CS Úřední věstník Evropské unie L 222/52

ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2016/1385

ze dne 1. října 2014

o státní podpoře SA.27408 (C 24/10) (ex NN 37/10, ex CP 19/09) poskytnuté orgány autonomní oblasti Kastilie-La Mancha na zavedení digitálního pozemního televizního vysílání ve vzdálených a méně urbanizovaných oblastech autonomní oblasti Kastilie-La Mancha

(oznámeno pod číslem C(2014) 6846)

(Pouze španělské znění je závazné)

(Text s významem pro EHP)

EVROPSKÁ KOMISE,

s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2,

s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a),

poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními, a s ohledem na uvedené připomínky,

vzhledem k těmto důvodům:

1. POSTUP

(1) Komise dne 14. ledna 2009 obdržela stížnost od společnosti Radiodifusión Digital SL (dále jen „Radiodifusión“) a dne 18. května 2009 další stížnost od společnosti SES Astra S.A. (dále jen „Astra“). Obě tyto stížnosti se týkají režimu státní podpory přijatého španělskými orgány v souvislosti s přechodem od analogového na digitální televizní vysílání ve vzdálených a méně urbanizovaných oblastech Španělska. Napadený režim se opírá o zákon 10/2005 ze dne 14. června 2005 o naléhavých opatřeních na podporu digitálního pozemního vysílání, o liberalizaci kabelového vysílání a o podpoře pluralismu (Ley 10/2005, de 14 de junio, de Medidas Urgentes para el Impulso de la Televisión Digital Terrestre, de Liberalización de la Televisión por Cable y de Fomento del Pluralismo) (1). Dalšími legislativními akty, které byly přijaty v souvislosti s přechodem na digitální pozemní vysílání, jsou mimo jiné: královské nařízení 944/2005 ze dne 29. července 2005, kterým se přijímá celostátní technický plán pro pozemní digitální vysílání (Real Decreto 944/2005, de 29 de julio, por el que se aprueba el Plan Técnico Nacional de la televisión digital terrestre) (dále jen „celostátní technický plán“) (2); královské nařízení 945/2005 ze dne 29. července 2005, kterým se přijímá obecné nařízení o poskytování služeb digitálního pozemního vysílání (Real Decreto 945/2005, de 29 de julio, por el que se aprueba el Reglamento general de prestación del servicio de televisión digital terrestre); rozhodnutí ITC/2476/2005 ze dne 29. července 2005 o přijetí technického nařízení a o poskytování služeb digitálního pozemního vysílání (Orden ITC/2476/2005, de 29 de julio, por la que se aprueba el Reglamento técnico y de prestación del servicio de televisión digital terrestre) a královské nařízení 920/2006 ze dne 28. července 2006, kterým se přijímá obecné nařízení o poskytování služeb kabelového rozhlasového a televizního vysílání (Real Decreto 920/2006, de 28 de julio, por el que se aprueba el Reglamento general de prestación del servicio de difusión de radio y televisión por cable).

(2) Tato opatření se týkají celého území Španělska. Komise však zahájila dvě odlišná řízení, jedno pro celé Španělsko s výjimkou autonomní oblasti Kastilie-La Mancha a druhé výslovně pro autonomní oblast Kastilie-La Mancha. Přestože opatření podpory je v obou těchto případech stejné a způsobuje tytéž problémy, vyvstávají v případě autonomní oblasti Kastilie-La Mancha některé konkrétní otázky, které mají z hlediska této věci jako celku jen malý (nebo žádný) význam. Jedná se zejména o to, že stížnost společnosti Radiodifusión se vztahuje pouze na případ autonomní oblasti Kastilie-La Mancha, neboť regionální vláda autonomní oblasti Kastilie-La Mancha uplatnila režim podpor odlišně v porovnání se schématem použitým v ostatních regionech, a v případě autonomní oblasti Kastilie-La Mancha bylo nutné provést podrobné posouzení ekonomické studie.

(3) V obou případech zahájila Komise dne 29. září 2010 formální vyšetřovací řízení na základě tvrzení, že režim státní podpory diskriminuje některé provozovatele platforem. Rozhodnutí týkající se zahájení formálního vyšetřovacího řízení (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) bylo zveřejněno dne 11. prosince 2010 v Úředním věstníku Evropské unie (3). Byly obdrženy připomínky od tří zúčastněných stran: od společnosti Radiodifusión dne 11. ledna 2011 a od společností Abertis a SES Astra S.A. (dále jen „Astra“) dne 4. února 2011.

(4) Dne 19. ledna a 9. února 2011 byly tyto připomínky předány Španělsku a bylo mu umožněno se k nim vyjádřit. Dne 18. února 2011 a 8. března 2011 předložilo Stálé zastoupení Španělského království vyjádření vlády autonomní oblasti Kastilie-La Mancha (Junta de Comunidades de Castilla-La Mancha, dále jen „JCCM“) na připomínky třetích stran. Dne 27. května 2011 a 9. srpna 2012 zaslala Komise Španělsku žádosti o informace, přičemž Španělsko (JCCM) odpovědělo na první z nich 10. června 2011 a na druhou 10. září 2012. Dne 20. srpna 2011 zaslala Komise žádost o informace společnosti Radiodifusión, která na ni odpověděla dne 29. září 2011. Dne 14. října 2011, 15. listopadu 2011 a 6. prosince 2012 předložila JCCM z vlastního podnětu dodatečné informace. Komise kromě toho dne 18. května 2011 uspořádala setkání se španělskými orgány a s JCCM.

(5) Dne 15. května 2013 poskytla JCCM informace o vyhlášení výběrového řízení na podporu určenou na provozování a údržbu; dne 20. prosince 2013 poskytla informace o probíhajících řízeních o postihu ve Španělsku proti společnosti Radiodifusión a její mateřské společnosti INGEST a připomínky k probíhajícím jednáním mezi Komisí a španělskými orgány ve věci státní podpory SA.28599. Dne 6. června 2014 předložila JCCM připomínky s cílem prokázat, že její opatření jsou v souladu se „zásadou provozovatele v tržním hospodářství“ a že dodržují pravidla zadávání veřejných zakázek v EU. Kromě toho došlo mezi Komisí a JCCM k několika výměnám výsledků šetření.

(6) Dne 20. června 2013 přijala Komise konečné záporné rozhodnutí o státní podpoře SA.28599 na zavedení digitálního pozemního televizního vysílání ve vzdálených a méně urbanizovaných oblastech (kromě oblasti Kastilie-La Mancha) (4).

2. POPIS OPATŘENÍ

2.1. SOUVISLOSTI

2.1.1. Stěžovatelé

(7) Společnost Radiodifusión je místním provozovatelem telekomunikačních sítí a platformy pozemního televizního vysílání zapsaným do rejstříku provozovatelů vedeného komisí pro telekomunikační trh (Comisión del Mercado de las Telecomunicaciones, dále jen „CMT“) za účelem správy veřejné telekomunikační sítě a poskytování služeb elektronických komunikací, zejména služeb rozhlasového a televizního vysílání.

(8) Společnost Radiodifusión ve své stížnosti uvedla, že režimy financování v autonomní oblasti Kastilie-La Mancha byly určeny provozovatelům platforem, kteří již provozovali síť s celostátním pokrytím. Tím z nich byly vyloučeny všechny alternativní sítě (tj. provozovatelé místních sítí). Podle společnosti Radiodifusión napadený režim narušuje účinnou hospodářskou soutěž na místní úrovni a potenciální hospodářskou soutěž na regionální i celostátní úrovni.

(9) Společnost Radiodifusión rovněž tvrdila, že převážná část finančních prostředků investovaných autonomní oblastí Kastilie-La Mancha nebyla použita ke zlepšení stávajících analogových vysílacích středisek, ale k výstavbě nových. Společnost Radiodifusión provedla na podporu tohoto tvrzení porovnání seznamu obcí, které získaly finanční prostředky, se seznamem obcí, v nichž se nachází analogové vysílací středisko. Přibližně 80 % obcí, které byly příjemci podpory, nemělo před zavedením tohoto režimu analogové vysílací středisko. Společnost Radiodifusión rovněž zdůraznila, že pouhá digitalizace pozemní sítě by nevyžadovala masivní výstavbu dalších středisek. Proto byl obnos finančních prostředků určených na její zlepšení neúměrně vysoký.

(10) Z výše uvedených skutečností společnost Radiodifusión vyvodila, že skutečným účelem dotací nebyla pouhá digitalizace stávající sítě, ale spíše vybudování lepší rozšířené sítě, která by umožnila tradičním provozovatelům (především společnostem TelecomCLM a Abertis) aktivněji soutěžit na trhu přenosových služeb místních subjektů televizního vysílání a mobilního televizního vysílání. Za těchto okolností považuje společnost Radiodifusión za neodůvodněné, že při udělování dotací nebylo provedeno otevřené a transparentní řízení vzhledem k tomu, že nová střediska mohl vybudovat kterýkoli provozovatel sítě. Z tohoto důvodu společnost Radiodifusión poukazuje rovněž na existenci narušení trhu provozovatelů sítí.

(11) Druhým stěžovatelem je provozovatel platformy satelitního vysílání SES Astra. Tato společnost, založená v roce 1985, byla prvním soukromým provozovatelem satelitního vysílání v Evropě. Astra nabízí širokou škálu variant vysílání a širokopásmového připojení pro zákazníky v Evropě i mimo ni. Zajišťuje vysílání televizních a rozhlasových programů přímo do milionů domácností a poskytuje připojení k internetu a síťové služby veřejným i soukromým uživatelům.

(12) Astra tvrdí, že předmětné opatření porušuje zásadu technologické neutrality, neboť podporuje jakožto způsob digitalizace pouze pozemní vysílání. Aby prokázala, že by platforma satelitního vysílání představovala reálnou alternativu, odkazuje společnost Astra zejména na případ autonomní oblasti Kantábrie. V lednu 2008 uspořádala regionální vláda této autonomní oblasti výběrové řízení na rozšíření digitálního televizního vysílání na celé území Kantábrie a vybrala společnost Astra, aby prostřednictvím své platformy zajistila přenos na otevřených kanálech. V listopadu 2008 však regionální vláda tuto smlouvu vypověděla. ASTRA uvádí, že orgány vypověděly smlouvu až poté, co byly informovány o tom, že ústřední vláda zamýšlí financovat zlepšení analogové pozemní sítě. V dopise kantábrijských orgánů ze dne 7. listopadu 2008 je skutečně uvedeno, že důvodem vypovězení smlouvy byla skutečnost, že ústřední vláda mezitím přijala několik rozhodnutí, která se týkala rozšíření digitálního televizního vysílání na celé území Španělska (5). Případ Kantábrie tedy podle stěžovatele dokládá zaprvé to, že Astra byla schopna na daném trhu soutěžit, a zadruhé to, že rozhodnutí přijatá ústřední vládou tuto soutěž znemožnila.

2.1.2. Odvětví

(13) Případ se týká odvětví televizního vysílání. V tomto odvětví působí značné množství hospodářských subjektů na různých stupních řetězce produktů v oblasti vysílacích služeb.

(14) Subjekty televizního vysílání jsou provozovatelé televizních kanálů, kteří získávají či sami vytvářejí vlastní televizní obsahy a rozdělují je mezi jednotlivé kanály. Tyto kanály jsou následně zpřístupněny veřejnosti prostřednictvím různých platforem (např. satelitní platformy, platformy digitálního pozemního vysílání, kabelové platformy nebo platformy internetového televizního vysílání). Ve Španělsku zákonodárce rozhodl, že služby televizního vysílání představují veřejnou službu, a proto je poskytují jak subjekty televizního vysílání ve vlastnictví státu (RTVE), tak i soukromé subjekty, které působí na základě státní licence (6). Takzvané otevřené kanály jsou televizním divákům přístupné zdarma. Aby byla tato veřejná služba pro obyvatele skutečně zajištěna, právní předpisy zavádějí povinnost minimálního pokrytí, a to pokud jde jak o vysílání svěřené veřejným subjektům televizního vysílání, tak i o soukromé koncesionáře. Veřejné subjekty televizního vysílání jsou tedy povinny zajistit pokrytí pro nejméně 98 % obyvatel Španělska, zatímco soukromé subjekty nejméně pro 96 % obyvatel. Celostátní subjekty televizního vysílání ve Španělsku nemají k dispozici síť celostátního televizního vysílání, a proto uzavírají smlouvy s provozovateli platforem, aby mohly vysílat své obsahy a plnit své povinnosti týkající se pokrytí.

(15) Dodavatelé telekomunikačních zařízení jsou výrobci nebo zřizovatelé infrastruktur či zařízení nezbytných k vybudování jednotlivých platforem.

(16) Provozovatelé platforem (nebo provozovatelé sítí) jsou soukromé subjekty nebo subjekty s veřejnou kontrolou, které využívají infrastrukturu nezbytnou k přenosu a šíření signálu kanálů televizního vysílání. V počátcích televizního vysílání existovala pouze platforma pro analogové pozemní vysílání. Rozvoj technologií umožnil postupné pronikání dalších platforem na trh, a sice konkrétně platformy satelitního vysílání, platformy kabelového vysílání a nakonec zavedení internetového televizního vysílání (7), které pro přenos televizního signálu využívá širokopásmového připojení.

(17) V rámci pozemního televizního vysílání je televizní signál přenášen z televizního studia do vysílacího střediska (ústředí), jehož vlastníkem bývá zpravidla provozovatel sítě, který se stará i o provoz tohoto střediska. Signál se poté přenáší a šíří z vysílacího střediska (ústředí) do středisek televizního vysílání, která řídí provozovatel sítě (např. stožáry). Tento přenos je někdy zajišťován prostřednictvím satelitního systému. Nakonec se signál přenáší z vysílacích středisek do domácností. Má-li být pozemní analogová síť digitalizována, je třeba nahradit pozemní vysílače. Vzhledem k tomu, že digitální signál má však nižší dosah než analogový a pro rozvoj nových technologií je tedy nutná větší hustota sítě, v některých případech lze širší pokrytí zajistit pouze za předpokladu, že budou zřízena další vysílací střediska. Televizní diváci musí mít dekodér, který může být již zabudován do televizního přijímače.

(18) V rámci satelitního televizního vysílání je signál vysílán do vysílacího střediska (ústředí), odkud je přenášen na satelit, který jej pak distribuuje do domácností. Jinou možností, pokud je studio vybaveno příslušným zařízením, je vysílat signál z televizního studia přímo na satelit. Televizní diváci musí mít k dispozici parabolickou anténu a dekodér. Aby mohlo být v rámci jednoho regionu rozšířeno pokrytí satelitním vysíláním, je zapotřebí, aby bylo zmíněné pozemní zařízení instalováno v bydlišti zákazníka. Z hlediska zeměpisného pokrytí je platforma satelitního vysílání schopna pokrýt téměř 100 % španělského území, zatímco platforma pozemního vysílání přibližně 98 %.

2.1.3. Souvislosti

(19) Opatření, které je předmětem tohoto řízení, musí být přezkoumáno v kontextu digitalizace televizního vysílání, kterou zajišťovaly či zajišťují platformy pozemního vysílání, satelitního vysílání a kabelového vysílání. Ve srovnání s analogovým vysíláním má digitalizované vysílání větší přenosovou kapacitu díky tomu, že účinněji využívá rádiové spektrum. To má význam zejména v případě pozemního televizního vysílání, které disponuje pouze omezeným spektrem kmitočtů, a proto soutěží s mobilními telekomunikačními sítěmi o nedostačující kapacitu širokopásmového připojení. Naopak výhodou satelitního vysílání je využití zcela odlišného kmitočtového pásma, v němž je k dispozici dostatek kmitočtů.

(20) Přechod od analogového na digitální vysílání uvolnil velkou a kvalitní část rádiového spektra, což je známo jako „digitální dividenda“, která zůstane volná pro rozvoj služeb elektronické komunikace. Tato digitální dividenda, zejména pak pásmo 790–862 MHz (dále jen „pásmo 800 MHz“), může podpořit odvětví elektronických komunikací, do značné míry ovlivnit konkurenceschopnost a růst a přinést celou řadu sociálních a kulturních výhod (8).

(21) „Digitální dividendu“ lze vytvořit buď přechodem od platformy pozemního vysílání na jinou platformu, nebo přechodem od analogového pozemního vysílání na vysílání digitální. Možný je i kombinovaný způsob, který sloučí různé platformy (9).

(22) V případě pozemního vysílání však nadále existují problémy způsobené nedostatkem kmitočtů, a to dokonce i po provedení digitalizace. Krátce poté, co byl v dubnu 2010 dokončen přechod od analogového televizního vysílání na digitální, musela španělská vláda přidělit subjektům televizního vysílání, které vysílaly v pásmu 800 MHz, nižší kmitočtové pásmo (10). Změny kmitočtových pásem přidělených jednotlivým subjektům televizního vysílání s sebou nesly dodatečné náklady a další státní podpory, které nyní Komise přezkoumává v rámci formálního vyšetřovacího řízení (11).

(23) Co se týče televizního vysílání, pozemní digitální vysílání bude v dohledné budoucnosti i nadále významnou přenosovou platformou, ale je pravděpodobné, že významnou alternativou k ní se jako hlavní přenosová technologie stanou širokopásmové technologie, jako například širokopásmové sítě nové generace (NGA, podle anglické zkratky). Ve Španělsku však v tuto chvíli není zeměpisné pokrytí sítěmi NGA úplné.

(24) V současné době existují ve Španělsku čtyři platformy televizního vysílání: DTT – technologie digitálního pozemního vysílání (DVB-T), satelitního vysílání (DVB-S), kabelového vysílání (DVB-C) a internetového televizního vysílání. DTT představuje základní platformu pro veřejné i soukromé otevřené kanály ve Španělsku (12). Hlavním provozovatelem pozemní sítě je společnost Abertis. Abertis vykonává také kontrolu nad provozovatelem satelitu Hispasat. Kromě toho existuje několik místních provozovatelů telekomunikačních sítí, kteří zajišťují přenos signálů DTT a zpravidla jsou napojeni na celostátní síť, kterou provozuje Abertis. Hlavním regionálním provozovatelem v autonomní oblasti Kastilie-La Mancha je společnost TelecomCLM (13). Placené televizní kanály jsou zpravidla poskytovány prostřednictvím satelitního, kabelového nebo internetového vysílání. Hlavními provozovateli satelitů jsou Astra a Hispasat.

(25) Za účelem přechodu od analogového televizního vysílání na digitální přijalo Španělsko v období 2005–2008 několik opatření týkajících se pozemní sítě, jež jsou popsána v oddílu 2.2. Španělské orgány dělí území na tři různé oblasti: i. Oblast I – v níž žije převážná většina obyvatel Španělska a kde nesly náklady na přechod subjekty televizního vysílání – pro soukromé subjekty se jedná o 96 % území a pro veřejné o 98 %. Vzhledem k tomu, že náklady na přechod hradily subjekty televizního vysílání, nebyla v oblasti I poskytnuta podpora. ii. Oblast II – jedná se o méně urbanizované a vzdálené oblasti, kde žije 2,5 % obyvatel, kteří dříve přijímali veřejné a soukromé kanály prostřednictvím pozemního analogového televizního vysílání. Přechod na digitální technologii nicméně vyžaduje zdokonalení stávajících vysílacích středisek i výstavbu nových, proto bylo nezbytné vynaložit značné investice do pozemní sítě. Soukromé subjekty televizního vysílání neměly dostatečný obchodní zájem na poskytování služeb v oblasti II a odmítly tedy nést náklady na digitalizaci. Španělské orgány proto zavedly režim veřejných podpor, který je předmětem tohoto řízení a jehož cílem bylo zlepšení stávajících vysílacích středisek a výstavba nových digitálních středisek. Tento proces bývá označován jako „rozšíření pokrytí DTT“ (tzn. rozšíření pokrytí DTT nad rámec toho, co je povinné pro komerční subjekty televizního vysílání). iii. Oblast III – v níž není z topografických důvodů možné poskytovat služby televizního vysílání prostřednictvím pozemní platformy, a proto jsou poskytovány prostřednictvím satelitu. Vysílání televizního signálu pro otevřené kanály zajišťuje v oblasti III satelit Hispasat. Skutečnost, že jsou služby televizního vysílání poskytovány prostřednictvím satelitu, s sebou nese náklady pro spotřebitele, neboť ti jsou nuceni zakoupit si parabolické antény a dekodéry.

2.2. POPIS PODPORY

2.2.1. Obecné opatření

(26) Režim, který je předmětem tohoto řízení, se opírá o složitý systém právních ustanovení, který španělské ústřední orgány zaváděly od roku 2005. Na základě těchto ustanovení státní podporu určenou na rozvoj DTT v oblasti II v období 2008–2009 přidělovaly autonomní oblasti a obce. Obce příjemcům poskytovaly finanční prostředky z celostátního rozpočtu i z vlastních rozpočtů. Autonomní oblasti kromě toho od roku 2009 průběžně podporovaly údržbu a provozování sítí v oblasti II.

(27) Prvním právním předpisem přijatým pro účely přechodu na technologii digitálního televizního vysílání je zákon 10/2005 ze dne 14. června 2005. Bylo v něm uvedeno, že je nezbytné podpořit přechod od analogové technologie na technologii digitálního pozemního vysílání, a vládě byla uložena povinnost přijmout opatření nezbytná pro dosažení tohoto cíle.

(28) Na základě tohoto pověření přijala rada ministrů královské nařízení 944/2005, jehož prostřednictvím schválila celostátní technický plán, podle něhož mělo být analogové televizní vysílání ukončeno do 3. dubna 2010 (14).

(29) Co se týče oblastí II a III, dvanácté dodatkové ustanovení celostátního technického plánu počítalo již s možností, aby místní a regionální orgány rozšířily pokrytí na 96 % až 100 % obyvatel. Celostátní technický plán v této souvislosti výslovně odkazuje na digitální pozemní televizní vysílání (DTT) a zavádí šest podmínek, za kterých mohou místní orgány toto rozšíření pokrytí provést. V podmínce e) se stanoví, že místní zařízení musí být v souladu s technickým plánem digitálního pozemního televizního vysílání.

(30) Poté rada ministrů dne 7. září 2007 schválila celostátní plán přechodu na digitální pozemní televizní vysílání (dále jen „plán přechodu“) (15), kterým se prováděl technický plán. Podle plánu přechodu bylo území Španělska rozděleno na devadesát technických projektů přechodu (16) a pro každý z těchto projektů bylo stanoveno nejzazší datum ukončení analogového vysílání.

(31) Dne 29. února 2008 přijalo Ministerstvo průmyslu, energetiky a cestovního ruchu (dále jen „ministerstvo“) rozhodnutí, které mělo zajistit zlepšení telekomunikačních infrastruktur a zavést kritéria a způsoby rozdělení finančních prostředků, které byly určeny na opatření zaměřená na rozvoj informační společnosti v rámci plánu Avanza z roku 2008 (17). Tímto rozhodnutím byl schválen rozpočet ve výši 558 milionů EUR, který byl zčásti určen na rozvoj širokopásmového připojení a zčásti na digitalizaci televizního vysílání ve vzdálených a méně urbanizovaných oblastech Španělska, jichž se netýkaly povinnosti, které zákon ukládal komerčním subjektům televizního vysílání (18). V těchto oblastech byla digitalizace zpravidla označována jako „rozšíření pokrytí“ a pro účely jejího provedení bylo později podepsáno několik dodatků k platným rámcovým smlouvám (19) mezi ministerstvem a autonomními oblastmi, a to v období od července do listopadu 2008 („dodatky k rámcovým smlouvám z roku 2006“ zveřejněné ve španělském Úředním věstníku zvlášť pro každou autonomní oblast). Ze znění většiny těchto smluv vyplývá, že technologií, která má být financována, je technologie digitálního pozemního vysílání. Na základě těchto smluv převedlo ministerstvo finanční zdroje na autonomní oblasti, které se zavázaly, že veškeré ostatní náklady na toto opatření pokryjí z vlastních rozpočtů. Uvedené dodatky rovněž ukládaly místním orgánům povinnost plnit ustanovení dvanáctého dodatkového ustanovení celostátního technického plánu.

(32) V téže době, a sice dne 17. října 2008, udělila rada ministrů povolení k přidělení dalších 8,72 milionu EUR pro účely rozšíření a dokončení pokrytí DTT v rámci projektů přechodu, které měly být dokončeny během první poloviny roku 2009, tedy v první fázi uskutečnění plánu přechodu. K přidělení finančních prostředků došlo na základě podepsání devíti rámcových smluv mezi ministerstvem a autonomními oblastmi v prosinci 2008 („rámcové smlouvy z roku 2008“). Tyto smlouvy se týkají výše uvedených finančních prostředků ve výši 8,72 milionu EUR a byly nazvány Rámcové smlouvy o spolupráci mezi Ministerstvem průmyslu, energetiky a cestovního ruchu a autonomními oblastmi […] za účelem provádění celostátního plánu přechodu k DTT (Convenios marco de colaboración entre el MIEyT y las Comunidades Autónomas de […] para el desarrollo del Plan Nacional de Transición a la TDT). Obsahují seznam činností, které budou orgány ústřední a regionální správy financovat, aby zajistily takové pokrytí digitálním televizním vysíláním, jaké odpovídá stávajícímu analogovému pokrytí. Tyto činnosti souvisí s rozvojem digitálního pozemního televizního vysílání.

(33) Dne 29. května 2009 schválila rada ministrů kritéria pro rozdělení 52 milionů EUR určených k financování opatření přechodu na DTT, z nichž mělo být financováno rozšíření pokrytí v rámci projektů prováděných ve fázích II a III plánu přechodu (20). Podle rozhodnutí rady ministrů byla zavedena přímá vazba na plán přechodu, neboť bylo uvedeno, že „aby bylo dosaženo cíle vymezeného celostátním plánem přechodu na DTT, a sice toho, aby pokrytí službami DTT odpovídalo stávajícímu pokrytí službami pozemního televizního vysílání prostřednictvím analogové technologie, je nutná veřejná finanční spolupráce“ a že „tato spolupráce bude zajištěna způsobem vymezeným v celostátním plánu přechodu na digitální pozemní vysílání“.

(34) V období od října do prosince 2009 byly ve španělském Úředním věstníku zveřejněny dodatky k rámcovým smlouvám (uvedeným ve 32. bodě odůvodnění), které se týkaly i financování rozšíření pokrytí ve fázích II a III plánu přechodu. V těchto dodatcích se vymezuje význam pojmu „opatření k rozšíření pokrytí“, přičemž se výslovně odkazuje pouze na technologie pozemního vysílání (přestože ostatní technologie nejsou formálně vyloučeny) (21).

(35) Po zveřejnění rámcových smluv z roku 2008 a výše popsaných dodatků (22) přistoupily vlády autonomních oblastí k dokončení rozšíření. Za tímto účelem buď samy uspořádaly veřejná výběrová řízení, nebo pověřily jejich organizací soukromé podniky. Na schvalování dotací se zčásti podílelo ministerstvo, a proto byly financovány ze státního rozpočtu nebo částečně přímo samotnými autonomními oblastmi. Tyto oblasti pověřovaly v některých případech zajištěním rozšíření také obce.

2.2.2. Realizace opatření podpory v autonomní oblasti Kastilie-La Mancha

(36) Orgány autonomní oblasti Kastilie-La Mancha na rozdíl od většiny ostatních autonomních oblastí neuspořádaly regionální výběrová řízení na rozšíření pokrytí digitálním televizním vysíláním. Bylo tomu tak zjevně z důvodu časové tísně vzhledem k tomu, že bylo nutno zdokonalit přes 400 vysílacích středisek (23). JCCM namísto toho použila zvláštní postup, jehož cílem byl výběr provozovatelů telekomunikačních sítí, kteří provedou digitalizaci vysílacích středisek, a který byl stanoven v nařízení 347/2008 ze dne 2. prosince 2008 (dále jen „nařízení“).

(37) Toto nařízení stanovilo, že finanční prostředky potřebné pro digitalizaci budou přidělovány přímo vlastníkům stávajících (analogových) vysílacích středisek. Proto nevyžadovalo otevřené nabídkové řízení. JCCM musela použít zvláštní postup zahrnující: i) technickou analýzu středisek poskytujících analogové pokrytí; ii) analýzu digitálního pokrytí, jehož má být dosaženo; iii) výběr vysílacích středisek, která mají být digitalizována; iv) identifikaci majitelů vysílacích středisek; v) nabídku regionální vlády určenou majiteli vysílacích středisek a vi) poskytnutí dotace.

(38) Nařízení bylo použito odpovídajícím způsobem. Byli osloveni přímo majitelé stávajících vysílacích středisek. Byly jim poskytnuty informace o podmínkách, za nichž by veřejné financování mohli získat. Je nutno odlišit tři různé situace: zaprvé, ve většině případů jsou vysílací střediska vlastnictvím obcí, které odpovídají za jejich provoz a údržbu. Po obdržení finančních prostředků od JCCM zakoupily obce na základě technické a finanční nabídky digitální zařízení od společnosti Abertis nebo TelecomCLM a instalaci, provozování a údržbu tohoto zařízení externě zadaly těmto dvěma společnostem. Orgány kontaktovaly pouze tyto dvě společnosti, které jako jediné předložily technické nabídky s cílem zažádat o podporu. Zadruhé, přibližně ve čtvrtině případů vybraná střediska patří přímo společnosti TelecomCLM nebo Abertis. V těchto případech obě tyto společnosti obdržely podporu na modernizaci svého zařízení. Zatřetí, bylo nutné vybudovat několik nových vysílacích středisek. Přestože byla financována z veřejných prostředků, jsou nyní vlastnictvím společnosti TelecomCLM.

(39) JCCM uzavřela 147 smluv s oběma provozovateli a 475 smluv s obcemi. Přibližně 84 % zařízení, na něž se tyto smlouvy vztahovaly, bylo zařízeními DTT a v 16 % případů se jednalo o satelitní přijímače v domácnostech. Cílem využití satelitních přijímačů bylo zajistit pokrytí kanálů DTT ve velmi malých obcích. Za tímto účelem se JCCM rozhodla využít satelitní platformy společnosti Hispasat (24). Na konci tohoto procesu byly informace o zlepšení stávajících středisek zveřejněny na úřední desce jednotlivých obcí.

(40) Komise byla informována, že na zlepšení vysílacích středisek bylo věnováno celkem přibližně 46 milionů eur z veřejných zdrojů, z čehož 32,6 milionu EUR získaly přímo obce jako majitelé 355 vysílacích středisek (25). Smlouvy mezi JCCM a obcemi stanoví, že obce odpovídají za zadání zakázky vybranému provozovateli, který zajistí instalaci a údržbu (26). Obce si zvolily různá výběrová řízení. Některé zaslaly dopis přímo společnostem TelecomCLM a Abertis, zatímco jiné tuto informaci zveřejnily na úřední desce obce a tím vyzvaly provozovatele k předložení technických nabídek.

(41) Podle této smlouvy hradí JCCM pořízení digitálních zařízení a jejich instalaci, provozování a údržbu za první dva roky provozu každého digitalizovaného vysílacího střediska. Vzhledem k tomu, že smlouva nevyžadovala, aby provozovatel hradil provozování a údržbu i po uplynutí této doby, převedla společnost TelecomCLM toto zařízení na JCCM (27). Od tohoto okamžiku byla úhrada provozování a údržby zařízení na DTT povinností JCCM.

(42) Komise byla informována, že z veřejných zdrojů v celkové výši 46 milionů EUR bylo nejméně 13,5 milionu EUR převedeno na provozovatele platforem: 13,2 milionů EUR na společnost TelecomCLM, která vlastní 138 vysílacích středisek, a přibližně 250 000 EUR na společnost Abertis, která vlastní tři tato střediska. Společnosti TelecomCLM a Abertis provedly digitalizaci svých středisek pomocí svého vlastního zařízení. V některých případech je zařízení používané pro digitalizaci opakovačů společnosti TelecomCLM dosud vlastnictvím veřejných orgánů. V těchto případech nemusí provozovatel za používání těchto zařízení platit. Kromě toho celková výše finančních prostředků vynaložených v letech 2009–2011 na provozování a údržbu digitalizovaných středisek (trvající podpora) činila nejméně 6,5 milionů EUR.

(43) Pouhá modernizace stávajících středisek však nedostačovala k dokončení pokrytí v oblastech, jichž se týkalo rozšíření. Proto bylo z veřejných zdrojů vybudováno 20 nových středisek. Orgány oslovily přímo společnost TelecomCLM a požádaly ji o provedení tohoto úkolu, aniž by uspořádaly otevřené výběrové řízení. Podle informací poskytnutých Komisi bylo na výstavbu nových středisek určeno celkem 2,26 milionu EUR, z čehož přibližně 751 000 EUR bylo určeno na výstavbu šesti středisek, která byla následně převedena na TelecomCLM. Zbývajících 14 středisek je i nadále vlastnictvím obcí.

(44) A konečně, jak je uvedeno v 39. bodě odůvodnění, v případech, kdy by bylo vybudování střediska DTT příliš nákladné, se namísto něho využil satelitní přenos. Za tímto účelem bylo uzavřeno 100 smluv na instalaci satelitních přijímačů v domácnostech. Satelitní přijímače tvoří součást satelitní přenosové sítě.

(45) Na základě tohoto řízení uzavřely orgány celkem 622 smluv s obcemi a dotčenými provozovateli. Podle informací poskytnutých Komisi byly tyto částky rozděleny takto: (v milionech EUR) Modernizace vysílacích středisek Nová vysílací střediska Modernizace infrastruktury obcí (28) Provozování a údržba (29) TelecomCLM 13,2 2,26 32,6 Dosud nebylo stanoveno Abertis 0,25 — Dosud nebylo stanoveno Celkem 13,45 2,26 32,6 Nejméně 6,5

2.3. DŮVODY ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ

(46) V rozhodnutí o zahájení řízení Komise uvedla, že popsané opatření zřejmě odpovídá všem kritériím stanoveným v čl. 107 odst. 1 Smlouvy, a proto by mohlo být považováno za státní podporu. Napadené opatření zřejmě způsobuje diskriminaci ve prospěch provozovatelů platforem pozemního vysílání, protože porušuje zásadu technologické neutrality (30). Kromě toho napadené opatření zřejmě diskriminuje provozovatele platforem, kteří poskytují vysílací služby regionálním a místním subjektům pozemního vysílání, což by představovalo výhodu pro celostátní subjekty televizního vysílání a celostátní provozovatele platforem.

(47) Komise dospěla k předběžnému závěru, že tento režim mohl způsobit potenciální či skutečné narušení hospodářské soutěže mezi platformami pro satelitní vysílání i mezi samotnými platformami pro pozemní vysílání. Komise nezjistila žádný důvod, proč by taková opatření měla být slučitelná s vnitřním trhem, neboť se nedomnívala, že by se na ně mohla vztahovat některá z výjimek.

(48) Další konkrétní podrobnosti jsou uvedeny v rozhodnutí o zahájení řízení, které je třeba považovat za nedílnou součást tohoto rozhodnutí.

3. VYJÁDŘENÍ ŠPANĚLSKÝCH ORGÁNŮ

3.1. OBECNÁ HLEDISKA

(49) Španělsko a autonomní oblast Kastilie-La Mancha předložily na obhajobu proti skutečnostem uvedeným v rozhodnutí o zahájení řízení několik argumentů. Tyto argumenty lze z obecného pohledu rozdělit na dvě skupiny. Zaprvé španělské orgány uvedly, že příjemcům podpory není poskytována žádná výhoda. Zadruhé, i pokud by se mělo za to, že státní podpora poskytnuta byla, byla by v každém případě slučitelná (31). Tyto argumenty jsou shrnuty níže.

3.2. NEEXISTENCE PODPORY

3.2.1. Neexistence zvýhodnění

(50) Orgány oblasti Kastilie-La Mancha mají za to, že zkoumané opatření nepředstavuje státní podporu ani nezvýhodňuje dané podniky. Přímé převody finančních prostředků pocházejí z kombinace finančních prostředků španělského státu a autonomních oblastí poskytnutých příjemcům, kteří vystupují ze své úřední funkce nebo jako orgán veřejné moci (32). Napadené dotace byly použity výhradně k digitalizaci 141 stávajících analogových vysílacích středisek a k výstavbě šesti nových středisek. Digitalizace vysílacích středisek byla provedena po podrobném posouzení technické zprávy předložené provozovateli, kteří jsou vlastníky těchto středisek. Smlouva s vlastníky těchto středisek byla podepsána až na základě těchto technických zpráv (33). Toto „jednací řízení“ je nutno považovat za otevřené, transparentní a nediskriminační vzhledem k tomu, že bylo zveřejněno rovněž na úřední desce obcí (viz 39. bod odůvodnění).

(51) Vnitrostátní orgány tvrdí, že když provozovatelé platforem obdrželi veřejné finanční prostředky, byly tyto finanční prostředky určeny pouze na provozování a údržbu elektronických vysílacích zařízení ve vlastnictví obcí. Obce vystupovaly pouze jako dodavatelé a zřizovatelé technického zařízení nezbytného k modernizaci a úpravám těchto středisek, avšak nikoli jako provozovatelé platforem (34). Jestliže zajišťují služby v oblasti II po poskytnutí veřejných finančních prostředků, činí tak pouze za účelem poskytování pozemního televizního signálu jako základní veřejné služby.

(52) Všech 475 obcí nechalo pro účely digitalizace svých sítí vypracovat technické zprávy, jejichž autory často byli provozovatelé platforem. Ani v tomto případě nedošlo k hospodářskému zvýhodnění těchto provozovatelů.

(53) Podle vnitrostátních orgánů existovala digitalizovaná vysílací střediska, jejichž vlastníky byly společnosti TelecomCLM nebo Abertis Telecom, již před poskytnutím napadených dotací, a proto tyto dotace nebyly použity na financování rozšíření sítě žádného z těchto dvou provozovatelů sítí, kteří se podíleli na rozšiřování pokrytí DTT v oblasti II autonomní oblasti Kastilie-La Mancha.

(54) Společnostem TelecomCLM a Abertis byly poskytnuty veřejné finanční prostředky na digitalizaci 141 jejich vlastních vysílacích středisek. Vnitrostátní orgány uvádějí, že tomu tak bylo pouze v oblastech, kde vlastníky vysílacích středisek nebo retranslačních zařízení vhodných k rozšíření pokrytí DTT nebyly samotné obce. Vnitrostátní orgány však tvrdí, že společnosti TelecomCLM a Abertis nezískaly díky těmto investicím konkurenční výhodu na vedlejších trzích, jako je například trh místního televizního vysílání nebo trhy digitálního obrazového vysílání (DV-BH). Digitalizace středisek společnosti TelecomCLM neumožnila tomuto podniku poskytovat služby subjektům televizního vysílání na regionální úrovni, ani nezvýšila hustotu jeho sítě za účelem poskytování nových typů služeb.

(55) Provozovatelé sítí zapojení do procesu digitalizace všech tří typů vysílacích středisek v oblasti II nezískali hospodářské zvýhodnění. Ve všech střediscích všech tří uvedených typů poskytovali tito provozovatelé služby jako dodání, instalaci, provozování a údržbu zařízení DTT za tržní ceny.

3.2.2. Neexistence narušení hospodářské soutěže a obchodu

(56) Nedošlo k narušení hospodářské soutěže a obchodu. Jako subdodavatel obcí může působit kterýkoli provozovatel telekomunikačních sítí zapsaný do rejstříku provozovatelů vedeným Výborem pro trh s telekomunikacemi (Comisión del Mercado de las Telecomunicaciones, dále jen „CMT“) a může proto žádat o dotace podle nařízení 347/2008. To platí rovněž pro provozovatele satelitního, kabelového nebo televizního vysílání a pro všechny provozovatele bez ohledu na to, zda působí na celostátní, regionální nebo místní úrovni.

(57) Podle vnitrostátních orgánů byl zkoumaný proces výběru transparentní a byl proveden v souladu jak se španělskými právními předpisy o veřejných zakázkách, tak s obdobnými předpisy platnými v EU. Regionální orgány tyto dotace zveřejnily. Všechna řízení týkající se rozšíření DTT byla zveřejněna na úřední desce obcí a byly o nich dopisem uvědoměni hlavní provozovatelé sítě v daném regionu, tj. společnostem TelecomCLM a Abertis Telecom.

(58) Dotace poskytnuté obcím tedy neposílily konkurenční postavení jednoho typu provozovatele sítí v porovnání s ostatními konkurenčními provozovateli. Jejich hlavními příjemci jsou obce, zatímco provozovatelé sítí fungovali pouze jako dodavatelé vysílacího zařízení a poskytovatelé služeb údržby na dobu nejvýše dvou let. Společnost Radiodifusión nebyla nikdy kontaktována, protože v té době nic nenasvědčovalo tomu, že by byla majitelem alespoň jednoho vysílacího střediska v daném regionu.

(59) Na druhou stranu orgány oblasti Kastilie-La Mancha tvrdí, že před vydáním nařízení č. 347/2008 pečlivě prostudovaly řešení platformy satelitního vysílání jako možnost rozšíření digitálního pokrytí. V rámci interní studie (35) byly porovnány dvě technologie rozšíření: DTT a satelit. Tato studie zohledňovala kritéria poskytování dotací na pokrytí digitálním signálem v oblasti II. K těm náleží i požadavek, že přechod musí být proveden bez dalších nákladů nebo jiných nevýhod pro občany a musí využít stávající infrastrukturu.

(60) Studie dospěla k závěru, že během období 10 let by se celkové náklady spojené s řešením pozemního vysílání DTT pohybovaly přibližně mezi 15,2 a 17,3 miliony EUR, zatímco při zvolení satelitní technologie by náklady činily přes 47 milionů EUR.

(61) Studie navrhovala řadu doporučení týkajících se nejvhodnějších metod, jak dokončit rozšíření pokrytí signálem DTT v těch obcích oblasti Kastilie-La Mancha, které nejsou součástí oficiálních plánů pokrytí regionálních a celostátních subjektů televizního vysílání. Posuzovala rovněž všechny dopady satelitního řešení na rozšíření digitálního pokrytí. Dospěla k závěru, že satelitní technologie by vyžadovala třikrát až šestkrát větší investice než technologie pozemního vysílání. Tento rozdíl v nákladech vyplývá přímo z nákladů spojených s pronájmem satelitního vysílacího zařízení bez ohledu na náklady na satelitní dekodér. Bylo proto logické dojít k závěru, že rozšíření univerzální služby DTT na obyvatele autonomní oblasti Kastilie-La Mancha by mělo být provedeno pomocí technologie pozemního vysílání DTT (36).

(62) Španělská vláda navíc předložila interní studii o proveditelnosti poskytování univerzální služby DTT pomocí DTT nebo satelitu, kterou vypracovalo ministerstvo v červenci roku 2007. Tato studie podle názoru orgánů zohledňuje realistické náklady na využití přenosu DTT nebo satelitního přenosu. Oběma těmito studiemi se podrobněji zabývá oddíl 5.3.2.2.

(63) JCCM tvrdí, že při přijímání rozhodnutí o rozšíření pokrytí DTT v oblasti II autonomní oblasti Kastilie-La Mancha zohlednila pouze kritéria technické a ekonomické efektivity. Technickou nabídku mohl předložit kterýkoli provozovatel sítí – pozemních, satelitních kabelových atd. – protože jediným požadavkem bylo, aby byl zapsán do rejstříku CMT (37). Z tohoto důvodu bylo toto rozhodnutí v souladu se zásadou technologické neutrality. To by potvrzovala i skutečnost, že JCCM v konkrétních případech zvolila platformu satelitního vysílání, kterou již dříve zavedla společnost Abertis, a to výhradně na základě kritérií analýzy nákladů (38).

(64) Pokud jde o údajnou diskriminaci místních provozovatelů, JCCM připouští, že v souladu s článkem 4 nařízení jsou subjekty televizního vysílání (bez ohledu na to, zda působí na celostátní, regionální nebo místní úrovni) výslovně vyloučeny jako příjemci dotací (39). Nařízení však nevylučuje žádného provozovatele sítí.

(65) Podle španělských orgánů se však společnost Radiodifusión mohla zúčastnit za rovných podmínek se všemi ostatními provozovateli sítí tak, že by digitalizovala jedno ze svých vysílacích středisek, které již přenášelo celostátní nebo regionální signál veřejného analogového televizního vysílání. Za tímto účelem by mohla podepsat smlouvu s JCCM nebo předložit nabídky obci jako provozovatel telekomunikačních sítí zapsaný do rejstříku provozovatelů vedeného CMT.

3.2.3. Právní způsobilost stěžovatele společnosti Radiodifusión a nedodržení jejích povinností provozovatelů sítí v autonomní oblasti Kastilie-La Mancha

(66) Podle JCCM je společnost Radiodifusión zapsána do rejstříku provozovatelů vedeného CMT jako provozovatel telekomunikačních sítí, jehož úkolem je poskytovat následující služby: „Pozemní síť – podpora služeb pro zajištění rozhlasového a televizního vysílání“. Zdůrazňuje však, že zápis do tohoto rejstříku není dostačující z hlediska plnění povinností provozovatele telekomunikačních sítí v oblasti Kastilie-La Mancha, které jsou uvedeny v příslušném zákoně autonomní oblasti Kastilie-La Mancha č. 8/2001. To platí zejména pro povinnost provozovatelů radiokomunikací „předložit územní plán na zavedení sítě, který řeší provádění a rozvoj stávajících pevných stanic a prognózy zavádění a rozvoje celé jejich sítě (…).“ JCCM si k dnešnímu datu není vědoma toho, že by společnost Radiodifusión předložila jakýkoli územní plán. Na druhou stranu není známo, že by společnost Radiodifusión sdílela infrastruktury s jiným provozovatelem. V důsledku těchto skutečností JCCM uvádí, že tvrzení společnosti Radiodifusión, že v oblasti Kastilie-La Mancha zajišťuje 60 % pokrytí, není podložené (40).

(67) JCCM navíc uvádí, že proti společnosti ze skupiny, která má stejné akcionáře jako společnost Radiodifusión, konkrétně společnosti INGEST, Infraestructuras y Gestión 2002, S.L. (dále jen „INGEST“), je vedena celá řada řízení. Ve všech těchto řízeních je společnost INGEST obviněna z protiprávního obsazení rádiového spektra vyhrazeného pro celostátní DTT, které žalovaná strana využívá k vysílání signálu místních televizních služeb. Navíc společnost Radiodifusión nemá povolení k přenosu signálu DTT vysílání Radio-Televisión Castilla-La Mancha („RTV C-LM“).

3.2.4. Provozování a údržba

(68) Podle JCCM není ani společnost TelecomCLM, ani společnost Abertis Telecom příjemcem napadených opatření, jejichž cílem je pokrytí opakujících se nákladů spojených s provozováním a údržbou pozemních středisek obcí. Účelem těchto smluv je „financovat infrastrukturu subjektů a společností oprávněných poskytovat základní televizní služby nezbytnou k tomu, aby bylo doplněno rozšíření pokrytí signálem a jeho vysílání“. Proto jsou finanční prostředky poskytovány pouze na pořízení a instalaci prvků, jako jsou například zařízení pro radiokomunikace a antény nebo stavební prvky. V oblasti II nesou tyto náklady obce, které jsou vlastníky těchto středisek. Odhadované náklady na provozování a údržbu v prvních dvou letech u celkem 516 středisek dosahují celkové výše 6,5 milionu EUR. V období 2010–2015 by tedy tyto náklady činily přibližně 15 milionů EUR u 516 středisek za pět let (v průměru 29 000 EUR na jedno středisko).

3.2.5. Odchylka na základě argumentu „obecné infrastruktury“

(69) Podle JCCM mohou být digitalizovaná vysílací střediska, a to jak ta, která patří obcím, tak ta, která patří provozovatelům sítě, považována za „obecnou infrastrukturu“, tedy za infrastrukturu otevřenou všem potenciálním uživatelům na základě stejného a nediskriminačního přístupu. Digitalizovaná infrastruktura tedy umožňuje příjem DTT po ukončení analogového televizního vysílání všem uživatelům v oblasti II autonomní oblasti Kastilie-La Mancha za rovných podmínek.

3.2.6. Odchylka na základě zásady investora v tržním hospodářství

(70) JCCM uvádí, že převod předmětných veřejných zdrojů je v souladu se zásadou investora v tržním hospodářství na základě srovnávací analýzy tržních cen. Platby společnosti za určité služby TelecomCLM byly provedeny za tržní ceny.

(71) Na základě porovnání skutečného financování a platby, kterou by musel provést soukromý investor jednající v běžných podmínkách, aby získal stejný druh služeb, dospěla JCCM k závěru, že tyto smlouvy byly založeny na objektivních komerčních kritériích. V důsledku toho nebyli provozovatelé sítí zvýhodněni v porovnání s tím, co by získali za běžných tržních podmínek. Z tohoto důvodu nezískali žádnou selektivní výhodu.

3.2.7. Výjimka na základě čl. 107 odst. 3 písm. a) Smlouvy

(72) JCCM odkazuje na čl. 107 odst. 3 písm. a) Smlouvy. Tvrdí, že toto ustanovení je možné použít v oblasti II, která nevzbudila obchodní zájem subjektů televizního vysílání a provozovatelů sítě. Obce při poskytování služeb DTT a zajišťování subdodávek při pořizování, instalaci, provozování a údržbě zařízení DTT odstranily nedostatek na trhu s následným zlepšením životních podmínek obyvatel oblasti II a obecného hospodářského zlepšení autonomní oblasti Kastilie-La Mancha.

3.2.8. Abertis jako provozovatel sítě

(73) JCCM nesouhlasí s argumentem společnosti Abertis, že by neměla být považována za provozovatele sítě v oblasti II. JCCM uvádí, že společnost Abertis podepsala smlouvy s JCCM v souladu s nařízením č. 347/2008 za účelem rozšíření pokrytí DTT v oblasti II (41). Naproti tomu je nutno považovat společnosti Abertis a TelecomCLM za provozovatele sítě aktivní v oblasti II, protože existují oficiální vysílací střediska analogového televizního vysílání RTVE a/nebo Tele5 v případě společnosti Abertis a oficiální vysílací střediska analogového televizního vysílání CMT v případě společnosti TelecomCLM.

(74) V některých případech se digitalizované obecní zařízení nachází ve střediscích, jejichž vlastníky jsou společnosti Abertis nebo TelecomCLM. V takových případech patří zařízení DTT příslušným obcím. Společnost Abertis uvádí, že vzhledem k tomu, že není provozovatelem sítě v oblasti II, nemůže být považována za přímého příjemce napadených dotací, protože „zařízení vlastní a provozují společnost TelecomCLM a jiní místní provozovatelé“ (42). JCCM se domnívá, že toto tvrzení je nesprávné.

4. VYJÁDŘENÍ TŘETÍCH ZÚČASTNĚNÝCH STRAN

4.1. PŘIPOMÍNKY SPOLEČNOSTI RADIODIFUSIÓN DIGITAL SL

(75) Ve své odpovědi na rozhodnutí Komise o zahájení řízení společnost Radiodifusión konstatuje, že španělské orgány formálně nepověřily příjemce podpory žádným úkolem služby obecného hospodářského zájmu. Na druhou stranu, pokud by se podpora vztahovala pouze na stávající střediska, jak tvrdily španělské orgány, jevila by se částka podpory na jednotlivá střediska jako příliš vysoká. Podle názoru společnosti Radiodifusión tato podpora sloužila především k výstavbě nových vysílacích středisek v celé autonomní oblasti Kastilie-La Mancha a k zastření protiprávní podpory.

(76) Společnost Radiodifusión trvá na tom, že orgány autonomní oblasti Kastilie-La Mancha poskytly tuto podporu bez výběrového řízení a že převod prostředků byl selektivní, protože vylučoval platformy založené na jiných technologiích, jako je například kabelové nebo satelitní vysílání.

(77) Podle společnosti Radiodifusión získala společnost TelecomCLM na základě napadených opatření rozhodující výhody. Byla vybrána přímo regionálními orgány bez výběrového řízení. V důsledku toho mohla významně zvýšit zeměpisné pokrytí své sítě v oblastech, do nichž by jinak nikdo neinvestoval. Společnost TelecomCLM byla navíc zvýhodněna nedostatkem regulačního dohledu, neboť se na ni nevztahuje žádná regulační povinnost ohledně poskytnutí přístupu k nově vybudované nebo modernizované síti. Společnost Radiodifusión poukazuje na to, že dle nařízení č. 347/2008 je cílem státní podpory vytvoření nových vysílacích středisek a nikoli digitalizace středisek stávajících.

(78) Podle názoru společnosti Radiodifusión tato podpora posiluje tradiční provozovatele na jediném segmentu trhu, kde existuje určitý prostor pro hospodářskou soutěž. Konkrétně mohla společnost Abertis údajně posílit své monopolní postavení a skutečně využít finančních prostředků z veřejných zdrojů k zavedení nové, hustší sítě, která jí umožňuje soutěžit na dalších trzích.

(79) Společnost Radiodifusión je přesvědčena, že zkoumaná státní podpora není přiměřená. Má-li podpora splnit podmínku přiměřenosti, musí být použita pouze na vzdálené venkovské oblasti a přinášet stejný prospěch všem provozovatelům, jimž ukládá závazky účinného přístupu.

(80) Ve své odpovědi ze dne 27. září 2011 na žádost Komise o informace ohledně otázek právní způsobilosti vznesených Španělskem společnost Radiodifusión uvedla, že její hlavní činnost spočívá v poskytování služeb místním subjektům audiovizuálního vysílání. Předložila seznam svých zařízení, která využívá v 18 obcích autonomní oblasti Kastilie-La Mancha. Podle společnosti Radiodifusión by však bylo možné tatáž zařízení využívat pro šíření celostátního a regionálního vysílání, a proto by bylo možné, kdyby jí bylo umožněno soutěžit o tuto podporu, je využít.

4.2. PŘIPOMÍNKY SPOLEČNOSTI ASTRA

(81) Na základě přímého výběru pozemní platformy se společnost Astra domnívá, že toto opatření včetně trvající podpory na provozování a údržbu je v rozporu se zásadou technologické neutrality. Astra zdůrazňuje, že satelitní přenos v oblasti II (43) by byl levnější než přenos DTT, jak jasně prokázal úspěch společnosti Astra ve výběrovém řízení pro Kantábrii. Vzhledem ke značným úsporám z rozsahu by řešení prostřednictvím satelitního vysílání umožnilo dokonce ještě větší úspory nákladů, kdyby různé regiony vzájemně koordinovaly svůj výběr platformy v oblasti II. I kdyby španělská vláda z ústavních důvodů nemohla prosadit zohlednění nadregionálních synergií jako podmínku pro přidělení finančních prostředků, regiony tak mohly učinit samostatně. Jen tak by regionální vlády mohly zaručit, že zvolí ten způsob řešení, který bude pro jejich daňové poplatníky nejvýhodnější.

(82) Při porovnávání jednotlivých platforem by podle společnosti Astra bylo nutné kromě přímých nákladů na instalaci zohlednit i další pozitivní účinky, které by mělo řešení pomocí technologií využívajících satelitní vysílání. Proces přechodu by byl mnohem jednodušší a levnější. Televizní diváci by měli k dobru období „souběžného“ přechodu, během něhož by mohli přijímat kanály jak ze satelitních, tak z pozemních sítí. Vzhledem k nedostatečné kapacitě širokopásmového připojení u pozemní sítě a potřebě uvolnit větší kapacitu pro telekomunikační služby v budoucnu by v případě pozemní sítě vznikly domácnostem a subjektům televizního vysílání další náklady. Budoucí změny šířky pásma budou vyžadovat, aby jim obyvatelé oblasti II přizpůsobili své antény. Subjekty televizního vysílání budou nuceny vynakládat více výdajů v dalších souběžných obdobích. V případě, že by byla zvolena technologie satelitního vysílání, tyto náklady by nevznikly.

(83) Společnost Astra trvá na tom, že provozovatelé sítí nezískali díky tomuto opatření žádnou výhodu. Digitalizace sítě zejména umožňuje společnosti Abertis zlepšit její obchodní nabídku pro subjekty televizního vysílání, neboť síť DTT může nyní bez dalších nákladů pokrýt téměř 100 % obyvatel.

(84) Pokud jde o narušení hospodářské soutěže, Astra je toho názoru, že platformy satelitního a pozemního vysílání působí v rámci týchž trhů. Minimálně v rámci hospodářské soutěže mezi platformami se důsledně nerozlišuje mezi placeným a otevřeným televizním vysíláním. Již nyní několik placených kanálů poskytuje signál prostřednictvím platformy DTT, a kromě jednoho z nich je jejich přenos zprostředkován také prostřednictvím satelitního vysílání.

(85) Pokud jde o možné výhody pro platformy satelitního vysílání, společnost Astra uvádí zejména nutnost zaručit podmíněný přístup a kódování. Ochrana duševního vlastnictví by pro subjekty vysílající otevřené kanály prostřednictvím satelitního vysílání nepředstavovala problém. Tuto technologii v současné již využívá mnoho placených kanálů na platformě satelitního vysílání. Ostatně i způsob řešení podmíněného přístupu, který byl navržen v Kantábrii, byl orgány této oblasti přijat a ty měly možnost rozhodnout, kterým uživatelům bude služba aktivována.

4.3. PŘIPOMÍNKY SPOLEČNOSTI ABERTIS

4.3.1. Existence státní podpory

(86) Společnost Abertis se domnívá, že napadené opatření na rozšíření pokrytí v oblasti II nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.

(87) Zaprvé zkoumané převody představovaly pouze převody ze státního rozpočtu určené na modernizaci vysílacích středisek, která patří buď přímo veřejné správě, nebo je tato správa vlastníkem práv na jejich používání. Proto by nedošlo k převodu prostředků ze státních zdrojů na žádný podnik; tyto finanční prostředky by zůstaly ve státní správě.

(88) Zadruhé Abertis zdůrazňuje, že provozovatelé sítí nebyli napadenými opatřeními zvýhodněni. Společnost Abertis nelze považovat za příjemce vzhledem k tomu, že není provozovatelem sítě v oblasti II a neprovozuje síť použitou k rozšíření DTT v autonomní oblasti Kastilie-La Mancha. Vlastníkem a mimo jiné i provozovatelem dotčeného zařízení je společnost TelecomCLM.

(89) Zatřetí, pokud jde o technologickou neutralitu, společnost Abertis zdůrazňuje, že napadené opatření nečiní hospodářskou soutěž mezi platformami obtížnější, protože nepatrné zvýšení pokrytí DTT v oblasti II nemá žádný ekonomický dopad na oblast I. Na druhé straně digitalizace oblasti II nemá žádný dopad na cenu, kterou může společnost Abertis získat za své vysílací služby. Její ceny jsou de facto regulovány a jsou založeny na jejích investičních a provozních nákladech. Pokud jde o společnost TelecomCLM, zařízení se stala vlastnictvím autonomní oblasti Kastilie-La Mancha. Tato autonomní oblast rovněž vykonává kontrolu nad provozovatelem regionální sítě TelecomCLM.

(90) Začtvrté, napadené opatření nezvýhodňuje subjekty televizního vysílání, protože po digitalizaci oblasti II nedošlo ke zvýšení jejich příjmů. Dodavatele telekomunikačních zařízení nelze považovat ani za nepřímé příjemce tohoto opatření, protože konkurenční struktura trhu telekomunikačních zařízení nebyla ovlivněna ani narušena pouhým pořízením zařízení určeného k modernizaci analogových vysílacích středisek jejich přechodem na digitální technologii.

(91) Zapáté, Abertis má za to, že napadené opatření nemělo žádný významný dopad na hospodářskou soutěž mezi provozovateli sítí. I kdyby společnost Radiodifusión měla z tohoto opatření prospěch, nemohla by konkurovat společnosti Abertis na celostátní úrovni, protože střediska provozovaná společností Radiodifusión neodpovídají střediskům potřebným pro oblast I, jako je tomu u všech středisek v oblasti II.

(92) Zašesté, pokud by se mělo za to, že se jedná o podporu, jednalo by se podle názoru společnosti Abertis o již existující podporu. Zavádění sítí televizního vysílání v oblasti II začalo v roce 1982, kdy odvětví televizního vysílání nebylo liberalizováno. Španělský stát měl v té době na trhu pozemního televizního vysílání zákonný monopol. V současnosti jsou poskytovány prostředky z veřejných zdrojů na instalaci, údržbu a provozování místních sítí v oblasti II, které byly zavedeny dříve, než došlo k liberalizaci tohoto odvětví. Zkoumané opatření by tedy představovalo trvající, již existující podporu.

(93) Pokud jde o slučitelnost podle čl. 106 odst. 2, společnost Abertis uvádí, že není pravděpodobné, že by společnost TelecomCLM a ostatní provozovatelé místních sítí překročili prahové hodnoty průměrného ročního obratu před zdaněním ve výši 100 milionů EUR v průběhu dvou účetních období předcházejících období, v němž byla svěřena tato SOHZ a roční vyrovnání za poskytování dotčené služby ve výši 30 milionů EUR.

(94) Veškeré potenciální státní podpory by navíc byly slučitelné s čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy. Účelem opatření přijatých španělskými orgány je urychlení procesu přechodu na technologii digitálního vysílání ve Španělsku, který byl uznán za cíl společného zájmu. Podpora byla přiměřeným nástrojem, neboť DTT je technologií, která nejlépe vyhovuje účelům rozšíření pokrytí (44). Kromě ekonomických důvodů poukazuje Abertis také na to, že subjekty televizního vysílání nejsou nakloněny užívání platforem satelitního vysílání kvůli omezením, s nimiž se musí vyrovnat, získají-li práva k šíření obsahů na svých otevřených programech. Ve většině případů získají pouze právo šířit obsahy prostřednictvím určité platformy, tedy DTT, neboť tato technologie umožňuje zavádět úzce omezené vysílání i zeměpisná omezení. Opatření jsou ostatně přiměřená také proto, že se týkají pouze těch nákladů, které jsou zcela nezbytné k tomu, aby mohl být v oblasti II uskutečněn přechod od služeb analogového televizního vysílání na vysílání digitální.

4.4. PŘIPOMÍNKY SUBJEKTŮ TELEVIZNÍHO VYSÍLÁNÍ

(95) Subjekty televizního vysílání tvrdí, že dané opatření nemůže být považováno za státní podporu, neboť žádnému podniku nepřineslo finanční výhody, a zejména je nepřineslo subjektům televizního vysílání. Daná opatření nezvýšila sledovanost vysílacích subjektů oproti jejich sledovanosti v době, kdy vysílaly přes analogové vysílání. Osoby, které bydlí v oblastech rozšířeného pokrytí, tedy ve venkovských, vzdálených a málo osídlených oblastech, navíc neovlivňují trh reklamy, a proto nepředstavují cílovou skupinu, na niž se subjekty televizního vysílání zaměřují. Za takovýchto okolností nezvýšily soukromé subjekty v důsledku rozšíření pokrytí sazby za reklamy.

(96) Subjekty televizního vysílání rovněž vyjádřily názor, že nemají zájem přemístit se na platformu satelitního vysílání, na níž by jejich programy musely soutěžit se stovkami dalších kanálů. Platforma pozemního vysílání nabízí výhodu omezené kapacity, což pro komerční subjekty vysílající otevřené kanály znamená menší soutěž. Kromě toho zdůraznily, že obsahy zpravidla získávají pouze pro konkrétní platformu, v tomto případě pro platformu pozemního vysílání. Pozemní televizní vysílání totiž zaručuje zeměpisné vymezení přenosů, ale vysílání prostřednictvím satelitu nikoli.

(97) Subjekty televizního vysílání rovněž uvedly, že poté, co ve výběrovém řízení pro oblast Kantábrie uspěla Astra, informovaly orgány této autonomní oblasti, že nebudou souhlasit se satelitním vysíláním, neboť získaly práva k vysílání obsahů výlučně prostřednictvím platformy pozemního vysílání.

5. PRÁVNÍ POSOUZENÍ

5.1. PRÁVNÍ ZÁKLAD PODPORY

(98) Jak již bylo podrobně vysvětleno v oddíle 2.2 v 26. až 44. bodě odůvodnění a detailně popsáno v rozhodnutí ve věci SA.28599 – digitální pozemní televizní vysílání ve Španělsku (45), právní rámec, jímž je ve Španělsku upraven přechod k digitální technologii, je složitou soustavou mnoha aktů, které přijaly během čtyřletého období nejen španělská ústřední vláda a autonomní oblasti, ale i místní orgány. Celostátní technický plán DTT z roku 2005 a plán přechodu na DTT z roku 2007 upravují zejména přechod k DTT v oblasti I, současně však slouží rovněž jako základ pro dodatečná opatření zaměřená na rozšíření pokrytí v oblasti II. Tato opatření provedly regionální orgány na základě několika rámcových smluv uzavřených se španělskou ústřední vládou (rámcové smlouvy z roku 2008) a dodatků ke starším rámcovým smlouvám z roku 2006, které uzavřely v roce 2008, a k rámcovým smlouvám z roku 2008, které uzavřely v roce 2009.

(99) Na základě uzavřených smluv a dodatků pak regionální a/nebo místní orgány zavedly širokou škálu různých opatření zaměřených na rozšíření pokrytí DTT v oblasti II. Komise se proto domnívá, že základem režimu podpory na rozšíření pokrytí v oblasti II jsou jednotlivé akty, které byly přijaty na centrální úrovni, a smlouvy uzavřené mezi ministerstvem a autonomními oblastmi, které byly následně pozměňovány. Uvedené akty a smlouvy vedly autonomní oblasti k přijetí opatření, která nebyla z hlediska technologií neutrální (46).

(100) Celostátní technický plán sice upravuje přechod k DTT v oblasti I, současně však pověřuje místní orgány, aby ve spolupráci s autonomními oblastmi zřídily další vysílací střediska nezbytná k tomu, aby byl v oblasti II zaručen příjem DTT. V dané době tedy ústřední vláda již zvažovala rozšíření pokrytí DTT. Pověření, které je obsaženo v hlavním právním nástroji, jímž je upraven přechod k digitálnímu televiznímu vysílání, se vztahuje pouze na platformu pozemního vysílání. Autonomní oblasti tedy v praxi prováděly pokyny španělské vlády ohledně rozšíření pokrytí DTT (47).

(101) Ke skutečnému uvolnění státní podpory na zavedení DTT v oblasti II došlo v okamžiku, kdy státní a regionální orgány převedly finanční prostředky na příjemce. Tato skutečnost nastala v různých obdobích, která závisela na jednotlivých autonomních oblastech. O trvající podpoře na provozování a údržbu sítí se rozhodlo na úrovni autonomních oblastí.

(102) V případě autonomní oblasti Kastilie-La Mancha byl zvolen jiný postup, jak je podrobně vysvětleno v 36. a 45. bodě odůvodnění. Na rozdíl od většiny ostatních autonomních oblastí nebyla provedena regionální výběrová řízení týkající se rozšíření pokrytí digitálním televizním vysíláním, ale nařízením 347/2008 ze dne 2. prosince 2008 bylo stanoveno přímé přidělování finančních prostředků potřebných pro digitalizaci vlastníkům stávajících (analogových) vysílacích středisek. Z tohoto důvodu JCCM neuspořádala otevřené výběrové řízení, ale namísto toho vybrala provozovatele telekomunikačních sítí přímo. Tyto podniky také zajišťovaly provozování a údržbu.

(103) V případech vysílacích středisek, která patřila přímo společnosti TelecomCLM nebo Abertis, obdržely tyto podniky podporu na modernizaci svého zařízení. Když bylo nutné vybudovat nová vysílací střediska, byla financována z veřejných zdrojů, ale jejich vlastníkem se stala společnost TelecomCLM. A konečně ve většině případů jsou analogová vysílací střediska vlastnictvím obcí. Obce odkoupily digitální zařízení od společnosti Abertis nebo TelecomCLM a instalaci, provozování a údržbu tohoto zařízení externě zadaly těmto dvěma podnikům.

5.2. POSOUZENÍ STÁTNÍ PODPORY PODLE ČL. 107 ODST. 1 SMLOUVY

5.2.1. Existence podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy

(104) Dotčené opatření, včetně trvající podpory na provozování a údržbu sítí, lze považovat za státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy, v němž jsou stanoveny následující podmínky vymezující státní podporu. Zaprvé podpora musí být poskytnuta státem nebo ze státních prostředků. Zadruhé zásah musí vést k selektivnímu hospodářskému zvýhodnění příjemce podpory. Zatřetí je nutné, aby tato podpora narušila nebo mohla narušit hospodářskou soutěž; Začtvrté je nutné, aby tato podpora mohla ovlivnit obchod mezi členskými státy.

5.2.1.1. Státní zdroje a přičitatelnost státu

(105) Dotčené opatření se opírá o výše popsaný systém právních aktů přijatých na úrovni státu i na regionální a místní úrovni a o smlouvy uzavřené mezi ministerstvem a orgány autonomní oblasti Kastilie-La Mancha. Autonomní oblast Kastilie-La Mancha nezpochybnila závěr plynoucí z rozhodnutí o zahájení řízení, podle něhož bylo dané opatření financováno z rozpočtových zdrojů. Španělské orgány nicméně zdůraznily, že finanční prostředky pocházely jak ze státního rozpočtu, tak i z rozpočtů autonomních oblastí a obcí. Vyjádřily rovněž názor, že dotčené opatření představovalo ve skutečnosti pouhý převod finančních prostředků mezi různými správními orgány. Autonomní oblast Kastilie-La Mancha tím uznala, že finanční prostředky pocházejí zčásti ze státního rozpočtu. Dané opatření navíc nepředstavovalo pouhý převod finančních prostředků mezi správními orgány, neboť tyto finanční prostředky byly v konečném důsledku využity pro účely rozvoje sítě DTT, a sice subjekty vykonávajícími hospodářskou činnost (jak je vysvětleno v oddíle 5.2.1.2).

(106) Na základě výše uvedených okolností tedy bylo prokázáno, že dotčené opatření bylo financováno přímo z rozpočtu státu a z rozpočtů některých obcí a dané autonomní oblasti. Trvající podpora nebyla financována ze státního rozpočtu, nýbrž z rozpočtu dané autonomní oblasti.

(107) Vzhledem k tomu, že toto opatření je financováno státem, a to jak na celostátní, tak na regionální a místní úrovni, je přičitatelné státu a představuje tudíž využití státních zdrojů.

5.2.1.2. Hospodářské zvýhodnění subjektů vykonávajících hospodářskou činnost

(108) Společnost Abertis, která je kótována na španělské burze, je mezinárodní společnost zabývající správou dálničního mýtného a pozemní a satelitní telekomunikační infrastruktury. Působí ve dvanácti zemích Evropy a Ameriky, a přibližně dvě třetiny příjmů této skupiny jsou generovány mimo Španělsko. Společnost Abertis Telecom vlastní a provozuje telekomunikační infrastruktury ve Španělsku. Vlastní rovněž nejvýznamnější síť středisek pro vysílání a přenos rozhlasového a televizního signálu ve Španělsku. Společnost TelecomCLM, S.A. je regionální provozovatel telekomunikačních sítí, který poskytuje služby v oblasti Kastilie-La Mancha. Mezi její služby patří přenos, poskytování a šíření rozhlasového a televizního signálu, přechovávání zařízení a anténních systémů, sdílené využívání infrastruktury a komplexní údržba infrastruktury. Tato společnost poskytuje služby místním provozovatelům, provozovatelům na úrovni autonomních oblastí a celostátním provozovatelům. […].

(109) V rámci dotčeného opatření byly státní zdroje převedeny určitým podnikům. Přestože Smlouva pojem podniku nedefinuje, odkazuje na veškeré fyzické nebo právnické osoby bez ohledu na jejich status a financování, které vykonávají hospodářskou činnost. V praxi Komise, kterou potvrdil i Soudní dvůr, je provozování sítí televizního vysílání považováno za hospodářskou činnost (48), jak je tomu i v jiných případech, kdy jsou infrastruktury spravovány regionálními orgány (49). V případě, jímž se zabýváme, jsou veřejné podniky zapsány do rejstříku CMT jakožto provozovatelé sítí. To znamená, že poskytují určité služby, které podle ustálené praxe představují hospodářskou činnost. Trh existuje, pokud – jak je tomu i v tomto případě – mají ostatní provozovatelé zájem poskytovat dotčenou službu nebo toho jsou schopni. Například Astra se před dokončením rozšíření pokrytí v oblasti II účastnila několika schůzek s autonomními oblastmi, během nichž jim představila svou nabídku. V březnu 2008 se Astra také zúčastnila technologicky neutrálního výběrového řízení, které bylo vyhlášeno v Kantábrii pro účely zajištění digitálního televizního vysílání v oblastech II a III, a vyhrála v něm. Skutečnost, že veřejné podniky a obce nezískávají za poskytnuté služby žádnou odměnu, nebrání tomu, aby byly dotčené činnosti považovány za hospodářskou činnost (50).

(110) Komise nesouhlasí s argumentem, který vzneslo Španělsko a podle něhož má být provozování sítě pozemního vysílání autonomními oblastmi, veřejnými podniky a obcemi považováno za výkon úřední pravomoci, která jim náleží jakožto veřejným orgánům, a proto se na něj nevztahuje působnost článku 107 Smlouvy. Bylo uznáno, že činnosti, které souvisí s výkonem státní moci a které vykonává přímo stát nebo orgány, které působí v rámci působnosti své veřejné moci, nelze pro účely pravidel v oblasti hospodářské soutěže považovat za hospodářské činnosti (51). Lze mít za to, že do této výjimky spadají například činnosti, které jsou součástí základních funkcí státu nebo s těmito funkcemi souvisejí vzhledem ke své povaze, ke svému účelu a k právním předpisům, jimž podléhají. Judikatura Soudního dvora poskytla několik příkladů činností spadajících do této kategorie, přičemž určila rozdíl mezi státními činnostmi v pravém slova smyslu a obchodními činnostmi, jež může vykonávat státní subjekt. Součástí tohoto výčtu jsou i činnosti související s armádou nebo s policií, se zachováním a zlepšováním bezpečnosti letového provozu, s kontrolou letového provozu (52), s dohledem nad znečišťováním jakožto úkolem veřejného zájmu, který je součástí základních funkcí státu v oblasti ochrany životního prostředí v přímořských oblastech (53), s činnostmi normalizace a se souvisejícími činnostmi výzkumu a vývoje (54).

(111) V této souvislosti se Komise domnívá, že v projednávané věci není provozování sítě pozemního televizního vysílání součástí závazků nebo poslání státu, ani typickou činností, kterou by mohl vykonávat jedině stát. Dotčené služby nejsou službami, které obvykle přísluší orgánům veřejné moci, a jako takové mají hospodářskou povahu, což dokládá i skutečnost, že na trhu v oblasti I působí několik podniků. Zadruhé, o poskytování těchto služeb v oblasti II měl zájem i soukromý podnik, který nezávisí na žádném veřejném orgánu, konkrétně Astra (což dokládá i skutečnost, že se tento podnik jakožto uchazeč zapojil do výběrového řízení konaného v roce 2008 pro oblast Kantábrie). Stížnost společnosti Astra se týká také regionu Kastilie-La Mancha, v němž má zájem o poskytování digitálních vysílacích služeb jako provozovatel platformy. Zatřetí, zavedení sítě v oblasti II se týká pouze přenosu soukromých celostátních a regionálních kanálů (55). Z uvedeného vyplývá, že provozování sítě pozemního vysílání autonomními oblastmi, veřejnými podniky a obcemi není součástí výkonu poslání, které jim náleží jakožto orgánům veřejné moci.

(112) Komise nesouhlasí s JCCM v tom, že by toto opatření bylo v souladu se zásadou investora v tržním hospodářství. Tento test analyzuje, zda by soukromý investor v okamžiku, kdy bylo přijato rozhodnutí provést veřejnou investici, investoval do projektu stejným způsobem a za stejných podmínek jako investor veřejný. V tomto případě představuje veřejnou investici financování digitalizace sítí pozemního televizního vysílání společností Telecom CLM a Abertis ze strany JCCM. V případech, kdy je zařízení i nadále vlastnictvím veřejných orgánů (obcí), provozují ho původní společnosti. Smlouva s provozovateli nestanoví proplacení finančních prostředků ani odměnu za využívání zařízení ve vlastnictví veřejných orgánů. To přímo odporuje koncepci soukromého investora, která by vyžadovala nejen takové proplacení nebo odměnu, ale navíc i návratnost této investice jako takové. Nebylo záměrem, aby financování sítě TDT z veřejných zdrojů představovalo samo o sobě ziskovou investici. V důsledku toho nesplňuje investice JCCM do digitalizace pozemní sítě v oblasti II podmínky zásady investora v tržním hospodářství.

(113) Pokud provozovatel obdrží prostředky z veřejných zdrojů na digitalizaci svého vlastního zařízení nebo na vybudování nových vysílacích středisek, dochází tudíž k hospodářskému zvýhodnění. Zadruhé, v případě, že veřejný orgán vybere přímo (tj. bez veřejného výběrového řízení) provozovatele za účelem dodávek zařízení DTT a poskytování služeb v oblasti provozování a údržby, nedodržuje tržní podmínky. To rovněž přináší hospodářské zvýhodnění provozovatele.

Přímí příjemci podpory

(114) Jak je uvedeno v 36. a 37. bodě odůvodnění, JCCM neuspořádala regionální výběrová řízení na zlepšení analogových sítí ani na rozšíření pokrytí digitálním televizním vysíláním. Namísto toho byly tyto prostředky přiděleny přímo obcím nebo stávajícím provozovatelům pozemních sítí. Obce si bez veřejného výběrového řízení zvolily provozovatele, kteří budou tento úkol plnit. V důsledku této skutečnosti nebyli o tomto opatření řádně informováni ostatní provozovatelé platforem, ať již pozemních nebo jiného typu, kteří proto nemohli podat technickou nabídku na modernizaci infrastruktur ani na rozšíření pokrytí digitálním televizním vysíláním v oblasti II dané autonomní oblasti (56).

(115) Společnosti Abertis a TelecomCLM byly příjemci finančních prostředků určených na zlepšení a rozšíření jejich sítí, případně je obce najaly, aby provedly tyto práce v rámci infrastruktury těchto obcí (57). V obou případech byli oba tito provozovatelé vybráni bez veřejného výběrového řízení. Obce jsou ve většině případů vlastníky zařízení DTT připojeného k opakovačům provozovatelů, kteří obcím za využívání tohoto zařízení neplatí.

(116) Společnost TelecomCLM přímo podepsala 133 smluv s JCCM na digitalizaci svých vlastních vysílacích středisek. To bylo považováno za nezbytné pro rozšíření DTT ve venkovských oblastech s nízkou hustotou obyvatelstva, v nichž žádný provozovatel neprojevil zájem investovat. Celkový přehled nákladů vynaložených společností TelecomCLM při získávání finančních prostředků, které převedla JCCM, dokazuje, že společnost TelecomCLM tyto prostředky použila výhradně na pořízení a instalaci zařízení DTT a na následnou údržbu tohoto zařízení po dobu prvních dvou let.

(117) Společnosti Abertis a TelecomCLM tak díky dotacím z veřejných zdrojů zdokonalily část svých stávajících vysílacích středisek a jsou v současné době schopny provozovat síť DTT v oblasti II. Mohou rovněž novou infrastrukturu využívat pro účely poskytování jiných služeb, mezi něž patří např. WiMax (standard pro bezdrátovou širokopásmovou distribuci dat, který může poskytnout pevné i mobilní širokopásmové připojení). Společnost TelecomCLM využila svá střediska […] a různá digitalizovaná střediska ve vlastnictví obcí k instalaci zařízení WiMax ve vlastnictví JCCM […] […] (58). Díky těmto úsporám z rozsahu mají provozovatelé sítě DTT možnost získat příjmy z infrastruktur, které jsou financovány z veřejných zdrojů. […].

(118) Vyčíslitelnou výhodou, která byla poskytnuta přímým příjemcům, jimiž jsou společnosti TelecomCLM a Abertis, je celkový obnos finančních prostředků, který získaly pro účely rozšíření pokrytí (včetně peněžních prostředků získaných za účelem zlepšení nebo vybudování nových vysílacích středisek).

(119) Když jako provozovatelé sítí vystupovaly samotné obce, získaly prostředky z veřejných zdrojů na digitalizaci vysílacích středisek nacházejících se v jejich oblasti a výstavbu nových. Španělsko tvrdí, že se jednalo pouze o převod finančních prostředků mezi orgány na různých stupních správy a že rozšířením sítě, která je ve vlastnictví obcí, plnily obce pouze své správní závazky vůči svým občanům. Když však obce vystupují jako provozovatelé sítí, vykonávají hospodářskou činnost. Řada jich je zapsána v rejstříku provozovatelů sítí CMT. Protože však obce zakoupily digitální zařízení od společností Abertis nebo TelecomCLM a instalaci, provoz a údržbu zařízení externě zadaly těmto dvěma společnostem bez veřejného výběrového řízení, jsou i v tomto případě přímými příjemci podpory.

(120) Uvedené financování zahrnuje rovněž provozování a údržbu sítě. Tyto úkoly uskutečnily společnosti TelecomCLM a Abertis. Má se za to, že tato skutečnost představuje trvající podporu, jejímiž příjemci jsou hospodářské subjekty, které byly pověřeny provozováním a údržbou sítě. A konečně, obecněji vzato, jsou společnosti Abertis a TelecomCLM zvýhodněny také tím, že žádnému jinému provozovateli platformy nebylo povoleno, aby vstoupil na trh v oblasti přenosu televizního signálu pro otevřené kanály ve Španělsku (59).

Nepřímí příjemci podpory

(121) Dodavatelé telekomunikačních zařízení. Společnosti Telecom CLM a Abertis dodávají zařízení a interní telekomunikační zařízení. Vzhledem k tomu, že obce zakoupily zařízení bez veřejného výběrového řízení od dvou stávajících provozovatelů pozemních sítí v oblasti Kastilie-La Mancha, byly společnosti TelecomCLM a Abertis touto podporou přímo zvýhodněny (viz 119. bod odůvodnění). Když oba tito provozovatelé odkoupili toto zařízení od dodavatelů telekomunikačních zařízení, bylo toto zařízení zakoupeno na volném trhu. Proto v důsledku této skutečnosti nejsou na rozdíl od společností TelecomCLM y Abertis (přímí příjemci) dodavatelé telekomunikačních zařízení považováni za příjemce, neboť nezískali žádnou selektivní výhodu. Obdobně jako tomu bylo v případě digitálních dekodérů v Itálii (60), nebylo možné od sebe odlišit jednotlivé kategorie výrobců různých typů digitální infrastruktury, neboť výrobci musí být schopni vyrobit jakýkoliv druh zařízení. Podniky, které tato telekomunikační zařízení dodávají provozovatelům sítě, se neliší od skupiny podniků, která by se daného výběrového řízení rovněž zúčastnila, pokud by byl jeho režim ve vztahu k provozovatelům platforem z technologického hlediska neutrální (61). Ve Španělsku je obvyklé, že podniky, které vyrábějí, instalují a dodávají telekomunikační zařízení nezbytná pro rozšíření pokrytí DTT, nabízejí i jiný druh služeb. Tito výrobci zařízení, byť mohou působit současně jako provozovatelé telekomunikací, mohou nabízet rovněž pozemní služby, satelitní služby nebo kombinaci obou těchto služeb (62).

(122) Dotčené opatření není ani svým účelem, ani svou obecnou strukturou zaměřeno tak, aby zvýhodňovalo výrobce. Jakákoli veřejná iniciativa, jejímž cílem je podpora digitalizace (dokonce i v případě, že z hlediska technologií dosahovala nejvyšší možné míry neutrality), by zvýhodňovala výrobce digitálních zařízení. Pokud tedy určité opatření přinese výrobcům těchto zařízení prospěch v podobě zvýšení prodeje, lze tuto skutečnost považovat za přirozený vedlejší účinek. Je obecným pravidlem, že každá státní podpora působí „shora dolů“, tedy nejen na příjemce státní podpory, ale i na jejich dodavatele, což však nemusí nutně znamenat, že jim přináší selektivní výhodu. Podpora nebyla určena dodavatelům telekomunikačních zařízení, takže tito dodavatelé nebyli zvýhodněni nepřímým účinkem, jímž se zde zabýváme.

(123) Subjekty televizního vysílání. Španělsko dostatečně prokázalo, že subjekty pozemního vysílání nebyly rozšířením pokrytí nijak zvýhodněny. Na rozdíl od oblasti I odmítly subjekty televizního vysílání platit za digitalizaci prováděnou v oblasti II, neboť pro ně nebyla zdrojem žádných dalších příjmů. Týká se totiž jen zanedbatelného počtu obyvatel, kteří navíc zřejmě nejsou cílovou skupinou, na niž se zaměřuje obchodní strategie inzerentů, a rozšíření pokrytí na oblast II tudíž subjektům televizního vysílání nepřineslo příležitost k výraznému zvýšení cen za reklamu. Subjekty pozemního vysílání tedy nejsou nepřímými příjemci zkoumaného opatření.

5.2.1.3. Selektivní charakter

(124) Zvýhodnění, jež poskytuje dané opatření provozovatelům sítí a subjektům televizního vysílání, je selektivní, neboť se týká pouze podniků, které působí na trhu v oblasti platformy pozemního vysílání. Výběr provozovatelů sítí pověřených jejich rozšířením ostatně nebyl proveden na základě výběrového řízení, ale na základě zvláštního řízení stanoveného v nařízení 347/2008, které spočívalo v tom, že provozovatele sítí vyberou příslušné orgány. Proto se bez ohledu na to, zda právní rámec vytvořený na centrální úrovni vyloučil z rámce podpory jiné technologie pozemního vysílání, jeho uplatnění autonomní oblastí Kastilie-La Mancha se týkalo pouze konkrétních provozovatelů sítí.

5.2.1.4. Narušení hospodářské soutěže

Provozovatelé sítí

(125) Přímým poskytnutím finančních prostředků provozovatelům pozemní sítě Telecom CLM a Abertis španělské orgány znevýhodnily všechny ostatní provozovatele pozemní sítě, kteří by mohli tyto služby poskytovat. Ve veřejném výběrovém řízení by bylo možné určit, zda i další stávající provozovatelé, jako například společnost Radiodifusión, splňují podmínky pro poskytování vysílacích služeb regionálním a celostátním subjektům televizního vysílání v oblasti II v Kastilii-La Mancha. Vzhledem k tomu, že tito provozovatelé nebyli o tomto opatření informováni ani nebyli vyzváni k předložení své nabídky, nemohli své nabídky obhájit před JCCM. V důsledku této skutečnosti měl přímý výběr příjemců za důsledek vyloučení všech ostatních potenciálních konkurentů v oblasti pozemního vysílání.

(126) Když obce modernizovaly svou vlastní síť, v některých případech kontaktovaly přímo společnost TelecomCLM nebo Abertis. V takových případech byli ostatní provozovatelé telekomunikačních sítí vyloučeni z možnosti předkládat nabídky. Jak je uvedeno v 39. a 40. bodě odůvodnění, ostatní obce uveřejnily stručné oznámení na své úřední desce. Tato oznámení informovala o tom, že bude proveden výběr provozovatele telekomunikačních sítí za účelem digitalizace vysílacího střediska dané obce v souladu s nařízením 347/2008. Provozovatel byl povinen předložit technickou zprávu. Provozovatelé, kteří měli zájem, mohli získat technické specifikace na obecním úřadě. Zveřejnění na úřední desce však nedodržuje zásadu technologické neutrality vzhledem k tomu, že tato oznámení se týkala pouze zlepšení stávajících pozemních vysílacích středisek. Na druhou stranu, i když tato oznámení umožňují, aby nabídku předložil kterýkoli provozovatel telekomunikačních sítí, který je zapsán do rejstříku provozovatelů CMT, nelze je považovat za rovnocenné veřejnému výběrovému řízení. Zveřejnění na úřední desce nemá stejnou viditelnost jako výběrové řízení zveřejněné v úředním věstníku. Navíc byly společnosti TelecomCLM a Abertis na rozdíl od jiných společností o tomto procesu ve většině případů výslovně informovány předem a mohly tedy předložit svou nabídku (63). A konečně ve všech obcích, v nichž byla zveřejněna tato oznámení, byla vybrána buď společnost TelecomCLM, nebo společnost Abertis.

(127) Španělsko a Abertis tvrdí, že DTT a satelitní technologie představují dva různé trhy. DTT je základní platformou pro pozemní televizní vysílání na otevřených kanálech, přičemž počet provozovatelů, kteří působí na vnitrostátním trhu, závisí na počtu licencí udělených španělskou vládou. Otevřené kanály pozemního televizního vysílání jsou financovány z reklamy. Co se týče satelitního vysílání, přístup ke značnému množství kanálů poskytuje jediná platforma placeného televizního vysílání ve Španělsku, jejíž síť provozuje Astra. Tyto kanály jsou placeny z předplatného, zpravidla celého balíčku kanálů najednou. Španělské orgány také zdůraznily, že ve Španělsku nesou subjekty televizního vysílání v případě distribuce prostřednictvím satelitního vysílání mnohem vyšší náklady než v případě pozemního vysílání, takže subjekty, které vysílají otevřené kanály včetně regionálních a místních kanálů, nemívají o přechod na tuto platformu zájem.

(128) Z mnoha důvodů, které jsou uvedeny v rozhodnutí, je namístě učinit závěr, že platformy pozemního a satelitního vysílání působí na témže trhu.

(129) Zaprvé, v roce 2008 se Astra zúčastnila výběrového řízení týkajícího se rozšíření pokrytí digitálním televizním vysíláním v Kantábrii a v tomto výběrovém řízení zvítězila. V roce 2008 se zúčastnila několika schůzek s autonomními oblastmi, na nichž představila svou nabídku vysílat na kanálech digitální televize kanály, které byly dosud vysílány prostřednictvím platformy pozemního vysílání. Přestože orgány později smlouvu s Kantábrií vypověděly, zájem provozovatele satelitu o poskytování služeb ve vzájemné soutěži s platformou pozemního vysílání je důkazem toho, že je možné, aby i provozovatelé satelitu obdobné služby poskytovali.

(130) Zadruhé, některé z veřejných a soukromých kanálů, které jsou poskytovány prostřednictvím platformy pozemního vysílání, se vysílají rovněž prostřednictvím platforem satelitního vysílání, včetně samotného podniku Astra (64). Zatřetí, některé z regionálních kanálů mohou nebo donedávna mohly být naladěny prostřednictvím satelitní platformy, což je v rozporu s tvrzením, že regionální vysílací subjekty nemají zájem o využití satelitní technologie.

(131) Začtvrté, některé subjekty televizního vysílání daly přednost pozemnímu přenosu, neboť získaly práva k přenosu obsahů výlučně prostřednictvím platformy pozemního vysílání. To však neznamená, že pozemní a satelitní přenos se zajišťují v rámci dvou různých trhů. Obdobně jako tyto subjekty získaly práva pro pozemní platformu, mohly by v případě nutnosti postupovat stejně, i pokud jde o satelitní platformu. Navíc platí, že pokud je prostřednictvím výběrového řízení vybrána satelitní platforma, mohla by být subjektům televizního vysílání uložena „povinnost přenosu“. Tato „povinnost přenosu“ byla uložena subjektům televizního vysílání pro oblast III ve chvíli, kdy došlo k výběru platformy satelitního vysílání.

(132) A konečně, podle údajů z května 2010 (65), se pokrytí DTT ve Španělsku týkalo 98,85 % obyvatel, zatímco pouhých 93,5 % domácností sleduje televizní programy prostřednictvím pozemní platformy. Znamená to, že 5 % domácností má přístup k DTT, avšak nevyužívá jej, neboť většina z nich má předplacené placené televizní programy poskytované prostřednictvím satelitu.

(133) Vzhledem k tomu, že mezi platformami satelitního a pozemního vysílání existuje hospodářská soutěž, je namístě učinit závěr, že opatření zaměřené na rozvoj, provozování a údržbu DTT v oblasti II narušuje hospodářskou soutěž mezi oběma platformami.

(134) Nakonec je třeba poukázat na skutečnost, že v důsledku tohoto opatření došlo ke znevýhodnění jiných platforem, zejména internetového televizního vysílání. Přestože širokopásmové připojení není ještě v celé oblasti II zajištěno, je velmi pravděpodobné, že se jeho pokrytí v budoucnosti značně rozšíří. Je možné, že pokrytí oblasti II by bylo možné účinněji dosáhnout kombinací technologií. V tomto případě tyto jiné platformy mohly k tomuto cíli přispět a mohla se na ně vztahovat opatření podpory.

5.2.1.5. Ovlivnění obchodu

(135) Dané opatření ovlivňuje obchod v rámci EU. Z judikatury evropských soudů vyplývá, že „finanční podpora poskytnutá státem nebo ze státních zdrojů ovlivní obchod v rámci Společenství, pokud posílí postavení jednoho podniku vůči jiným podnikům soutěžícím na vnitřním trhu Společenství“ (66).

(136) Provozovatelé sítí působí v odvětví, v němž dochází k obchodním výměnám mezi členskými státy. Společnost Abertis je stejně jako jeden ze stěžovatelů, společnost Astra, součástí mezinárodní skupiny podniků. Společnost Astra, která sídlí v jiném členském státě (Lucembursko), by se ucházela o poskytování digitální sítě v autonomní oblasti Kastilie-La Mancha, pokud by bylo uspořádáno technologicky neutrální výběrové řízení. Toto opatření tedy ovlivňuje obchod mezi členskými státy.

5.2.2. Závěry týkající se existence podpory

(137) Komise se s ohledem na výše uvedené argumenty domnívá, že dané opatření odpovídá kritériím stanoveným v čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Za těchto okolností musí být toto opatření považováno za státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.

5.3. POSOUZENÍ SLUČITELNOSTI

(138) Komise je aktivním zastáncem přechodu od analogového televizního vysílání na digitální. Výhody přechodu na digitální vysílání jsou popsány v akčním plánu eEurope 2005 a ve dvou sděleních týkajících se přechodu na digitální technologii (67). Komise rovněž uznává, že přechod na digitální technologii by mohl trvat déle, pokud by byl ponechán pouze na působení tržních sil.

(139) Členské státy mají možnost využít podpor k tomu, aby napravily určité specifické selhání trhu nebo aby zajistily sociální či regionální soudržnost (68). V takových případech je však nutné pokaždé prokázat, že navrhované podpory jsou přiměřeným nástrojem k řešení daného problému, že jsou omezeny na nezbytné minimum a že nenarušují hospodářskou soutěž. V obdobném smyslu se ve sdělení (69) o přechodu stanoví, že ve specifické oblasti digitalizace je veřejný zásah oprávněný, pokud jsou splněny dvě podmínky: existence veřejných zájmů a existence selhání trhu, jinými slovy, že tržní síly nejsou samy o sobě s to zajistit obecný blahobyt. Kromě toho se upřesňuje, že veřejný zásah se musí v každém případě opírat o spolehlivou analýzu trhu.

(140) Ve sdělení o přechodu je přechod na digitální televizní vysílání označen za velkou výzvu pro odvětví, jejíž zvládnutí musí probíhat na základě tržního mechanismu. V zásadě by se hospodářské soutěže měla účastnit každá síť vlastními prostředky. Aby byla zajištěna tato zásada, musí být každý zásah státu technologicky neutrální. Za jediné výjimky z tohoto pravidla mohou být považovány zásahy, jejichž cílem je náprava konkrétního selhání trhu nebo odstranění nesouladu, za předpokladu, že tyto zásahy představují nezbytný, vhodný a přiměřený prostředek k nápravě těchto problémů.

(141) Pokud by měl být přechod proveden pouze působením trhu, hrozilo by, že z důvodu sociálního znevýhodnění by nemohly všechny vrstvy obyvatelstva využívat výhod, které přináší digitální televizní vysílání. Může se tedy stát, že v souvislosti s tímto problémem týkajícím se sociální soudržnosti budou mít členské státy v úmyslu přesvědčit se o tom, zda mají všichni občané po ukončení analogového televizního vysílání přístup k vysílání digitálnímu. Vzhledem k tomu, že přechod na digitální technologii zvyšuje náklady spotřebitelů a vyžaduje změnu jejich zvyklostí, je možné, že si budou členské státy přát pomoci zvláště znevýhodněným skupinám společnosti, například starším osobám, domácnostem s nízkými příjmy nebo osobám žijícím v okrajových regionech.

(142) Pravidla pro udělování státní podpory v tomto odvětví Komise uplatnila v mnoha rozhodnutích o státních podporách, přijatých na základě sdělení týkajících se přechodu na digitální technologii (70). Členské státy mají několik možností, jak poskytnout finanční prostředky z veřejných zdrojů na přechod na digitální technologii a zaručit přitom, že bude ve všech zeměpisných oblastech nadále zajištěno odpovídající pokrytí televizním signálem. Jedním z úkolů je přitom financování rozvoje přenosové sítě v oblastech, v nichž by byl za jiných okolností příjem televizního signálu nedostatečný (71). Takovéto financování je však možné pouze pod podmínkou, že nezpůsobí zbytečné narušení hospodářské soutěže mezi technologiemi či podniky a že bude omezeno na nezbytné minimum.

5.3.1. Právní základy pro posouzení slučitelnosti plánovaného opatření

(143) Španělské orgány se odvolávají na čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a čl. 106 odst. 2 Smlouvy, aby dané opatření odůvodnily v případě, že bude považováno za státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Komise následně posuzuje slučitelnost tohoto opatření s ohledem na tato ustanovení a na výše uvedené obecné úvahy.

5.3.2. Ustanovení čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy

(144) Aby mohla Komise určit, zda je podpora v souladu s čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, musí zvážit její kladné a záporné dopady. V rámci tohoto zvážení zkoumá Komise následující otázky: 1) je opatření podpory jasně definováno a je zaměřeno na cíl společného zájmu? 2) je podpora vymezena takovým způsobem, aby umožnila dosažení cíle společného zájmu, tj. řeší podpora selhání trhu nebo jiný cíl? Zejména: a) je opatření podpory vhodným nástrojem, nebo existují i jiné, vhodnější nástroje? b) má podpora motivační účinek v tom smyslu, že mění chování podniků? c) je opatření podpory přiměřené, tj. bylo by možno dosáhnout stejných změn chování s použitím menší podpory? 3) jsou narušení hospodářské soutěže a účinek na obchod omezené, a tudíž celkově převažují příznivé účinky?

5.3.2.1. Cíl společného zájmu

(145) Cílem celostátního režimu podpor, který poskytuje JCCM autonomní oblasti Kastilie-La Mancha, je urychlit ve Španělsku proces přechodu na digitální technologii a zajistit obyvatelům některých vzdálených a venkovských oblastí trvalý příjem televizního signálu. Cílem opatření je tedy umožnit osobám, které v těchto oblastech žijí, sledovat televizní vysílání a uplatňovat jejich ústavní právo na přístup k informacím. Jak již bylo uvedeno v 138. bodě odůvodnění, význam digitálního vysílání a výhody, jež přináší, uznala Komise v akčním plánu eEurope 2005 (72) a ve dvou sděleních týkajících se přechodu z analogové na digitální technologii (73). Ve svém isdělení nazvaném „Evropská informační společnost pro růst a zaměstnanost“ (74) Komise uvedla, že ukončení analogového pozemního vysílání plánované na rok 2012 zlepší přístup ke spektru v Evropě. Vzhledem k tomu, že digitální vysílání využívá spektrum vyšší účinnosti, kapacita spektra se může uvolnit pro další uživatele, například pro nová vysílací střediska a pro mobilní telefonní služby, což současně podpoří inovaci a růst odvětví televizního vysílání a elektronických komunikací.

(146) Závěrem tedy je, že se opatření podle názoru Komise zaměřuje na splnění jednoznačného cíle společného zájmu.

5.3.2.2. Správné pojetí podpory

Selhání trhu

(147) Jak uvedly španělské orgány, existuje obecná shoda na tom, že může nastat situace, kdy by některé vrstvy obyvatel nemohly využívat výhod, které přináší digitální televizní vysílání (problém sociální a regionální soudržnosti). K selhání trhu může dojít v případě, že hospodářské subjekty, které na trhu působí, nevezmou dostatečně v potaz kladné dopady přechodu na digitální technologii v celé společnosti, neboť nebudou mít pro tento účel hospodářské pobídky (pozitivní externality). S ohledem na sociální soudržnost je navíc možné, že členské státy budou mít v úmyslu zaručit všem občanům přístup k digitálnímu televiznímu vysílání po ukončení analogového vysílání, a mohou proto uvažovat o přijetí opatření na to, aby ve všech zeměpisných oblastech i nadále zajistily odpovídající pokrytí televizním signálem.

(148) Jak je uvedeno již v rozhodnutí o zahájení řízení, Komise uznává, že došlo k selhání trhu, neboť subjekty televizního vysílání nehodlají nést dodatečné náklady na rozšíření pokrytí nad rámec svých zákonných povinností. Satelitní platformy ani domácnosti navíc neprovedly investice, které by zajistily, že všichni obyvatelé oblasti II budou moci přijímat digitální kanály prostřednictvím satelitu. Komise proto uznává, že pokud bude zajištění digitálního pokrytí záviset pouze na působení tržních sil, může nastat situace, že osobám s trvalým bydlištěm ve venkovských oblastech bude zcela upřena možnost přijímat signál na otevřených kanálech digitálního televizního vysílání, a veřejný zásah v podobě finanční podpory jednotlivců tudíž může být užitečný.

Technologická neutralita

(149) Pro případy přechodu na digitální technologii platí zásada technologické neutrality, stanovená v mnoha rozhodnutích Komise (75) a potvrzená Tribunálem i Soudním dvorem (76).

(150) Výběr technologie musí být obecně prováděn prostřednictvím technologicky neutrálního výběrového řízení, jak tomu bylo v jiných členských státech (77). Uspořádat výběrové řízení může být nákladné a může mít za následek zpoždění při realizaci projektu. V některých případech to nemusí být odůvodněné, pokud je možné předem určit, že požadované služby může zajistit pouze konkrétní technologie nebo konkrétní dodavatel. Proto může být přijatelné zvolit konkrétní technologii, pokud je tato možnost odůvodněna výsledky předběžné studie. Tato studie by musela zohlednit kritéria ceny a kvality. Vzhledem k tomu, že rozhodnutí zvolit konkrétní technologii naruší hospodářskou soutěž s ostatními dodavateli, kteří by případně předložili svůj produkt a své cenové nabídky, musí být výsledky studie jednoznačné a spolehlivé.

(151) Komise již dříve uznala, že konkrétní technologické řešení je možno zvolit na základě studie (78). Důkazní břemeno však náleží členskému státu, který je povinen prokázat, že výsledky takovéto studie jsou dostatečně spolehlivé a že studie byla realizována s nejvyšší možnou mírou nezávislosti (79).

(152) Španělské orgány a společnost Abertis za tímto účelem poskytly různé studie, o nichž je pojednáno níže.

Nákladové studie

(153) Orgány autonomní oblasti Kastilie-La Mancha uvedly, že zkoumané opatření bylo zaměřeno na pozemní digitální vysílání na základě výsledků předběžné studie provedené před přijetím nařízení. „Sociálně ekonomická srovnávací studie“ (80), shrnutá v 59. a 61. bodě odůvodnění, dospěla k závěru, že pozemní řešení by bylo výhodnější.

(154) Tato studie vychází z vyčíslení počtu obyvatel, jichž se týká volba technologického řešení. Většina oblasti Kastilie-La Mancha patří do takzvané oblasti I, v níž se již uskutečnil přechod na DTT. V některých případech se oblast I a oblast II překrývají. Studie uvádí, že z technických důvodů by v těchto oblastech (které jsou již částečně vybaveny technologií DTT), mělo být zvažováno pouze rozšíření DTT. Porovnání satelitního řešení a řešení DTT proto bere v úvahu pouze přibližně 9,8 % obyvatel. Dále se autor studie domnívá, že část obyvatel v rámci této podskupiny využívá navíc i služby regionálního televizního vysílání prostřednictvím pozemní platformy. Bez dalšího posuzování dospívá k závěru, že „by bylo logičtější zajistit, aby obyvatelstvo akceptovalo různé způsoby příjmu“ těchto služeb. A konečně zbývá ještě 2,85 % obyvatelstva – tj. 57 510 obyvatel v 689 obcích – pro které je nutno zvažovat alternativní technologii.

(155) Studie nejprve předkládá odhad celkových nákladů na platformu satelitního vysílání – včetně nákladů na instalaci dekodérů, hypotéz ohledně nákladů na pronájem satelitního odpovídače, které vycházejí z tržních údajů, a nákladů na provozování a údržbu po dobu 10 let – a poté je porovnává s celkovými odhadovanými náklady na platformu pozemního vysílání. Do těch zahrnuje i náklady na instalaci dekodérů a vysílačů pro pozemní vysílání a náklady na provozování a údržbu po dobu 10 let. Konečným výsledkem je, že celkové náklady by se u satelitního řešení pohybovaly mezi 47 672 550 EUR a 97 646 800 EUR a u pozemního řešení mezi 15 136 550 EUR a 17 224 350 EUR.

Posouzení

(156) Orgány měly v daný okamžik možnost volby mezi tím, zda uspořádají technologicky neutrální výběrové řízení, nebo zda na základě nákladové studie předem zvolí konkrétní technologii. Musely se tedy rozhodnout, zda se vyplatí vyzvat potenciální konkurenty k podání nabídek. Kdyby proběhlo otevřené výběrové řízení, agentura by si mohla vybrat z více nabídek a využít případných slev, které by uchazeči nabízeli. Na druhé straně by mohlo být odůvodněné od tohoto výběrového řízení upustit, pokud by studie prokázala, že i při zohlednění všech případných slev, které by bylo možno od potenciálních uchazečů očekávat, je satelitní technologie jednoznačně dražší nebo nesplňuje základní kvalitativní požadavky. Vzhledem k tomu, že studie nutně slouží pouze k tomu, aby odůvodnila upuštění od výběrového řízení, bylo by nutno prokázat významný rozdíl v nákladech mezi oběma platformami a spolehlivost tohoto typu výsledku.

(157) Studie tyto požadavky ani zdaleka nesplňuje. Zaprvé, orgány musely na základě žádosti o informace, kterou zaslala Komise v roce 2011, provést opravy údajů použitých ve studii. Tyto opravy spočívaly ve zvýšení nákladů na vysílací střediska přibližně o 65 % a zvýšení počtu vysílacích středisek skutečně potřebných pro zajištění očekávaného pokrytí. JCCM tvrdila, že ani s těmito novými číselnými údaji by se výsledek porovnání technologií pozemního a satelitního přenosu nezměnil. Ve skutečnosti se však výhodnost nákladů na technologii DTT po zohlednění těchto nových číselných údajů snížila a v některých případech se dokonce z hlediska nákladů naopak jevilo jako výhodnější satelitní řešení. Již z této skutečnosti vyplývá, že výsledky studie nebyly spolehlivé. Pokud by orgány postupovaly s dostatečnou péčí, byly by jim tyto nedostatky zřejmé již v daném okamžiku.

(158) Pokud jde o výpočet nákladů, studie vypočítala náklady na satelitní přenos na základě tohoto nesprávného přístupu. Vychází z předpokladu, že obce by si pronajaly kapacitu satelitního odpovídače od satelitní platformy a provozovaly by vlastní satelitní připojení. Proto je její výpočet založen na zveřejněných cenách pronájmu (2008) kapacity satelitního odpovídače. Vzhledem k tomu, že se jedná o ceny za jednotlivá připojení, nejsou v nich zohledněny žádné