Úřední věstník L 021 , 23/01/1997 S. 0012 - 0115



Rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 71/96 ze dne 22. listopadu 1996, kterým se mění Protokol 4 k Dohodě o EHP o pravidlech původu SMÍŠENÝ VÝBOR EHP, s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody, vzhledem k tomu, že k usnadnění obchodu a zvýšení účinnosti Dohody je žádoucí rozšířit systém kumulace tak, aby umožňoval použití materiálů pocházejících z Evropského společenství, Polska, Maďarska, České republiky, Slovenské republiky, Bulharska, Rumunska, Lotyšska, Litvy, Estonska, Slovinska, Evropského hospodářského prostoru (dále jen "EHP"), Islandu, Norska nebo Švýcarska; že je třeba změnit vymezení pojmu původních výrobků; vzhledem k tomu, že je třeba společným prohlášením k protokolu 4 upravit možnost, aby se Dohoda vztahovala i na zboží pocházející z Andorry a San Marina; vzhledem k tomu, že je třeba změnit některé podmínky zpracování a opracování, jež se uplatňují pro nepůvodní materiál, aby zpracovaný výrobek získal status původu, ve světle vývoje zpracovatelských technik; že s ohledem na zkušenosti by mohla být změněna forma seznamu podmínek zpracování a opracování tak, aby seznam zahrnoval všechna čísla harmonizovaného systému (HS); že do technických změn těchto podmínek zpracování a opracování by se měly promítnout úpravy HS, které nabudou účinnosti dnem 1. ledna 1996; vzhledem k tomu, že pro řádné fungování Dohody je tedy vhodné začlenit veškerá dotyčná ustanovení do jediného textu, aby se usnadnila práce uživatelů a celních správ, ROZHODL TAKTO: Článek 1 Protokol 4 k Dohodě se nahrazuje zněním v příloze tohoto rozhodnutí, včetně odpovídajících společných prohlášení. Článek 2 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. prosince 1996 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody. Použije se ode dne 1. ledna 1997. Článek 3 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství. V Bruselu dne 22. listopadu 1996. Za Smíšený výbor EHP předseda H. Hafstein -------------------------------------------------- Protokol 4 o pravidlech původu OBSAH HLAVA I OBECNÁ USTANOVENÍ — Článek 1 Definice pojmů HLAVA II DEFINICE POJMU PŮVODNÍ VÝROBKY — Článek 2 Obecné požadavky — Článek 3 Diagonální kumulace původu — Článek 4 Zcela získané výrobky — Článek 5 Dostatečně zpracované a opracované výrobky — Článek 6 Nedostatečné zpracování nebo opracování — Článek 7 Rozhodná jednotka — Článek 8 Příslušenství, náhradní díly a nářadí — Článek 9 Sady — Článek 10 Neutrální složky HLAVA III ÚZEMNÍ PODMÍNKY — Článek 11 Zásada teritoriality — Článek 12 Přímá přeprava — Článek 13 Výstavy HLAVA IV NAVRACENÍ CLA NEBO OSVOBOZENÍ OD CLA — Článek 14 Zákaz navracení cla nebo osvobození od cla HLAVA V DOKLAD O PŮVODU — Článek 15 Obecné požadavky — Článek 16 Postup vystavování průvodního osvědčení EUR.1 — Článek 17 Průvodní osvědčení EUR.1 vystavované zpětně — Článek 18 Vystavení duplikátu průvodního osvědčení EUR.1 — Článek 19 Vystavení průvodního osvědčení EUR.1 na základě dokladu o původu vystaveného nebo vypracovaného dříve — Článek 20 Podmínky vypracování prohlášení na faktuře — Článek 21 Schválený vývozce — Článek 22 Platnost dokladu o původu — Článek 23 Předkládání dokladu o původu — Článek 24 Dovoz po částech — Článek 25 Výjimky z doložení původu — Článek 26 Prohlášení dodavatele — Článek 27 Podpůrné doklady — Článek 28 Uchování dokladů o původu, prohlášení dodavatele a ostatních podpůrných dokladů — Článek 29 Nesrovnalosti a formální chyby — Článek 30 Částky vyjádřené v ECU HLAVA VI OPATŘENÍ PRO ADMINISTRATIVNÍ SPOLUPRÁCI — Článek 31 Vzájemná pomoc — Článek 32 Ověřování dokladu o původu — Článek 33 Ověřování prohlášení dodavatele — Článek 34 Řešení sporů — Článek 35 Sankce — Článek 36 Svobodná celní pásma HLAVA VII CEUTA A MELILLA — Článek 37 Použitelnost tohoto protokolu — Článek 38 Zvláštní podmínky HLAVA I OBECNÁ USTANOVENÍ Článek 1 Definice Pro účely tohoto protokolu se: a) "výrobou" rozumí jakékoli zpracování nebo opracování včetně sestavování nebo zvláštních úkonů; b) "materiálem" rozumí jakákoli přísada, surovina, součást nebo část atd. používaná při výrobě výrobku; c) "výrobkem" rozumí získaný výrobek, i když je určený pro pozdější použití při další výrobní operaci; d) "zbožím" rozumí jak materiály, tak výrobky; e) "celní hodnotou" rozumí hodnota určená v souladu s Dohodou o provádění článku VII Všeobecné dohody o clech a obchodu z roku 1994 (Dohoda WTO o určování celní hodnoty); f) "cenou ze závodu" rozumí cena placená za výrobek výrobci v Evropském hospodářském prostoru (EHP), v jehož podniku došlo k poslednímu zpracování nebo opracování, včetně hodnoty veškerého použitého materiálu a po odečtení všech vnitřních daní, jež jsou nebo mohou být vráceny, pokud je získaný výrobek vyvezen; g) "hodnotou materiálu" rozumí celní hodnota v okamžiku dovozu použitých nepůvodních materiálů nebo, není-li známa nebo nelze-li ji stanovit, první ověřitelná cena zaplacená za materiály v EHP; h) "hodnotou původních materiálů" rozumí hodnota takových materiálů, která je vymezena v písm. g) použitém obdobně; i) "přidanou hodnotou" rozumí cena ze závodu snížená o celní hodnotu každého ze zapracovaných výrobků, které nepocházely ze země, v níž byly získány; j) "kapitolami" a "čísly" rozumí kapitoly a čísla (čtyřmístné kódy) použité v nomenklatuře, která tvoří Harmonizovaný systém popisu a číselného označování zboží (v tomto protokolu dále jen "harmonizovaný systém" nebo "HS"); k) pojmem "zařazeno" odkazuje na zařazení výrobku nebo materiálu do určitého čísla; l) "zásilkou" rozumí výrobky zaslané současně jedním vývozcem stejnému příjemci nebo přepravované na základě jediného přepravního dokladu od vývozce k příjemci nebo, pokud takový doklad neexistuje, na základě jediné faktury; m) "územími" rozumí také územní vody. HLAVA II DEFINICE POJMU PŮVODNÍ VÝROBKY Článek 2 Všeobecná ustanovení 1. Výrobek se považuje za výrobek pocházející z EHP ve smyslu Dohody, pokud byl v EHP zcela získán ve smyslu článku 4, nebo tam byl dostatečně zpracován nebo opracován ve smyslu článku 5. Pro tento účel se území smluvních stran, na něž se vztahuje Dohoda, považují za jediné území. 2. Aniž je dotčen odstavec 1, je území Lichtenštejnského knížectví do 1. ledna 2000 vyloučeno z území EHP pro účely určování původu výrobků uvedených v tabulkách I a II protokolu 3 a tyto výrobky jsou považovány za výrobky pocházející z EHP, pouze pokud byly zcela získány nebo dostatečně zpracovány nebo opracovány na území ostatních smluvních stran. Článek 3 Diagonální kumulace původu 1. S výhradou ustanovení odstavců 2 a 3 se materiály pocházející z Polska, Maďarska, České republiky, Slovenské republiky, Bulharska, Rumunska, Lotyšska, Litvy, Estonska, Slovinska nebo Švýcarska ve smyslu dohod mezi smluvními stranami a těmito zeměmi považují za materiály pocházející z EHP, jestliže byly zapracovány do výrobku tam získaného. Tyto materiály nemusí projít dostatečným zpracováním nebo opracováním. 2. Výrobky, jež získaly status původu na základě odstavce 1, se za výrobky pocházející z EHP považují jen tehdy, jestliže hodnota přidaná v EHP převyšuje hodnotu použitých materiálů pocházejících z ostatních zemí uvedených v odstavci 1. Není-li tomu tak, považují se dané výrobky za výrobky původem z té země uvedené v odstavci 1, jíž náleží největší podíl na hodnotě použitých původních materiálů. Při stanovení původu se neberou v úvahu materiály pocházející z ostatních zemí uvedených v odstavci 1, které byly dostatečně zpracovány nebo opracovány v EHP. 3. Kumulace podle tohoto článku může být uplatněna pouze tehdy, když se požadavky na opracování nepůvodních materiálů pro získání statusu původu u příslušných dohod shodují s požadavky uvedenými v příloze II tohoto protokolu. Smluvní strany se prostřednictvím Evropské komise navzájem informují o podrobném znění dohod a příslušných pravidel původu uzavřených s ostatními zeměmi uvedenými v odstavci 1. 4. Evropská komise vyhlásí v Úředním věstníku Evropských společenství (série C) den, k němuž země uvedené v odstavci 1 splnily povinnosti stanovené odstavcem 3. Článek 4 Zcela získané výrobky 1. Za výrobky zcela získané v EHP se považují: a) nerostné produkty vytěžené z půdy nebo mořského dna smluvních stran; b) rostlinné produkty zde sklizené; c) živá zvířata zde narozená a odchovaná; d) výrobky získané z živých zvířat zde chovaných; e) produkty honby a rybolovu v tomto území; f) produkty mořského rybolovu a jiné produkty vytěžené z moře loděmi smluvních stran mimo jejich územní vody; g) zboží zhotovené na palubě jejich rybářských zpracovatelských lodí výlučně z produktů uvedených v písm. f); h) vyřazené předměty použitelné pouze k opětovnému získání surovin včetně použitých pneumatik použitelných pouze pro protektorování nebo jako odpad; i) odpady pocházející z výrobních operací zde provozovaných; j) produkty vytěžené z mořského dna nebo podloží mimo jejich územní vody, pokud mají na zpracování tohoto dna a podloží výlučná práva; k) zboží zde získané výlučně z produktů uvedených v písm. a) až j). 2. Výrazy "lodě smluvních stran" a "jejich rybářské zpracovatelské lodě" v odst. 1 písm. f) a g) se uplatní pouze pro lodě a zpracovatelské lodě: a) které jsou registrované nebo přihlášené v členském státu ES nebo ve státu ESVO; b) které plují pod vlajkou členského státu ES nebo státu ESVO; c) které alespoň z poloviny vlastní státní příslušníci členských států ES nebo státu ESVO nebo společnost, která má sídlo v jednom z těchto států, jejíž ředitel nebo ředitelé, předseda správní nebo dozorčí rady a většina členů těchto rad jsou státními příslušníky členských států ES nebo států ESVO a ve které alespoň polovina kapitálu, v případě osobních společností nebo společností s ručením omezeným, patří uvedeným státům, veřejným orgánům nebo státním příslušníkům zmíněných států; d) jejichž velitel a důstojníci jsou státními příslušníky členských států ES nebo státu ESVO; a e) jejichž posádku alespoň ze 75 % tvoří státní příslušníci členských států ES nebo státu ESVO. Článek 5 Dostatečně zpracované a opracované výrobky 1. Pro účely článku 2 se výrobky, které nejsou zcela získány v EHP, považují za dostatečně zpracované nebo opracované, jsou-li splněny podmínky stanovené v seznamu v příloze II. Výše uvedené podmínky uvádějí pro všechny výrobky, na které se vztahuje Dohoda, způsoby zpracování nebo opracování, které musí být provedeny na nepůvodních materiálech používaných při výrobě, a uplatní se výlučně pro tyto materiály. Z toho vyplývá, že je-li výrobek, který splněním podmínek stanovených v seznamu získal status původu, použit při výrobě jiného výrobku, nevztahují se na něj podmínky platné pro výrobek, do něhož je zapracován, a nepřihlíží se k nepůvodním materiálům, které mohou být použity při jeho výrobě. 2. Bez ohledu na odstavec 1 platí, že nepůvodní materiály, které by podle podmínek stanovených v seznamu neměly být použity při výrobě výrobku, mohou být přesto použity, za předpokladu, že: a) jejich celková hodnota nepřesahuje 10 % ceny výrobku ze závodu; b) žádný z procentních podílů maximální hodnoty nepůvodních materiálů uvedených v seznamu není překročen uplatněním tohoto odstavce. Tento odstavec se nepoužije pro výrobky z kapitol 50 až 63 harmonizovaného systému. 3. Odstavce 1 a 2 se uplatní, aniž je dotčen článek 6. Článek 6 Nedostatečné zpracování nebo opracování 1. Aniž je dotčen odstavec 2, považuje se následující zpracování nebo opracování za nedostatečné pro získání statusu původních výrobků, a to nezávisle na tom, zda jsou splněny požadavky článku 5: a) úkony k zajištění uchování výrobků v řádném stavu během přepravy a uskladnění (větrání, rozprostírání, sušení, chlazení, naložení do vodného roztoku soli, oxidu siřičitého nebo jiného vodného roztoku, odstranění poškozených částí a podobné úkony); b) jednoduché úkony pro odstranění prachu, prosívání, třídění, zařazování (včetně vytváření sad zboží), mytí, natírání, řezání; c) i) změny balení a rozdělování a sestavování balíků; ii) jednoduché ukládání do lahví, lahviček, pytlů, pouzder, krabic, upevňování na kartóny nebo desky atd. a veškeré další jednoduché úkony balení; d) připevňování označení, štítků a dalších obdobných rozlišovacích znaků na výrobky a jejich obaly; e) jednoduché míšení výrobků i různých druhů, pokud jedna nebo několik složek směsi neodpovídá podmínkám stanoveným v tomto protokolu, podle kterých jsou považovány za výrobky pocházející z EHP; f) jednoduché spojování částí za účelem vytvoření celého výrobku; g) kombinace dvou a více úkonů uvedených v písmenech a) až f); h) porážka zvířat. 2. Při určování, zda se zpracování nebo opracování daného výrobku považuje za nedostatečné ve smyslu odstavce 1, se všechny úkony provedené na daném výrobku v EHP posuzují dohromady. Článek 7 Rozhodná jednotka 1. Rozhodnou jednotkou pro uplatňování ustanovení tohoto protokolu je každý výrobek považovaný za základní jednotku pro určení zařazení s využitím nomenklatury harmonizovaného systému. Z toho vyplývá: a) je-li výrobek tvořený skupinou nebo sestavou předmětů zařazen podle podmínek harmonizovaného systému do jednoho čísla, tvoří celek rozhodnou jednotku; b) je-li zásilka tvořena určitým počtem totožných výrobků zařazených do stejného čísla harmonizovaného systému, uplatní se ustanovení tohoto protokolu na každý z těchto výrobků samostatně. 2. Jsou-li podle obecného pravidla 5 harmonizovaného systému obaly zařazeny s výrobkem, který obsahují, musí se na ně hledět pro účely určení původu jako na celek s výrobkem. Článek 8 Příslušenství, náhradní díly a nářadí Příslušenství, náhradní díly a nářadí dodávané s materiálem, strojem, přístrojem nebo vozidlem, které jsou součástí běžného vybavení a jsou zahrnuty v ceně nebo nejsou fakturovány samostatně, jsou považovány za celek s dotčeným materiálem, strojem, přístrojem nebo vozidlem. Článek 9 Sady Sady ve smyslu obecného pravidla 3 harmonizovaného systému jsou považovány za původní, pokud jsou původní všechny předměty, ze kterých jsou sady tvořeny. Sada složená z původních i nepůvodních předmětů se celá nicméně považuje za původní, pokud hodnota nepůvodních předmětů nepřesahuje 15 % ceny sady ze závodu. Článek 10 Neutrální prvky Pro určení, zda má výrobek původ, není nezbytné určovat původ těchto prvků, které mohly být použity při jeho výrobě: a) elektrická energie, b) zařízení a vybavení, c) stroje a nástroje, d) zboží, které nevstupuje do konečného složení výrobku a které k tomu není určeno. HLAVA III ÚZEMNÍ PODMÍNKY Článek 11 Zásada teritoriality 1. Podmínky stanovené v hlavě II týkající se získání statusu původu musí být v EHP nepřetržitě naplňovány, nestanoví-li článek 3 a níže uvedený odstavec 3 jinak. 2. Původní zboží vyvezené z EHP do jiné země a následně navrácené se, nestanoví-li článek 3 jinak, posuzuje jako nepůvodní, není-li možné celním orgánům dostatečně prokázat, že: a) navrácené zboží je stejné jako zboží vyvezené; a b) nepodstoupilo žádné úkony přesahující rámec nezbytný pro jeho uchování v řádném stavu po dobu, kdy bylo v uvedené zemi, nebo po dobu vývozu. 3. Získání statusu původu za podmínek stanovených v hlavě II není dotčeno zpracováním nebo opracováním provedeným mimo EHP na materiálech vyvezených z EHP a následně znovu dovezených, za podmínky, že: a) zmíněné materiály byly zcela získány v EHP nebo zde před svým vyvezením mimo EHP prošly zpracováním nebo opracováním přesahujícím nedostatečné úkony vyjmenované v článku 6; a b) celním orgánům může být uspokojivě prokázáno, že: i) zpětně dovezené zboží pochází ze zpracování nebo opracování vyvezených materiálů; a ii) celková přidaná hodnota získaná mimo EHP uplatněním tohoto článku nepřesahuje 10 % ceny ze závodu konečného výrobku, pro nějž je požadován status původu. 4. Pro účely odstavce 3 se podmínky vyjmenované v hlavě II týkající se nabývání statusu původu neuplatní pro zpracování a opracování prováděné mimo EHP. Přesto, pokud se při určování statusu původu daného konečného výrobku použije v seznamu v příloze II pravidlo udávající maximální hodnotu všech nepůvodních materiálů, nesmí celková hodnota nepůvodních materiálů použitých v EHP a celková přidaná hodnota získaná mimo EHP uplatněním tohoto článku přesáhnout společně daný procentní podíl. 5. Pro účely odstavců 3 a 4 se "celkovou přidanou hodnotou" rozumí veškeré náklady akumulované mimo EHP včetně celkové hodnoty materiálů, které tam byly přidány. 6. Odstavce 3 a 4 se nevztahují na výrobky, které nesplňují podmínky uvedené v seznamu v příloze II a které mohou být považovány za dostatečně zpracované nebo opracované pouze s uplatněním obecné tolerance v čl. 5 odst. 2. 7. Odstavce 3 a 4 se nevztahují na výrobky z kapitol 50 až 63 harmonizovaného systému. Článek 12 Přímá přeprava 1. Preferenční pravidla zavedená v Dohodě jsou použitelná pouze u výrobků splňujících podmínky tohoto protokolu, které jsou přepravovány přímo v rámci EHP nebo přes území zemí uvedených v článku 3. Výrobky tvořící jednu zásilku však mohou být přepravovány i přes jiná území případně s překládkou nebo dočasným uskladněním na těchto územích za předpokladu, že zůstávají pod dozorem celních orgánů země tranzitu nebo uskladnění a že na nich nejsou prováděny jiné úkony než vykládání nebo opětné nakládání nebo jakékoli jiné úkony určené k zajištění jejich uchování v řádném stavu. Původní výrobky mohou být přes jiná území než území EHP přepravovány potrubím. 2. Důkaz, že podmínky uvedené v odstavci 1 byly splněny, je celním orgánům v zemi dovozu poskytnut předložením: a) jediného přepravního dokumentu na převoz ze země vývozu přes zemi tranzitu; nebo b) potvrzení vystaveného celními orgány země tranzitu, které obsahuje: i) přesný popis výrobků; ii) data vykládky nebo opětné nakládky výrobků a případně s uvedením použitých lodí nebo jiných dopravních prostředků; a iii) osvědčení podmínek, za jakých výrobky zůstaly v zemi tranzitu; c) nejsou-li tyto k dispozici, jakýchkoli průkazných dokladů. Článek 13 Výstavy 1. Původní výrobky odeslané za účelem vystavení v jiné zemi než uvedené v článku 3, které jsou po výstavě prodány kvůli dovozu do EHP, požívají při dovozu výhod ustanovení Dohody za podmínky, že je celním orgánům uspokojivě doloženo, že: a) vývozce odeslal tyto výrobky z jedné ze smluvních stran do země, kde se výstava koná, a vystavil je tam; b) tento vývozce výrobky prodal příjemci v jiné smluvní straně nebo je na něj převedl; c) výrobky byly odeslány během výstavy nebo neprodleně po ní ve stavu, ve kterém byly odeslány na výstavu; a d) výrobky nebyly od doby jejich odeslání na výstavu použity k jinému účelu než k vystavení na této výstavě. 2. Doklad o původu musí být vystaven nebo vypracován v souladu s hlavou V a předložen běžným způsobem celním orgánům země dovozu. Musí v něm být uveden název a adresa výstavy. Je-li to nezbytné, mohou být vyžadovány další doklady o podmínkách, za kterých byl vystaven. 3. Odstavec 1 je použitelný pro jakoukoli obchodní, průmyslovou, zemědělskou nebo řemeslnickou výstavu, veletrh nebo obdobnou veřejnou akci, která není organizována pro soukromé účely v obchodech nebo v obchodních prostorech za účelem prodeje zahraničních výrobků, při které výrobky zůstanou pod celní kontrolou. HLAVA IV NAVRACENÍ CLA NEBO OSVOBOZENÍ OD CLA Článek 14 Zákaz navracení cla nebo osvobození od cla 1. Nepůvodní materiály použité při výrobě výrobků pocházejících z EHP, pro které je v souladu s hlavou V vystaven nebo vypracován doklad o původu, nepožívají v žádné ze smluvních stran práva na navrácení cla nebo osvobození od cla. 2. Zákaz v odstavci 1 se uplatní pro všechna opatření k navrácení či úplnému nebo částečnému nevybrání cla nebo poplatků s rovnocenným účinkem uplatňovaných ve smluvních stranách pro materiály používané při výrobě, pokud lze takové navrácení nebo nevybrání výslovně nebo fakticky použít, pokud jsou výrobky získané z uvedených materiálů vyvezeny a nejsou tam určeny pro domácí použití. 3. Vývozce výrobků, na které se vztahuje doklad o původu, musí být schopen kdykoli předložit na žádost celních orgánů veškeré odpovídající doklady potvrzující, že pro nepůvodní materiály použité při výrobě dotčených výrobků nebylo získáno žádné navrácení cla a že veškerá cla nebo poplatky s rovnocenným účinkem použitelná pro tyto výrobky byly skutečně zaplaceny. 4. Ustanovení odstavců 1 až 3 se rovněž vztahují na obaly ve smyslu čl. 7 odst. 2, na příslušenství, náhradní díly a nářadí ve smyslu článku 8 a na výrobky v sadě ve smyslu článku 9, které nejsou původní. 5. Ustanovení odstavců 1 až 4 se vztahují pouze na materiály upravené v Dohodě. Kromě toho tato ustanovení nebrání uplatňovat systém vývozních náhrad za zemědělské produkty použitelných při vývozu v souladu s ustanoveními Dohody. HLAVA V DOKLAD O PŮVODU Článek 15 Všeobecná ustanovení 1. Původní výrobky požívají při dovozu do jedné ze smluvních stran výhod ustanovení Dohody po předložení: a) buď průvodního osvědčení EUR.1, jehož vzor je uveden v příloze III; nebo b) v případech uvedených v čl. 20 odst. 1 prohlášení, jehož znění je uvedeno v příloze IV, uvedené vývozcem na faktuře, na dodacím listu nebo na jakémkoli jiném obchodním dokladu, který dostatečně podrobně popisuje dotčené výrobky, aby bylo možné zjistit jejich totožnost (dále jen "prohlášení na faktuře"). 2. Bez ohledu na odstavec 1, mohou původní výrobky v případech uvedených v článku 25 požívat výhod ustanovení Dohody, aniž by bylo nezbytné předkládat jakýkoli z výše uvedených dokladů. Článek 16 Postup vystavování průvodního osvědčení EUR.1 1. Průvodní osvědčení EUR.1 vystavují celní orgány země vývozu na písemnou žádost vývozce nebo zmocněného zástupce na odpovědnost vývozce. 2. Za tímto účelem vývozce nebo jeho zmocněný zástupce vyplní průvodní osvědčení EUR.1 a tiskopis žádosti, jejichž vzory jsou uvedeny v příloze III. Tyto tiskopisy se vyplňují v jednom z jazyků, v nichž je sepsána Dohoda, v souladu s vnitrostátními právními předpisy země vývozu. Tiskopisy vyplňované rukou musí být vyplněny perem tiskacími písmeny. Výrobky musí být popsány ve vymezené kolonce bez vynechání prázdných řádků. Není-li kolonka zcela vyplněna, musí být pod posledním řádkem popisu vyznačena horizontální čára a nevyužitý prostor musí být proškrtnut. 3. Vývozce žádající o vystavení průvodního osvědčení EUR.1 musí být kdykoli připraven předložit na žádost celních orgánů země vývozu, kde je průvodní osvědčení vystaveno, veškeré odpovídající doklady prokazující status původu dotčených výrobků, jakož i splnění všech ostatních podmínek tohoto protokolu. 4. Průvodní osvědčení EUR.1 vystavují celní orgány členského státu ES nebo státu ESVO, je-li možné dotčené výrobky považovat za výrobky pocházející z EHP nebo ze země uvedené v článku 3 a splňují-li ostatní podmínky tohoto protokolu. 5. Celní orgány, které vystavují osvědčení EUR.1, přijmou veškerá opatření nezbytná pro kontrolu statusu původu výrobků a pro ověření, zda byly splněny všechny další požadavky tohoto protokolu. Za tímto účelem mají právo požadovat veškeré důkazy a provádět kontroly účetnictví vývozce nebo jakékoli jiné kontroly, které považují za vhodné. Celní orgány pověřené vystavováním osvědčení EUR.1 rovněž zajistí, aby tiskopisy uvedené v odstavci 2 byly řádně vyplněny. Zejména ověří, zda prostor vyhrazený pro popis výrobků byl vyplněn způsobem, který vylučuje jakoukoli možnost podvodného doplnění. 6. Datum vystavení průvodního osvědčení EUR.1 se uvádí v kolonce 11 osvědčení. 7. Průvodní osvědčení EUR.1 celní orgány vystaví a dají k dispozici vývozci od okamžiku, kdy došlo ke skutečnému vývozu nebo kdy byl zajištěn. Článek 17 Průvodní osvědčení EUR.1 vystavované zpětně 1. Bez ohledu na čl. 16 odst. 7, může být průvodní osvědčení EUR.1 výjimečně vystaveno po vyvezení výrobků, kterých se týká: a) nebylo-li vystaveno během vývozu v důsledku omylů nebo neúmyslných opomenutí nebo zvláštních okolností, nebo b) je-li celním orgánům uspokojivě prokázáno, že průvodní osvědčení EUR.1 bylo vystaveno, ale nebylo z technických důvodů při dovozu přijato. 2. K provedení odstavce 1 musí vývozce ve své žádosti uvést místo a datum vývozu výrobků, kterých se průvodní osvědčení EUR.1 týká, jakož i důvody své žádosti. 3. Celní orgány mohou vystavit průvodní osvědčení EUR.1 zpětně pouze po ověření, že údaje obsažené v žádosti vývozce jsou v souladu s údaji v odpovídající složce. 4. Průvodní osvědčení EUR.1 vystavená zpětně musí být označena jednou z následujících poznámek: "NACHTRÄGLICH AUSGESTELLT", "DÉLIVRÉ A POSTERIORI", "RILASCIATO A POSTERIORI", "AFGEGEVEN A POSTERIORI", "ISSUED RETROSPECTIVELY", "UDSTEDT EFTERFØLGENDE", "ΕΚΔΎΘΕΝ ΕΚ ΤΩΝ ΥΣΤΕΡΩΝ", "EXPEDIDO A POSTERIORI", "EMITIDO A POSTERIORI", "ANNETTU JÄLKIKÄTEEN", "UTFÄRDAT I EFTERHAND", "ÚTGEFID EFTIR Á", "UTSTEDT SENERE". 5. Poznámka podle odstavce 4 se uvede do kolonky "Poznámky" na průvodním osvědčení EUR.1. Článek 18 Vystavení duplikátu průvodního osvědčení EUR.1 1. V případě krádeže, ztráty nebo zničení průvodního osvědčení EUR.1 může vývozce požádat celní orgány, které je vystavily, o duplikát vypracovaný na základě vývozních dokladů, které vlastní. 2. Duplikát vystavený tímto způsobem musí být označen jednou z následujících poznámek: "DUPLIKAT", "DUPLICATA", "DUPLICATO", "DUPLICAAT", "DUPLICATE", "ΑΝΤΙΓΡΑΦΎ", "DUPLICADO", "SEGUNDA VIA", "KAKSOISKAPPALE", "EFTIRRIT". 3. Poznámka podle odstavce 2 se uvede do kolonky "Poznámky" na duplikátu průvodního osvědčení EUR.1. 4. Duplikát, na kterém musí být vyznačeno datum vystavení originálu průvodního osvědčení EUR.1, nabývá účinnosti od tohoto data. Článek 19 Vystavení průvodního osvědčení EUR.1 na základě dokladu o původu vystaveného nebo vypracovaného dříve Jsou-li původní výrobky uvedeny pod kontrolu celního orgánu ve Společenství nebo ve státě ESVO, je možné nahradit originál dokladu o původu jedním nebo několika průvodními osvědčeními EUR.1 pro účely odeslání těchto výrobků nebo některých z nich na jiné místo EHP. Duplikát průvodního osvědčení EUR.1 vydává celní orgán, pod jehož kontrolu jsou výrobky uvedeny. Článek 20 Podmínky vypracování prohlášení na faktuře 1. Prohlášení na faktuře uvedené v čl. 15 odst. 1 písm. b) může být vypracováno: a) schváleným vývozcem ve smyslu článku 21; b) jakýmkoli vývozcem pro jakoukoli zásilku tvořenou jedním nebo několika baleními obsahujícími původní výrobky, jejichž celková hodnota nepřesahuje 6000 ECU. 2. Prohlášení na faktuře může být vypracováno, je-li možné příslušné výrobky považovat za výrobky pocházející z EHP nebo ze země uvedené v článku 3 a splňují-li ostatní podmínky tohoto protokolu. 3. Vývozce vytvářející prohlášení na faktuře musí být připraven kdykoli na žádost celních orgánů země vývozu předložit veškeré vhodné doklady prokazující status původu dotčených výrobků a splnění ostatních požadavků tohoto protokolu. 4. Vývozce vypracuje prohlášení na faktuře tak, že na stroji nebo vytištěním uvede na fakturu, na dodací list nebo na jakýkoli jiný obchodní doklad prohlášení, jehož znění je uvedeno v příloze IV, s využitím jedné z jazykových verzí této přílohy v souladu s vnitrostátními právními předpisy země vývozu. Prohlášení lze rovněž napsat rukou; v takovém případě musí být napsáno perem a tiskacími písmeny. 5. Prohlášení na faktuře musí být opatřeno originálním vlastnoručním podpisem vývozce. Schválený vývozce ve smyslu článku 21 však nemusí tato prohlášení podepisovat, pokud předloží celním orgánům země vývozu písemný závazek, že přijímá plnou odpovědnost za jakékoli prohlášení na faktuře, které určuje jeho totožnost, jako kdyby ho vlastnoručně podepsal. 6. Prohlášení na faktuře může vývozce vypracovat při vývozu výrobků, kterých se týká, nebo po tomto dovozu, to však pod podmínkou, že je předloženo v zemi dovozu do dvou let po dovozu výrobků, kterých se týká. Článek 21 Schválený vývozce 1. Celní orgány země vývozu mohou udělit oprávnění jakémukoli vývozci, který často vyváží výrobky na základě Dohody, aby vytvářel prohlášení na faktuře bez ohledu na hodnotu dotčených výrobků. Vývozce usilující o toto oprávnění musí poskytnout celním orgánům veškeré záruky nezbytné pro kontrolu statusu původu výrobků, jakož i pro kontrolu plnění všech ostatních podmínek tohoto protokolu 2. Celní orgány mohou podmínit udělení statusu schváleného vývozce splněním požadavků, které považují za nezbytné. 3. Celní orgány přidělí schválenému vývozci číslo celního oprávnění, které musí být uvedeno na prohlášení na faktuře. 4. Celní orgány kontrolují, jak schválený vývozce používá zmíněné oprávnění. 5. Celní orgány mohou oprávnění kdykoli odejmout. Učiní tak, pokud schválený vývozce již neposkytuje záruky uvedené v odstavci 1, nesplňuje podmínky uvedené v odstavci 2 nebo oprávnění jinak zneužívá. Článek 22 Platnost dokladu o původu 1. Doklad o původu je platný po dobu čtyř měsíců ode dne vystavení v zemi vývozu a musí být v této lhůtě předložen celním orgánům v zemi dovozu. 2. Doklady o původu, které jsou předloženy celním orgánům země dovozu po uplynutí lhůty pro předložení uvedeném v odstavci 1, mohou být přijaty pro účely uplatnění preferenčního zacházení, pokud k nedodržení této lhůty došlo z důvodu výjimečných okolností. 3. V ostatních případech opožděného předložení mohou celní orgány státu dovozu doklady o původu přijmout, pokud jim výrobky byly předloženy před uplynutím zmíněné lhůty. Článek 23 Předkládání dokladu o původu Doklady o původu jsou celním orgánům země dovozu předkládány postupem použitelným v této zemi. Zmíněné orgány mohou požadovat překlad dokladu o původu a rovněž mohou požadovat, aby dovozní prohlášení bylo doplněno prohlášením dovozce, že výrobky splňují podmínky požadované pro provádění Dohody. Článek 24 Dovoz po částech Jsou-li na žádost dovozce a za podmínek stanovených celními orgány země dovozu rozebrané nebo nesmontované výrobky ve smyslu obecného pravidla 2 písm. a) harmonizovaného systému spadající do oddílů XVI a XVII nebo čísel 7308 a 9406 harmonizovaného systému dovezeny po částech, je celním orgánům předložen jediný doklad o původu při dovozu první části. Článek 25 Výjimky z doložení původu 1. Výrobky, které jsou předmětem malých zásilek, jež jednotlivci posílají jednotlivcům, nebo které tvoří součást osobního zavazadla cestujícího, jsou přijaty jako původní výrobky bez předložení formálního dokladu o původu, jedná-li se o dovoz neobchodní povahy, pokud byly prohlášeny za splňující podmínky tohoto protokolu a pokud není pochybnost o pravdivosti takového prohlášení. V případě výrobků zaslaných poštou je možné toto prohlášení uvést na celním prohlášení C2/CP3 nebo na listu připojeném k tomuto dokladu. 2. Za dovozy neobchodní povahy se považují příležitostné dovozy, které se týkají pouze výrobků pro osobní potřebu adresátů nebo cestujících nebo jejich rodin, je-li zjevné z povahy a množství výrobků, že účelem dovozu není obchod. 3. Kromě toho nesmí celková hodnota těchto výrobků přesáhnout 500 ECU u malých zásilek nebo 1200 ECU u výrobků tvořících součást osobního zavazadla cestujícího. Článek 26 Prohlášení dodavatele 1. Je-li v jedné ze smluvních stran vystaveno průvodní osvědčení EUR.1 nebo je vypracováno prohlášení na faktuře pro původní výrobky, při jejichž výrobě bylo použito zboží pocházející z jiných smluvních stran, které prošlo zpracováním nebo opracováním v EHP, aniž by získalo preferenční status původu, přihlíží se k prohlášením dodavatele pro toto zboží v souladu s tímto článkem. 2. Prohlášení dodavatele uvedené v odstavci 1 slouží jako důkaz zpracování nebo opracování dotčeného zboží v EHP pro účely určení, zda výrobky, při jejichž výrobě bylo použito tohoto zboží, mohou být považovány za výrobky pocházející z EHP a splňují ostatní podmínky tohoto protokolu. 3. Dodavatel musí vypracovat pro každou zásilku zboží oddělené prohlášení s výjimkou případů uvedených v odstavci 4 způsobem uvedeným v příloze V na listu připojeném k faktuře, k dodacímu listu nebo k jakémukoli jinému obchodnímu dokladu, který označuje dotčené zboží dostatečně podrobně, aby mohla být zjištěna jeho totožnost. 4. Zasílá-li dodavatel pravidelně určitému zákazníkovi zboží, u něhož se předpokládá, že zpracování a opracování provedené v EHP zůstane po dlouhou dobu stálé, je zmíněný dodavatel oprávněn poskytnout jediné prohlášení, které se bude týkat i následných zásilek tohoto zboží (dále jen "dlouhodobé prohlášení dodavatele"). Dlouhodobé prohlášení dodavatele je běžně platné nejvýše po dobu jednoho roku ode dne jeho vypracování. Celní orgány země, kde bylo prohlášení vypracováno, stanoví podmínky, za jakých lze přijmout delší období platnosti. Dlouhodobé prohlášení vypracuje dodavatel způsobem stanoveným v příloze VI a popíše dotčené zboží dostatečně podrobně, aby bylo možno zjistit jeho totožnost. Toto prohlášení je poskytnuto příslušnému zákazníkovi před doručením první zásilky zboží, kterého se toto prohlášení týká, nebo společně s první zásilkou. Dodavatel neprodleně uvědomí svého zákazníka, není-li dlouhodobé prohlášení pro dodávané zboží nadále použitelné. 5. Prohlášení dodavatele uvedené v odstavcích 3 a 4 je napsáno na stroji nebo vytištěno v jednom z jazyků, v němž je vypracována Dohoda, v souladu s vnitrostátními právními předpisy země, ve které je toto prohlášení vypracováno, a musí na něm být uveden originál vlastnoručního podpisu dodavatele. Prohlášení může být rovněž napsáno rukou; v takovém případě musí být napsáno perem a tiskacími písmeny. 6. Dodavatel poskytující prohlášení musí být připraven kdykoli předložit na žádost celních orgánů země, ve které je prohlášení vypracováno, veškeré náležité doklady prokazující, že údaje uvedené v tomto prohlášení jsou správné. Článek 27 Podpůrné doklady Doklady uvedené v čl. 16 odst. 3, čl. 20 odst. 3 a čl. 26 odst. 6, které mají prokazovat, že výrobky, kterých se týká průvodní osvědčení EUR.1 nebo prohlášení na faktuře, lze považovat za výrobky pocházející z EHP, že splňují ostatní podmínky tohoto protokolu a že údaje uvedené v prohlášení dodavatele jsou správné, mohou mít mimo jiné tuto podobu: a) přímé důkazy o procesech provedených vývozcem nebo dodavatelem, aby získal dotčené zboží, obsažené například v jeho účtech nebo vnitřním účetnictví; b) doklady prokazující status původu použitých materiálů vystavené nebo vypracované ve smluvní straně, v níž jsou tyto doklady používány, v souladu s vnitrostátními právními předpisy; c) doklady prokazující zpracování nebo opracování v rámci EHP vystavené nebo vypracované ve smluvní straně, ve které jsou tyto doklady používány v souladu s vnitrostátními právními předpisy; d) průvodní osvědčení EUR.1 nebo prohlášení na faktuře prokazující status původu použitých materiálů vystavená nebo vypracovaná v jiných smluvních stranách v souladu s tímto protokolem nebo v zemi uvedené v článku 3 v souladu s uvedeným článkem; e) prohlášení dodavatele prokazující zpracování nebo opracování v rámci EHP použitých materiálů vystavená nebo vypracovaná v jiných smluvních stranách v souladu s tímto protokolem; f) vhodné důkazy týkající se zpracování nebo opracování mimo EHP s použitím článku 11 prokazující, že podmínky uvedeného článku byly splněny. Článek 28 Uchování dokladů o původu, prohlášení dodavatele a ostatních podpůrných dokladů 1. Vývozce žádající o vystavení průvodního osvědčení EUR.1 musí alespoň tři roky uchovávat doklady uvedené v čl. 16 odst. 3. 2. Vývozce poskytující prohlášení na faktuře musí alespoň tři roky uchovávat kopii tohoto prohlášení na faktuře a doklady uvedené v čl. 20 odst. 3. 3. Dodavatel poskytující prohlášení musí alespoň tři roky uchovávat kopie prohlášení a faktury, dodacího listu nebo jiného obchodního dokladu, ke kterému je prohlášení připojeno, a doklady uvedené v čl. 26 odst. 6. Dodavatel poskytující dlouhodobé prohlášení musí alespoň tři roky uchovávat kopie prohlášení a všech faktur, dodacích listů nebo jiných obchodních dokladů týkajících se zboží, na které se vztahuje prohlášení zaslané příslušnému zákazníkovi, jakož i doklady uvedené v čl. 26 odst. 6. Toto období začíná dnem skončení platnosti dlouhodobého prohlášení. 4. Celní orgány země vývozu vydávající průvodní osvědčení EUR.1 musí alespoň tři roky uchovávat tiskopis žádosti uvedené v čl. 16 odst. 2. 5. Celní orgány země dovozu musí alespoň tři roky uchovávat průvodní osvědčení EUR.1 a prohlášení na faktuře, která jim byla předložena. Článek 29 Nesrovnalosti a formální chyby 1. Zjištění malých nesrovnalostí mezi fakty uvedenými na dokladu o původu a fakty na dokladech předložených celnímu orgánu za účelem splnění formalit pro dovoz výrobků neznamenají samy o sobě neplatnost dokladu o původu, je-li řádně prokázáno, že tento doklad odpovídá předloženému zboží. 2. Zřejmé formální chyby, jako jsou překlepy na dokladu o původu, nejsou důvodem k odmítnutí dokladu, pokud tyto chyby nemohou zpochybnit přesnost prohlášení obsažených v tomto dokladu. Článek 30 Částky vyjádřené v ECU 1. Částky v národní měně státu vývozu odpovídající částkám vyjádřeným v ECU stanoví stát vývozu a sdělí je ostatním smluvním stranám. 2. Přesahují-li částky odpovídající částky stanovené státem vývozu, tento stát je přijme, jsou-li výrobky fakturovány v měně země vývozu. Jsou-li výrobky fakturovány v měně jiné smluvní strany nebo země uvedené v článku 3, uzná stát dovozu částku oznámenou příslušnou zemí. 3. Částky, jež mají být použity v některé národní měně, jsou v této národní měně protihodnotou částkám vyjádřeným v ECU k prvnímu pracovnímu dni měsíce října 1996. 4. Částky vyjádřené v ECU a jejich protihodnoty v národních měnách členských států ES a států ESVO přezkoumá Smíšený výbor EHP na žádost smluvní strany. Při provádění tohoto přezkoumání zajistí Smíšený výbor EHP, aby se částky, jež mají být použity v některé národní měně, nesnížily, a posoudí výhodnost zachování reálných účinků příslušných omezení. Za tímto účelem je výbor zmocněn rozhodnout o úpravě částek vyjádřených v ECU. HLAVA VI OPATŘENÍ PRO ADMINISTRATIVNÍ SPOLUPRÁCI Článek 31 Vzájemná pomoc 1. Celní orgány smluvních stran si navzájem poskytují vzory otisků razítek používaných na jejich celních úřadech k vystavování průvodního osvědčení EUR.1, jakož i adresy celních orgánů zodpovědných za ověřování těchto osvědčení a prohlášení na faktuře. 2. Za účelem náležitého provádění tohoto protokolu jsou si smluvní strany vzájemně nápomocny prostřednictvím příslušných celních orgánů při kontrole pravosti průvodního osvědčení EUR.1, prohlášení na faktuře a prohlášení dodavatelů a správnosti údajů poskytnutých ve zmíněných dokladech. Článek 32 Ověřování dokladu o původu 1. Následné ověření dokladů o původu se provádí náhodně nebo kdykoli mají celní orgány země dovozu opodstatněné pochybnosti o pravosti těchto dokladů, o statusu původu příslušných výrobků nebo o dodržování ostatních podmínek tohoto protokolu. 2. Pro účely provádění odstavce 1 zašlou celní orgány země dovozu průvodní osvědčení EUR.1 a fakturu, pokud byla předložena, prohlášení na faktuře nebo kopii těchto dokladů celním orgánům státu vývozu, a případně uvedou důvody šetření. Pro odůvodnění žádosti o ověření se poskytnou veškeré získané doklady a informace, které ukazují, že údaje uvedené na dokladu o původu jsou nesprávné. 3. Ověření provádí celní orgány země vývozu. Za tímto účelem jsou zmocněny požadovat veškeré důkazy a provádět kontrolu účtů vývozce nebo jakoukoli jinou kontrolu, kterou považují za účelnou. 4. Pokud celní orgány země dovozu při čekání na výsledky ověřování rozhodnou o odložení udělení preferenčního zacházení s příslušnými výrobky, nabídnou dovozci uvolnění výrobků s výhradou preventivních opatření považovaných za nezbytné. 5. Celní orgány žádající o ověření jsou o výsledcích tohoto ověření informovány co nejdříve. Tyto výsledky musí jasně uvádět, zda jsou doklady pravé a zda příslušné výrobky mohou být považovány za výrobky pocházející z EHP nebo země uvedené v článku 3 a zda splňují ostatní podmínky tohoto protokolu. 6. Neobdrží-li žádající celní orgán do deseti měsíců od data žádosti o ověření žádnou odpověď, nebo neobsahuje-li odpověď údaje dostačující k určení pravosti dotyčného dokladu nebo pravého původu výrobků, pak žádající celní orgán v případě důvodných pochybností, a nejde-li o výjimečné okolnosti, udělení preferenčního zacházení zamítne. Článek 33 Ověřování prohlášení dodavatele 1. Následná ověřování prohlášení dodavatele nebo dlouhodobých prohlášení dodavatele mohou být prováděna náhodně nebo kdykoli mají celní orgány státu, kde bylo k těmto prohlášením při vydávání průvodního osvědčení EUR.1 nebo při vypracování prohlášení na faktuře přihlédnuto, opodstatněné pochybnosti o pravosti dokladu nebo o správnosti údajů uvedených v tomto dokladu. 2. Pro účely provádění odstavce 1 zašlou celní orgány výše uvedené země prohlášení dodavatele a fakturu(y), dodací list(y) nebo jiný(é) obchodní doklad(y) týkající se zboží, na které se vztahuje toto prohlášení, celním orgánům země, kde toto prohlášení bylo vypracováno, a uvedou případné faktické a formální důvody šetření. Celní orgány připojí na podporu své žádosti o následné ověření veškeré získané doklady a informace, které vedou k závěru, že údaje uvedené na prohlášení dodavatele jsou nesprávné. 3. Ověření provádí celní orgány země, kde bylo prohlášení dodavatele vypracováno. Za tímto účelem jsou tyto orgány oprávněny požadovat veškeré důkazy a provádět kontrolu účtů dodavatele nebo jakoukoli jinou kontrolu, kterou považují za účelnou. 4. Celní orgány požadující ověření jsou o výsledcích co nejdříve informovány. Tyto výsledky musí jasně uvádět, zda údaje uvedené v prohlášení dodavatele jsou správné, a musí umožnit určení, zda a v jakém rozsahu může být prohlášení dodavatele vzato v úvahu při vystavení průvodního osvědčení EUR.1 nebo při vypracování prohlášení na faktuře. Článek 34 Řešení sporů 1. Pokud v důsledku ověřování uvedeného v článcích 32 a 33 vzniknou spory, které nelze vyřešit mezi celními orgány požadujícími ověření a celními orgány odpovědnými za jeho provedení, nebo spory o výklad tohoto protokolu, jsou tyto spory předloženy Smíšenému výboru EHP. 2. Řešení sporů mezi dovozcem a celními orgány dovážející země se vždy řídí právními předpisy dovážející země. Článek 35 Sankce Osobě, která vypracuje nebo nechá vypracovat doklad, který obsahuje nesprávné údaje, aby získala preferenční zacházení s výrobky, jsou uloženy sankce. Článek 36 Svobodná celní pásma 1. Smluvní strany přijmou veškerá nezbytná opatření k tomu, aby výrobky obchodované s dokladem o původu, jež se během přepravy dostanou do svobodného celního pásma na jejich území, nebyly nahrazeny jiným zbožím a nebyly podrobeny jiným operacím než běžné péči za účelem prevence jejich zkažení. 2. Odchylně od ustanovení odstavce 1 vystaví celní orgány v případě, že výrobky pocházející z EHP dovezené do svobodného celního pásma s dokladem o původu prodělají úpravu nebo opracování, na žádost vývozce nové osvědčení EUR.1, je-li provedená úprava nebo opracování v souladu s ustanoveními tohoto protokolu. HLAVA VII CEUTA A MELILLA Článek 37 Použitelnost tohoto protokolu 1. Termín EHP v tomto protokolu se nevztahuje na Ceutu a Melillu. Termín "výrobky pocházející z EHP" se nevztahuje na výrobky pocházející z Ceuty a Melilly. 2. Pro účely provádění protokolu 49 týkajícího se výrobků pocházející z Ceuty a Melilly se tento protokol uplatní obdobně s výhradou zvláštních podmínek vymezených v článku 38. Článek 38 Zvláštní podmínky 1. Pokud byly výrobky přepraveny přímo v souladu s ustanoveními článku 12, uvažuje se o jejich původu v tomto smyslu: 1) výrobky pocházející z Ceuty a Melilly: a) výrobky zcela získané v Ceutě a Melille; b) výrobky získané v Ceutě a Melille, při jejichž výrobě byly použity výrobky jiné než uvedené v písm. a), pokud: i) tyto výrobky byly dostatečně zpracovány nebo opracovány ve smyslu článku 5 tohoto protokolu, nebo ii) tyto výrobky pocházejí z EHP ve smyslu tohoto protokolu a byly podrobeny zpracování nebo opracování, které jde nad rámec nedostatečného zpracování nebo opracování uvedeného v čl. 6 odst. 1. 2) výrobky pocházející z EHP: a) výrobky zcela získané v EHP; b) výrobky získané v EHP, při jejichž výrobě byly použity výrobky jiné než uvedené v písm. a), pokud: i) tyto výrobky byly dostatečně zpracovány nebo opracovány ve smyslu článku 5 tohoto protokolu, nebo ii) tyto výrobky pocházejí z Ceuty a Melilly ve smyslu tohoto protokolu a byly podrobeny zpracování nebo opracování, které jde nad rámec nedostatečného zpracování nebo opracování uvedeného v čl. 6 odst. 1. 2. Ceuta a Melilla se považují za jediné území. 3. Výrobce nebo jeho pověřený zástupce zanese do kolonky 2 průvodního osvědčení EUR.1 nebo do prohlášení na faktuře "EHP" a "Ceuta a Melilla". Dále u výrobků pocházejících z Ceuty a Melilly se tato skutečnost označí v kolonce 4 průvodního osvědčení EUR.1 nebo na prohlášení na faktuře. 4. Španělské celní orgány jsou zodpovědné za uplatňování tohoto protokolu v Ceutě a Melille. -------------------------------------------------- SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ o přijímání dokladů o původu vystavených v rámci dohod uvedených v článku 3 protokolu 4 k výrobkům pocházejícím ze Společenství, Islandu nebo Norska 1. Doklady o původu vystavené v rámci dohod uvedených v článku 3 protokolu 4 k výrobkům pocházejícím ze Společenství, Islandu nebo Norska se přijímají pro účely udělení preferenčního zacházení podle Dohody o EHP. 2. Jsou-li tyto výrobky zapracovány do výrobku získaného v EHP, považují se za materiály pocházející z EHP. Není nutné, aby tyto materiály byly dostatečně zpracovány nebo opracovány. 3. Vztahuje-li se na tyto výrobky Dohoda o EHP, považují se při zpětném vývozu do jiné smluvní strany EHP za výrobky pocházející z EHP. -------------------------------------------------- SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ ohledně Andorského knížectví 1. Island, Lichtenštejnsko a Norsko přijímají výrobky pocházející z Andorského knížectví spadající do kapitol 25 až 97 harmonizovaného systému jako pocházející z EHP ve smyslu Dohody. 2. Pro účely určení statusu původu uvedených výrobků se obdobně použije protokol 4. -------------------------------------------------- SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ ohledně Republiky San Marino 1. Island, Lichtenštejnsko a Norsko přijímají výrobky pocházející z Republiky San Marino spadající do kapitol 25 až 97 harmonizovaného systému jako pocházející z EHP ve smyslu Dohody. 2. Pro účely určení statusu původu uvedených výrobků se obdobně použije protokol 4. --------------------------------------------------