Usnesení o situaci v Konžské demokratické republice, zejména na východě země, a jejím dopadu na region



Úřední věstník 058 , 01/03/2008 S. 0040 - 0043



Usnesení [1] o přírodních katastrofách ve státech AKT: finanční prostředky EU na připravenost (finanční prostředky z ERF) a pomoc (finanční prostředky v rámci GŘ ECHO) Smíšené parlamentní shromáždění AKT-EU, - na zasedání v Kigali (Rwanda),ve dnech 19. až 22. listopadu 2007, - s ohledem na čl. 17 odst. 2 jednacího řádu, - s ohledem na dohodu z Cotonou, a zejména na články 30 (regionální spolupráce) a 32 (životní prostředí a přírodní zdroje) uvedené dohody, - s ohledem na iniciativu Nového partnerství pro rozvoj Afriky (NEPAD) v oblasti životního prostředí, - s ohledem na rozhodnutí o změně a vývoji klimatu a rozhodnutí o zavedení zelené zdi pro saharskou iniciativu, která přijalo shromáždění Africké unie na svém zasedání ve dnech 29.– 30. ledna 2007, - s ohledem na rozhodnutí č. 3, které přijalo 79. zasedání Rady ministrů AKT v Gaborone v Botswaně ve dnech 4. a 5. května 2004 a které znovu potvrdilo, že je nutné sladit politiky týkající se rozšiřování pouští a problémů suchých oblastí pro řešení zásadních otázek udržitelné správy, jako je sucho, odlesňování a vodní zdroje, - s ohledem na rozhodnutí č. 3/LXXIX/04 ze 4. vrcholné schůzky hlav států a vlád AKT konané ve dnech 23. a 24. června 2004 v Maputu v Mosambiku, které upozornilo na mimořádnou zranitelnost mnoha států, regionů a obyvatel AKT přírodními katastrofami a souvisejícími problémy životního prostředí a podpořilo závazek podporovat aktivní iniciativy v oblasti boje s těmito problémy, - s ohledem na závěry předsednictví Evropské rady přijaté ve dnech 8.– 9. března 2007, které zdůraznily význam dosažení strategického cíle omezení globální průměrné teploty na nejvýše 2 °C nad teplotou v předprůmyslovém období, - s ohledem na dohodu EU, Kanady a Japonska na zasedání skupiny G8 v Heiligendammu v červnu 2007 o snížení globálních emisí CO2 nejméně o jednu polovinu do roku 2050, - s ohledem na zprávy Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC), kterému byla udělena Nobelova cena za rok 2007, a zejména na Čtvrtou hodnotící zprávu pracovní skupiny II IPCC nazvanou Dopady, přizpůsobení a zranitelnost, - s ohledem na zprávu Posouzení ekosystému na konci tisíciletí z roku 2005, která se zabývá využíváním a degradací mnoha přírodních zdrojů planety, - s ohledem na Rámcovou úmluvu OSN o změně klimatu (UNFCCC) a její Kjótský protokol, - s ohledem na Agendu 21, Deklaraci z Ria o životním prostředí a rozvoji a Prohlášení o zásadách udržitelného lesního hospodářství, které přijalo více než 178 vlád na konferenci OSN o životním prostředí (UNCED) v Riu de Janeiro v Brazílii ve dnech 3. až 14. června 1992 a jejichž zásady byly rozhodně potvrzeny na Světovém summitu o udržitelném rozvoji (WSSD) v Johannesburgu v Jižní Africe ve dnech 26. srpna do 4. září 2002, - s ohledem na Úmluvu OSN o boji proti rozšiřování pouští, která byla přijata v Paříži dne 17. června 1994 a vstoupila v platnost dne 26. prosince 1996, - s ohledem na závěrečnou zprávu Světové konference o omezování rizik katastrof (DRR), která se konala ve dnech 18. až 22. ledna 2005, a zejména na rámec pro činnost v letech 2005–2015 z Hyogo: Budování odolnosti národů a společenství vůči katastrofám, - s ohledem na rezoluci valného shromáždění OSN 57/256 ze dne 20. prosince 2002 o přezkumu jokohamské strategie a akčního plánu pro bezpečnější svět – hlavních směrech pro předcházení přírodním katastrofám, připravenosti na ně a jejich zmírňování a mezinárodní setkání OSN Barbados plus 10 o malých ostrovních rozvojových státech (SIDS), které se konalo na Mauritiu v lednu 2005, - s ohledem na svá předchozí usnesení přijatá dne 1. dubna 1999 ve Štrasburku o klimatické změně a malých ostrovních rozvojových státech v kontextu rámci spolupráce AKT-EU [2], dne 19. února 2004 v Addis Abebě o škodách způsobených cyklóny v Tichém a Indickém oceánu a Karibské oblasti a nutnosti rychlé reakce na přírodní katastrofy [3], dne 25. listopadu 2004 v Haagu o škodách způsobených hurikány v Karibské oblasti [4] a dne 24. listopadu 2005 v Edinburghu o příčinách a důsledcích přírodních katastrof [5], - s ohledem na zprávu Výboru pro sociální věci a životní prostředí (APP/3802/05), A. vzhledem k tomu, že katastrofy a vyčerpávání přírodních zdrojů jsou vážnou hrozbou pro omezování chudoby a dosažení rozvojových cílů tisíciletí, B. vzhledem k tomu, že přínos zemí AKT k příčinám změny klimatu je zanedbatelný, přestože právě tyto země nejvíce trpí jejími důsledky; vzhledem k tomu, že změna klimatu může zpomalit rychlost pokroku při dosahování udržitelného rozvoje buď přímo prostřednictvím zvýšeného vystavení škodlivému vlivu, nebo nepřímo prostřednictvím narušování schopnosti přizpůsobit se, C. vzhledem k tomu, že dopad přírodních katastrof poškozuje zvláště rozvojové země, mění příznivé účinky rozvojové spolupráce, narušuje další růst a mýcení chudoby a způsobuje závažné ztráty biologické rozmanitosti, D. vzhledem k tomu, že státy AKT se potýkají se zásadní výzvou, kterou je zrychlené řešení dlouhodobého dopadu přírodních katastrof prostřednictvím rozvoje a posilování vnitrostátních a regionálních činností zaměřených na snížení rizika katastrof, obnovu a řízení, E. vzhledem k tomu, že země AKT poskytují světu bez jakékoli náhrady širokou škálu služeb ekosystému, F. vzhledem k tomu, že nové studie potvrzují, že Afrika je jedním z kontinentů nejzranitelnějších proměnlivostí klimatu v důsledku vícenásobných tlaků a nízké schopnosti přizpůsobení; vzhledem k tomu, že do roku 2020 bude podle prognóz 75 až 250 milionů Afričanů vystaveno zvýšeným problémům s vodou v důsledku změny klimatu; vzhledem k tomu, že se předpokládá i vážné narušení zemědělské produkce, rybolovy a přístupu k potravinám, G. vzhledem k tomu, že podle prognóz změna klimatu se do roku 2050 sníží zdroje vody na úroveň, kdy budou nedostatečné pro plnění poptávky v mnoha malých ostrovních státech např. v Karibské oblasti, Indickém a Tichém oceánu, které jsou zvláště zranitelné mimořádně citlivé na zvyšování hladiny moře a přírodní katastrofy, H. vzhledem k tomu, že ke konci 21. století ovlivní předpokládané zvyšování hladiny moří nízko položené příbřežní oblasti s velkým počtem obyvatel a předpokládá se, že se tím zhorší záplavy, bouřkové vlny, eroze a jiná příbřežní rizika, což ovlivní místní zdroje a cestovní ruch, ohrozí sídla, zařízení a nezbytnou infrastrukturu, I. vzhledem k tomu, že tlaky nesouvisející s klimatem mohou zvýšit zranitelnost změnou klimatu a přírodními katastrofami tím, že sníží odolnost a mohou rovněž omezit schopnost přizpůsobovat se a důsledky politiky prevence a zmírňování využitím zdrojů pro konkurenční potřeby, J. vzhledem k tomu, že jen málo plánů podpory udržitelnosti a omezování zranitelnosti klimatickou změnou a přírodními katastrofami obsahuje podporu schopnosti přizpůsobovat se, K. vzhledem k tomu, že omezování rizik a katastrof je především vnitrostátní odpovědností, a vzhledem k tomu, že existuje potřeba posílené spolupráce a partnerství na regionální a mezinárodní úrovni, L. vzhledem k tomu, že zájmy životního prostředí, připravenost na katastrofy a prevence a zmírňování změny klimatu nejsou začleněny do všech programů pomoci ES a souvisejících nástrojů, jakkoli jsou pro všechny země důležité, M. vzhledem k tomu, že politiky na podporu energetické bezpečnosti a jiná opatření pro zmírnění rizik budou mít v příštích desetiletích velký dopad na příležitosti k dosažení nižších úrovní stabilizace emisí skleníkových plynů, N. vzhledem k tomu, že finanční toky do rozvojových zemí prostřednictvím Mechanismu čistého rozvoje (CDM), Světového programu ochrany životního prostředí (GEF) a rozvojové pomoci přenosu technologie byly dosud omezené a geograficky nerovnoměrně rozložené, O. vzhledem k tomu, že dosažení větší udržitelnosti rozvoje pomocí změny cest rozvoje může být velkým přínosem ke zmírnění změny klimatu, ale jeho provedení bude možná vyžadovat zdroje k překonání četných překážek, 1. zdůrazňuje hrozby, které pro udržitelný rozvoj, vymýcení chudoby a dosažení rozvojových cílů tisíciletí představují přírodní katastrofy a změna klimatu; rovněž zdůrazňuje význam rozvojového cíle tisíciletí 7 pro zajištění udržitelnosti životního prostředí; 2. konstatuje rostoucí počet a častější výskyt přírodních katastrof, jejich ničivý dopad a zvláštní zranitelnost chudých lidí v takových situacích; podtrhuje, že je stále obtížnější odlišit přírodní katastrofy od katastrof způsobených člověkem v době, kdy rizika určují nejen rizika přírodní, ale i činnost člověka a nedostatek plánování; 3. zdůrazňuje, že je nutná účinná globální odpověď na problém přírodních katastrof v zemích AKT, ve které by průmyslové země měly převzít svou odpovědnost a postavit se do čela boje s vlivy skleníkových plynů, které přispívají ke změně klimatu; 4. žádá vlády a parlamenty zemí AKT a EU, aby zajistily, že využívání přírodních zdrojů nebude působit závažné ekologické nerovnováhy; v této souvislosti s obavami konstatuje, že nadměrné kácení a nezákonná těžba dřeva mohou vést k rozšiřování pouští a jiným změnám klimatu, proti kterým by měla být přijímána opatření v podobě odpovědných a účinných politik lesního hospodářství, vhodných postupů zalesňování a udržitelných zemědělských postupů; vyzývá společnosti, které využívají přírodní zdroje, aby dodržovaly normy a předpisy na ochranu životního prostředí; 5. konstatuje důsledky a výzvy změny klimatu, jmenovitě v podobě extrémních povětrnostních podmínek a mizejících přírodních zdrojů, se závažným vývojem a důsledky pro bezpečnost, jako je zvýšená zranitelnost, konflikty kvůli přírodním zdrojům a migrace; zdůrazňuje proto, že omezování rizik katastrof se musí zabývat zmírňováním změny klimatu a přizpůsobováním; 6. konstatuje, že přírodní katastrofy mohou vést k rozsáhlým pohybům obyvatel a bere na vědomí, že ačkoli je omezování rizik katastrof především vnitrostátní odpovědností, je povinností vlád AKT a EU projevit solidaritu s postiženými národy; 7. upozorňuje na varování Světové zdravotnické organizace ohledně mimořádně vysokého rizika, které globální oteplování představuje pro zdraví v jižních zemích, zejména pokud jde o malárii a poruchy zraku, a naléhavě žádá, aby byly přijaty kroky na podporu opatření pro prevenci, zlepšení a zvládání těchto zhoršených zdravotních potíží; 8. požaduje časově vymezenou komplexní strategii začlenění strategií omezování rizik katastrof, připravenosti na katastrofy a změny klimatu do všech národních rozvojových plánů, politiky EU pro rozvoj a pro humanitární pomoc; zdůrazňuje, že tyto strategie by měly podporovat činnost občanské společnosti, místních společenství a orgánů v rámci dlouhodobého přístupu k omezování zranitelnosti katastrofami; 9. žádá členské státy EU, aby podpořily země AKT při přípravě plánů omezování rizik katastrof, změny klimatu a přípravy na krize zaměřených na obyvatele, které by měla zahrnovat strategie zmírňování a přizpůsobování, systémy včasného varování, strategie připravenosti na katastrofy a evakuace, bezpečnostní zóny při mimořádných událostech, systémy pojištění a financování humanitárních zdrojů pro rychlou distribuci; také žádá země AKT, aby zajistily, že tato opatření budou vnitrostátní a místní prioritou se silným institucionálním základem provádění a budou přihlížet k potřebám zranitelných skupin; 10. vyzývá EU, aby přidělila další finanční prostředky ve výši nejméně 10 % do rozpočtů humanitární pomoci pro omezování rizik katastrof a aby v rámci rozpočtů rozvojové pomoci významně zvýšila zdroje pro omezování rizik katastrof a zmírňování změny klimatu a přizpůsobování, aniž by ohrozila jiné činnosti, zejména v oblasti základního zdravotnictví a vzdělávání, 11. zdůrazňuje, že státy a regiony AKT požadují podporu mezinárodního společenství, která je nezbytná pro lepší vnitrostátní a regionální zmírňování katastrof v jejich oblastech, připravenost a kapacity pro včasné varování, zvyšování veřejné informovanosti o omezování a předpovídání katastrof a reakci na mimořádné situace; 12. lituje velmi nízké výše zdrojů přidělených i přes narůstající potřebu nástroji AKT-EU pro přírodní katastrofy, jakkoli vítá její vytvoření; vyzývá EU, aby pro nástroj vyhradila další zdroje v rámci 10. ERF a ostatních rozpočtových položek EU za účelem vhodné pomoci státům a oblastem AKT při budování kapacit pro omezování rizik katastrof a nápravu mimořádných situací, obnovu a rozvoj a pro financování lepších systémů včasného varování a okamžité reakce; 13. naléhavě proto žádá Evropskou komisi, aby v rámci 10. ERF nadále podporovala nástroj AKT-EU pro přírodní katastrofy a aby dále rozšířila jeho působnost poskytnutím nejméně 250 milionů EUR ze zdrojů vyhrazených pro spolupráci uvnitř AKT a také využitím části zdrojů v rámci navrhované "rezervy" na pomoc oblastem a státům AKT, zejména malým ostrovním státům AKT při širokém provádění programu připravenosti na přírodní katastrofy a jejich zvládání a dlouhodobé obnovy po katastrofách ve všech státech AKT; 14. je přesvědčeno, že Evropský rozvojový fond (ERF) potřebuje další financování pro pomoc rozvojovým zemím při jejich přizpůsobování a zmírňování účinků způsobených změnou klimatu, v tomto ohledu zdůrazňuje význam budování kapacit, předcházení katastrofám, vzdělávání, pracovních infrastruktur a přístupu k lékům, a poukazuje na nutnost budovat kapacity pro vědu, hodnocení dopadu a přizpůsobení, předpovídání rizik a přípravu projektů mechanismu čistého rozvoje; 15. zdůrazňuje, že je nutné zvýšit financování pro rozvoj příslušných lidských zdrojů pro předcházení katastrofám, připravenost, zmírňování a zvládání katastrof a pro přizpůsobování se změně klimatu, i pro posílení spolupráce mezi Jihem a Jihem v těchto oblastech; 16. vyzývá Evropskou komisi a členské státy EU, aby přijaly veškerá nutná opatření umožňující co nejrychlejší možnou mobilizaci přiměřené finanční podpory pro pomoc v mimořádných situacích a humanitární pomoc; 17. zdůrazňuje, že je nutné trvale aktualizovat enviromentální profily zemí AKT a začleňovat životní prostředí do strategických dokumentů jednotlivých zemí, strategických dokumentů podle regionů a tématických programů; zdůrazňuje význam sdružování vnitrostátních parlamentů a občanské společnosti v tomto procesu; 18. domnívá se, že rozvojovou politiku nelze oddělovat od politiky životního prostředí a politik ostatních a požaduje přístup na základě holistické politiky udržitelného rozvoje začleňující rozměr ochrany životního prostředí do strategických dokumentů zemí a oblastí AKT i do všech rozvojových programů a projektů; 19. požaduje, aby se globální aliance pro změnu klimatu (GCCA) stala hlavním nástrojem řešení prevence katastrof a připravenosti na ně, stejně jako přizpůsobování změně klimatu a jejího zmírňování; 20. naléhavě žádá vlády AKT, aby navrhly předkrizové plány pro mimořádné a neočekávané události, které by měly zahrnovat evakuační strategie, bezpečnostní zóny při mimořádných událostech, systémy pojištění a financování humanitárních zdrojů pro rychlou distribuci; 21. zdůrazňuje potřebu skutečně globálního přístupu k přírodním katastrofám a změně klimatu a žádá mezinárodní společenství, aby se zavázalo k mezinárodním progresivním řešením; proto požaduje, aby byla na mezinárodní konferenci OSN o změně klimatu zahájena jednání o uzavření globální a komplexní dohody po roce 2012, která by měla vycházet z Kjótského protokolu a rozšiřovat jej; 22. naléhavě žádá rozvinuté země, aby vyhradily více zdrojů pro stávající mechanismy financování v rámci Kjótského protokolu a aby se snažily učinit z těchto příspěvků závazný příslib; 23. požaduje sdílení nejlepších postupů, přenosu technologie a zvyšování informovanosti, jmenovitě pro plánování využití půdy, výstavbu v rizikových zónách, bezpečné stavební konstrukce a ochranu nejdůležitějších zařízení; 24. požaduje lepší regionální a mezinárodní spolupráci, která by usnadnila sdílení informačních a komunikačních technologií (ICT) a trvalé financování technicky nenáročných řešení, například rozhlasu ve venkovských a vzdálených oblastech; 25. vyzývá země AKT, aby uzavřely regionální dohody o povodí a přijaly koordinovaná opatření týkající se zdrojů vody a rybolovu; 26. konstatuje, že díky využívání obnovitelných zdrojů, například energie ze slunce, větru a biomasy, by země AKT byly méně závislé na ropě, žádá EU a její členské státy o přenos vhodných technologií a zajištění přiměřeného financování a naléhavě žádá Evropskou komisi, aby při určování způsobilosti k přístupu ke zdrojům pro oblast energie a vody v rámci 10. ERF přehodnotila kritéria tak, aby zahrnovala kritéria ochrany životního prostředí, zranitelnosti a izolovanosti; 27. vyzývá země AKT a EU, aby stanovily konkrétní cíl pro využívání energie z obnovitelných zdrojů, a domnívá se, že energie z obnovitelných zdrojů by měla být v jádru programů rozvojové spolupráce AKT-EU podle dohody z Cotonou; 28. pověřuje své spolupředsedy, aby předali toto usnesení Radě AKT-EU, Evropské komisi, Světové bance, Africké unii a generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů. [1] Které přijalo Smíšené parlamentní shromáždění AKT-EU dne 22. listopadu 2007 v Kigali (Rwanda). [2] Úř. věst. C 271, 24.9.1999, s. 30. [3] Úř. věst. C 120, 30.4.2004, s. 44. [4] Úř. věst. C 80, 1.4.2005, s. 36. [5] Úř. věst. C 136, 9.6.2006, s. 22. --------------------------------------------------