PŘEKLAD
ÚMLUVA O PRAVOMOCI ORGÁN Ů,P O U ŽITELNÉM PRÁVU, UZNÁVÁNÍ, VÝKONU
A SPOLUPRÁCI VE V ĚCECH RODI ČOVSKÉ ZODPOV ĚDNOSTI A OPAT ŘENÍ K OCHRAN ĚDĚTÍ
(uzav řená dne 19. října 1996)
Signatá řské státy této úmluvy,
majíce na pam ěti,že je nutné zlep šit ochranu d ětí v situacích mezinárodní povahy,
přejíce si p ředcházet rozpor ům mezi svými právními systémy týkajícími se p říslušnosti orgán ů, rozhodného práva,
uznávání a výkonu opat ření na ochranu d ětí,
připomínajíce význam mezinárodní spolupráce na ochranu d ětí,
potvrzujíce, že nejlep ší zájem dít ěte musí být brán v úvahu v prvé řadě,
vědomy si nutnosti revize Úmluvy ze dne 5. října 1961 o pravomoci a pou žitelném právu p ři ochran ěnezletilých,
přejíce si p řijmout spole čná ustanovení zaji šťující tento cíl a p řihlížejíce k Úmluv ěOrganizace spojených národ ů
o právech dít ěte ze dne 20. listopadu 1989,
se dohodly na t ěchto následujícím:
KAPITOLA I
OBLAST P ŮSOBNOSTI ÚMLUVY
Článek 1
1. Cíle této úmluvy jsou:
a) ur čit stát, jeho žorgány mají pravomoc p řijímat opat ření na
ochranu osoby nebo majetku dít ěte;
b) ur čit právo, které mají tyto orgány p ři výkonu své pravo-
moci pou žívat;
c) ur čit právo pou žitelné na rodi čovskou zodpov ědnost;
d) zajistit uznávání a výkon t ěchto opat ření na ochranu d ětí ve
všech smluvních státech;
e) zajistit mezi orgány smluvních stát ůspolupráci nezbytnou
k dosa žení cíl ůtéto úmluvy.2. Pro ú čely této úmluvy výraz „rodičovská zodpov ědnost “
zahrnuje rodi čovskou autoritu nebo jiný obdobný vzájemný
vztah stanovující práva, pravomoci a povinnosti rodi čů,
opatrovník ůnebo jiných zákonných zástupc ůve vztahu
k osob ěnebo majetku dít ěte.
Článek 2
Tato úmluva se vztahuje na d ěti od okam žiku jejich narození do
doby, kdy dosáhnou 18 let v ěku.
Článek 3
Opat ření uvedená v článku 1 se mohou týkat zejména:
a) p řiznání, výkonu, zru šení nebo omezení rodi čovské zodpo-
vědnosti, jako ži jejího delegování;
b) práva pé če o dít ěvčetněpráv týkajících se pé če o osobu
dítěte a zejména práva na ur čení místa bydli štědítěte,
jakoži právo náv štěvvčetněpráva vzít si dít ěna omezenou
dobu do jiného místa, ne žje jeho bydli ště;CS 11.6.2008 Ú řední v ěstník Evropské unie L 151/39
c) poru čnictví, opatrovnictví a obdobných institucí;
d) jmenování a funkcí osoby nebo orgánu majících na starosti
osobu nebo majetek dít ěte, zastupujících dít ěnebo pomáha-
jících mu;
e) umíst ění dít ěte do p ěstounské rodiny nebo do ústavní pé če
nebo zaji štění pé če prost řednictvím „kafala “nebo obdobné
instituce;
f) dohledu státního orgánu na pé či o dít ěosobou, která o dít ě
pečuje;
g) správy a ochrany majetku dít ěte nebo dispozice s ním.
Článek 4
Úmluva se nevztahuje na:
a) ur čení nebo pop ření rodi čovství v ůči dítěti;
b) rozhodnutí o osvojení, p řípadná opat ření k osvojení nebo
zrušení osvojení nebo jeho prohlá šení za neplatné;
c) p říjmení a jméno dít ěte;
d) dosa žení zp ůsobilosti k právním úkon ům;
e) vý živné;
f) správu majetku nebo d ědictví;
g) sociální zabezpe čení;
h) ve řejná opat ření v šeobecné povahy v zále žitostech týkajících
se vzd ělávání nebo zdravotnictví;
i) opat ření p řijímaná v d ůsledku trestných činůpáchaných
dětmi;
j) rozhodnutí o právu na azyl a imigraci.
KAPITOLA II
PRAVOMOC
Článek 5
1. Soudní nebo správní orgány smluvního státu obvyklého
bydli štědítěte mají pravomoc p řijímat opat ření na ochranu
osoby nebo majetku dít ěte.2. S výjimkou článku 7, v p řípadězměny obvyklého bydli ště
dítěte do jiného smluvního státu, mají pravomoc orgány státu
nového obvyklého bydli štědítěte.
Článek 6
1. V ůčidětem uprchlík ůadětí, v jejich žzemi do šlo
k nepokoj ům, v d ůsledku čehožtyto d ěti byly p řemíst ěny do
různých zemí, vykonávají pravomoci podle čl. 5 odst. 1 orgány
smluvního státu, na jeho žúzemí se d ěti v d ůsledku tohoto
přemíst ění nacházejí.
2. Ustanovení p ředchozího odstavce se rovn ěžpoužije na
děti, jejich žbydli štěnelze zjistit.
Článek 7
1. V p řípaděprotiprávního p řemíst ění nebo zadr žení dít ěte
zůstávají zachovány pravomoci orgán ůsmluvního státu, ve
kterém dít ěmělo obvyklé bydli štěbezprost ředněpřed p řemí-
stěním nebo zadr žením, a ždo té doby, ne ždítězíská obvyklé
bydli štěv jiném stát ě,a
a) osoba, instituce nebo jiný orgán mající právo pé če souhlasily
spřemíst ěním nebo zadr žením nebo
b) dít ěbydlelo v tomto jiném stát ěnejmén ěpo dobu jednoho
roku poté, co osoba, instituce nebo jiný orgán, které majíprávo pé če, znaly nebo musely znát místo pobytu dít ěte,
nevznesly po žadavek na navrácení b ěhem tohoto období
a dít ěse sžilo se svým novým prost ředím.
2. P řemíst ění nebo zadr žování dít ěte se pokládá za proti-
právní, jestli že:
a) poru šuje práva pé če nále žící osob ě, instituci nebo jinému
orgánu, a ťspole čněnebo samostatn ě, podle práva státu, ve
kterém dít ěmělo bydli štěbezprost ředněpřed p řemíst ěním
nebo zadr žením, a
b) v dob ěpřemíst ění nebo zadr žení byla tato práva skute čně
vykonávána, bu ďspole čněči samostatn ě, anebo by byla
vykonávána, kdyby nedo šlo k p řemíst ění nebo zadr žení.
Tato práva výchovy uvedená pod písmenem a) mohou vyplývat
zejména ze zákona nebo ze soudního nebo správního rozhod-nutí nebo z dohody mající právní ú činek podle práva tohoto
státu.CS L 151/40 Ú řední v ěstník Evropské unie 11.6.2008
3. Pokud si orgány uvedené v odstavci 1 zachovávají své
pravomoci, orgány smluvního státu, do kterého bylo dít ě
přemíst ěno anebo ve kterém bylo zadr ženo, mohou p řijímat
pouze taková naléhavá opat ření podle článku 11, která jsou
nutná pro ochranu osoby nebo majetku dít ěte.
Článek 8
1. Výjime čněorgán smluvní strany mající pravomoc podle
článku 5 nebo 6, jestli že se domnívá, že orgán jiného smluv-
ního státu by mohl v konkrétním p řípadělépe posoudit nejlep ší
zájem dít ěte, m ůžeb u ď
—žádat, aby tento jiný orgán bu ďpřímo nebo s pomocí
ústředního orgánu svého státu p řevzal pravomoc p řijímat
opat ření na ochranu, která pova žuje za nutná, nebo
—přerušit projednávání p řípadu a vyzvat strany k p ředložení
takového po žadavku orgánu tohoto jiného státu.
2. Smluvní státy, jejich žorgány mohou být do žádány podle
předchozího odstavce, jsou:
a) stát, jeho žstátním p říslušníkem je dít ě;
b) stát, na jeho žúzemí se nachází majetek dít ěte;
c) stát, p řed jeho žorgány probíhá řízení o návrhu na rozvod,
rozluku man želství rodi čůdítěte anebo jeho prohlá šení za
neplatné;
d) stát, ke kterému má dít ětěsný vztah.
3. Dot čené orgány mají mo žnost si vym ěňovat názory.
4. Orgán do žádaný podle odstavce 1 m ůžepřevzít pravomoc
orgánu p říslušného podle článku 5 nebo 6, jestli že to pokládá
za vhodné vzhledem k nejlep ším zájm ům dít ěte.
Článek 9
1. Jestli že se orgány smluvní strany uvedené v čl. 8 odst. 2
domnívají, že mají v konkrétním p řípadělepšípředpoklady pro
posouzení nejlep ších zájm ůdítěte, mohou bu ď
—požadovat na p říslušném orgánu smluvní strany obvyklého
bydli štědítěte p římo nebo pomocí úst ředního orgánu
tohoto státu, aby byly p říslušné p řijímat opat ření na
ochranu dít ěte, která pokládají za nezbytná, nebo—vyzvat strany, aby takovou žádost podaly u orgánu smluv-
ního státu obvyklého bydli štědítěte.
2. Dot čené orgány mají mo žnost si vym ěňovat názory.
3. Orgán, který o to po žádal, m ůže vykonávat pravomoci
místo orgánu smluvního státu obvyklého bydli štědítěte pouze
tehdy, kdy žtento posledn ějmenovaný orgán žádost p řijme.
Článek 10
1. Ani žjsou dot čena ustanovení článků5až9, mohou
orgány smluvního státu p ři výkonu své pravomoci
k rozhodování o návrhu na rozvod nebo rozluku rodi čůdítěte,
které má obvyklé bydli štěv jiném smluvním stát ě, nebo
o prohlá šení jejich man želství za neplatné, pokud to právo
jejich státu umo žňuje, p řijmout opat ření zam ěřená na ochranu
osoby nebo majetku dít ěte, jestli že
a) v dob ězahájení řízení jeden z jeho rodi čůmá obvyklé
bydli štěv tomto stát ěa jestli že jeden z nich má rodi čovskou
zodpov ědnost v ůči dítěti a
b) pravomoc t ěchto orgán ůkpřijetí takových opat ření byla
uznána rodi či, jako ži jinou osobou, která má rodi čovskou
zodpov ědnost v ůči dítěti, a jestli že tato pravomoc odpovídá
nejlep ším zájm ům dít ěte.
2. Pravomoc uvedená v odstavci 1 k p řijetí opat ření na
ochranu dít ěte zaniká, jakmile vyhovující nebo zamítavé
rozhodnutí o návrhu na rozvod, rozluku nebo prohlá šení
man želství za neplatné se stane pravomocným, anebo, jestli že
řízení je ukon čeno z jiného d ůvodu.
Článek 11
1. Ve v šech naléhavých p řípadech orgány smluvního státu,
na jeho žúzemí se nachází dít ěnebo majetek pat řící dít ěti, mají
pravomoc p řijmout nezbytná opat ření na ochranu dít ěte.
2. Opat ření p řijatá podle p ředchozího odstavce ohledn ě
dítěte obvykle bydlícího ve smluvním stát ěpozbudou ú činnosti,
jakmile orgány mající pravomoc podle článků5až10 p řijaly
opat ření, která vy žaduje situace.
3. Opat ření p řijatá podle odstavce 1 ohledn ědítěte obvykle
bydlícího v nesmluvním stát ěpozbudou ú činnosti v ka ždém
smluvním stát ě, jakmile opat ření, která situace vy žaduje
ap řijatá orgány jiného státu, jsou uznána v doty čném
smluvním stát ě.CS 11.6.2008 Ú řední v ěstník Evropské unie L 151/41
Článek 12
1. S výjimkou uvedenou v článku 7 orgány smluvního státu,
na jeho žúzemí se nachází dít ěnebo majetek pat řící dít ěti, mají
pravomoc p řijímat prozatímní opat ření na ochranu osoby nebo
majetku dít ěte, která mají územní ú činnost omezenou na
doty čný stát, pokud tato opat ření nejsou neslu čitelná
s opat řeními ji žpřijatými orgány, které mají pravomoc podle
článků5až10.
2. Opat ření p řijatá podle odstavce 1 ohledn ědítěte obvykle
bydlícího ve smluvním stát ěpozbudou ú činnosti, jakmile
orgány mající pravomoc podle článků5až10 p řijaly rozhod-
nutí ohledn ěopat ření na ochranu, která vy žaduje situace.
3. Opat ření p řijatá podle odstavce 1 ohledn ědítěte obvykle
bydlícího v nesmluvním stát ěpozbudou ú činnosti ve smluvním
státě, ve kterém byla opat ření p řijata, jakmile opat ření vyvolaná
situací a p řijatá orgány jiného státu jsou v doty čném smluvním
státěuznána.
Článek 13
1. Orgány smluvního státu, které mají pravomoc podle
článků5až10 p řijímat opat ření na ochranu osoby nebo
majetku dít ěte, se musí zdr žet výkonu p říslušnosti, jestli že
v dob ězahájení řízení byla po žadována odpovídající opat ření
od orgán ůjiného smluvního státu majících pravomoc podle
článků5až10 v dob ěžádosti, a je štěo nich probíhá řízení.
2. Ustanovení p ředchozího odstavce se nepou žije, jestli že
orgány, kterým byla žádost o opat ření p ůvodn ěpředložena,
se své pravomoci vzdaly.
Článek 14
Opat ření p řijatá podle článků5až10 z ůstanou v platnosti
v rozsahu jimi stanoveném, i kdy žvdůsledku zm ěny okolností
odpadl d ůvod, který zalo žil pravomoc, dokud orgány mající
pravomoc podle úmluvy nezm ěnily, nenahradily nebo nezru šily
taková opat ření.
KAPITOLA III
POUŽITELNÉ PRÁVO
Článek 15
1. P ři výkonu pravomoci podle ustanovení kapitoly II pou žijí
orgány smluvních stát ůsvé právní p ředpisy.
2. Pokud to v šak ochrana osoby nebo majetku dít ěte vy ža-
duje, mohou výjime čněpoužít nebo p řihlédnout k právu jiného
státu, k n ěmužmá daná situace podstatný vztah.3. Jestli že se obvyklé bydli štědítěte zm ění a dít ěbude žít
v jiném smluvním stát ě,řídí se od doby takové zm ěny právem
tohoto jiného státu podmínky pou žití opat ření p řijatých ve
státě, ve kterém dít ědříve m ělo obvyklé bydli ště.
Článek 16
1. P řiznání nebo zánik rodi čovské zodpov ědnosti ze zákona,
bez zásahu soudního nebo správního orgánu, se řídí právem
státu obvyklého bydli štědítěte.
2. P řiznání nebo zánik rodi čovské zodpov ědnosti na základ ě
dohody nebo jednostranného právního úkonu, bez zásahusoudního nebo správního orgánu, se řídí právem státu, ve
kterém má dít ěobvyklé bydli štěv dob ě, kdy dohoda nebo
jednostranný právní úkon nabude ú činnosti.
3. Rodi čovská zodpov ědnost, která existuje podle práva státu
obvyklého bydli štědítěte, trvá po zm ěněobvyklého bydli štědo
jiného státu.
4. Jestli žes ez m ění obvyklé bydli štědítěte, p řiznání rodi-
čovské zodpov ědnosti ze zákona osob ě, která doposud takovou
zodpov ědnost nem ěla, se řídí právem státu nového obvyklého
bydli ště.
Článek 17
Výkon rodi čovské zodpov ědnosti se řídí právem státu obvy-
klého bydli štědítěte. Pokud se obvyklé bydli štědítěte zm ění,
řídí se právem státu nového obvyklého bydli ště.
Článek 18
Rodi čovská zodpov ědnost zmín ěná v článku 16 m ůže být
odňata nebo podmínky jejího výkonu mohou být upraveny
opat řeními p řijatými podle této úmluvy.
Článek 19
1. Platnost právního úkonu mezi t řetí stranou a osobou,
která je oprávn ěna jednat jako zákonný zástupce dít ěte podle
práva státu, ve kterém byl úkon u činěn, nem ůže být pop řena
atřetí strana nem ůže nést odpov ědnost pouze z d ůvodu, že jiná
osoba nebyla zákonným zástupcem dít ěte podle práva, na které
odkazují ustanovení této kapitoly, leda žeb yt řetí strana v ěděla
anebo musela v ědět,že rodi čovská zodpov ědnost se řídí tímto
posledn ějmenovaným právem.
2. Ustanovení p ředchozího odstavce se pou žije pouze tehdy,
jestli že úkon byl u činěn mezi osobami nacházejícími se na
území stejného státu.CS L 151/42 Ú řední v ěstník Evropské unie 11.6.2008
Článek 20
Ustanovení této kapitoly se pou žijí, i kdy žprávo, na které
odkazují, je právem nesmluvního státu.
Článek 21
1. V této kapitole pojem „právo “znamená právo platné ve
státě, krom ějeho kolizních norem.
2. Pokud v šak je právem pou žitelným podle článku 16 právo
nesmluvního státu a jestli že kolizní normy tohoto státu odka-
zují na právo jiného nesmluvního státu, který pou žije své vlastní
právní p ředpisy, pak se pou žijí právní p ředpisy tohoto napos-
ledy jmenovaného státu. Jestli že tento jiný nesmluvní stát své
vlastní právní p ředpisy nepou žije, pak rozhodným právem je
právo, na které odkazuje článek 16.
Článek 22
Od pou žití právních p ředpis ů, na které odkazují ustanovení této
kapitoly, je mo žno se odchýlit pouze tehdy, pokud je pou žití
zjevn ěv rozporu s ve řejným po řádkem, s ohledem na nejlep ší
zájmy dít ěte.
KAPITOLA IV
UZNÁNÍ A VÝKON
Článek 23
1. Opat ření p řijatá orgány jednoho smluvního státu jsou
uznána ve v šech ostatních smluvních státech.
2. Uznání v šak m ůže být odmítnuto:
a) jestli že opat ření bylo p řijato orgánem, jeho žpravomoc se
nezakládá na n ěkterém z d ůvodůuvedených v kapitole II;
b) jestli že opat ření bylo p řijato, s výjimkou naléhavého p řípadu,
v soudním nebo správním řízení, ani žby dít ědostalo p říle-
žitost být sly šeno, čímžbyly poru šeny základní zásady řízení
dožádaného státu;
c) na základ ěžádosti osoby, která namítá, že opat ření naru šuje
její rodi čovskou zodpov ědnost, pokud takové opat ření bylo
přijato, s výjimkou naléhavého p řípadu, ani žby se této
osob ědostalo p říležitosti být sly šen;
d) jestli že toto uznání je zjevn ěv rozporu s ve řejným
pořádkem do žádaného státu, s p řihlédnutím k nejlep ším
zájm ům dít ěte;
e) jestli že opat ření je neslu čitelné s pozd ějším opat řením
přijatým v nesmluvním stát ěobvyklého bydli štědítěte,pokud toto naposledy uvedené opat ření spl ňuje po žadavky
pro uznání v do žádaném stát ě;
f) jestli že nebyl dodr žen postup podle článku 33.
Článek 24
Anižby byla dot čena ustanovení čl. 23 odst. 1, m ůžez ú čast-
něná osoba po žadovat na p říslušných orgánech smluvního
státu, aby rozhodly o uznání nebo neuznání opat ření p řijatého
v jiném smluvním stát ě. Postup se řídí právem do žádaného
státu.
Článek 25
Orgán do žádaného státu je vázán skutkovými zji štěními, na
jejich žzáklad ěorgán státu, v n ěmžbylo opat ření p řijato, zalo žil
svou pravomoc.
Článek 26
1. Jestli že opat ření p řijatá v jednom smluvním stát ěa tam
vykonatelná vy žadují výkon v jiném smluvním stát ě, budou na
návrh zainteresované strany prohlá šena za vykonatelná nebo
budou registrována pro ú čely výkonu v tomto jiném stát ě
podle procesních p ředpis ůtohoto posledn ěuvedeného státu.
2. Ka ždý smluvní stát pou žije k prohlá šení vykonatelnosti
nebo registrace jednoduchého a rychlého postupu v řízení.
3. Prohlá šení vykonatelnosti nebo registrace mohou být
zamítnuty pouze z d ůvodůuvedených v čl. 23 odst. 2.
Článek 27
Krom ěpřezkumu, který je nutný p ři postupu podle p ředchozích
článků, nelze v ěcněpřezkoumávat p řijaté opat ření.
Článek 28
Opat ření p řijatá v jednom smluvním stát ě, která byla prohlá šena
za vykonatelná nebo registrovaná pro ú čely výkonu v jiném
smluvním stát ě, budou vykonána v tomto stát ětak, jako
kdyby byla p řijata orgány tohoto státu. Výkon se řídí právem
dožádaného státu, v rozsahu stanoveném tímto právem,
s ohledem na nejlep ší zájmy dít ěte.
KAPITOLA V
SPOLUPRÁCE
Článek 29
1. Ka ždý smluvní stát ur čí úst řední orgán, který pov ěří
plněním úkol ůuložených úmluvou.CS 11.6.2008 Ú řední v ěstník Evropské unie L 151/43
2. Federální státy, státy s více ne žjedním právním systémem
nebo státy mající autonomní územní jednotky mohou ustanovitvíce ne žjeden úst řední orgán a ur čit územní nebo osobní
rozsah jejich p ůsobnosti. Stát, který ustanoví více ne žjeden
ústřední orgán, ur čí jeden z nich jako úst řední orgán, kterému
budou zasílána ve škerá sd ělení k postoupení p říslušnému
ústřednímu orgánu v tomto stát ě.
Článek 30
1. Úst řední orgány navzájem spolupracují a zaji šťují spolu-
práci mezi p říslušnými orgány svých stát ůza ú čelem dosa žení
cílůtéto úmluvy.
2. V souvislosti s pou žíváním této úmluvy p řijmou p říslušné
kroky k tomu, aby byly zaji štěny informace týkající se zákon ů
a dostupných slu žeb v jejich státech, které se týkají ochrany d ětí.
Článek 31
Ústřední orgán smluvního státu, bu ďpřímo nebo prost řednic-
tvím státních nebo jiných orgán ů,přijme vhodná opat ření k:
a) usnadn ění vzájemného styku a nabídky pomoci podle článků
8 a 9 a podle této kapitoly;
b) usnadn ění smírných řešení na ochranu osoby a majetku
dítěte v situacích, na které se úmluva vztahuje, a to zpro-
středkováním, smír čí iniciativou nebo obdobnými
prost ředky;
c) poskytnutí pomoci, na žádost p říslušného orgánu jiného
smluvního státu, p ři zjišťování pobytu dít ěte, které se prav-
děpodobn ěna území tohoto státu nachází a pot řebuje
ochranu na území do žádaného státu.
Článek 32
Na základ ěodůvodn ěného do žádání úst ředního orgánu nebo
jiného p říslušného orgánu smluvního státu, ke kterému má
dítěnejzáva žnější vztah, úst řední orgán smluvního státu, ve
kterém má dít ěsvé obvyklé bydli štěa nachází se v n ěm,
přímo anebo prost řednictvím ve řejných nebo jiných orgán ů:
a) podá zprávu o pom ěrech dít ěte;
b) po žádá, aby p říslušný orgán jeho státu zvá žil pot řebu p řijetí
opat ření na ochranu osoby nebo majetku dít ěte.
Článek 33
1. Jestli že orgán p říslušný podle článků5až10 uva žuje
o umíst ění dít ěte v p ěstounské rodin ěnebo v ústavní pé čianebo uva žuje o zaji štění pé če prost řednictvím „kafala “nebo
obdobné instituce a jestli že takové umíst ění nebo zaji štění
péče se má uskute čnit v jiném smluvním stát ě, musí to nejd říve
projednat s úst ředním orgánem anebo s jiným p říslušným
orgánem naposledy jmenovaného státu. Za tím ú čelem za šle
zprávu o dít ěti spolu s d ůvody pro navrhované umíst ění nebo
zajištění pé če.
2. Rozhodnutí o umíst ění nebo o zaji štění pé čemůže být
učiněno v do žadujícím stát ěpouze tehdy, jestli že úst řední nebo
jiný p říslušný orgán do žádaného státu souhlasil s umíst ěním
nebo zaji štěním pé če, p řičemžje třeba zohlednit nejlep ší
zájmy dít ěte.
Článek 34
1. Pokud je zva žováno opat ření na ochranu dít ěte, orgány
příslušné podle této úmluvy, jestli žet ov y žaduje situace dít ěte,
mohou vy žadovat od v šech orgán ůjiného smluvního státu
informace pot řebné pro ochranu dít ěte.
2. Ka ždý smluvní stát m ůže prohlásit, žed o žádání podle
odstavce 1 je t řeba postupovat jeho orgán ům jen prost řednic-
tvím jeho úst ředního orgánu.
Článek 35
1. P říslušné orgány smluvního státu mohou žádat orgány
jiného smluvního státu, aby pomohly p ři provedení opat ření
na ochranu dít ěte p řijatých podle této úmluvy, zejména p ři
zabezpe čení ú činného výkonu práva osobního styku, jako ž
i práva udr žovat pravidelné p římé kontakty.
2. Orgány smluvního státu, ve kterém dít ěnemá obvyklé
bydli ště, mohou na žádost rodi če bydlícího v tomto stát ě,
který si hodlá zajistit nebo udr žet právo osobního styku
s dít ětem, shromá ždit informace nebo d ůkazy a provést zji štění
oz p ůsobilosti tohoto rodi če k výkonu práva osobního styku
s dít ětem a podmínek, za nich žstyk má být vykonáván. Orgán,
který má pravomoc podle článků5až10 k rozhodování
o právu osobního styku s dít ětem, uzná a posoudí tyto infor-
mace, d ůkazy a zji štění dříve, ne žrozhodne.
3. Orgán, který má pravomoc podle článků5a ž10
k rozhodnutí o právu styku s dít ětem, m ůžepřerušitřízení a ž
do výsledku řízení o žádosti podané podle odstavce 2, zejména
kdyžmá rozhodnout o návrhu na omezení nebo zru šení práva
na osobní styk s dít ětem, které bylo p řiznáno ve stát ědřívějšího
bydli štědítěte.CS L 151/44 Ú řední v ěstník Evropské unie 11.6.2008
4. Žádné ustanovení v tomto článku nebrání orgánu, který
má pravomoc podle článků5až10, v p řijetí prozatímních
opat ření platných do doby, ne žbude znám výsledek řízení
podle odstavce 2.
Článek 36
Vpřípadě,že dít ěje vystaveno vá žnému nebezpe čí, budou
příslušné orgány smluvního státu, ve kterém byla p řijata
opat ření na ochranu dít ěte nebo se o nich uva žuje, jestli že
jsou informovány, že dít ězměnilo obvyklé bydli štěanebo že
se nachází v jiném stát ě, informovat orgány tohoto jiného státu
o vzniklém nebezpe číaop řijatých opat řeních.
Článek 37
Orgán nebude po žadovat nebo postupovat informace podle této
kapitoly, pokud by to podle jeho názoru mohlo zp ůsobit, že
osoba nebo majetek dít ěte by byly vystaveny nebezpe čí anebo
žeb yd o šlo k vá žnému ohro žení svobody nebo života člena
rodiny dít ěte.
Článek 38
1. Ani žje dot čena mo žnost ulo žení p řiměřených poplatk ů
za obstarání slu žeb, úst řední a jiné státní orgány smluvních
státůnesou vlastní náklady vzniklé p ři pou žívání ustanovení
této kapitoly.
2. Smluvní stát m ůže uzav řít dohody s jedním nebo s více
smluvními státy ohledn ěrozd ělení náklad ů.
Článek 39
Kterýkoliv smluvní stát m ůže uzavírat dohody s jedním nebo
s více smluvními státy za ú čelem usnadn ění pou žívání této
kapitoly p ři jejich vzájemném styku. Státy, které takovou
dohodu uzav řou, za šlou její kopii depozitá ři úmluvy.
KAPITOLA VI
VŠEOBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 40
1. Orgány smluvního státu, v n ěmžmá dít ěobvyklé bydli ště,
nebo smluvního státu, ve kterém bylo p řijato ochranné
opat ření, mohou vystavit osob ěmající rodi čovskou zodpov ěd-
nost nebo osob ěpověřené ochranou osoby nebo majetku dít ěte
na její žádost osv ědčení obsahující rozsah, v n ěmžmůže tato
osoba jednat, a jí p říslušející práva.
2. Platí domn ěnka, že oprávn ění uvedená v osv ědčení této
osob ěpříslušejí, pokud nebude prokázán opak.3. Ka ždý smluvní stát ur čí orgány p říslušné k vystavení
tohoto osv ědčení.
Článek 41
Osobní údaje shromá žděné nebo p ředané podle této úmluvy
mohou být pou žity pouze pro ty ú čely, pro n ěžbyly shromá ž-
děny nebo postoupeny.
Článek 42
Orgány, kterým byly informace postoupeny, zajistí d ůvěrnost
údajův souladu se zákony svých stát ů.
Článek 43
Veškeré doklady zaslané nebo vydané podle této úmluvy budou
osvobozeny od legalizace nebo jiných obdobných formalit.
Článek 44
Každý smluvní stát stanoví orgány, kterým budou zasílány
žádosti podle článků8, 9 a 33.
Článek 45
1. Ur čení orgán ůuvedená v článcích 29 a 44 budou sd ělena
Stálému výboru Haagské konference mezinárodního soukro-mého práva.
2. Prohlá šení podle čl. 34 odst. 2 bude p ředáno depozitá ři
úmluvy.
Článek 46
Smluvní stát, v n ěmžplatí r ůzné právní systémy nebo soubory
právních pravidel pro ochranu osoby nebo majetku dít ěte,
nebude povinen pou žít pravidel úmluvy v p řípaděkolizí mezi
těmito r ůznými systémy nebo soubory právních pravidel.
Článek 47
Ve vztahu ke státu, ve kterém platí v r ůzných územních jednot-
kách dva nebo více právních systém ůnebo soubor ůprávních
pravidel pro zále žitosti upravené touto úmluvou:
1) ka ždý odkaz na obvyklé bydli štěv tomto stát ěznamená
odkaz na obvyklé bydli štěv územní jednotce;
2) ka ždý odkaz na p řítomnost dít ěte v tomto stát ěznamená
odkaz na p řítomnost v územní jednotce;
3) ka ždý odkaz na místo, kde se nachází majetek dít ěte
v tomto stát ě, znamená odkaz na místo, kde je umíst ěn
majetek dít ěte v územní jednotce;CS 11.6.2008 Ú řední v ěstník Evropské unie L 151/45
4) ka ždý odkaz na stát, jeho žje dít ěstátním p říslušníkem,
znamená odkaz na územní jednotku stanovenou zákonemtohoto státu anebo, p ři neexistenci p říslušných pravidel, na
územní jednotku, ke které má dít ěnejtěsnější vztah;
5) ka ždý odkaz na stát, u jeho žorgán ůbyl podán návrh na
rozvod nebo rozluku rodi čůdítěte nebo zru šení jejich
man želství, znamená odkaz na územní jednotku, její ž
orgány rozhodují o tomto návrhu;
6) ka ždý odkaz na stát, ke kterému má dít ězáva žný vztah,
znamená odkaz na územní jednotku, ke které má dít ě
takový vztah;
7) ka ždý odkaz na stát, do kterého se dít ěpřestěhovalo anebo
ve kterém je zadr žováno, znamená odkaz na p říslušnou
územní jednotku, do které dít ěbylo p řemíst ěno anebo ve
které je zadr žováno;
8) ka ždý odkaz na orgány státu, které mají jiné postavení ne ž
ústřední orgány, znamená odkaz na ty, které jsou opráv-
něny jednat v rámci p říslušné územní jednotky;
9) ka ždý odkaz na právo, řízení nebo orgány státu, ve kterém
bylo p řijato opat ření, znamená odkaz na právo, řízení nebo
orgány územní jednotky, ve které takové opat ření bylo
přijato;
10) ka ždý odkaz na právo, řízení nebo orgány do žádaného
státu znamená odkaz na právo, řízení nebo orgány územní
jednotky, v ní žje po žadováno uznání nebo výkon.
Článek 48
Pro ur čení rozhodného práva podle kapitoly III ve vztahu ke
státu, který má dv ěnebo více územních jednotek, z nich žkaždá
má sv ůj právní systém nebo vlastní soubor pravidel pro zále ži-
tosti upravené touto úmluvou, se pou žijí následující pravidla:
a) pokud v takovém stát ěexistují platná pravidla pro ur čení
územní jednotky, její žprávo je rozhodné, pou žije se právo
dané jednotky;
b) p ři neexistenci takových pravidel se pou žije právo p říslušné
územní jednotky uvedené v článku 47.
Článek 49
Pro ú čely ur čení rozhodného práva podle kapitoly III ve vztahu
ke státu, který má dva nebo více právních systém ůnebosoubor ůpravidel platných pro r ůzné kategorie osob ohledn ě
záležitostí upravených touto úmluvou, platí tato pravidla:
a) existují-li v takovém stát ěplatná pravidla ur čující, které
ztěchto práv se pou žije, pou žije se toto právo;
b) p ři neexistenci takových pravidel se pou žije právo nebo
soubor pravidel, k n ěmužmá dít ěnejtěsnější vztah.
Článek 50
Tato úmluva se nedotýká Úmluvy ze dne 25. října 1980
oo b čanskoprávních aspektech mezinárodních únos ůdětí mezi
stranami obou úmluv. Žádné ustanovení této úmluvy v šak
nebrání tomu pou žít tuto úmluvu pro ú čely dosa žení návratu
dítěte, které bylo protiprávn ěpřemíst ěno nebo zadr ženo, anebo
pro zaji štění práva na osobní styk s dít ětem.
Článek 51
Ve vztahu mezi smluvními státy tato úmluva nahrazuje Úmluvu
ze dne 5. října 1961 o pravomoci orgán ůa rozhodném právu
pro ochranu nezletilých a Úmluvu o úprav ěporu čnictví nad
nezletilými, podepsanou dne 12. června 1902 v Haagu, ani ž
by bylo dot čeno uznání opat ření p řijatých podle vý šez m í n ěné
úmluvy ze dne 5. října 1961.
Článek 52
1. Tato úmluva nenahrazuje jiné mezinárodní smlouvy,
jejich žstranami jsou smluvní státy a které obsahují ustanovení
ověcech upravených úmluvou, pokud smluvní státy neu činí
opačné prohlá šení ohledn ětakové smlouvy.
2. Tato úmluva nebrání tomu, aby jeden nebo více smluv-
ních stát ůuzav řely dohody, které by vzhledem k d ětem majícím
obvyklé bydli štěvněkterém ze stát ů,j ežjsou stranami takových
dohod, obsahovaly ustanovení o zále žitostech upravených v této
úmluv ě.
3. Dohody, které budou uzav řeny jedním nebo více smluv-
ními státy o v ěcech upravených touto úmluvou, nemají vliv na
použití ustanovení této úmluvy ve vztahu t ěchto stát ůk jiným
smluvním stát ům.
4. P ředchozí odstavce se rovn ěžvztahují na jednotné zákony,
které jsou zalo ženy na zvlá štních vazbách regionálního nebo
jiného charakteru mezi doty čnými státy.CS L 151/46 Ú řední v ěstník Evropské unie 11.6.2008
Článek 53
1. Úmluva se pou žije na opat ření pouze tehdy, jestli že tato
opat ření budou v n ěkterém stát ěpřijata poté, co úmluva vstou-
pila pro tento stát v platnost.
2. Úmluva se pou žije pro uznání a výkon opat ření p řijatých
po jejím vstupu v platnost mezi státem, ve kterém byla opat ření
přijata, a státem do žádaným.
Článek 54
1. Sd ělení zasílaná úst řednímu orgánu nebo jinému orgánu
smluvního státu jsou v p ůvodním jazyce a jsou opat řena
překladem do ú ředního jazyka nebo jednoho z ú ředních jazyk ů
tohoto jiného státu nebo, pokud to není mo žné, p řekladem do
francouz štiny nebo angli čtiny.
2. Smluvní stát v šak m ůže výhradou podle článku 60
vylou čit pou žití bu ďfrancouz štiny, nebo angli čtiny, nikoli ale
obou.
Článek 55
1. Smluvní stát si m ůže podle článku 60:
a) vyhradit pravomoc svých orgán ůkp řijetí opat ření na
ochranu majetku dít ěte, který se nachází na jeho území;
b) vyhradit právo neuznat rodi čovskou zodpov ědnost nebo
opat ření, pokud jsou neslu čitelné s opat řením p řijatým
jeho orgány ohledn ětohoto majetku.
2. Výhrada m ůže být omezena na ur čité druhy majetku.
Článek 56
Generální tajemník Haagské konference mezinárodního soukro-
mého práva bude pravideln ěsvolávat zvlá štní komisi, aby
posoudila provád ění úmluvy v praxi.
KAPITOLA VII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 57
1. Úmluva bude otev řena k podpisu stát ům, které byly členy
Haagské konference mezinárodního soukromého práva v dob ě
osmnáctého zasedání.2. Podléhá ratifikaci, p řijetí nebo schválení; listiny o ratifikaci,
přijetí nebo schválení budou ulo ženy u ministerstva zahrani č-
ních v ěcí Nizozemského království, depozitá ře úmluvy.
Článek 58
1. Kterýkoliv jiný stát m ůžepřistoupit k úmluv ěpoté, co
tato vstoupí v platnost podle čl. 61 odst. 1.
2. Listina o p řístupu bude ulo žena u depozitá ře.
3. Tento p řístup bude pouze ve vztahu mezi p řistupujícím
státem a t ěmi smluvními státy, které nevznesly výhradu k jeho
přístupu do šesti m ěsícůpo obdr žení oznámení uvedeného v čl.
63 písm. b). Tato výhrada m ůže být vznesena rovn ěžstáty
v dob ě, kdy ratifikují, p řijímají nebo schvalují úmluvu po
přístupu. V šechny tyto výhrady budou oznámeny depozitá ři.
Článek 59
1. Pokud stát má dv ěnebo více územních jednotek, v nich ž
platí r ůzné právní systémy ve v ěcech upravených úmluvou,
můžepři podpisu, p řijetí, schválení nebo p řístupu prohlásit,
že se tato úmluva vztahuje na v šechny jeho územní jednotky
nebo jen na jednu či více z nich a m ůže kdykoli toto prohlá šení
změnit u činěním jiného prohlá šení.
2. V šechna tato prohlá šení budou oznámena depozitá ři
a výslovn ěstanoví územní jednotky, na které se úmluva vzta-
huje.
3. Pokud stát neu činí prohlá šení podle tohoto článku,
úmluva se vztahuje na v šechny územní jednotky tohoto státu.
Článek 60
1. Ka ždý stát m ůže nejpozd ěji při ratifikaci, p řijetí, schválení
nebo p řístupu nebo p ři prohlá šení podle článku 59 u činit jednu
nebo ob ěvýhrady uvedené v čl. 54 odst. 2 a článku 55. Jiné
výhrady nejsou p řípustné.
2. Ka ždý stát m ůže kdykoliv odvolat výhradu, kterou u činil.
Toto odvolání musí oznámit depozitá ři.
3. Ú činnost výhrady zaniká prvním dnem t řetího kalendá ř-
ního m ěsíce po oznámení uvedeném v p ředchozím odstavci.CS 11.6.2008 Ú řední v ěstník Evropské unie L 151/47
Článek 61
1. Úmluva vstupuje v platnost prvním dnem m ěsíce následu-
jícího po uplynutí t říměsícůod ulo žení t řetí listiny o ratifikaci,
přijetí nebo schválení podle článku 57.
2. Dále pak úmluva vstoupí v platnost:
a) pro ka ždý stát, který ji dodate čněratifikuje, p řijme nebo
schválí, prvním dnem m ěsíce následujícího po uplynutí t ří
měsícůod ulo žení listiny o ratifikaci, p řijetí, schválení nebo
přístupu;
b) pro ka ždý p řistupující stát prvním dnem m ěsíce následují-
cího po uplynutí t říměsícůod uplynutí období šesti m ěsíců
uvedeného v čl. 58 odst. 3;
c) pro územní jednotku, na kterou byla roz šířena pou žitelnost
této úmluvy podle článku 59, prvého dne m ěsíce následují-
cího po uplynutí t říměsícůpo oznámení uvedeném v tomto
článku.
Článek 62
1. Stát, který je smluvní stranou, ji m ůže vypov ědět
písemným oznámením zaslaným depozitá ři. Vypov ězení se
může týkat také jen ur čitých územních jednotek, na které se
úmluva vztahuje.
2. Vypov ězení se stává ú činným prvním dnem m ěsíce násle-
dujícího po uplynutí dvanácti m ěsícůod obdr žení oznámení
depozitá řem. Pokud je v oznámení uvedena del šíl hůta pro
účinnost vypov ězení, vypov ězení se stane ú činným po uplynutí
této del šíl hůty od obdr žení oznámení depozitá řem.Článek 63
Depozitá řoznámí členským stát ům Haagské konference mezi-
národního soukromého práva a stát ům, kterým p řistoupily
podle článku 58:
a) podpisy, ratifikace, p řijetí a schválení uvedené v článku 57;
b) p řistoupení a výhrady vznesené k p řistoupením uvedené
včlánku 58;
c) vstup úmluvy v platnost podle článku 61;
d) prohlá šení uvedená v čl. 34 odst. 2 a článku 59;
e) dohody uvedené v článku 39;
f) výhrady uvedené v čl. 54 odst. 2 a článku 55 a odvolání
uvedená v čl. 60 odst. 2;
g) vypov ězení uvedená v článku 62.
Na d ůkaz čehožníže podepsaní, jsouce k tomu řádnězmoc-
něni, podepsali tuto úmluvu.
V Haagu dne 19. října 1996 v anglickém a francouzském
jazyce, p řičemžoběznění mají stejnou platnost, v jediném
vyhotovení, které bude ulo ženo v archivu vlády Nizozemského
království a jeho žověřená kopie bude zaslána diplomatickou
cestou v šemčlenským stát ům Haagské konference mezinárod-
ního soukromého práva ke dni jejího osmnáctého zasedání.CS L 151/48 Ú řední v ěstník Evropské unie 11.6.2008