ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(7)

Na základě posouzení aktualizovaného konvergenčního programu podle nařízení (ES) č. 1466/97 zastává Rada stanovisko, že makroekonomický scénář, z něhož vycházejí rozpočtové projekce, je vesměs realistický, avšak kromě roku 2012, kdy je v porovnání s prognózou útvarů Komise příznivější. Rozpočtová strategie nastíněná v aktualizovaném konvergenčním programu je přiměřená, jelikož by mohla přispět ke splnění střednědobého cíle Švédska, jímž je přebytek 1 % HDP v průběhu cyklu. Představovalo by to určitou rezervu proti překročení 3 % referenční hodnoty HDP při případném propadu v budoucnu. Program předpokládá, že přebytek veřejných financí poroste z 0,6 % HDP v roce 2011 na 3,7 % HDP v roce 2014, což je poslední rok programu. Toto zlepšení by vyplývalo především z očekávaného silného hospodářského růstu, protože program nepředpokládá v těchto letech žádné konsolidační úsilí. Rizika pro rozpočtové cíle jsou vcelku vyrovnaná. Jelikož prognóza příjmů představená v programu je na rok 2011 poněkud opatrná, rozpočtové výsledky by mohly být tento rok mírně lepší, zatímco jistá rizika horšího vývoje ohrožující rozpočtové prognózy na rok 2012 a následující roky souvisejí s optimistickými makroekonomickými odhady. Existuje riziko procyklické fiskální politiky, jelikož vláda uvedla, že pokud bude k dispozici dostatečný fiskální prostor, mohla by být od roku 2012 zaváděna další expanzivní fiskální opatření předpokládaná v rozpočtu na rok 2011 (včetně pátého kroku zaměstnaneckých slev na dani, a další zvýšení limitu pro platby daně z příjmu, nižší DPH na restaurační služby a nižší zdanění důchodů). Vzhledem k prognóze demografického vývoje je důležité, aby Švédsko udržovalo svou fiskální politiku v souladu se střednědobým cílem. Podle posledního hodnocení Komise jsou rizika spojená s dlouhodobou udržitelností veřejných financí nízká.
(6)

Dne 25. března 2011 Evropská rada rovněž vyzvala členské státy účastnící se Paktu euro plus, aby představily své závazky včas tak, aby mohly být zahrnuty do jejich programů stability či konvergenčních programů a národních programů reforem. Lotyšský konvergenční program a národní program reforem obsahují obecný odkaz na Pakt euro plus. Dopis zaslaný Evropské radě dne 17. května 2011 zdůrazňuje zvláštní závazky a akce pro rok 2011 zahrnuté do zmíněných programů, jež jsou v souladu s cíli Paktu euro plus.
(9)

Dosažení trvalé a věrohodné konsolidace a přijetí strukturálních opatření na podporu růstu jsou pro Itálii vzhledem k velmi vysokému veřejnému zadlužení, jehož výše v roce 2011 činí přibližně 120 % HDP, klíčovými prioritami. Podle posledního hodnocení Komise jsou rizika spojená s dlouhodobou udržitelností veřejných financí střední. Pokud jde o období do roku 2012, závisí dosažení cílů v oblasti schodku veřejných financí stanovených v programu stability, a tedy odstranění nadměrného schodku do roku 2012, na plném provedení již přijatých opatření. Další kroky by bylo třeba podniknout například tehdy, pokud by příjmy získané v důsledku důslednějšího dodržování daňových předpisů nedosahovaly výše, se kterou se počítá v rozpočtu, nebo pokud by nastaly potíže při plánovaném omezování kapitálových výdajů. Pokud jde o období 2013–2014, nový tříletý rozpočtový rámec stanoví, že konkrétní opatření na podporu konsolidačního úsilí je třeba přijmout do října 2011. Přestože byl v posledních letech rozpočtový rámec výrazně posílen, mělo by zavedení vymahatelných výdajových stropů a další zlepšování rozpočtového dohledu na všech úrovních veřejné správy zlepšit fiskální disciplínu a posílit věrohodnost střednědobé rozpočtové strategie.
(10)

Podle posledního hodnocení Komise jsou rizika s ohledem na dlouhodobou udržitelnost veřejných financí vysoká, protože dlouhodobý dopad stárnutí populace na rozpočet, včetně důchodů, je na Maltě výrazně vyšší, než je průměr EU. Navíc je účast starších pracovníků na trhu práce velmi nízká v důsledku věkové hranice pro odchod do důchodu, která je stále poměrně nízká, častého využívání programů předčasného odchodu do důchodu a velmi nízké účasti starších žen. Důchodová reforma z roku 2006 začala řešit otázku udržitelnosti zvýšením věku odchodu do důchodu, ačkoli se jedná o velmi postupné zvyšování, a řeší přiměřenost budoucích důchodů, zejména štědřejšími indexačními opatřeními a zavedením minimálního důchodu zaručeného státem. Národní program reforem podává informace o probíhajících konzultacích k návrhům týkajícím se další důchodové reformy předložené pracovní skupinou pro důchody, včetně výslovné vazby mezi věkem pro odchod do důchodu a nadějí dožití a zavedení povinného druhého a dobrovolného třetího pilíře. Národní program reforem však nepředkládá komplexní strategii aktivního stárnutí, která by doplňovala probíhající a plánované legislativní změny. Nenahlášená práce představuje riziko pro udržitelnost veřejných financí z dlouhodobého hlediska. V národním programu reforem vláda uvádí některá opatření k řešení tohoto problému, chybějí však návrhy na revizi systému daní a dávek takovým způsobem, aby se vyplatilo pracovat. Posílení účasti žen na trhu práce je pro Maltu další velkou výzvou vzhledem k tomu, že její míra zaměstnanosti žen je nejnižší v EU. V národním programu reforem vláda předložila velký počet iniciativ zaměřených na pracovnice. Jejich provedení a dopad by měly být hodnoceny v roce 2012.
(12)

V rámci Paktu euro plus přijalo Estonsko řadu závazků. Tyto závazky obsahují opatření na řešení udržitelnosti veřejných financí, zaměstnanosti a konkurenceschopnosti. Z fiskálního hlediska se v paktu počítá s dosažením vyrovnaného rozpočtu do roku 2013 a jeho přebytku v roce 2014, se začleněním požadavku vyrovnaného rozpočtu ve veřejném sektoru do zákona o státním rozpočtu, jakož i s prvními kroky směrem k reformě zvláštních důchodových režimů. Plánují se některé daňové pobídky na podporu zaměstnanosti. Pokud jde o konkurenceschopnost, opatření se zaměřují na inovace, vysokoškolské vzdělávání a reformu veřejné správy. Závazky obsažené v paktu odrážejí plány představené v národním programu reforem. Cílům přijatým v rámci v paktu by prospěla další opatření zaměřená na posílení politik zaměstnanosti, jakož i na řešení otázek spojených s účinným využíváním zdrojů a trhem s energií. Závazky přijaté v rámci Paktu euro plus byly vyhodnoceny a při zpracování doporučení k nim bylo přihlédnuto.
(9)

Provádění fiskální konsolidace zůstává nadále hlavní výzvou. Pro obnovení udržitelné fiskální pozice je nezbytné se vyhnout překročení plánovaných výdajů prostřednictvím posílení fiskálního úsilí založeného na zcela upřesněných opatřeních, a to vzhledem k tomu, že v rámci cíle na rok 2013 není pod mezní hodnotou 3 % HDP žádná bezpečnostní rezerva. Kromě toho, jak bylo stanoveno v zákoně o víceletém plánování veřejných financí na období 2011–2014 přijatém v prosinci 2010, by bylo vhodné využít všech neočekávaných příjmů na urychlení snížení schodku a zadlužení. Podle posledního hodnocení Komise jsou rizika spojená s dlouhodobou udržitelností veřejných financí střední. S cílem zlepšit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí přijala Francie v roce 2010 novou důchodovou reformu. Plánovaná opatření, jako například postupné zvýšení minimálního věku odchodu do důchodu ze 60 na 62 let a zákonného věku odchodu do důchodu ze 65 na 67 let a rovněž postupné ukončování programů předčasného odchodu do důchodu, by měla mít vliv na nízkou míru zaměstnanosti starších pracovníků. Důchodový systém by se měl navíc do roku 2018 ocitnout v rovnováze. Pokud nebudou přijata další opatření, je pravděpodobné, že se následně objeví schodek. V souvislosti s poslední reformou důchodového systému byl rovněž vytvořen nový veřejný subjekt („Comité de pilotage des régimes de retraite“) pověřený předkládáním každoročních hodnocení rozpočtové situace důchodových účtů a navrhováním nápravných opatření, pokud by bylo pravděpodobné její zhoršení.
(11)

V důsledku demografických faktorů klesne počet obyvatel v produktivním věku (15–64 let) mezi roky 2010 a 2025 o zhruba 1,5 % a do roku 2040 o téměř 5 %. Ve střednědobém horizontu by hospodářské oživení mohlo vést k napjaté situaci na trhu práce, jak se ukázalo v letech hospodářského rozmachu. Třebaže je míra zapojení do trhu práce již nyní vysoká, prostor pro další zvyšování nabídky práce existuje. Dobrovolný předčasný odchod do důchodu je u osob ve věku 60–64 let značně rozšířen. Míra zaměstnanosti osob v této věkové kategorii tak dosahuje pouhých 40 %. Kromě toho 10 % obyvatel v produktivním věku mladších 40 let věku pobírá dávky v invaliditě nebo má pružné (dotované) zaměstnání („flex-job“).
(7)

Dne 25. března 2011 Evropská rada rovněž vyzvala členské státy účastnící se Paktu euro plus, aby představily své závazky včas tak, aby mohly být zahrnuty do jejich programů stability či konvergenčních programů a národních programů reforem. Očekává se, že Řecko předloží aktualizovaný program stability a zvláštní závazky a opatření v rámci Paktu euro plus na rok 2011 na základě aktualizovaného programu hospodářské korekce.
(10)

Jelikož bude dopad stárnutí obyvatelstva na rozpočet podle prognóz výrazně nad průměrem EU, je významnou otázkou reforma důchodového systému. Vláda předložila dva soubory návrhů. První balíček, u něhož se očekává, že bude schválen do konce září 2011 parlamentem, se zaměřuje na veřejný pilíř průběžného financování, který je od roku 2009 schodkový. Kromě jiných opatření zahrnuje zvýšení zákonného věku odchodu do důchodu, jenž bude v roce 2041 sjednocen na 66 let a 8 měsíců pro muže i ženy narozené v roce 1975. Pro další ročníky se bude věk odchodu do důchodu zvyšovat o dva měsíce bez předem stanoveného omezení. Tento soubor parametrických reforem určitým způsobem řeší problém fiskální udržitelnosti; nemusí však být dostatečný pro řešení všech problémů vyvolaných demografickým vývojem. Druhý balíček opatření, který vláda ještě oficiálně neschválila, by spočíval v zavedení dobrovolného druhého soukromého pilíře v roce 2013, jehož účelem je zvýšení diverzifikace důchodových příjmů a podpora jejich budoucí přiměřenosti díky vytvoření soukromých úspor. Navrhovaná forma pilíře však vytváří jen málo pobídek pro vstup do systému a může dokonce posílit dlouhodobé tlaky popsané výše. Je rovněž nutné pečlivě analyzovat provozní náklady takovýchto důchodových fondů a udržovat je na co nejnižší úrovni, aby byla zajištěna efektivita systému.
(8)

Na základě posouzení aktualizovaného programu stability podle nařízení (ES) č. 1466/97 se Rada domnívá, že makroekonomický scénář, z nějž program stability vychází, je pro rok 2011 opatrný a pro období následující realistický; toto hodnocení vyplývá mimo jiné z porovnání s prognózou útvarů Komise z jara 2011. Program stability předpokládá, že v roce 2011 vzroste reálný HDP o 2,3 %, v roce 2012 následně zpomalí na 1,8 % a v období 2013–2015 bude dosahovat v průměru 1,5 %. Program stability počítá dále s tím, že pod referenční hodnotu 3 % HDP klesne schodek již v roce 2011, tedy dva roky před uplynutím lhůty, kterou stanovila Rada; plánuje i další pokrok směrem k dosažení střednědobého cíle, a to dosažení strukturálního schodku ve výši 0,5 % HDP v roce 2014. Po očekávané nápravě nadměrného schodku klesne tempo korekce, jejímž účelem je dosažení střednědobého cíle v souladu s programem stability, v letech 2013 a 2014 pod hodnotu 0,5 % HDP. Poté, co poměr dluhu k HDP v roce 2010 vzrostl o téměř 10 procentních bodů (3), měl by od roku 2011 podle předpokladu začít klesat a do roku 2015 dosáhnout 75,5 % HDP; tím by zůstal nad úrovní referenční hodnoty podle Smlouvy. Rizika, jež tuto rozpočtovou projekci ohrožují, se v roce 2011 zdají být víceméně vyvážená, avšak výsledky období následujícího by mohly být oproti očekávání slabší, neboť by nemuselo být dosaženo některých předpokládaných úspor. Některá opatření jsou nadále předmětem diskuze (například energetické daně a daně z finančních transakcí) a další musí být ještě specifikována (například zefektivnění veřejné správy). Navíc nelze vyloučit další opatření na podporu finančního trhu. Podle posledního hodnocení Komise jsou rizika spojená s dlouhodobou udržitelností veřejných financí střední.
(8)

Na základě posouzení aktualizovaného programu stability podle nařízení (ES) č. 1466/97 zastává Rada stanovisko, že makroekonomický scénář, z něhož vycházejí rozpočtové projekce předložené v programu stability, je realistický. Program stability je založen na poněkud obezřetnějších prognózách růstu pro rok 2011 a 2012, než jaké uvádí prognóza útvarů Komise z jara 2011. V programu stability se plánuje snížení schodku veřejných financí pod referenční hodnotu 3 % v roce 2012, což by bylo o rok dříve, než bylo stanoveno v rámci postupu při nadměrném schodku. Podle údajů v programu stability bude do konce programového období téměř dosaženo střednědobého cíle, jímž je strukturální schodek ve výši 0,5 % HDP, neboť strukturální saldo vypočítané útvary Komise činí v roce 2015– 0,8 % HDP. Rozpočtová strategie je plně podložena dostatečně konkrétními opatřeními až do roku 2015, i když jejich realizace je ohrožena určitými riziky, zejména s ohledem na schopnost kompenzovat překročení výdajů v oblasti zdravotní péče a sledovat výdaje na úrovni místní správy. Průměrné roční fiskální úsilí v období 2011–2013 dosahuje 0,75 % HDP, což je v souladu s doporučením Rady v rámci postupu při nadměrném schodku ze dne 2. prosince 2009. V letech následujících po období, v němž má být nadměrný schodek napraven (2014 a 2015), se má přepočítané strukturální saldo zlepšit o 0,25 % v roce 2014 a 0,5 % v roce 2015, čímž jen těsně nedosáhne požadovaného zlepšení ve výši 0,5 % do splnění střednědobého cíle.
(19)

Komise posoudila program stability a národní program reforem, včetně závazků vyplývajících z Paktu euro plus. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku Španělska, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, vzhledem k nutnosti posílit celkovou správu ekonomických záležitostí EU tím, že budou rozhodnutí členských států zahrnovat vstupy na úrovni EU. V této souvislosti má Komise za to, že španělská vládá vypracovala plány na konsolidaci veřejných financí, které jsou v souladu s požadovanými cíli, ale některá rizika poklesu přetrvávají. Růst veřejných výdajů by měl být zachován pod úrovní střednědobého růstu HDP a je třeba přijmout reformu důchodového systému. Další opatření přijatá v letech 2011–2012 by se měla zaměřit na zajištění stability finančního systému (dokončením restrukturalizace a konsolidace spořitelen) a posílení domácích zdrojů pro růst a měla by řešit aktuální nárůst nezaměstnanosti, zejména prostřednictvím reformy systému kolektivního vyjednávání a dalšího provádění probíhajících reforem na trhu práce, při důkladném sledování a hodnocení jejich účinnosti. Služby, živnosti a svobodná povolání by měly být otevřeny účinnější hospodářské soutěži a mělo by se snížit administrativní zatížení podniků.
(7)

Rada na základě posouzení aktualizovaného konvergenčního programu podle nařízení Rady (ES) č. 1466/97 zastává stanovisko, že s ohledem na prognózu útvarů Komise z jara 2011 je makroekonomický scénář, z něhož vycházejí rozpočtové prognózy, mírně příznivější, zejména pokud jde o vývoj domácí poptávky. Cílem aktualizace je náprava nadměrného schodku ve lhůtě stanovené Radou do konce roku 2011, v níž má být dosaženo přebytku ve výši 2 % HDP, a to díky značným jednorázovým příjmům z penzijních aktiv. Schodek rozpočtu by se v roce 2012 snížil na 2,5 % HDP a postupně by se dále snižoval, až by v roce 2015 dosáhl úrovně 1,5 %, a to především díky omezování výdajů. Aktualizace potvrzuje, že střednědobým cílem země je, pokud jde o stav rozpočtu ve strukturálním vyjádření, schodek ve výši 1,5 % HDP. Očekává se, že se díky provádění konsolidační strategie sníží rozpočtový deficit ve strukturálním vyjádření a veřejný dluh se bude postupně snižovat, aby v roce 2015 dosáhl 64 %. Zdá se však, že strategie je zaměřena na konec programového období, neboť strukturální zlepšení mají být zahájena až od roku 2012, a kumulativní strukturální zhoršení o více než 3 % HDP v letech 2010 a 2011 navíc nejsou v souladu s doporučením Rady z července 2009, které požaduje, aby Maďarsko provedlo strukturální korekci v minimální výši 0,5 % HDP. Z jarní prognózy vyplývá, že v roce 2012 bude schodek dosahovat 3,3 % HDP, což přináší rizika spojená s prováděním vyjádřená 0,5 % HDP; na základě toho nelze vyloučit, že pokud nebudou přijata další opatření, bude referenční hodnota v daném roce opět překročena. Navrhovaný vývoj strukturálního schodku, jak jej znovu vypočetla Komise, navíc nepřináší nutné korekce, jež by zajistily dosažení střednědobých cílů do konce období konvergenčního programu; po roce 2013 se především nebudou provádět další strukturální korekce, i když rozdíl oproti střednědobému cíli je poměrně malý. Zrušení povinného soukromého důchodového pilíře je zdrojem jednorázových i trvalých příjmů, ale zároveň zvyšuje dlouhodobé závazky. Velmi pravděpodobné následné zhoršení dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí dané tím, že část penzijních aktiv je využita na krytí současných výdajů, je částečně kompenzováno určitými opatřeními v oblasti důchodového systému v rámci strukturálního programu reforem (například částečně již provedenými změnami parametrů veřejného pilíře). Podle posledního hodnocení Komise jsou rizika spojená s dlouhodobou udržitelností veřejných financí střední.
(13)

Trh práce se vyznačuje řadou nepružných prvků, jež mají demotivující účinek na nástup do zaměstnání, zejména: neomezená doba poskytování dávek v nezaměstnanosti; vysoké skutečné mezní daňové sazby a daňové zatížení (zejména u zaměstnanců s nízkými mzdami; kombinace mezi odnětím dávek sociální pomoci a vysokým zdaněním při nástupu do zaměstnání. Starší pracovníci mají navíc několik možností, jak odejít z trhu práce před dovršením zákonem stanovené věkové hranice odchodu do důchodu (65 let). Celkovou míru zaměstnanosti a pobídky pro hledání práce by pomohla zlepšit další reforma aktivních politik trhu práce a jejich rozšíření na osoby starší 50 let. Také další postupné snižování dávek v nezaměstnanosti a omezování doby jejich poskytování by pro mladé pracovníky představovalo větší motivaci ke vstupu na trh práce. Zpřísnění kritérií pro předčasný odchod do důchodu by pomohlo přimět starší pracovníky, aby zůstali součástí aktivní pracovní síly, a starší pracovníky, kteří již nějakou dobu nepracovali, aby se na trh práce vrátili. V neposlední řadě dosahuje míra zaměstnanosti státních příslušníků třetích zemí 40,9 %, což je mnohem méně než průměr EU.
(21)

Komise posoudila konvergenční program a národní program reforem, jakož i závazky v rámci Paktu euro plus. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Bulharsku, ale také to, zda jsou v souladu s pravidly a pokyny EU, vzhledem k nutnosti posílit celkovou správu ekonomických záležitostí EU tím, že budou do rozhodnutí členských států zahrnuty vstupy na úrovni EU. Komise má za to, že po značné rozpočtové korekci v počátečním období v roce 2010 by plány fiskální konsolidace na rok 2011 měly být prováděny podle plánu a schodek by v souladu s doporučením Rady ze dne 13. července 2010 měl být snížen pod referenční hodnotu 3 %. Aktualizovaný program neobsahuje dostatečné podrobnosti o plánovaných rozpočtových opatřeních k dosažení fiskálních cílů v letech 2012–2014 a kromě toho by mohl být zajištěn rychlejší pokrok směrem k vybranému střednědobému cíli. Posílení domácího fiskálního rámce upevní fiskální kázeň a zajistí předvídatelnost a důvěryhodnost vládní politiky ve střednědobém horizontu. Dále je třeba podniknout kroky k posílení konkurenceschopnosti, pomoci lidem při hledání zaměstnání, chránit nejzranitelnější skupiny, které čelí četným překážkám, zvýšit kapacity veřejné správy a regulačních orgánů, zvýšit účinnost zdrojů a vytvořit více příležitostí pro investice a růst.
b)

snižovaly, tam kde to lze, administrativní zátěž za účelem podpory mobility ve vzdělávání směrem do Unie i z Unie. Mobilitu ve vzdělávání mezi Unií a ostatními částmi světa by usnadnila větší spolupráce a partnerství se třetími zeměmi, dohody mezi příslušnými orgány členských států a dvoustranné dohody mezi institucemi;
(12)

Míra zaměstnanosti starších pracovníků v Rakousku je stále výrazně pod průměrem EU, a to navzdory prudkému nárůstu během posledních deseti let. V Rakousku jsou stále velmi rozšířeny systémy předčasného odchodu do důchodu a invalidní důchody. Ještě před dosažením zákonného věku pro odchod do důchodu bylo v roce 2010 přiznáno celkem 72 % nových důchodů. Dalším faktorem, jenž se na nízké zaměstnanosti starších pracovníků podílí, je stále relativně nízká zákonná věková hranice pro odchod do důchodu u žen (60). Vzhledem k demografickému vývoji v Rakousku je důležité zvýšení věkové hranice skutečného odchodu do důchodu a zlepšení podmínek k tomu, aby starší pracovníci zůstávali déle začleněni na trhu práce, a to jak z hlediska udržitelnosti veřejných financí, tak z hlediska stimulace nabídky pracovních sil, jež má podle prognóz počínaje rokem 2020 začít klesat.
(9)

Vzhledem k výrazné korekci, která je nezbytná ke splnění cíle postupu při nadměrném schodku v roce 2012 a k pokroku při dosahování střednědobého cíle, i vzhledem k potřebě zajistit nezbytné spolufinancování, jehož cílem je uspíšit využívání strukturálních fondů EU a zvýšit produktivní investice do ekonomiky, bude identifikace dalších konsolidačních opatření představovat značnou výzvu. Zlepšení efektivity veřejného sektoru by mohlo vytvořit další prostor pro korekci výdajů, aniž by se ohrozila kvalita veřejných služeb. Neprovedou-li se další reformy, výdaje související se stárnutím obyvatelstva se během příštích několika desetiletí zvýší tempem, jež bude přesahovat průměr EU. V červnu 2010 schválila vláda koncepční záměr komplexní reformy systému sociálního zabezpečení a důchodového systému. Návrh obsahoval významná zvýšení věku odchodu do důchodu, změny ve způsobu, kterým se důchody vypočítávají, a začlenění státních důchodů do systému všeobecného sociálního pojištění. Schválení a úspěšné provádění všech aspektů těchto návrhů bude pro dlouhodobou fiskální udržitelnost rozhodující. Mohlo by také přispět ke zvýšení nabídky pracovní síly tím, že by poskytlo silnější pobídky k práci pro starší pracovníky a zajistilo přiměřenost důchodů. Dlouhodobá fiskální udržitelnost by nadto vyžadovala silnější fiskální rámec. Zejména v začátcích krize nezabránil fiskální rámec opakujícím se významným revizím výdajových cílů a procyklickému růstu výdajů financovaných z mimořádných příjmů. Nadměrný růst výdajů financovaných z výnosů spojených s prudkým růstem ekonomiky stál u zrodu velké fiskální nerovnováhy, která se objevila během krize. To rovněž přispělo k přehřátí ekonomiky. Podle posledního hodnocení Komise jsou rizika spojená s dlouhodobou udržitelností veřejných financí vysoká.
(10)

Podle posledního posouzení Komise jsou rizika spojená s dlouhodobou udržitelností veřejných financí střední. Růst veřejných výdajů ve spojitosti se stárnutím obyvatelstva v nadcházejících desetiletích má být v Lucembursku nejvyšší z celé EU. Krátkodobé financování důchodového systému je v současné době podporováno nízkým indexem závislosti starých osob a částečně závisí na příspěvcích placených relativně mladou populací přeshraničních pracovníků. V budoucnosti se oba faktory obrátí a očekává se výrazné zvýšení nákladů na důchody. Přestože vláda nashromáždila značná aktiva a důchodové rezervy stále rostou, nebudou pro zajištění udržitelnosti systému dostatečné. Navíc míra zaměstnanosti starších pracovníků (ve věku 55–64) dosahuje 38,2 % a je jedna z nejnižších v EU (průměr v EU činí 46 %). Přestože je zákonem stanovený důchodový věk v zásadě 65 let, lucemburský důchodový systém umožňuje často dřívější odchod do důchodu prakticky bez snížení pobírané částky, která je navíc poměrně vysoká. V důsledku toho je průměrný věk opuštění trhu práce 59,4 roku, což představuje významnou zátěž pro důchodový systém. Vláda v rámci důchodové reformy plánuje nový model, jehož cílem bude, aby lidé dobrovolně pracovali déle. Zlepšil by se tak index závislosti důchodového systému. Tento mechanismus by se však týkal pouze nových důchodců a vztahoval by se pouze na část kariéry po vstupu reformy v platnost, takže by se jeho plný účinek projevil až za 40 let.