvrzením, že úprava by měla být provedena za účelem vyrovnání jakýchkoli rozdílů v nákladech na suroviny nebo vstupy mezi prodejem na vývoz a domácím prodejem, které vyplývají z povinnosti odvádět z těchto nákladových položek zbytkovou DPH, Komise připomněla, že účelem úpravy provedené v této souvislosti není řešit údajný rozdíl v nákladech na suroviny nebo jiné vstupy. Úprava spíše zajišťuje, že ceny používané při srovnání mají stejnou úroveň zdanění. V neposlední řadě, pokud jde o tvrzení skupiny Giti týkající se důkazního břemene, Komise připomněla, že skutečnost, že prodejem dotčeného výrobku na vývoz vzniká povinnost odvádět DPH, byla ve skutečnosti zjištěna v šetření a ve skutečnosti nebyla zpochybněna žádnou ze skupin, které spíše nabízejí jiný přístup k řešené této skutečnosti (úpravu vývozní ceny nebo úpravu o rozdíly v nákladech). Tato tvrzení byla proto zamítnuta.

(118) Po poskytnutí konečných informací skupina Hankook zopakovala, že je jediným hospodářským subjektem, a proto by Komise neměla provádět úpravy o provize podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení.

(119) Komise potvrdila své stanovisko, že podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení je oprávněna provést úpravy o provize zaplacené v souvislosti s dotčenými prodeji. V tomto případě Komise zjistila, že provize byly stanoveny ve smlouvě mezi stranami a byly vyvážejícími výrobci fakticky uhrazeny stranám ve spojení. Platby byly vykázány, potvrzeny vyvážejícím výrobcem a ověřeny během šetření. Bylo zjištěno, že mají vliv na srovnání cen. Komise proto musela provést úpravy o provize bez ohledu na to, zda společnosti tvořily jediný hospodářský subjekt či nikoliv. Komise rovněž připomněla, že koncepce jediného hospodářského subjektu v souvislosti s úpravami podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení byla vytvořena v judikatuře Soudního dvora (33) týkající se „hypotetických provizí“, včetně přirážky, kterou obdrží obchodník, jak je uvedeno v čl. 2 odst. 10 písm. i) druhém pododstavci, a ne pro situace, kdy skutečné provize jsou jasně definovány a de facto vyplaceny. Uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto.

(120) Po poskytnutí konečných informací skupina Hankook zopakovala své tvrzení, že licenční poplatky placené korejskému ústředí za používání technologie a značky skupiny Hankook by neměly být odečteny od vývozní ceny. Komise tvrzení znovu přezkoumala, zjistila, že bylo opodstatněné, a dumpingové rozpětí odpovídajícím způsobem přepočítala.

3.4. Dumpingové rozpětí

(121) Jak je uvedeno v částech 3.1 až 3.3, Komise vzala v úvahu řadu připomínek zúčastněných stran, jež obdržela po poskytnutí prozatímních informací, a přepočítala dumpingová rozpětí všech vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Výsledkem bylo snížení prozatímně stanovených dumpingových rozpětí. Tato změna měla rovněž vliv na dumpingová rozpětí všech dalších spolupracujících i nespolupracujících společností, neboť tato rozpětí vycházejí z rozpětí společností zařazených do vzorku.

(122) Konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením jsou následující: Tabulka 1 Konečná dumpingová rozpětí Společnost Konečné dumpingové rozpětí Skupina Xingyuan 106,7 % Skupina Giti 56,8 % Skupina Aeolus a Pirelli 85 % Skupina Hankook 60,1 % Ostatní spolupracující společnosti 71,5 % Všechny ostatní společnosti 106,7 %

4. ÚJMA

4.1. Definice výrobního odvětví Unie

(123) Jak je popsáno v prozatímním nařízení ve 127. až 129. bodě odůvodnění, podobný výrobek vyrábělo v Unii více než 380 výrobců, kteří vyráběli jak nové, tak protektorované pneumatiky. Společně byli vymezeni jako průmyslové odvětví Unie.

(124) Po poskytnutí konečných informací CRIA a CCCMC tvrdily, že protektorovací firmy, ať už pracují na základě dohody o poplatcích, či nikoliv, nemohou být součástí výrobního odvětví Unie. Domnívaly se, že protektorování je trhem s náhradními díly, který nelze chránit antidumpingovými opatřeními, protože protektorovací firmy vezmou stávající pneumatiku, která je částečně opotřebená, a repasují ji tak, aby se mohla dále používat. Kromě toho protektorovací firmy působící na základě dohod o poplatcích nemohou vlastnit plášť. Zákazníci si během prací probíhajících na plášti ponechávají plášť ve svém vlastnictví, přičemž na opotřebenou pneumatiku se nasadí nový běhoun a poté je vrácena vlastníkovi.

(125) Komise uvedla, že odvětví protektorování propůjčuje plášťům pocházejícím z opotřebené pneumatiky druhý život (nebo více životů, neboť jeden plášť lze protektorovat několikrát). Opotřebená pneumatika již není bezpečná pro použití na veřejných komunikacích a nemůže být vrácena do oběhu. Bez protektorování končí opotřebené pneumatiky ve šrotu; část opotřebené pneumatiky může být však pyrolyzována za účelem výroby paliva z pneumatik. Jak je uvedeno ve 49. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, protektorování je proces recyklace, při němž je opotřebená pneumatika renovována prostřednictvím výměny běhounu na starém plášti. Z tohoto důvodu není protektorování pouze službou, ale výrobním procesem. Bez ohledu na vlastnické poměry jsou protektorovací firmy výrobci v Unii, jejichž výrobní proces začíná u pláště a kteří vyrábějí pneumatiky.

(126) Kromě toho životní cyklus opotřebených pneumatik končí jednou ze dvou možností: buď se vyhodí jako odpad, nebo se použijí jako dobrý plášť k protektorování. Pokud se považují za odpad, může mít majitel povinnost zaplatit poplatek za vyvezení opotřebené pneumatiky na skládku. Ve druhém případě se opotřebená pneumatika stává zdrojem příjmů. Protektorovací firmy mohou opotřebenou pneumatiku koupit od autodílny nebo mohou opotřebenou pneumatiku protektorovat na základě dohody o poplatcích. Všechny ověřené protektorovací firmy používají na výrobu pneumatik dva zdroje dodávek (a to buď pláště na skladě, nebo dohodu o poplatcích). Nákupní cena opotřebené pneumatiky činila v průměru přibližně 10 % celkových nákladů na výrobu protektorované pneumatiky. Komise se domnívala, že rozdíl ve výrobních nákladech nebo v přidané hodnotě mezi dvěma způsoby protektorování plášťů není významný, a považovala je za dva různé obchodní modely protektorování. Z tohoto důvodu Komise dospěla k závěru, že protektorovací firmy jsou součástí výrobního odvětví Unie.

(127) V důsledku toho byly pro stanovení ukazatelů újmy a výpočet rozpětí újmy použity údaje oznámené protektorovacími firmami a ověřené Komisí (včetně skutečných nákladů a prodejních cen).

4.2. Analýza újmy v členění podle segmentů

(128) Jak je vysvětleno ve 162. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, hospodářská situace výrobního odvětví Unie byla analyzována na agregovaném základě a u některých mikroekonomických ukazatelů pro jednotlivé úrovně vzhledem k segmentaci trhu Unie. Některé zúčastněné strany zopakovaly po poskytnutí konečných informací stejné obavy, že analýza újmy v členění podle segmentů by měla zohledňovat všechny ukazatele újmy a ukazatele příčinné souvislosti. Odkazovaly na zprávu odvolacího orgánu WTO v dokumentu Spojené státy – Antidumpingová opatření vztahující se na některé ocelové výrobky válcované za tepla, které pocházejí z Japonska (34). Tyto strany navíc tvrdily, že by Komise měla rozlišovat mezi novými a protektorovanými pneumatikami, původním zařízením a náhradními pneumatikami, jelikož trh s původním zařízením je chráněn před čínskou konkurencí, a to opět s odkazem na zprávu odvolacího orgánu WTO v dokumentu Spojené státy – Antidumpingová opatření vztahující se na některé ocelové výrobky válcované za tepla, které pocházejí z Japonska (35). CRIA a CCCMC stejné obavy zopakovaly po poskytnutí konečných informací.

(129) Výše uvedená judikatura naznačuje, že vyšetřovací orgány, které přezkoumávají jednu část domácího výrobního odvětví, „by měly v zásadě podobným způsobem přezkoumat všechny ostatní části, které toto odvětví tvoří, a stejně tak přezkoumat dané výrobní odvětví jako celek“ (36). Zpráva odvolacího orgánu WTO však neukládá vyšetřujícím orgánům povinnost uvádět všechny ukazatele újmy v členění podle jednotlivých segmentů.

(130) Kromě toho skutečnosti v uvedeném případu byly odlišné. Ve zprávě odvolacího orgánu WTO v dokumentu Spojené státy – Antidumpingová opatření vztahující se na některé ocelové výrobky válcované za tepla, které pocházejí z Japonska, se uvádí, že významná část domácí výroby ve Spojených státech – výroba pro vlastní spotřebu – byla chráněna strukturou domácího trhu před přímou konkurencí ze strany dotyčného dovozu. V dané konkrétní situaci odvolací orgán zpochybnil „srovnávací zkoumání“ každé části domácího trhu, které obchodní trh a vázaný trh „staví vedle sebe“. Podle názoru odvolacího orgánu se tím „posílila“ schopnost vyšetřovacích orgánů dojít ke správným závěrům ohledně stavu domácího výrobního odvětví jako celku. V tomto případu však žádná ochrana segmentů úrovní 1 a 2 na trhu Unie neexistuje. Výrobky dovážené z Číny se prodávají především na trhu s náhradními pneumatikami. Je to faktická situace, která není způsobena strukturou trhu Unie. Kromě toho byl dotčený výrobek rovněž prodáván výrobcům původního zařízení. Tvrzení, že trh s původním zařízením v Unii byl chráněn před čínskou konkurencí, a měl by tudíž být analyzován samostatně, bylo proto zamítnuto.

(131) Navíc, jak je uvedeno ve 160. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, judikatura rovněž potvrzuje, že při zkoumání, zda existuje újma pro výrobní odvětví Unie jako celek, se tato analýza může zaměřit na segment nejvíce postižený dumpingovým dovozem. V tomto případu se přibližně 65 % čínského dovozu pneumatik týká úrovně 3. Správná analýza újmy proto nemůže ignorovat dopad dumpingového dovozu, zejména při dané situaci na trhu, kdy se odbyt pneumatik úrovně 3 neustále zvyšuje a všechny úrovně tvořící trh s pneumatikami v Unii jsou vzájemně provázány.

(132) Z těchto důvodů se Komise rozhodla provést řádné posouzení dotyčného výrobního odvětví jako celku.

4.3. Spotřeba v Unii

(133) Jak je uvedeno v 9. bodě odůvodnění, Komise provedla inspekce na místě v prostorách dvou dovozců, kteří nejsou ve spojení. Bylo zjištěno, že dovoz dotčeného výrobku se během posuzovaného období uskutečňoval také pod kódy KN 4011 90 00 a 4011 99 00. Tento dovoz se týkal pneumatik úrovně 3. Nebylo však možné zjistit, zda se jednalo o systémový problém s celním prohlášením dotčeného výrobku, nebo zda se problém týkal jen konkrétního dovozce.

(134) Navíc celkový objem vykázaný spolupracujícími čínskými vyvážejícími výrobci v období šetření překročil hodnotu celkového objemu dovozu z Čínské lidové republiky uvedenou v databázi Eurostatu Comext. Jelikož však tito vyvážející výrobci neposkytli žádné údaje ohledně předchozích let, Komise se rozhodla postupovat konzervativním způsobem a objemy dovozu z ČLR neupravovat.

(135) Po poskytnutí prozatímních informací bylo zjištěno, že objem prodeje dodavatelů běhounů, kteří nejsou členy sdružení ETRMA Europool, byl při stanovení spotřeby v Unii vynechán. Komise proto spotřebu v Unii za posuzované období opravila.

(136) Spotřeba (37) v Unii se během posuzovaného období vyvíjela takto: Tabulka 2 Spotřeba v Unii (v kusech) 2014 2015 2016 Období šetření Celková spotřeba v Unii 20 499 603 20 962 782 21 600 223 21 748 781 Index 2014 = 100 100 102,3 105,4 106,1 Zdroj: ETRMA a dodavatelé běhounů, kteří nejsou členy sdružení ETRMA Europool.

(137) Spotřeba v Unii se tudíž v posuzovaném období zvýšila. Během posuzovaného období spotřeba celkově vzrostla o 6,1 % z přibližně 20,5 milionu pneumatik na přibližně 21,7 milionu pneumatik v období šetření.

4.4. Vzájemné propojení mezi novými a protektorovanými pneumatikami

(138) Řada zúčastněných stran zpochybnila prozatímní zjištění ohledně vzájemného propojení mezi novými a protektorovanými pneumatikami a mezi jednotlivými úrovněmi a po poskytnutí konečných informací zopakovala stejné obavy. Komise uvedla veškeré informace k této záležitosti v poznámce ke spisu týkající se vzájemného propojení (38).

(139) Pokud jde o 140. bod odůvodnění prozatímního nařízení, CRIA a CCCMC popřely, že by hodnota připisovaná pneumatikám úrovní 1 a 2 byla důsledkem existence odvětví protektorování.

(140) Informace ohledně významu odvětví protektorování jsou značně rozšířené a veřejně dostupné. Jak je uvedeno v 58. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, výrobci nových pneumatik vyrábějí také protektorované pneumatiky. Někteří čínští vyvážející výrobci mají své vlastní značky protektorovaných pneumatik, jako jsou Hankook Alphatread nebo Giti Genesis. Jak je vysvětleno v poznámce ke spisu týkající se vzájemného propojení, Komise zjistila, že hlavní výrobci pneumatik včetně čínských vyvážejících výrobců se zabývají také protektorováním. Skupina Hankook ke své činnosti v oblasti protektorování využívá protektorovací firmy v Unii, například společnost Vacu-Lug ve Spojeném království nebo společnost B.R.P. Pneumatici v Itálii. Značka Giti Genesis, dříve známá pod názvem GT Ree Tread, využívá společnost Vacu-Lug ve Spojeném království.

(141) Kromě toho společnost Pirelli Italy v roce 2009 v souvislosti se smlouvou, kterou uzavřela se společností Marangoni (poskytovatelem řešení pro odvětví protektorování v Unii), prohlásila, že tento projekt, který je součástí strategie posilování a rozšiřování nabídky služeb společnosti Pirelli Truck, má zvýšit hodnotu zejména u nových výrobků řady 88 a řady 01, které byly na evropský trh uvedeny v roce 2009 a které se mimo jiné vyznačují vysokou vhodností pro protektorování (39). Jiní výrobci ve svých marketingových materiálech rovněž uvádějí, že jejich pneumatiky jsou protektorovatelné. Jde například o dovozce pneumatik značky Athos, který uvádí, že u pneumatik Athos lze obnovit dezén jeho opakovaným vyřezáním a že jsou tyto pneumatiky vhodné pro protektorování za studena i za tepla, nebo o značku Aeolus (40) (v obou případech jsou dotyčné pneumatiky uváděny jako pneumatiky úrovně 3). To ukazuje, že protektorovatelnost je významným hodnotovým faktorem jak v Evropské unii, tak v dotčené zemi. Šetření Komise skutečně ukázalo, že výrobci „horní úrovně“ se silně spoléhají na existenci a dostupnost odvětví protektorování, a to nejen ve snaze dosáhnout toho, aby jejich pneumatiky byly na trhu vnímány jako výrobky vysoké hodnoty, ale také ve svých strategiích týkajících se spotřebitelů a kontinuity podnikání. Jak navíc ukazuje poznámka ke spisu týkající se vzájemného propojení, výrobní odvětví v Unii a v dotčené zemi považuje protektorovatelnost za více než pouhou marketingovou přednost, ale za skutečnou hnací sílu zvyšující hodnotu pneumatik horních úrovní. Hodnota a prodejní cena pneumatik horních úrovní jsou proto neoddělitelně spojeny se zdravým navazujícím odvětvím protektorování. Právě z těchto důvodů Komise ve 140. bodě odůvodnění prozatímního nařízení uvedla, že „hodnota připisovaná pneumatikám úrovně 1 a 2 má vlastně z velké části svůj původ v existenci odvětví protektorování na úrovni 3“.

(142) Na tomto základě Komise potvrdila svá původní zjištění ohledně vzájemného propojení mezi novými a protektorovanými pneumatikami a mezi jednotlivými úrovněmi.

(143) Pokud jde o 141. bod odůvodnění prozatímního nařízení, CRIA a CCCMC uvedly, že Komise nezveřejnila, z jakého zdroje vycházela ve svém konstatování ohledně vysoké zaměnitelnosti protektorovaných pneumatik s novými pneumatikami, na jehož základě dále dospěla k závěru, že určujícím faktorem při rozhodování zákazníka, zda koupit protektorované pneumatiky, nebo nové pneumatiky úrovně 3, je cena.

(144) Komise toto tvrzení přijala. V poznámce ke spisu týkající se vzájemného propojení proto uvedla příklady pneumatik různých úrovní se stejnými prodejními kanály.

4.5. Dovoz z dotčené země

4.5.1. Objem dovozu z dotčené země a jeho podíl na trhu

(145) Skupina Aeolus a společnost Pirelli tvrdily, že Komise měla při své analýze vzít v úvahu zvyšující se spotřebu v Unii a měla provést samostatnou analýzu pro každou ze tří úrovní. Tyto strany tvrdily, že od roku 2015 do roku 2016 se čínský dovoz snížil o 2,7 %, pokud jde o úroveň 1, a o 2 %, pokud jde o úroveň 2, zatímco dovoz pneumatik úrovně 3 se zvýšil o 3,9 %. Závěrem tvrdily, že případný údajný nárůst dovozu (v absolutním nebo relativním vyjádření) během období šetření nebyl podstatný a nepoškodil výrobní odvětví Unie.

(146) Jak je vysvětleno ve 128 a 132. bodě odůvodnění, hospodářská situace výrobního odvětví Unie byla analyzována na agregovaném základě a součástí byla analýza dovozů. Pouze u některých klíčových mikroekonomických ukazatelů byla vzhledem k segmentaci trhu Unie provedena dostatečná analýza pro jednotlivé úrovně. Objem dovozu dotčeného výrobku z ČLR vzrostl. Ze statistiky dovozu z databáze Eurostatu Comext (která, jak je vysvětleno ve 133. a 134. bodě odůvodnění, může být podhodnocena) vyplývá, že takový nárůst objemu dovozu z ČLR byl značný, a to jak v absolutním, tak v relativním vyjádření.

4.5.2. Ceny dovozu z dotčené země

(147) Skupina Aeolus a společnost Pirelli tvrdily, že analýza Komise neobsahuje žádný odkaz na segmentaci trhu a uvádí pouze údaje Eurostatu bez jakéhokoli odkazu na údaje o vývozu shromážděné od vyvážejících výrobců zařazených do vzorku.

(148) Jak je vysvětleno ve 128. a 132. bodě odůvodnění, hospodářská situace výrobního odvětví Unie byla analyzována na agregovaném základě a u některých klíčových mikroekonomických ukazatelů také – vzhledem k segmentaci trhu Unie – pro jednotlivé úrovně. Při výpočtu cenového podbízení však ceny od vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byly skutečně porovnány s cenami výrobců v Unii s ohledem na konkrétní úroveň výrobku, k níž patří.

(149) Skupina Aeolus a společnost Pirelli také tvrdily, že dovozní ceny byly významně ovlivněny výkyvy směnných kurzů měn. Komise nezohlednila důležitost směnného kurzu, jelikož všechny ceny použité pro účely srovnání ve výpočtu rozpětí újmy se uvádějí v eurech. Výkyvy mezi USD a EUR proto při určení míry podbízení nebo úrovně opatření nehrály žádnou roli. Uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto.

(150) Některé zúčastněné strany (společnost Pirelli, skupina Giti) tvrdily, že podle údajů Eurostatu ceny dovozu z Číny (zejména v souvislosti s pneumatikami úrovně 3) klesly během posledních tří let jen v důsledku klesajících cen surovin (o 15,6 EUR na kus). Tyto strany uvedly, že ceny surovin (přírodního kaučuku a ropy) výrazně klesly, což mělo systematický dopad na dovozní ceny během období šetření.

(151) Průměrné dovozní ceny z dotčené země do Unie a ceny hlavních surovin se vyvíjely takto: Tabulka 3 Vývoj dovozních cen a cen hlavních surovin 2014 2015 2016 Období šetření Cena dovozu z ČLR (EUR/položka) 144,4 144,3 127,7 128,8 Index 2014 = 100 100 100 88 89 Přírodní kaučuk: SGX RSS3 (USD za tunu) 1 957 1 560 1 641 2 050 Index 2014 = 100 100 80 84 105 SGX TSR20 (USD za tunu) 1 710 1 370 1 378 1 660 Index 2014 = 100 100 80 81 97 Butadien (US centů za libru) 59,0 34,0 37,2 62,5 Index 2014 = 100 100 58 63 106 Ukazatele vývoje ceny ropy typu Brent (USD za barel) 99,7 53,4 43,6 49,6 Index 2014 = 100 100 54 44 50 Zdroj: Databáze Eurostatu Comext a podnět

(152) Během posuzovaného období čínské dovozní ceny neodrážely vývoj cen surovin. Zatímco čínské dovozní ceny zůstaly mezi lety 2014 a 2015 stabilní, cena hlavních surovin se výrazně snížila, a to o 20 % u přírodního kaučuku a přibližně o 45 % v případě butadienu a ukazatelů vývoje cen ropy typu Brent. Zatímco čínské dovozní ceny mezi lety 2015 a 2016 klesly o 12 %, ceny surovin zůstaly poměrně stabilní. A konečně během roku 2016 a období šetření, kdy většina cen surovin od druhého čtvrtletí roku 2016 až do prvního čtvrtletí roku 2017 významně rostla, zůstaly čínské dovozní ceny stabilní. Komise konstatovala, že čínské dovozní ceny neodrážely vývoj cen surovin. Uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto.

4.5.3. Cenové podbízení

(153) Několik zúčastněných stran tvrdilo, že výpočet cenového podbízení by měl být stanoven analogicky s metodikou použitou k výpočtu dumpingového rozpětí na základě porovnání váženého průměru prodejních cen u jednotlivých typů výrobků a segmentů výrobců v Unii zařazených do vzorku, účtovaných odběratelům, kteří nejsou ve spojení, s váženým průměrem cen všech srovnatelných vývozních transakcí. Navíc sdružení CRIA a obchodní komora CCCMC tvrdily, že Komise by měla upravit čínské ceny směrem nahoru nebo ceny protektorovaných pneumatik v Unii směrem dolů, aby porovnávané ceny odrážely obdobnou kilometrovou životnost, a také by měla provést úpravu zohledňující poprodejní a záruční služby poskytované výrobci v Unii, kteří prodávají protektorované pneumatiky, a to zejména v úrovni 3, protože čínští výrobci tyto služby neposkytují. Po poskytnutí konečných informací strany zopakovaly podobná tvrzení.

(154) Jak je vysvětleno ve 149. a 150. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, metodika srovnání cenového podbízení zohlednila průměrnou prodejní cenu u každého typu výrobku (PCN) a každého segmentu. Cenové podbízení bylo vypočteno na základě porovnatelných transakcí podle typu výrobků nebo pro každý typ výrobku samostatně. V rámci každé úrovně se pneumatiky považují za podobné z hlediska kilometrové životnosti, takže žádná celková úprava není nutná. Totéž platí pro záruční služby s výjimkou úrovně 3, přičemž výrobci v Unii mohou na rozdíl od čínských výrobců skutečně poskytovat poprodejní a záruční služby. Komise tudíž u pneumatik úrovně 3 v případě potřeby upravila ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku o poprodejní služby a záruční služby. Cenové podbízení a rozpětí prodeje pod cenou byly stanoveny bez jakéhokoli vážení. Uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto.

(155) Pokud jde o tvrzení ohledně analogie mezi výpočty dumpingu a újmy, Komise uvedla, že při výpočtu dumpingových rozpětí pro obdobný výrobek jako celek je skutečně nutno zohlednit „všechny srovnatelné vývozní transakce“ (41). Naopak „vyšetřující orgán nemusí […] prokázat existenci cenového podbízení u každého z typů výrobků, které jsou předmětem šetření, nebo s ohledem na celou škálu výrobků tvořících domácí obdobný výrobek. Z toho vyplývá, že vyšetřující orgán není povinen objektivně přezkoumat vliv dumpingového dovozu na domácí ceny“. (42) V tomto případu považovala Komise za dostačující velmi vysokou míru shody mezi typy výrobků prodávaných na trhu Unie výrobci v Unii a vyvážejícími výrobci (celková shoda se pohybuje v rozmezí 80 % až 90 %). Uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto.

(156) Sdružení CRIA a obchodní komora CCCMC tvrdily, že Komise by měla zveřejnit další informace o fyzikálních vlastnostech typů pneumatik použitých pro účely srovnání, protože je velmi pravděpodobné, že existují rozdíly, které se neodrážejí v PCN, avšak zaslouží úpravu, ale že čínští vývozci a CRIA a CCCMC prostě nejsou schopni tyto rozdíly identifikovat, protože nemají informace o výrobcích prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku. Dotyčné strany tvrdily, že Zpráva odvolacího orgánu WTO v dokumentu ES – Spojovací materiál (43) tento přístup podporuje. Po poskytnutí konečných informací strany zopakovaly podobná tvrzení.

(157) Komise tento argument nepřijala. Zdůraznila, že výše uvedená zpráva odvolacího orgánu WTO se týká neposkytnutí nezbytných informací o vlastnostech daného výrobku, který byl použit k určení běžné hodnoty. To vedlo k situaci, kdy se výrobci nebyli schopni rozhodnout, zda je či není nutno požadovat úpravy týkající se obchodní úrovně, aby bylo v souvislosti s výpočty dumpingu zajištěno spravedlivé srovnání podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení. Zpráva poradního sboru ve stejné věci však uvedla, že „ačkoli je zřejmé, že všeobecně požadované objektivní přezkoumání a skutečné důkazy podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení omezují možnost vyšetřujícího orgánu uplatnit při analýze cenového podbízení vlastní uvážení, neznamená to, že požadavky čl. 2 odst. 10 základního nařízení lze použít, pokud jde o řádné zohlednění rozdílů ovlivňujících srovnatelnost cen.“ (44) Proto se nelze na dotyčnou judikaturu odvolávat v tomto případu, kde CRIA a CCCMC spekulují o nezveřejnění informací o „případných dalších relevantních vlastnostech“ a rozdílech, které se neodrážejí v PCN pro účely výpočtů cenového podbízení a újmy. Komise nadto provedla výpočet cenového podbízení v souladu se svou obvyklou praxí, aby bylo zajištěno spravedlivé srovnání, přičemž kontrolní čísla výrobků dostatečně odrážejí fyzické a všechny ostatní rozdíly mezi jednotlivými typy výrobků prodávanými výrobci v Unii a vyvážejícími výrobci. Navíc, pokud by se vyvážející výrobci domnívali, že jejich výrobky mají zvláštní vlastnosti, které se obvykle liší od vlastností výrobků Unie a které podle jejich názoru nejsou zachyceny v PCN, měli na to upozornit včas. Uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto.

(158) Některé zúčastněné strany tvrdily, že Komise neurčila cenové podbízení za celé posuzované období. Podrobný výpočet cenového podbízení byl proveden pouze za období šetření. Ačkoli průměrné čínské dovozní ceny v předchozích obdobích lze porovnávat s prodejními cenami výrobního odvětví Unie, takové srovnání je v zásadě bezvýznamné, jelikož 1) nejsou dostupné žádné samostatné údaje ohledně čínských dovozních cen v členění podle jednotlivých úrovní výrobku a 2) tyto průměrné ceny nezohledňují možnost, že se sortiment výrobků během dotyčného období mohl změnit.

(159) Ve zprávě poradního sboru WTO v dokumentu Čína – HP-SSST (EU) (45) se uvádí, že vyšetřující orgán musí posoudit významnost cenového podbízení dumpingového dovozu ve vztahu k podílu domácí výroby, u něhož nebylo cenové podbízení zjištěno. Dotyčné strany se domnívaly, že Komise takové posouzení neprovedla. Po poskytnutí konečných informací strany zopakovaly podobná tvrzení.

(160) Jak je uvedeno ve 149. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise v souladu s příslušnou judikaturou provedla obvyklé výpočty na základě ověřených údajů za období šetření v členění podle čísel PCN a úrovní výrobků. Všechny příslušné výpočty byly zúčastněným stranám sděleny s ohledem na jejich procesní práva. Celková úroveň cenového podbízení během období šetření dosahovala přibližně 21 %, což Komise považuje za významné. Uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto.

(161) Sdružení CRIA a obchodní komora CCCMC však byly toho názoru, že Komise pravděpodobně zjistila podbízení pouze u malé podmnožiny prodejů uskutečněných výrobci v Unii zařazenými do vzorku. Podle jejich názoru musí Komise posoudit případný cenový tlak, kterým by mohl čínský dovoz působit na prodeje zbývající části výrobního odvětví Unie, u kterých nebylo podbízení zjištěno.

(162) Uvedené tvrzení bylo zamítnuto, protože objem prodeje výrobců v Unii zařazených do vzorku, který odpovídal dovozu čínských vyvážejících výrobců, je významný (mezi 80 % a 90 %). Navíc bylo zjištěno, že vážené průměrné rozpětí cenového podbízení je u všech třech úrovní významné, od 18 % do 24 %.

(163) Skupina Aeolus a společnost Heuver tvrdily, že ceny CIF skupiny Aeolus by měly být opraveny tak, aby odrážely náklady společnosti Heuver po dovozu. Společnost Pirelli tvrdila, že Komise musí při porovnávání pneumatik Pirelli s ostatními pneumatikami vyráběnými a prodávanými výrobním odvětvím Unie a s pneumatikami prodávanými (nezávislými) maloobchodníky vzít v úvahu její dodatečné náklady.

(164) Komise zjistila, že společnost Heuver nebyla ve spojení se skupinou Aeolus. Proto nebyla žádná úprava nutná. Pokud jde o společnost Pirelli, vážená průměrná cena CIF byla stanovena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení, jak je popsáno ve 118. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Proto bylo uvedené tvrzení zamítnuto.

(165) Několik stran tvrdilo, že Komise se při analýze cenového podbízení a stanovení úrovně újmy nemůže spoléhat na početně zjištěné vývozní ceny a že metodika je používána v rozporu s čl. 3 odst. 2 písm. a) a čl. 3 odst. 3 základního nařízení. Navíc skupina Hankook tvrdila, že by pro výpočty dumpingového rozpětí a rozpětí újmy měla být považována za jediný hospodářský subjekt.

(166) Zaprvé, čl. 3 odst. 2 základního nařízení odkazuje na vliv dumpingového dovozu, který může způsobit výrobcům Unie újmu, a nikoli na cenu společnosti (dovozce ve spojení) při opětovném prodeji v rámci Unie jinému zákazníkovi.

(167) Zadruhé, pokud jde o cenové podbízení, základní nařízení nestanoví žádnou zvláštní metodiku uvedené koncepce. Instituce mají tedy při posuzování tohoto faktoru újmy široký prostor pro uvážení. Uvedená pravomoc je omezena potřebou založit závěry na skutečných důkazech a provést objektivní posouzení, jak požaduje čl. 3 odst. 2 základního nařízení.

(168) Pokud jde o prvky zohledňované při výpočtu cenového podbízení (zejména vývozní cena), Komise musela určit první bod, v němž probíhá (nebo by mohla probíhat) hospodářská soutěž s výrobci v Unii na trhu Unie. Tímto bodem je ve skutečnosti nákupní cena prvního dovozce, který není ve spojení, protože uvedená společnost má v zásadě na výběr, zda bude odebírat z průmyslového odvětví Unie, nebo od zahraničních zákazníků. Naopak cena dovozců, již nejsou ve spojení, při opětovném prodeji neodráží místo, v němž probíhá skutečná hospodářská soutěž. Jedná se pouze o místo, kde se zavedená prodejní struktura vývozce snaží nalézt zákazníky, ale nachází se již za místem, kde bylo přijato rozhodnutí o dovozu. Jakmile vývozce vytvořil v Unii svůj systém společností ve spojení, již se rozhodl, že zdroj jeho zboží bude pocházet ze zahraničí. Výchozím bodem srovnání by tedy měl být okamžik následující poté, co zboží překročí hranice Unie, a nikoli další fáze v distribučním řetězci, např. při prodeji zboží koncovému uživateli.

(169) Tento přístup rovněž zajistí soudržnost v případech, kdy vyvážející výrobce prodává zboží přímo odběrateli, který není ve spojení (dovozci nebo konečnému uživateli), protože podle tohoto scénáře by se ceny při dalším prodeji ze své podsta