C 361/20

USNESENÍ

k tématu „Směrem k energetické účinnosti, diverzifikaci a nezávislosti; řešení kapacitních potřeb pro posílení evropské energetické politiky a boj proti hrozbám v oblasti energetické bezpečnosti ve Východním partnerství“

(2021/C 361/03)

PARLAMENTNÍ SHROMÁŽDĚNÍ EURONEST,

— s ohledem na závěry Rady o politice Východního partnerství po roce 2020 schválené dne 11. května 2020;

— s ohledem na společné sdělení Evropské komise a vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku ze dne 18. března 2020 nazvané „Politika Východního partnerství po roce 2020: Posilování odolnosti – Východní partnerství, které je přínosné pro všechny“;

— s ohledem na dokument „20 cílů pro rok 2020“ podpořený bruselským summitem Východního partnerství v listopadu 2017;

— s ohledem na Pařížskou dohodu o změně klimatu ratifikovanou Evropskou unií, jejímiž smluvními stranami jsou též země Východního partnerství;

— s ohledem na dohody o přidružení mezi EU a Gruzií, Moldavskem a Ukrajinou, zejména ustanovení týkající se spolupráce v oblasti energetiky;

— s ohledem na Dohodu o komplexním a posíleném partnerství mezi EU a Arménií, zejména ustanovení týkající se spolupráce v oblasti energetiky;

— s ohledem na Smlouvu o Energetickém společenství, v jejímž rámci jsou tři uvedené přidružené země smluvními stranami a Arménie pozorovatelem;

— s ohledem na dohodu o partnerství a spolupráci mezi EU a Ázerbájdžánem, zejména ustanovení týkající se oblasti energetiky, a probíhající jednání o posílené dohodě;

— s ohledem na práci platformy 3 Východního partnerství – „Konektivita, energetická účinnost, životní prostředí a změna klimatu“ a zejména energetický panel;

— s ohledem na usnesení Parlamentního shromáždění Euronest ze dne 9. prosince 2019 o budoucnosti strategie Trojice plus 2030: vytváření budoucnosti Východního partnerství;

A. vzhledem k tomu, že energetická bezpečnost je základním prvkem národní bezpečnosti členských států EU, jakož i zemí Východního partnerství; vzhledem k tomu, že zvyšující se konektivita, vnitrostátní kapacity energie z obnovitelných zdrojů a energetická účinnost jsou klíčové pro zlepšení energetické bezpečnosti a omezení závislosti na dovozu dominantními dodavateli a pro podporu sociální, hospodářské a politické stability v regionu;

B. vzhledem k tomu, že Evropská unie vždy projevovala zájem o vytváření trvalých a silných dvoustranných i mnohostranných vztahů se zeměmi Východního partnerství s významným zaměřením na odvětví energetiky; vzhledem k tomu, že toto partnerství založené na společných hodnotách, pravidlech, zájmech a závazcích, jakož i sdílené sounáležitosti a odpovědnosti má za cíl přinášet hmatatelné výsledky pro občany v regionu, a to včetně oblasti energetické účinnosti;

C. vzhledem k tomu, že plnění Pařížské dohody je společným závazkem EU i zemí Východního partnerství; vzhledem k tomu, že změna klimatu je problémem, který nelze ignorovat; vzhledem k tomu, že v zájmu posílení odolnosti v oblasti životního prostředí a odolnosti vůči změně klimatu napříč regionem jsou velmi zapotřebí „zelené“ investice do energetické účinnosti a obecní infrastruktury; vzhledem k tomu, že přechod na čistou energii, dekarbonizace ekonomiky a větší využití obnovitelných zdrojů energie většinou také přispívá ke zvyšování energetické bezpečnosti;

D. vzhledem k tomu, že Ruská federace je největším dodavatelem energie pro většinu evropských zemí a tento aspekt je často využíván jako prostředek pro politický tlak a vliv; vzhledem k tomu, že nedávný vývoj diplomatických styků mezi EU a Ruskem, zejména v souvislosti s uvězněním Alexeje Navalného a vyhoštěním evropských diplomatů z Ruska, během schůze vysokého představitele, místopředsedy Josepha Borrella a ruského ministra zahraničí Sergeje Lavrova ukazuje, že Rusko může být nespolehlivým partnerem; vzhledem k tomu, že značná závislost na ruském plynu ohrožuje energetickou bezpečnost a hospodářskou stabilitu Evropské unie a jejích partnerů;

E. vzhledem k tomu, že energetická bezpečnost a přechod na čistou energii jsou nedílnými součástmi dvou z pěti dlouhodobých cílů politiky Východního partnerství po roce 2020;

F. vzhledem k tomu, že země Evropského partnerství jsou v procesu modernizace právních předpisů v oblasti energetiky a energetické infrastruktury a zavádění politik v oblasti obnovitelných zdrojů energie a energetické účinnosti, trvalá podpora ze strany EU je však klíčová pro zajištění technické podpory a sledování jejich provádění a vytvoření potřebných podmínek investičního rámce;

G. vzhledem k tomu, že podpora EU a jejích členských států v zemích Východního partnerství sehrává významnou roli ve zvyšování energetické účinnosti a rozvoji výroby energie z obnovitelných zdrojů, a to mimo jiné prostřednictvím projektů zaměřených na energetickou účinnost budov, centrální zásobování teplem, městskou dopravu, pouliční osvětlení, energii z obnovitelných zdrojů (solárních, hydroelektrických, z biomasy) a dalších projektů, financovaných mimo jiné v rámci investiční platformy sousedství, východoevropského partnerství pro energetickou účinnost a životní prostředí (E5P) nebo na základě Paktu starostů a primátorů; vzhledem k tomu, že prostor pro navýšení energetické účinnosti a potenciál pro využití obnovitelných zdrojů energie v zemích Východního partnerství v porovnání s členskými státy EU zůstává značný;

H. vzhledem k tomu, že projekty podporované ze strany EU a jiných partnerů přispěly k vybudování vzájemných propojení a k modernizaci infrastruktury napříč regionem, a zlepšují tak energetickou bezpečnost zapojených zemí, například propojení elektrické a plynárenské sítě mezi Rumunskem a Moldavskem a propojení elektrické sítě mezi Arménií a Gruzií nebo jižního koridoru pro přepravu plynu (včetně příslušného propojovacího vedení);

I. vzhledem k tomu, že energetická chudoba zůstává významnou výzvou pro mnoho domácností v zemích Východního partnerství;

J. vzhledem k tomu, že jako součást Zelené dohody pro Evropu EU v rámci Východního partnerství předjímá silná partnerství v oblastech životního prostředí, energetiky a klimatu; vzhledem k tomu, že v návaznosti na „20 cílů pro rok 2020“ bude pro Východní partnerství stanoven nový soubor cílů na období let 2021–2030;

K. vzhledem k tomu, že většina odhadů udává, že světové zásoby fosilních paliv budou vyčerpány do roku 2060; vzhledem k tomu, že tento fakt by měl vybízet EU a všechny její partnery ke snahám o dosažení diverzifikace skladby zdrojů energie včetně silnějšího zaměření na obnovitelné zdroje energie;

1. opakuje svou podporu pro posílenou spolupráci v oblasti energetiky mezi EU a východními partnery a pro vytvoření individuálně přizpůsobených strategií, jejichž cílem by bylo využívat ambicióznější formy spolupráce a integrace, pokud se tak partnerské země rozhodnou, v zájmu posílení energetické bezpečnosti a odolnosti, a zároveň prosazovat ochranu životního prostředí, přispívat k dosažení cílů politiky v oblasti změny klimatu a prosazovat integraci přidružených zemí s evropským trhem s energií v souladu se strategií Trojice plus 2030; uvádí, že spolupráce členských států s jejich sousedy a partnery v oblasti provádění energetické politiky je nanejvýš důležitá pro otevřenost, bezpečnost a konkurenceschopnost evropského trhu s energií;

2. zdůrazňuje, že je třeba v souladu se Zelenou dohodou pro Evropu zvýšit úsilí v oblasti dekarbonizace a ochrany životního prostředí a uplatňovat ambiciózní politiky v oblasti klimatu a životního prostředí, zejména, aby byly splněny závazky na základě Pařížské dohody; vyzývá Komisi, aby země Východního partnerství široce zahrnula do odvětvových politik EU, a zejména do Zelené dohody pro Evropu; v tomto ohledu vyzývá k ustanovení komplexního regulačního rámce, který umožní a usnadní přístup k financování a jiným pobídkovým mechanismům a podpoří účinnější provádění energetické politiky; vyzývá země Východního partnerství, aby stanovily jasné cíle v oblasti obnovitelných zdrojů energie a energetické účinnosti do roku 2030 a 2050;

3. opakuje, že je třeba zajistit spolehlivou, bezpečnou, nezávislou, environmentálně udržitelnou a cenově dostupnou energii pro všechny občany jak z Evropské unie, tak jejích partnerských zemí;

4. uznává, že země Východního partnerství vynaložily v boji proti rozsáhlé korupci velké úsilí a dosáhly pokroku; věří však, že v souvislosti s korupcí je stále třeba vyřešit řadu problémů, a vyzývá příslušné orgány, aby posílily opatření na její vymýcení, upevnění právního státu a podporu řádné správy věcí veřejných, která mohou podpořit odvětvové reformy, včetně reforem odvětví energetiky, jež předpokládá politika Východního partnerství po roce 2020;

5. opakuje význam snižování emisí skleníkových plynů z odvětví energetiky; věří, že aby bylo možné řešit energetickou bezpečnost a spolehlivost, energetickou účinnost, energetickou chudobu a rozvoj odvětví obnovitelných zdrojů energie, je zapotřebí silnější spolupráce mezi EU a zeměmi Východního partnerství;

6. všímá si, že energetická náročnost v zemích Východního partnerství zůstává značně vyšší, než je průměr EU, a zdůrazňuje obrovský potenciál pro úspory energie v těchto zemích; všímá si, že zvyšující se energetická účinnost je silně propojena se snižováním energetické chudoby; poukazuje na význam vnitrostátních politik pro renovaci budov a zavádění, zachování a vymáhání regulačních a institucionálních rámců, které stanovují minimální normy energetické účinnosti budov, poskytují pobídky pro renovaci budov a energetickou účinnost u odvětví i malých a středních podniků, podporují optimalizaci energetických infrastruktur, a to mimo jiné prostřednictvím kritérií minimální energetické účinnosti u veřejných zakázek, je-li to vhodné, a zaručují náležité informace spotřebitelům včetně přesného měření spotřeby energie; zdůrazňuje, že financování EU zaměřené na renovaci veřejného fondu budov ve spolupráci se zeměmi Východního partnerství by mělo zohlednit možnost zavedení minimálních norem energetické účinnosti;

7. konstatuje, že rozvoj zdrojů obnovitelné energie je klíčovým prvkem ve snahách o přechod na čistou energii, o konkurenceschopnost a o energetickou nezávislost a zároveň přispívá k vytváření pracovních míst na místní úrovni; vítá zřízení regionální sítě pro obnovitelnou energii, vedené Litvou a Gruzií, v rámci energetického panelu Východního partnerství; vybízí ke zřízení podobných dvoustranných nebo vícestranných sítí mezi zeměmi Východního partnerství a členskými státy EU s podporou EU;

8. zdůrazňuje, že investice do zajišťování nezávislého a bezpečného odvětví energetiky v EU a v zemích Východního partnerství musí být doplňovány i trvalými investicemi do odvětví obnovitelné energie;

9. zdůrazňuje, že je třeba pokračovat v úsilí o zlepšení konektivity mezi zeměmi Východního partnerství a s transevropskými energetickými sítěmi a vyvinout silnou přeshraniční infrastrukturu, počínaje plným prováděním dříve stanovených cílů z dokumentu „20 cílů pro rok 2020“; vyzývá k trvalé podpoře pro vybudování technických kapacit pro projekty konektivity; podporuje používání diverzifikovaných tras dodávek a další rozvoj nových propojení z pobřeží Černého moře s členskými státy EU;

10. vítá zprovoznění jižního koridoru pro přepravu plynu, jenž přinese významné výhody, co se týče diverzifikace a hospodářských příležitostí; vítá zahájení komerčního provozu a přepravy prvního plynu prostřednictvím transjadranského plynovodu (1); zdůrazňuje význam propojení východní a střední Evropy s jižním koridorem pro přepravu plynu; vítá zprovoznění plynovodu Iasi-Ungheni mezi Rumunskem a Moldavskou republikou, které zvýší diverzifikaci dodávek a přinese značné zlepšení situace, pokud jde o energetickou bezpečnost v regionu;

11. vítá rozvoj černomořského přenosového vedení a vyzývá k většímu zaměření na vývoj a financování propojení elektrických sítí, jakož i inteligentních sítí, aby se zajistila potřebná infrastruktura, která umožní dosažení cílů v oblasti klimatu a energetiky; zdůrazňuje, že bezpečnost elektrizační soustavy je základním prvkem energetické bezpečnosti, a vyzývá ke zvýšené podpoře ze strany EU pro země Východního partnerství, které se pro ni rozhodnou, při jejich úsilí směrem k synchronizaci s evropskou kontinentální energetickou sítí;

12. uznává podstatnou finanční a technickou podporu poskytnutou východním partnerům ze strany EU, a to ve spolupráci a koordinaci s jinými mezinárodními aktéry, při podpoře dekarbonizace i konektivity; vítá zejména práci iniciativy EU4Energy a iniciativy pro uhelné regiony procházející transformací v zemích západního Balkánu a na Ukrajině, investice a půjčky podmíněné politikami na základě investiční platformy sousedství, partnerství E5P a Paktu starostů a primátorů a záruky z rozpočtu EU za půjčky od Evropské investiční banky a jiných mezinárodních finančních institucí;

13. vyzývá země Východního partnerství ke spolupráci s členskými státy EU v oblasti dovozu energetických technologií dostupných v EU a výměny osvědčených postupů pro energetickou politiku a správu; konstatuje, že zde je značná potřeba pro předávání znalostí a interinstitucionální transformaci a spolupráci s cílem dosáhnout většího podílu zelených technologií; věří, že spolupráce mezi univerzitami a výzkumnými centry z EU a ze zemí Východního partnerství je nezbytným krokem pro dosažení společných cílů;

14. uznává, že by se členské státy EU a jejich partneři měli více orientovat na větší liberalizaci trhu s energií pro různé provozovatele, a konstatuje, že by toto úsilí mělo být doplněno vytvářením více kolaborativního trhu, ze kterého by všichni měli značný prospěch;

15. zdůrazňuje, že transformace energetiky musí být spravedlivá, inkluzivní a nákladově efektivní a měla by zajistit udržitelnost, bezpečnost dodávek a cenovou dostupnost energií; konstatuje, že aktuální nízké ceny fosilních paliv, které pramení z cenové regulace, subvencí a neinternalizace externích nákladů, znamenají, že budou zapotřebí další pobídky pro podnícení investic do projektů zaměřených na úspory energie a čistou energii; poukazuje na to, že je třeba reformovat stanovování cen a zdanění energií, a vyhnout se tak znevýhodnění obnovitelné energie oproti jiným zdrojům energie a vysílání nesprávných cenových signálů konečným spotřebitelům energie;

16. zdůrazňuje, že je třeba podporovat posilování práv spotřebitelů na výrobu, spotřebu, uskladnění a prodej energií, vzhledem k tomu, že to může pomoci při boji proti energetické chudobě; zdůrazňuje potenciál decentralizované výroby energie z obnovitelných zdrojů, která může zvýšit využití místních zdrojů energie, zvýšit bezpečnost místních dodávek energie a podpořit rozvoj a soudržnost společnosti; zdůrazňuje význam odstranění monopolu oligarchů v odvětví energetiky;

17. vybízí země Východního partnerství, aby náležitě řešily energetickou chudobu, kdekoli je zjištěna, a chránily zranitelné spotřebitele energie, a to zejména v odlehlých oblastech; zdůrazňuje, že z důvodu lepšího sledování a tvorby politik je třeba přijmout jasnou definici „energetické chudoby“ a „zranitelného spotřebitele energie“;

18. vyzývá k užší spolupráci v rámci Východního partnerství v oblasti výroby vodíku z obnovitelných zdrojů a jeho použití a k podpoře společných norem v oblasti vodíku; konstatuje, že je třeba zajistit, aby dovoz vodíku neohrožoval dekarbonizaci;

19. vyzývá EU a její členské státy, aby kriticky posoudily spolupráci s Ruskem, která probíhá prostřednictvím nejrůznějších zahraničněpolitických platforem a projektů, jako je Nord Stream 2; vyjadřuje znepokojení nad výstavbou plynovodu Nord Stream 2, která posiluje závislost EU na ruských dodávkách plynu, ohrožuje vnitřní trh EU a není v souladu s energetickou politikou EU ani jejími strategickými zájmy; konstatuje, že plynovod Nord Stream 2 představuje dlouhodobé a zásadní politické, hospodářské a bezpečnostní riziko, a vyzývá všechny zúčastněné strany, a zejména ty v rámci členských států a Evropy, aby využily všechny dostupné právní doložky k zastavení tohoto projektu; opakuje, že klíčovou roli v evropské distribuční energetické síti hraje Ukrajina, a vyzývá k posílené spolupráci s Ukrajinou jako hlavní tranzitní zemí;

20. poukazuje na skutečnost, že EU a země Východního partnerství musí jednat jednotně, aby dosáhly odolnosti proti využívání ze strany monopolistických dodavatelů energie; konstatuje, že ačkoli si dodavatelé mohou finančně dovolit pozastavit dodávky energie jedné zemi, není pro ně udržitelné toto provést s celým blokem; vyzývá k zastavení výstavby plynovodu Nord Stream 2;

21. opakuje svou podporu pro pomoc zemím Východního partnerství při snižování energetické závislosti na Ruské federaci prostřednictvím rozvoje vlastní vnitrostátní výroby energie, jakož i zvyšováním energetické účinnosti, která ovlivní jejich energetické potřeby, a tudíž i jejich závislost na externích dodavatelích;

22. poukazuje na velké riziko, které pro energetickou bezpečnost, demokracii a rozvoj představují zamrzlé konflikty na území zemí Východního partnerství; vyzývá k další spolupráci s cílem tyto konflikty, jmenovitě na Krymu, v Podněstří, v Abcházii, v Jižní Osetii a v Náhorním Karabachu, ukončit;

23. vyzývá k užší spolupráci na snižování emisí skleníkových plynů v dopravě a odvětví mobility; připomíná, že kromě snižování emisí CO2 by měla být velká pozornost věnována snižování emisí jiných látek, které mají škodlivé účinky jak na životní prostředí, tak na veřejné zdraví; vítá vydání studie „Prospects of LNG markets in Eastern Partner countries“ (Vyhlídky pro trhy s LNG v zemích Východního partnerství); vyzývá země Východního partnerství, aby se zabývaly možnostmi směřujícími k vyššímu využití LNG v přepravě zboží na úkor nafty; zdůrazňuje, že využití LNG by mělo být součástí pouze přechodného řešení při přechodu k udržitelné, zelené mobilitě a dopravě spoléhající se na obnovitelné zdroje energie; vyzývá Komisi a země Východního partnerství, aby posílily spolupráci s cílem vyvinout novou mobilní infrastrukturu, jako například vysokonapěťové nabíjecí stanice pro elektrická vozidla;

24. vítá zřízení pracovní skupiny zaměřené na plyn, vedené Polskem a Ukrajinou, v rámci energetického panelu Východního partnerství, která by se měla zaměřit na podporu vodíku a ekologických plynů, budování obchodních partnerství a povzbuzování investic;

25. zdůrazňuje, že je třeba podporovat energetickou politiku založenou na faktech a souhrnných údajích, jakož i prosazování právních předpisů, a vyzývá k další podpoře EU pro posílení správních kapacit zemí Východního partnerství v této oblasti; vyzývá k poskytování transparentnějších a snadněji dostupnějších údajů souvisejících s energií od zemí Východního partnerství; vyzývá země Východního partnerství, aby posílily a chránily kybernetickou bezpečnost i kritickou energetickou infrastrukturu;

26. připomíná závazky příslušných zemí Východního partnerství na základě dohod o přidružení, Energetického společenství a Dohody o komplexním a posíleném partnerství v oblasti sbližování s energetickými právními předpisy EU nebo jejich provedení ve vnitrostátním právu; je názoru, že další finanční podpora by měla být podmíněna účinným prováděním a vymáháním závazků partnerských zemí, realizací nezbytných reforem a přijetím ambicióznějších závazků v souvislosti se Zelenou dohodou pro Evropu, v souladu se zásadou „více za více“; bere na vědomí pokrok, kterého některé země Východního partnerství dosáhly, a vyzývá k přijetí příslušných opatření pro větší spolupráci a podporu s cílem posílit prosazování reforem;

27. připomíná 35. výročí havárie v Černobylu a vyjadřuje upřímnou soustrast rodinám obětí a solidaritu s každým, jehož se tato událost dotkla, a vyzývá k zajištění toho, aby stávající i nová jaderná zařízení v zemích Východního partnerství odpovídala nejvyšším standardům v oblasti životního prostředí i jaderné bezpečnosti podle mezinárodních úmluv; vyzývá k zajištění toho, aby nebezpečné projekty v oblasti energetiky, jako je jaderná elektrárna Astravec, nebyly součástí evropské elektroenergetické sítě;

28. připomíná, že spolupráce v oblasti energetiky a obchod mezi EU a zeměmi Východního partnerství předpokládají plnou spolupráci a dodržování mezinárodních a evropských bezpečnostních předpisů v oblasti výroby a že tato spolupráce je nyní ohrožena odmítnutím Běloruska plně dodržovat doporučení pro zajištění bezpečnosti od Mezinárodní agentury pro atomovou energii (MAAE) a Skupiny evropských dozorných orgánů pro jadernou bezpečnost vydaná pro nově fungující jadernou elektrárnu Astravec; vyzývá běloruské orgány k řešení všech bezpečnostních problémů souvisejících s provozem této jaderné elektrárny;

29. pověřuje své spolupředsedy, aby toto usnesení předali předsedovi Evropského parlamentu, Radě, Komisi, výkonnému místopředsedovi pro Zelenou dohodu pro Evropu, místopředsedovi Komise, vysokému představiteli Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, komisařce pro energetiku, komisaři pro sousedství a rozšíření, Evropské službě pro vnější činnost a vládám a parlamentům členských států EU a partnerských zemí Východního partnerství.

(1) Transjadranský plynovod zahájil provoz dne 15. listopadu 2020. První plyn dorazil do Řecka a Bulharska prostřednictvím propojovacího bodu Nea Mesimvria a společnosti DESFA i do Itálie prostřednictvím propojovacího bodu Melendugno a společnosti SNAM Rete Gas. Jižní koridor pro přepravu plynu sestává z rozšíření jihokavkazského plynovodu přes Ázerbájdžán a Gruzii – nového 428 km dlouhého 48palcového plynovodu přes Ázerbájdžán; 59 km nového 48palcového plynovodu a 2 nových kompresorových stanic v Gruzii; transanatolského plynovodu – 1 340 km dlouhého 56palcového plynovodu, 34 km dlouhého 36palcového plynovodu a 476 km dlouhého 48palcového plynovodu přes Turecko; transjadranského plynovodu – 878 km dlouhého 48palcového plynovodu přes Řecko, Albánii a Itálii.