Úřední věstník L 322 , 14/12/1999 S. 0020 - 0031



Změny Protokolu o ochraně Středozemního moře před znečišťováním z pozemních zdrojů A. Název Název protokolu se mění takto: "PROTOKOL O OCHRANĚ STŘEDOZEMNÍHO MOŘE PŘED ZNEČIŠŤOVÁNÍM Z POZEMNÍCH ZDROJŮ A ČINNOSTÍ" B. Odstavce preambule První odstavec preambule protokolu se mění takto: "Jakožto smluvní strany Úmluvy o ochraně Středozemního moře před znečišťováním přijaté v Barceloně dne 16. února 1976 a pozměněné dne 10. června 1995," Třetí odstavec preambule protokolu se mění takto: "Zaznamenávajíce rostoucí tlaky na životní prostředí vyvolávané lidskou činností v oblasti Středozemního moře, zejména v oblasti industrializace a urbanizace, jakož i sezónním nárůstem počtu obyvatel na pobřeží v důsledku cestovního ruchu," Čtvrtý odstavec preambule protokolu se mění takto: "Uznávajíce nebezpečí, které představuje znečišťování z pozemních zdrojů a činností pro mořské prostředí, biologické zdroje a lidské zdraví, a z toho vyplývající vážné problémy v mnohých pobřežních vodách a ústích řek Středozemního moře, především v důsledku vypouštění nečištěných, nedostatečně čištěných nebo nevhodně vypouštěných komunálních nebo průmyslových odpadních vod obsahujících látky, které jsou toxické, perzistentní a schopné bioakumulace," Vkládá se pátý odstavec preambule, který zní: "Uplatňujíce zásadu předběžné opatrnosti a zásadu "znečišťovatel platí", provádějíce posouzení vlivů na životní prostředí a používajíce nejlepší dostupné techniky a nejlepší environmentální praxi včetně čistých výrobních technologií, jak stanovuje článek 4 úmluvy," Šestý odstavec preambule protokolu se mění takto: "Rozhodnuty přijmout v úzké spolupráci nezbytná opatření k ochraně Středozemního moře před znečišťováním z pozemních zdrojů a činností," Doplňuje se sedmý odstavec preambule, který zní: "Berouce v úvahu Globální akční program ochrany mořského prostředí před znečišťováním z pozemních činností, přijatý ve Washingtonu dne 3. listopadu 1995," C. Článek 1 Vkládá se nadpis a znění článku se mění takto: "Obecná ustanovení Smluvní strany tohoto protokolu (dále jen "strany") přijmou všechna vhodná opatření k co možná nejúplnějšímu předcházení, snižování, potírání a odstranění znečišťování oblasti Středozemního moře způsobovaného vnosy z řek, pobřežních zařízení či výpustí nebo pocházejícího z jakýchkoli jiných pozemních zdrojů a činností na jejich území, přičemž se přednostně zaměří na postupné odstranění vnosů látek, které jsou toxické, perzistentní a schopné bioakumulace." D. Článek 2 Vkládá se nadpis a odst. 1 písm. a) a d) se mění takto: "Definice a) "úmluvou" Úmluva o ochraně Středozemního moře před znečišťováním přijatá v Barceloně dne 16. února 1976 a pozměněná dne 10. června 1995; d) "hydrologickým povodím" všechna povodí na území smluvních stran odvodňovaná do oblasti Středozemního moře ve smyslu definice v článku 1 úmluvy." E. Článek 3 Vkládá se nadpis a nové písmeno, které zní: "Oblast protokolu" a bis) [označuje se jako b)] "b) hydrologické povodí oblasti Středozemního moře;" Dosavadní písmeno b) se označuje jako písmeno c). Dosavadní písmeno c) se označuje jako písmeno d) a mění se takto: "d) brakické vody, pobřežní slané vody včetně močálů a pobřežních lagun a podzemní vody propojené se Středozemním mořem." F. Článek 4 Vkládá se nadpis a odst. 1 písm. a) a b) se mění takto: "Uplatňování protokolu 1. Tento protokol se vztahuje na: a) vypouštění látek z pozemních bodových a rozptýlených zdrojů a činností na území smluvních stran, které může mít přímý nebo nepřímý vliv na oblast Středozemního moře. Patří sem zejména vypouštění látek, které dosáhnou středomořské oblasti, ve smyslu definice v čl. 3 písm. a), c) a d) tohoto protokolu, prostřednictvím vypouštění na pobřeží a z pobřežních skládek, řekami, výpustěmi, kanály či jinými vodními toky včetně podzemních vod nebo povrchovým odtokem a ukládáním pod mořské dno s přístupem ze země; b) vnosy znečišťujících látek z pozemních zdrojů nebo činností na území smluvních stran do oblasti Středozemního moře prostřednictvím ovzduší, a to za podmínek definovaných v příloze III tohoto protokolu." Doplňuje se nový odstavec, který zní: "3. Strany vyzvou státy, které nejsou smluvními stranami protokolu a na jejichž území leží části hydrologického povodí oblasti Středozemního moře, ke spolupráci při uplatňování protokolu." G. Článek 5 Vkládá se nadpis a odstavce 1, 2 a 4 se mění takto: "Obecné povinnosti 1. Strany se zavazují, že odstraní znečišťování pocházející z pozemních zdrojů a činností, přičemž se zejména zaměří na postupné odstranění vnosu látek vyjmenovaných v příloze I, které jsou toxické, perzistentní a schopné bioakumulace. 2. Za tím účelem vypracují a provedou, jednotlivě nebo společně, národní a regionální akční plány a programy obsahující opatření a časové harmonogramy pro jejich realizaci." Odstavec 3 se zrušuje. 4. (označuje se jako 3) "3. Strany přijmou priority a časové harmonogramy pro realizaci akčních plánů, programů a opatření s ohledem na aspekty uvedené v příloze I a pravidelně je přezkoumávají." Doplňují se nové odstavce, které znějí: "4. Při přijímání akčních plánů, programů a opatření strany zohlední, jednotlivě nebo společně, nejlepší dostupné techniky a nejlepší environmentální praxi, případně i čisté výrobní technologie, přičemž vezmou v úvahu kritéria uvedená v příloze IV. 5. Strany učiní preventivní opatření k maximálnímu omezení rizika znečištění v důsledku nehod." H. Článek 6 Vkládá se nadpis a znění článku se nahrazuje tímto: "Povolovací nebo regulační systém 1. Vypouštění látek z bodových zdrojů do oblasti protokolu a vypouštění do vody nebo ovzduší, které dosahuje a může ovlivňovat středomořskou oblast ve smyslu definice v čl. 3 písm. a), c) a d) tohoto protokolu, přísně podléhá povolení nebo regulaci ze strany příslušných orgánů stran s náležitým zřetelem k ustanovením tohoto protokolu a přílohy II, stejně jako k relevantním rozhodnutím a doporučením zasedání smluvních stran. 2. Za tímto účelem zřídí strany systémy inspekce prováděné jejich příslušnými orgány k hodnocení plnění podmínek povolení a předpisů. 3. Stranám je na požádání k dispozici pomoc organizace při zřizování nových nebo posilování stávajících příslušných struktur pro dohled nad plněním podmínek povolení a předpisů. Taková pomoc zahrnuje zvláštní školení personálu. 4. Strany přijmou vhodný sankční systém pro případ neplnění podmínek povolení a předpisů a zajistí jeho uplatňování." I. Článek 7 Vkládá se nadpis. Odst. 1 písm. e) a odstavec 3 se mění takto: "Společné obecné zásady, normy a kritéria 1. … e) zvláštních požadavků na vypouštěná množství látek vyjmenovaných v příloze I, na jejich koncentraci v odpadních vodách a na způsoby jejich vypouštění. 3. Akční plány, programy a opatření podle článků 5 a 15 tohoto protokolu se přijímají tak, aby byly prováděny postupně, s ohledem na možnosti přizpůsobení a přeměny stávajících zařízení, na hospodářské možnosti stran a na jejich potřeby rozvoje." J. Článek 8 Vkládá se nadpis a znění článku se mění takto: "Monitorování V rámci ustanovení a monitorovacích programů podle článku 12 úmluvy a případně ve spolupráci s příslušnými mezinárodními organizacemi zahájí strany co nejdříve monitorovací činnosti a zpřístupní jejich výsledky veřejnosti s cílem: a) do té míry, do jaké je to možné, systematicky hodnotit úrovně znečištění podél svého pobřeží, zejména pokud jde o oblasti činnosti a kategorie látek vyjmenované v příloze I, a pravidelně poskytovat související informace; b) vyhodnocovat účinnost akčních plánů, programů a opatření zaváděných podle tohoto protokolu k odstranění znečišťování mořského prostředí v maximálně možném rozsahu." K. Článek 9 Vkládá se nadpis a znění článku se mění takto: "Vědeckotechnická spolupráce V souladu s článkem 13 úmluvy spolupracují strany v oblasti vědy a technologií souvisejících se znečišťováním z pozemních zdrojů a činností, a to zejména při výzkumu vnosů, cest a účinků jednotlivých znečišťujících látek a při vývoji nových metod jejich zpracování, omezování nebo odstraňování, stejně jako při vývoji čistých výrobních postupů. Za tím účelem strany usilují zejména o:" Doplňuje se nové písmeno, které zní: "c) podporu dostupnosti a přenosu technologií šetrných k životnímu prostředí, včetně čistých výrobních technologií." L. Článek 10 Vkládá se nadpis a znění článku se mění takto: "Technická pomoc 1. Strany spolupracují přímo nebo prostřednictvím regionálních nebo jiných příslušných mezinárodních organizací, na bilaterální či multilaterální úrovni, s cílem vypracovat a natolik, nakolik je to možné, i realizovat programy pomoci rozvojovým zemím, zejména v oblasti vědy, vzdělávání a technologie, za účelem předcházení, snižování a případně postupného odstranění vnosů znečišťujících látek z pozemních zdrojů a činností a jejich škodlivých účinků na mořské prostředí. 2. Technická pomoc by měla zahrnovat zejména školení vědeckého a technického personálu a rovněž získávání, používání a vlastní výrobu vhodného vybavení a případně i čistých výrobních technologií za výhodných podmínek, na nichž se zúčastněné strany dohodnou." M. Článek 11 Vkládá se tento nadpis: "Přeshraniční znečistění" N. Článek 12 Vkládá se nadpis a odstavec 1 se mění takto: "Řešení sporů 1. Pokud znečištění z pozemních zdrojů pocházející z území jedné strany může přímo ohrozit zájmy jedné nebo několika jiných stran, zavazují se dotčené strany s ohledem na čl. 28 odst. 1 úmluvy, že na žádost jedné nebo několika z nich zahájí konzultace s cílem nalézt uspokojivé řešení." O. Článek 13 Vkládá se nadpis. Odstavec 1, první věta odstavce 2 a odst. 2 písm. d) se mění takto: "Zprávy 1. Nebylo-li na zasedání smluvních stran rozhodnuto jinak, předávají strany každé dva roky na zasedáních smluvních stran prostřednictvím organizace zprávy o přijatých opatřeních, o dosažených výsledcích a o případných potížích vzniklých při uplatňování tohoto protokolu. Postupy pro předkládání těchto zpráv se stanoví na zasedáních stran. 2. Zprávy musí mimo jiné obsahovat: d) akční plány, programy a opatření realizované v souladu s články 5, 7 a 15 tohoto protokolu." P. Článek 14 Vkládá se nadpis. Odstavec 1 a odst. 2 písm. a), c) a f) se mění takto: "Zasedání 1. Řádná zasedání stran se konají během řádných zasedání smluvních stran úmluvy pořádaných podle článku 18 úmluvy. Strany mohou rovněž pořádat mimořádná zasedání v souladu s článkem 18 úmluvy. 2. … a) dohlížet na provádění tohoto protokolu a hodnotit účinnost přijatých akčních plánů, programů a opatření; c) vypracovávat a přijímat akční plány, programy a opatření v souladu s články 5, 7 a 15 tohoto protokolu; f) posuzovat zprávy předložené stranami podle článku 13 tohoto protokolu." Q. Článek 15 Vkládá se nadpis a odstavec 1 se mění takto: "Přijímání akčních plánů, programů a opatření 1. Zasedání stran přijímá dvoutřetinovou většinou krátkodobé a střednědobé regionální akční plány a programy obsahující opatření a časové harmonogramy jejich realizace v souladu s článkem 5 tohoto protokolu." Odstavec 2 se nahrazuje tímto: "2. Regionální akční plány a programy zmiňované v odstavci 1 vypracuje organizace a posoudí a schválí je příslušný technický orgán smluvních stran nejpozději do roka ode dne vstupu změn tohoto protokolu v platnost. Tyto regionální akční plány a programy budou zařazeny na pořad jednání k přijetí na nejbližším následujícím zasedání stran. Stejný postup se použije pro každý další akční plán a program." Doplňují se nové odstavce 3 a 4, které znějí: "3. Opatření a časové harmonogramy přijaté v souladu s odstavcem 1 tohoto článku oznámí sekretariát všem stranám. Sto osmdesátého dne od oznámení stranám se tato opatření a harmonogramy stanou závaznými pro všechny strany, které během sto sedmdesáti devíti dnů ode dne oznámení nesdělily sekretariátu své námitky. 4. Strany, které oznámily námitku v souladu s předcházejícím odstavcem, sdělí zasedání stran, jaká ustanovení hodlají přijmout, s tím, že mohou kdykoli dát svůj souhlas s těmito opatřeními a časovými harmonogramy." R. Článek 16 Vkládá se nadpis a odstavec 2 se mění takto: "Závěrečná ustanovení 2. Jednací řád a finanční pravidla přijatá podle článku 24 úmluvy se vztahují i na tento protokol, nedohodnou-li se strany tohoto protokolu jinak." Poslední pododstavec se mění takto: "V Aténách dne 17. května 1980, ve znění přijatém v Syrakusách dne 7. března 1996, v jediném prvopisu v anglickém, arabském francouzském a španělském jazyce, přičemž všechna čtyři znění mají stejnou platnost." PŘÍLOHA I Příloha I se nahrazuje novou přílohou I, která zní: " PŘÍLOHA I ASPEKTY, KTERÉ JE TŘEBA VZÍT V ÚVAHU PŘI VYPRACOVÁVÁNÍ AKČNÍCH PLÁNŮ, PROGRAMŮ A OPATŘENÍ K ODSTRAŇOVÁNÍ ZNEČIŠŤOVÁNÍ Z POZEMNÍCH ZDROJŮ A ČINNOSTÍ Tato příloha obsahuje aspekty, které je třeba vzít v úvahu při vypracovávání akčních plánů, programů a opatření k odstranění znečišťování z pozemních zdrojů a činností podle článků 5, 7 a 15 tohoto protokolu. Tyto akční plány, programy a opatření se budou zaměřovat na obory činností uvedené v oddíle A a na skupiny látek vyjmenované v oddíle C, vybrané na základě vlastností uvedených v oddíle B této přílohy. Strany by měly stanovit priority na základě relativního významu jejich vlivu na veřejné zdraví, životní prostředí a sociálně-ekonomické a kulturní podmínky. Tyto programy by měly zahrnout bodové zdroje, rozptýlené zdroje a atmosférickou depozici. Při vypracovávání akčních plánů, programů a opatření upřednostní strany, v souladu s Globálním akčním programem ochrany mořského prostředí před znečišťováním z pozemních činností přijatým ve Washingtonu v roce 1995, látky, které jsou toxické, perzistentní a schopné bioakumulace, zejména perzistentní organické znečišťující látky (POP), a rovněž čištění odpadních vod a nakládání s nimi. A. OBORY ČINNOSTÍ Následující obory činností (neřazené podle důležitosti) se vezmou přednostně v úvahu při stanovování priorit pro vypracovávání akčních plánů, programů a opatření za účelem odstranění znečišťování z pozemních zdrojů a činností: 1. výroba energie; 2. výroba hnojiv; 3. výroba a příprava biocidů; 4. farmaceutický průmysl; 5. rafinace ropy 6. papírenský průmysl a zpracování papíroviny; 7. výroba cementu; 8. kožedělný průmysl; 9. kovoprůmysl; 10. těžební průmysl; 11. lodní stavitelství a opravárenství; 12. provoz přístavů; 13. textilní průmysl; 14. elektronický průmysl; 15. průmysl zpracování druhotných surovin; 16. ostatní obory chemického průmyslu organických látek; 17. ostatní obory chemického průmyslu anorganických látek 18. cestovní ruch; 19. zemědělství; 20. chov zvířat; 21. potravinářský průmysl; 22. akvakultura; 23. úprava a odstraňování nebezpečných odpadů; 24. úprava a odstraňování splaškových odpadních vod z domácností; 25. nakládání s tuhými komunálními odpady; 26. odstraňování splaškových kalů; 27. průmysl nakládání s odpady; 28. spalování odpadů a nakládání s nespalitelnými zbytky; 29. práce pozměňující přirozený stav pobřeží; 30. doprava. B. VLASTNOSTI LÁTEK V ŽIVOTNÍM PROSTŘEDÍ Při vypracovávání akčních plánů, programů a opatření by strany měly uvážit následující vlastnosti: 1. perzistenci; 2. toxicitu nebo jiné škodlivé vlastnosti (např. karcinogenitu, mutagenitu, teratogenitu); 3. bioakumulaci; 4. radioaktivitu; 5. poměr mezi pozorovanými koncentracemi a koncentracemi bez pozorovaného účinku (NOEC); 6. riziko eutrofizace antropogenního původu; 7. zdravotní dopady a rizika; 8. význam přesahující hranice státu; 9. riziko nežádoucích změn mořského ekosystému a nevratné nebo trvalé dopady; 10. narušování udržitelného využívání biologických zdrojů nebo jiného oprávněného užívání moře; 11. účinky na chuť nebo pach mořských produktů pro lidskou spotřebu; 12. účinky na zápach, barvu, průhlednost nebo jinou vlastnost mořské vody; 13. distribuční schéma (tj. dotčená množství, způsoby užívání a pravděpodobnost dosažení mořského prostředí). C. KATEGORIE LÁTEK Následující kategorizace látek a zdrojů znečišťování slouží jako vodítko pro zpracování akčních plánů, programů a opatření: 1. organohalogenové sloučeniny a látky, které mohou takové sloučeniny vytvářet v mořském prostředí. Přednostně je třeba zaměřit se na aldrin, chlordan, DDT, dieldrin, dioxiny a furany, endrin, heptachlor, hexachlorbenzen, mirex, polychlorované bifenyly (PCB) a toxafen; 2. organické sloučeniny fosforu a látky, které mohou takové sloučeniny vytvářet v mořském prostředí; 3. organické sloučeniny cínu a látky, které mohou takové sloučeniny vytvářet v mořském prostředí; 4. polycyklické aromatické uhlovodíky; 5. těžké kovy a jejich sloučeniny; 6. použité mazací oleje; 7. radioaktivní látky včetně radioaktivních odpadů, pokud jejich vypouštění nesplňuje zásady ochrany před zářením vymezené příslušnými mezinárodními organizacemi, s ohledem na ochranu mořského prostředí; 8. biocidy a jejich deriváty; 9. patogenní mikroorganismy; 10. ropa a uhlovodíky ropného původu; 11. kyanidy a fluoridy; 12. biologicky nerozložitelné detergenty a jiné biologicky nerozložitelné povrchově aktivní látky; 13. sloučeniny dusíku a fosforu a jiné látky, které mohou způsobovat eutrofizaci; 14. odpadky (jakýkoli vyrobený nebo zpracovaný tuhý materiál, který je perzistentní a je odhozen nebo ponechán v mořském nebo pobřežním prostředí); 15. tepelné výpusti; 16. kyselé nebo zásadité sloučeniny, které mohou zhoršit kvalitu vody; 17. netoxické látky, které mají nepříznivý vliv na obsah kyslíku v mořském prostředí; 18. netoxické látky, které mohou narušovat oprávněné využívání moře; 19. netoxické látky, které mohou mít nepříznivý vliv na fyzikální nebo chemické vlastnosti mořské vody. " PŘÍLOHA II Příloha II se zrušuje. PŘÍLOHA III Dosavadní příloha III se označuje jako příloha II. Vkládá se nadpis a úvodní odstavec se mění takto: "PŘÍLOHA II ASPEKTY, KTERÉ JE TŘEBA VZÍT V ÚVAHU PŘI VYDÁVÁNÍ POVOLENÍ K VYPOUŠTĚNÍ ODPADŮ Při vydávání povolení k vypouštění odpadů obsahujících látky podle článku 6 tohoto protokolu je třeba přihlížet zejména k těmto faktorům:" Nadpis a odstavce 1, 2, 3, 6 a 7 oddílu A se mění takto: "A. VLASTNOSTI A SLOŽENÍ VYPOUŠTĚNÉHO ODPADU 1. Druh a velikost bodového nebo rozptýleného zdroje (např. průmyslová metoda). 2. Druh vypouštěného odpadu (např. původ, průměrné složení). 3. Stav odpadu (např. pevný, kapalný, kašovitý). 6. Koncentrace příslušných látek uvedených v příloze I a případně jiných látek. 7. Fyzikální, chemické a biochemické vlastnosti vypouštěných odpadů." V oddílu B se mění nadpis a doplňuje se nový odstavec 7, který zní: "B. VLASTNOSTI SLOŽEK VYPOUŠTĚNÉHO ODPADU VZHLEDEM K JEJICH ŠKODLIVOSTI 7. Všechny ostatní vlastnosti vyjmenované v příloze I oddílu B." Nadpis a odstavec 3 oddílu C se mění takto: "C. VLASTNOSTI MÍSTA VYPOUŠTĚNÍ A RECIPIENTNÍHO PROSTŘEDÍ 3. Počáteční zředění dosažené v místě vypouštění do recipientního prostředí." PŘÍLOHA IV Dosavadní příloha IV se označuje jako příloha III. Vkládá se nadpis a odstavce 1, 2, 3 a 5 se mění takto: "PŘÍLOHA III PODMÍNKY UPLATŇOVANÉ NA ZNEČIŠŤOVÁNÍ PŘENÁŠENÉ VZDUCHEM 1. Tento protokol se uplatňuje na znečistění vypouštěné do ovzduší za těchto podmínek: a) dojde-li nebo mohlo-li by za obvyklých povětrnostních podmínek dojít k přenosu vypouštěné látky do oblasti Středozemního moře; b) je-li vnos látky do oblasti Středozemního moře nebezpečný pro životní prostředí vzhledem k množstvím téže látky vnášeným do oblasti jinými způsoby. 2. Tento protokol se vztahuje také na znečištění ovlivňující oblast Středozemního moře vypouštěné do ovzduší z pozemních zdrojů na území stran a z pevných umělých staveb na moři, s výhradou ustanovení čl. 4 odst. 2 tohoto protokolu. 3. V případě znečišťování oblasti Středozemního moře z pozemních zdrojů prostřednictvím ovzduší se ustanovení článků 5 a 6 tohoto protokolu postupně uplatňují na příslušné látky a zdroje vyjmenované v příloze I tohoto protokolu, v souladu s podmínkami, na nichž se strany dohodnou. 5. Ustanovení přílohy II tohoto protokolu se vztahují na znečišťování prostřednictvím ovzduší všude tam, kde je to vhodné. Při hodnocení atmosférické depozice látek a při shromažďování údajů o množstvích a mírách znečišťujících emisí vypouštěných do atmosféry z pozemních zdrojů se provádí monitorování a modelování znečištění ovzduší na základě přijatelných společných emisních faktorů a metodik." PŘÍLOHA IV Doplňuje se nová příloha, která zní: " PŘÍLOHA IV KRITÉRIA PRO DEFINOVÁNÍ NEJLEPŠÍCH DOSTUPNÝCH TECHNIK A NEJLEPŠÍ ENVIRONMENTÁLNÍ PRAXE A. NEJLEPŠÍ DOSTUPNÉ TECHNIKY 1. Co se týče používání nejlepších dostupných technik, zdůrazňuje se používání bezodpadových technologií, jsou-li dostupné. 2. Výrazem "nejlepší dostupné techniky" se rozumí poslední stadium vývoje (stav poznání) procesů, zařízení nebo pracovních postupů, díky němuž lze říci, zda jsou určitá opatření na omezování vypouštění, emisí a odpadů vhodná k použití v praxi. Při stanovování toho, zda určitý soubor procesů, zařízení a pracovních postupů představuje, obecně či v určitém případě, nejlepší dostupné techniky, je třeba zvláště zvážit: a) srovnatelné procesy, zařízení a pracovní postupy, které byly nedávno úspěšně vyzkoušeny; b) technický pokrok a vývoj vědeckých poznatků; c) ekonomickou proveditelnost takových technik; d) časové lhůty pro instalaci v nových i stávajících zařízeních; e) povahu a objem daných vypouštění a emisí. 3. Z toho vyplývá, že "nejlepší dostupné techniky" pro určitý proces se časem mění ve světle technického pokroku, ekonomických a sociálních faktorů a vývoje vědeckých poznatků. 4. Jestliže omezení vypouštění a emisí díky použití nejlepších dostupných technik nevede k přijatelným výsledkům z hlediska životního prostředí, musí být přijata dodatečná opatření. 5. "Techniky" zahrnují jak použité technologie, tak způsob, jakým je zařízení navrženo, zkonstruováno, udržováno, provozováno a demontováno. B. NEJLEPŠÍ ENVIRONMENTÁLNÍ PRAXE 6. Výrazem "nejlepší environmentální praxe" se rozumí uplatnění co nejvhodnější kombinace environmentálních regulačních opatření a strategií. Při jejich výběru pro použití v jednotlivých případech musí být uvážena přinejmenším následující odstupňovaná řada opatření: a) informování a vzdělávání veřejnosti a uživatelů o tom, jaké dopady na životní prostředí má volba konkrétních činností a volba výrobků, jejich používání a konečná likvidace; b) vytvoření a používání zásad dobré environmentální praxe, které zahrnou všechny aspekty působení výrobku po dobu jeho životnosti; c) povinné označování štítky informujícími uživatele o rizicích pro životní prostředí, jež jsou spojena s výrobkem, jeho používáním a konečnou likvidací; d) šetření se zdroji, zejména úspora energie; e) zajištění dostupnosti sběrných a skládkových systémů pro veřejnost; f) zamezení používání nebezpečných látek nebo výrobků a tvorbě nebezpečných odpadů; g) recyklace, obnova a opětné použití; h) uplatnění ekonomických nástrojů na činnosti, výrobky nebo skupiny výrobků; i) zavedení systému povolování, který obsahuje řadu omezení nebo zákaz. 7. Při stanovování toho, jaká kombinace opatření představuje nejlepší environmentální praxi, obecně či v určitém případě, je třeba zvláště zvážit: a) rizika, jež výrobek, jeho výroba, používání a konečná likvidace představují pro životní prostředí; b) nahrazení méně znečišťujícími činnostmi nebo látkami; c) rozsah užívání; d) potenciální výhody nebo nevýhody náhradních materiálů nebo činností pro životní prostředí; e) pokrok a vývoj vědeckých poznatků; f) časové lhůty realizace; g) sociální a ekonomické dopady. 8. Z toho vyplývá, že nejlepší environmentální praxe pro určitý zdroj se časem mění ve světle technického pokroku, ekonomických a sociálních faktorů a vývoje vědeckých poznatků. 9. Jestliže omezení vnosů díky použití nejlepší environmentální praxe nevede k přijatelným výsledkům z hlediska životního prostředí, musí být přijata dodatečná opatření a nejlepší environmentální praxe musí být nově definována. " --------------------------------------------------