ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
6)

Rozpočtové výsledky by mohly být horší, než předpokládá program, a to především počínaje rokem 2008. Rizika vyplývající z makroekonomického výhledu, která ohrožují nápravu schodku, jsou až do roku 2008 poměrně vyvážená, avšak růst HDP, jenž má být oproti předpokladům na konci programového období nižší, by mohl vést k vyššímu schodku. Ačkoli krátkodobé škrty výdajů a dočasná zmrazení rozpočtu byly zaneseny, jak bylo plánováno, do rozpočtu na rok 2007, stále existuje nejistota ohledně účinného provádění zmrazení výdajů (rovněž z důvodu slabých výsledků obdobných opatření z let 2004 – 2006). S cílem zabránit pravidelně se opakujícímu překračování výdajů bude třeba prověřit účinnost nových fiskálních předpisů a počátečních kroků k vypracování víceletého rozpočtového rámce. Vláda přijala rozhodnutí o řadě kroků k reformě veřejné správy, zdravotnictví, důchodového systému, cenových dotací a školství. V důsledku těchto opatření by se rozpočtové výsledky mohly více přiblížit cílovým hodnotám schodku pro roky 2007 a 2008, než jak předpokládá prognóza útvarů Komise z podzimu 2006. Stále je však třeba dále vymezit a plně provést zbývající kroky strukturální reformy, což je nutné pro účely nahrazení opatření omezujících výdaje, jejichž platnost skončí v roce 2008. Kromě toho, jak vyplývá z dřívějších zkušeností, v posledních letech programu existuje riziko uvolnění rozpočtové politiky. Pokud navíc plány na restrukturalizaci veřejných dopravních společností nepřinesou očekávané výsledky, nahromaděné ztráty těchto společností mohou schodek dočasně zvýšit.
(7)

S ohledem na toto posouzení rizik je stav rozpočtu uvedený v programu obecně v souladu s doporučením Rady týkajícím se nápravy nadměrného schodku do roku 2008, pokud opatření uvedená v programu budou úplně a účinně provedena a v případě, že hospodářský růst bude nižší, než se předpokládalo, budou posílena. Na základě nápravy nadměrného schodku program předpokládá úpravu, jež je v souladu s paktem. S ohledem na rizika ohrožující rozpočtové cíle však rozpočtová situace v programu nemusí zajišťovat dostatečnou bezpečnou rezervu proti překročení prahové hodnoty schodku ve výši 3 % HDP při běžných makroekonomických výkyvech až do úplného konce programového období. V důsledku toho by rizika ohrožující rozpočtové cíle mohla způsobit neplnění střednědobých cílů do roku 2010, jak to předpokládá program. V letech následujících po odstranění nadměrného schodku rozpočtu by tedy rozvrh změn vedoucích k dosažení střednědobého cíle mohl požadovat posílení opatření tak, aby byla v souladu s Paktem o stabilitě a růstu, který stanoví, že roční zlepšení strukturálního salda v eurozóně a v členských státech ERM II by mělo představovat orientačně 0,5 % HDP, přičemž v případě hospodářsky příznivých podmínek by změna měla být větší a naopak v případě hospodářsky nepříznivých hospodářských podmínek menší.
9)

Předpoklad dlouhodobého dopadu stárnutí obyvatelstva na rozpočet je v Dánsku vyšší než je průměr v EU. Tato skutečnost je zejména ovlivněna poměrně velkým nárůstem výdajů na důchody vyjádřeno v procentech HDP v průběhu dalších desetiletí. Souhrnný balíček reforem přijatý v červnu 2006, „Dohoda o budoucí prosperitě, sociálním zabezpečení a investicích do budoucnosti “nebo jen Dohoda o sociálním zabezpečení však zřejmě oddálí odchod pracovníků do důchodu. Jak obecný věk pro odchod do důchodu, tak i věk pro dřívější odchod do důchodu se postupně zvýší o dva roky a poté bude následovat indexace věkových prahů podle změn předpokládané délky života. Dohoda o sociálním zabezpečení proto přispěje ke zbrzdění dlouhodobých trendů výdajů a zlepší tak udržitelnost veřejných financí. Původní stav rozpočtu s velkým strukturálním přebytkem navíc značně přispívá k oslabení dlouhodobého dopadu stárnutí obyvatelstva na rozpočet. Udržení vysokých primárních přebytků ve střednědobém horizontu pomůže snížit rizika, která ohrožují udržitelnost veřejných financí. S ohledem na tento vývoj se zdá, že dlouhodobá udržitelnost veřejných financí v Dánsku není příliš ohrožena.
(6)

Na základě přezkoumání této dokumentace Dánský námořní úřad zjistil, že: a) záznamy o zkouškách nezahrnovaly záznamy o kalibraci měřidel koncentrace plynů, kalibraci teploměrů, průtokoměrů a časoměrných přístrojů; b) nebyly předloženy žádné záznamy týkající se koncentrace a teploty zkušebního plynu v průběhu zkoušky ani záznamy o použitých průtocích plynu; c) nebyly předloženy žádné záznamy, na jejichž základě by bylo potvrzeno, že zkoušky byly vykonány podle stanoveného postupu; d) nebylo zdokumentováno splnění požadavku na minimální rychlost odtoku 30 metrů za vteřinu zjištěnou kdykoli v průběhu zkoušky; e) nebyly předloženy žádné protokoly o zkouškách za účelem prokázání souvislosti mezi průtokem a poklesem tlaku; f) nebyly předloženy žádné záznamy, které by potvrzovaly, že při testování ohnivzdornosti nebylo zaznamenáno klepání; g) nebyly předloženy žádné záznamy, pokud jde o tzv. hodnotu MESG (Maximum Experimental Safe Gap) použitého zkušebního plynu, což podle názoru Dánského námořního úřadu znemožnilo vyhovět požadavkům na uspořádání informací stanoveným na základě normy ISO15364; h) na základě předložené dokumentace nebylo prokázáno splnění požadavků stanovených v oddílech 5 a 6 uvedené normy. Dále bylo konstatováno, že ventily zkoumané dánskými úřady nevyhovují požadavkům uvedené normy, pokud jde o ukazatele disku ventilu a odtokový projekt, ani způsobům kontroly, sloužícím ke stanovení požadavků týkajících se znečišťování/čištění.
—

certifikáty č. JSH0408078 ze dne 12. srpna 2004 a č. 431934 ze dne 1. července 2005 pro Zhejiang Jinhua Max-power Tools Co., Ltd., které osvědčují shodu úhlové brusky S1M-MP2-125 se směrnicemi o strojních zařízeních a o zařízeních nízkého napětí a které vydala společnost Intertek ETL SEMKO, Building No. 86, 1198 Qinzhou Road, Shanghai 200233, Čína,
(7)

Vzhledem k tomuto posouzení rizik se rozpočtová strategie uvedená v programu může pro dosažení střednědobého cíle do roku 2009, jak je uvedeno v programu, jevit jako nedostatečná. Po celou dobu trvání programu bude při běžných cyklických výkyvech nicméně zajištěna dostatečná rezerva proti překročení referenční hodnoty ve výši 3 % HDP. V roce 2008 by měla být při plánované kontrole rozpočtu provedena dodatečná strukturální rozpočtová opatření s cílem uspíšit tempo změn vedoucích k dosažení střednědobého cíle. Tak se zajistí, že cíle v podobě vyrovnaného rozpočtu bude v roce 2008 dosaženo, nedojde-li k neočekávanému negativnímu vývoji růstu. V roce 2009 by mělo být zrychlení tempa úprav podpořeno opatřeními především na straně výdajů, která by měla zajistit referenční hodnotu 0,5 % HDP stanovenou v Paktu o stabilitě a růstu a která by vedla ke splnění střednědobého cíle podle plánu. Rada také upozorňuje, že rozpočtové plány na rok 2008 plně neodpovídají zaměření rozpočtové politiky schválenému Euroskupinou v dubnu 2007. Přestože se zadluženost možná sníží méně, než program předpokládá, zdá se, že bude její pokles směrem k referenční hodnotě během celého období programu dostatečný.
(5)

Hlavním cílem rozpočtové strategie je trvalé snížení strukturálního schodku veřejných financí (tj. cyklicky očištěného schodku bez jednorázových a jiných dočasných opatření) za účelem dosažení střednědobého cíle stavu rozpočtu, kterým je strukturální schodek ve výši 1 % HDP v roce 2011, tj. rok po skončení programového období. To je v souladu s předchozím konvergenčním programem, ve kterém se předpokládá dosažení střednědobého cíle „po roce 2010“. V roce 2008 se celkový schodek podle předpovědí zvýší o 0,5 procentního bodu na 2,5 % HDP, načež by se měl do roku 2010 snížit na 1,5 %. Primární saldo se bude vyvíjet obdobně a podle prognózy se zvýší z –0,2 % HDP v roce 2008 na 0,8 % v roce 2010. V souvislosti se zpomalením růstu se očekávají větší změny strukturálního salda vypočteného podle společně dohodnuté metodiky – strukturální schodek se sníží ze zhruba 2,75 % HDP v roce 2008 na hodnotu mírně převyšující 1 % v roce 2010. Úprava rozpočtu se týká především výdajů a s jejím provedením se počítá hlavně v letech 2009 a 2010. V roce 2008 je zvýšení schodku způsobeno zejména ostrým nárůstem podílu investic a rozsáhlými škrty v příspěvcích na sociální zabezpečení (což je částečně kompenzováno růstem jiných příjmů). V letech 2009 a 2010 by se mělo dosáhnout konsolidace zejména omezováním náhrad zaměstnancům, sociálních transferů a mezispotřeby. Plánované tempo snižování schodku mezi rokem 2007 a 2009 je nižší než v předchozí aktualizaci, avšak výchozí situace (2007) a všechny nové cílové schodky stanovené v aktualizaci konvergenčního programu z března 2008 jsou lepší než cíle stanovené v aktualizaci z listopadu 2006.
(3)

Makroekonomický scénář, z kterého tento program vychází, předpokládá, že růst reálného HDP zpomalí z 3,8 % v roce 2007 na průměrně 3,1 % do konce programového období. Na základě posouzení údajů, které jsou v současné době k dispozici (3), se tento scénář zdá být příznivý po celé programové období. V roce 2008 se očekává, že disponibilní příjem bude zatížen inflačními tlaky, očekáváním nižšího růstu i vývojem na trhu s bydlením, jež ukazují na nižší růst HDP, než je předpokládán v programu. Rovněž struktura růstu uvedená v programu je příznivá, zejména pokud jde o přizpůsobení v odvětví rezidenční výstavby. Zatímco program očekává zpomalení nárůstu investic do bydlení, prognóza útvarů Komise z podzimu roku 2007 předpokládá pokles v tomto odvětví, který začne již v roce 2008, což implikuje stagnaci celkových investic v roce 2009. Z důvodu snížení dovozu by však oproti programu mohl k růstu více přispět čistý vývoz. A konečně, předpokládané hodnoty pro vývoj inflace uvedené v programu se zdají spíše nižší, zejména s ohledem na poslední dostupné informace o cenách ropy a potravin.
(3)

Podle makroekonomického scénáře, ze kterého program vychází, by růst reálného HDP měl dosáhnout 9,8 % v roce 2007, poté poměrně prudce klesnout na 5,3 % v roce 2008 a ve zbývající části programového období by se měl ustálit na roční průměrné hodnotě 4,8 %. Očekává se, že se domácí poptávka zmírní, ale zůstane hlavní hnací silou růstu. Podle informací, které jsou v současné době k dispozici (3), se tento scénář jeví jako opatrný. Vzhledem k současnému tempu to platí zejména pro rok 2008. Některé nesrovnalosti, včetně rozporu mezi zvýšením vnější nerovnováhy a prudkým snížením domácí poptávky, nejsou v daném programu vysvětleny. Program předpokládá nárůst inflace z 5,8 % v roce 2007 na 6,5 % v roce 2008, poté pokles na 5,1 % v roce 2009 a na 3,6 % v roce 2010, což znamená velmi malý pokrok, pokud jde o konvergenci. Vzhledem k vývoji cen potravin, plánovanému zvýšení cen plynu (výslovně uvedeného v programu a odhadovaného v roce 2008 ve výši 1,5 %, avšak nezahrnutého do prognózy inflace na rok 2008 uvedené v tomto programu) a nárůstu mezd vysoce převyšujícímu růst produktivity, což ještě zvyšuje nebezpečí v podobě roztočení mzdové a cenové spirály, jsou navíc vážná rizika zvýšení spojená s těmito odhady naprosto jasná. Pokud by došlo k dalšímu zvýšení vnější nerovnováhy tak, jak se v programu předpokládalo, způsobilo by to snížení odolnosti ekonomiky vůči vnějším faktorům. Vývoj cen a mezd, ke kterému v poslední době došlo a který poukazuje na nebezpečí zhoršení konkurenceschopnosti, by však sám o sobě mohl vést k zhoršení vnější pozice.
(5)

Hlavním cílem rozpočtové strategie popsané v programu je napravit v roce 2008 nadměrný schodek a v následujícím období pokračovat v konsolidaci k dosažení střednědobého cíle, kterým je strukturální schodek ve výši 1 % HDP, a to v roce 2012. Schodek veřejných financí by měl podle programu klesat z 3,4 % HDP v roce 2007 na 2,9 % HDP v roce 2008, 2,6 % HDP v roce 2009 a 2,3 % HDP v roce 2010. Primární schodek by se měl vyvíjet obdobně a z úrovně 2,3 % HDP v roce 2007 by se měl snížit na 1,1 % HDP v roce 2010. Konsolidace se bude zaměřovat zejména na stranu výdajů. Především to znamená, že očekávaný pokles v poměru příjmů k HDP (který bude zčásti důsledkem zavedení rovné daně v roce 2008) bude nižší než pokles poměru výdajů k HDP. Škrty na straně výdajů jsou plánovány v řadě oblastí, nejvýznamněji však zasáhnou sociální zabezpečení a dávky. Jedinou kategorií, která by v poměru k HDP měla růst, jsou veřejné investice. V reakci na lepší výsledky za rok 2006, než jaké se očekávaly, byly cíle pro veřejné finance oproti předchozímu konvergenčnímu programu zpřísněny. Poslední odhad, který svědčí o nižším schodku veřejných financí za rok 2007, naznačuje, že by tyto cíle měly být pohodlně dosažitelné.
(2)

Malta dne 1. ledna 2008 vstoupila do eurozóny, přičemž její HDP od roku 2004 neustále roste. Během prvních několika let třetího tisíciletí byl slabý hospodářský růst zapříčiněn částečně vnějšími faktory, jimž je Malta výrazně vystavena, neboť je malou otevřenou ekonomikou závislou na odvětvích, jako jsou turistika a elektronický průmysl, která se ukázala jako nestálá. Domácí strukturální nedostatky vysvětlují rovněž pomalý růst HDP. Produktivita se mezi roky 2001 a 2003 meziročně průměrně snižovala přibližně o 1 %. Významný nárůst platů kromě toho vedl k prudkému vzestupu jednotkových pracovních nákladů a v důsledku pak ke ztrátě vnější konkurenceschopnosti. Od roku 2004 došlo ke zlepšení hospodářského výkonu, a to zvláště díky příznivým cyklickým podmínkám, ale i v důsledku zmírnění růstu mezd a pozitivnímu vývoji produktivity. Pokud jde o fiskální oblast, vstup do eurozóny přišel po období výrazné konsolidace – přičemž zadlužení v procentech HDP od roku 2005 klesalo – a vývoje vedoucího k nižší inflaci. Za těchto nových okolností je rozšíření možností pro manévrování v oblasti fiskální politiky, kterého by mohlo být dosaženo další rozpočtovou konsolidací a reformou výdajů, a to zvláště u rychle rostoucích výdajů ve zdravotnictví, úkolem, který souvisí se schopností Malty přizpůsobit se asymetrickým narušením. Takové reformy výdajů by rovněž zlepšily dlouhodobou udržitelnost veřejných financí a umožnily by přesměrování výdajů do kategorií podporujících růst, což by následně pomohlo zvýšení produktivity. Vyšší produktivita spolu s pokračujícím zmirňováním růstu mezd by vedla ke zvýšení konkurenceschopnosti – což je další úkol, který stojí před maltským hospodářstvím, zvláště v kontextu eurozóny.
(3)

Podle makroekonomického scénáře, z něhož program vychází, by růst reálného HDP měl nejprve zpomalit z 5,8 % v roce 2007 na 4,6 % v roce 2008 a dále na 4,1 % v roce 2009, aby se posléze opětovně začal zvyšovat a do konce programového období dosáhl 4,5 %. Podle údajů, které jsou v současné době k dispozici (2), se scénář zdá být založen na realistických předpokladech růstu, ačkoli se od dokončení programu stability zvýšila rizika závisející na vnějších vlivech, které lze v roce 2008 očekávat. Po neočekávaném zvýšení inflace v roce 2007 jsou předpokládané hodnoty pro vývoj inflace oproti prognóze na loňský rok značně vyšší. S ohledem na nedávný vývoj cen potravin a energií se odhadovaná inflace na rok 2008 nicméně stále jeví jako poměrně nízká. Vedlejší účinky silně rostoucí inflace v roce 2007 a zvyšování platů ve veřejném sektoru, které se rozšíří i do soukromého sektoru, by mohly vést k větším rozdílům v míře inflace v porovnání se zbytkem eurozóny. Pokud by tyto rozdíly v míře inflace byly trvalé, přinesly by méně příznivé trendy v oblasti konkurenceschopnosti, než program předpokládá.
(8)

Bez dlouhodobých projekcí výdajů souvisejících se stárnutím obyvatelstva, které by byly založeny na společných makroekonomických předpokladech Výboru pro hospodářskou politiku a Komise, není pro Bulharsko na rozdíl od 25 členských států, jež přistoupily dříve, možné srovnatelným a spolehlivým způsobem vyhodnotit dopad stárnutí obyvatelstva. Rozpočtová pozice s velkým strukturálním přebytkem za rok 2008 významně přispívá ke snížení zadlužení, aniž by se zohlednil dlouhodobý dopad stárnutí obyvatelstva na rozpočet. Udržení vysokého primárního přebytku ve střednědobém horizontu by přispělo k omezení rizik ohrožujících udržitelnost veřejných financí, která jsou momentálně nízká.
(2)

Po třech letech rychlé expanze růst české ekonomiky v roce 2008 zpomalil a pro rok 2009 se očekává další zpomalení. Slábnoucí vnější poptávka, která je důsledkem světové finanční a hospodářské krize, bude v případě velmi otevřené české ekonomiky výrazně brzdit růst vývozu. Vzhledem ke klesajícímu objemu přímých zahraničních investic, nepříznivým podmínkám na trhu úvěrů a poklesu podnikatelského i spotřebitelského sentimentu navíc oslabuje domácí poptávka, a zejména investice. V reakci na zpomalení hospodářského růstu přijala vláda v rámci rozpočtu na rok 2009 balíček podpůrných fiskálních opatření, který zahrnuje opatření na straně příjmů i na straně výdajů. Cílem těchto opatření je podpořit domácí poptávku a poskytnout podnikům podporu v období složité hospodářské situace. Od roku 2010 by mělo v souladu s očekávaným zlepšením vnějšího prostředí docházet k postupnému oživení české ekonomiky. Není však pravděpodobné, že by se růst vrátil na stejně vysokou úroveň jako v době před krizí. To může mít nepříznivý dopad na veřejné finance, které během posledních let těžily z dynamického růstu příjmů a které i navzdory poměrně nízkému schodku a zadlužení představují i nadále důvod k obavám, pokud jde o riziko pro jejich dlouhodobou udržitelnost vzhledem k rychle stárnoucímu obyvatelstvu. Česká národní banka v druhé polovině roku 2008 uvolňovala měnovou politiku postupným snižováním úrokových sazeb (ze 3,75 % v červenci 2008 na 2,25 % v prosinci 2008). Nominální efektivní kurz české koruny během roku 2008 mírně posílil (o 1,3 %).
2.

Podle článku 4 uvedeného protokolu však Irsko „může kdykoli poté, co Rada přijme opatření podle hlavy IV (ex hlava IIIa) Smlouvy o založení Evropského společenství, Radě a Komisi oznámit, že si přeje toto opatření přijmout. V tomto případě se přiměřeně použije postup podle článku 11a (ex čl. 5a odst. 3) Smlouvy o založení Evropského společenství“.
(10)

Portugalské orgány přijaly různá opatření na pomoc stabilizaci finančního sektoru. Mezi ně patří zpřísnění povinností finančních institucí ohledně poskytování informací; zvýšení pojištění vkladů (z 25 000 na 100 000 EUR na majitele bankovního účtu a banku); a částka až do výše 20 miliard EUR (11 % HDP) určená na udělení záruk na úvěry poskytnuté portugalskými bankami do konce roku 2009, jakož i na posílení základního kapitálu domácích bank prostřednictvím vládních investic (jejichž výše by nepřesáhla 4 miliardy EUR).
(10)

V reakci na finanční krizi přijaly orgány Spojeného království řadu politických opatření zaměřených na stabilizaci finančního sektoru a podporu poskytování úvěrů. Systém úvěrových záruk zaručuje cenné papíry vystavené bankami k refinancování jejich splatného velkoobchodního dluhu. Zvláštní systém likvidity, který do ledna 2009 provozovala Bank of England, navíc umožnil zúčastněným bankám vyměnit nelikvidní aktiva za krátkodobé státní dluhopisy Spojeného království. Tento systém vystřídal program Discount Window Facility, který provozuje Bank of England a který bankám nadále dává přístup k dlouhodobé likviditě, avšak se širším spektrem kolaterálů. Kromě toho, že vláda zestátnila dvě finanční instituce, Northern Rock v únoru 2008 a Bradford & Bingley v září 2008, poskytla řadě bank státní kapitálovou injekci ve výši 37 miliard GBP (2 % HDP). Od února 2009 bude Bank of England rovněž oprávněna ministerstvem financí k nákupu cenných papírů soukromého sektoru až do výše 50 miliard GBP (3 % HDP). V lednu 2009 vláda zároveň oznámila režim, který bankám nabídne pojištění proti ztrátám z aktiv, jež byla současným zpomalením hospodářského růstu ovlivněna nejvíce, a v prohlášení úřadu pro finanční služby (Financial Services Authority) o regulaci kapitálových požadavků bylo jasně uvedeno, že banky mohou v době hospodářského poklesu čerpat kapitálové rezervy, což má umožnit nepřetržité poskytování úvěrů.
(7)

Hlavním cílem rozpočtové strategie uvedené v programu je dosažení strukturálního přebytku, tj. přebytku očištěného od cyklických vlivů a jednorázových a jiných dočasných opatření, ve výši 1 % HDP do konce programového období. Nizozemsko by tak během celého programového období dodrželo svůj střednědobý cíl pro stav rozpočtu, tedy strukturální schodek v rozmezí od 0,5 do 1 % HDP. Program předpovídá, že celkový rozpočtový přebytek klesne z 1,2 % v roce 2009 na 0,8 % HDP v roce 2010 a poté znovu stoupne na 1,1 % HDP v roce 2011. Primární saldo by mělo sledovat obdobný trend. Očekává se, že hrubý veřejný dluh odhadovaný v programu na 42,1 % HDP v roce 2008, poklesne během programového období o 6 procentních bodů. Tyto projekce však byly vydány před provedením vládních opatření na stabilizaci finančních trhů, a proto je nezohledňují. Uvedená opatření, jako byl nákup banky Fortis Bank Netherlands a rekapitalizace bank, vedla ke zvýšení poměru dluhu k HDP v roce 2008 zhruba o 15 procentních bodů. Konkrétně podle průběžné prognózy útvarů Komise poměr dluhu k HDP dosáhl v roce 2008 hodnoty 57,3 %, v roce 2009 klesá na 53,2 % díky splátce půjček a v roce 2010 opět roste na 55,2 %. Podle údajů uvedených v dodatku z prosince 2008 se očekávané celkové saldo v letech 2009 a 2010 nyní odhaduje znatelně pod úrovní cílů stanovených v programu (naznačovaný schodek ve výši 1,2 % v roce 2009 a 2,4 % v roce 2010). Z toho lze usuzovat, že plán ohledně salda pro rok 2011 může být rovněž neaktuální.
(5)

Program předpokládá, že přebytek veřejných financí v roce 2009 klesne o 2,3 procentní body na 2,1 % HDP, což celkově odpovídá předpokladům průběžné prognózy útvarů Komise (2,0 % HDP). Podle rok od roku klesajícího strukturálního salda, nově přepočítaného útvary Komise na základě údajů uvedených v programu, se předpokládá, že fiskální politika bude expanzivní do výše 1 % HDP. Automatické stabilizátory by podle odhadů mohly snížit fiskální přebytek v roce 2009 o další 1 % HDP. Odhadovaný fiskální stav víceméně odpovídá objemu vládního stimulačního balíčku, který byl oznámen v programu, v celkové výši 1,2 % HDP v roce 2009. Více než třemi čtvrtinami tohoto balíčku se financuje snížení daní s cílem podpořit kupní sílu spotřebitelů. Tímto snížením daní chce vláda dosáhnout také svého dlouhodobého cíle snížit současné poměrně vysoké daňové zatížení práce a zvýšit pobídky vedoucí k růstu zaměstnanosti. Objem zbývajících stimulačních opatření zahrnutých v aktualizovaném programu je poměrně omezený, činí přibližně 0,3 % HDP, a je zaměřený na různé investice do infrastruktury a zajištění financování pro podniky. Vláda dne 30. ledna 2009 oznámila další stimulační balíček, který obsahuje celou řadu opatření podporujících infrastrukturu a investice do bydlení a zvláště se zaměřuje na zajištění pracovních míst, zvýšení objemu finančních prostředků na vzdělávání a výzkum a omezení nákladů na práci cestou snížení příspěvku zaměstnavatelů na sociální zabezpečení. Výše rozpočtových nákladů na tato dodatečná opatření v roce 2009 se odhaduje na 0,5 % HDP, což očividně není zohledněno v cíli programu ( 4 ).
(3)

Makroekonomický scénář, z něhož tento program vychází, odhaduje, že v roce 2008 vzrostl reálný HDP o 3,5 %. Předpokládá jeho výrazné snížení o 4,8 % v roce 2009 a další drobný pokles o 0,2 % v roce 2010 a poté v roce 2011 oživení růstu ve výši 4,5 %. Podle v současnosti dostupných informací (2) tento scénář vychází z realistických předpokladů růstu do roku 2009, ale z výrazně optimistických předpokladů pro následující roky. Předpoklady růstu od roku 2010 působí optimisticky vzhledem k tomu, že zhoršující se vyhlídky růstu v zemích obchodních partnerů a nižší domácí poptávka v Litvě z důvodu omezeného poskytování úvěrů se pravděpodobně projeví výrazněji a v delším období, než program očekává. Odhady potenciálního růstu v roce 2011 jsou spíše vyšší. Projekce vývoje inflace obsažená v programu je pro rok 2009 realistická, ale pokud jde o rok 2010, mohla by být spíše nižší, především vzhledem k dopadu cen energií po uzavření jaderné elektrárny Ignalina, které se plánuje do konce roku 2009. Ve srovnání s průběžnou prognózou útvarů Komise z ledna 2009 předpokládá program v roce 2009 mnohem rychlejší nápravu vnější nerovnováhy. To vyplývá ze skutečnosti, že konvergenční program očekává výraznější snížení domácí poptávky a příznivější vývoj situace na vývozních trzích.