3)

Před nový bod 1a (směrnice Rady 64/225/EHS) se vkládá nový bod, který zní: „1. 32009 L 0138: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (Úř. věst. L 335, 17.12.2009, s. 1). Pro účely Dohody se směrnice upravuje takto: a) V článku 8 se doplňuje toto: “5) na Islandu Viðlagatrygging Íslands”; b) Články 57 až 63 týkající se obezřetnostního posuzování navrhovaného nabyvatele se nepoužijí, pokud navrhovaný nabyvatel, jak je vymezen ve směrnici, je usazen nebo regulován mimo území smluvních stran. c) V čl. 157 odst. 2 se slova „a nařízení (ES) č. 593/2008“ zrušují. d) Článek 171 se nepoužije. Použije se toto ustanovení: Každá smluvní strana může prostřednictvím dohod uzavřených s jednou nebo více třetími zeměmi dohodnout uplatňování ustanovení odlišných od těch, která jsou uvedena v článcích 162 až 170 směrnice za podmínky, že její pojistníci a pojištěné osoby obdrží přiměřenou a odpovídající ochranu. Smluvní strany se musí před uzavřením takových dohod navzájem informovat a konzultovat. Smluvní strany nesmějí uplatňovat na pobočky pojišťoven, které mají své sídlo mimo území smluvní strany, ustanovení, která mají za následek příznivější zacházení, než se poskytuje pobočkám pojišťoven, které mají sídlo na území smluvních stran. e) Kdykoli Evropská unie jedná s jednou nebo více třetími zeměmi na základě článku 175, snaží se získat stejné zacházení pro pojišťovny a zajišťovny států ESVO. f) Pro zacházení třetích zemí s pojišťovnami a zajišťovnami uvedené v článku 177 se použijí tato ustanovení: S cílem dosáhnout maximálního stupně konvergence při uplatňování režimu třetí země ve vztahu k pojišťovnám a zajišťovnám si smluvní strany vyměňují informace, jak to je uvedeno ve čl. 177 odst. 1, a v rámci Smíšeného výboru EHP a podle zvláštních postupů dohodnutých smluvními stranami se konají konzultace o věcech uvedených ve čl. 177 odst. 2. g) Článek 178 se nahrazuje tímto: „1. Tento článek se vztahuje na smlouvy uvedené v odstavci 2 bez ohledu na to, zda se kryté riziko nachází na území smluvní strany, a na všechny další pojistné smlouvy, které kryjí rizika nacházející se na území smluvních stran. Nevztahuje se na smlouvy o zajištění. 2. Pojistné smlouvy pokrývající velké riziko, jak je definováno v čl. 13 odst. 27, se řídí právem, které si strany zvolí. V míře, ve které nebylo právo rozhodné zvoleno stranami, se pojistná smlouva řídí právem země, kde má pojistitel své obvyklé bydliště. Vyplývá-li ze všech okolností případu, že smlouva je zjevně úžeji spojena s jinou zemí, použije se právo této jiné země. 3. Právo, kterým se bude smlouva řídit, si strany zvolí podle následujících ustanovení: a) Volba musí být vyjádřena výslovně nebo jasně vyplývat z ustanovení smlouvy nebo okolností případu. Strany si mohou zvolit právo rozhodné pro celou smlouvu nebo pouze pro její část. b) Strany se mohou kdykoli dohodnout, že se smlouva bude řídit jiným právem, než kterým se dosud řídila. Žádná změna rozhodného práva provedená po uzavření smlouvy se nedotýká její formální platnosti a ani se nepříznivě nedotýká práv třetích osob. c) V případě, že všechny ostatní prvky pro situaci významné se v okamžiku volby nacházejí v jiné zemi než v zemi, jejíž právo bylo zvoleno, není volbou práva, kterou strany učinily, dotčeno použití ustanovení práva této jiné země, od nichž se nelze smluvně odchýlit. d) V případě, že všechny ostatní prvky pro situaci významné se v okamžiku volby nacházejí v jedné nebo více smluvních stranách, není volbou jiného rozhodného práva stranami, než je právo smluvní strany, dotčeno použití ustanovení práva EHP, případně v podobě, v jaké je provedeno ve smluvní straně sídla soudu, od nichž se nelze smluvně odchýlit. 4. Existence a platnost souhlasu stran s volbou rozhodného práva se určuje v souladu s následujícími ustanoveními: a) Existence a platnost smlouvy nebo některého ustanovení smlouvy se určuje podle práva, které by se na základě tohoto článku použilo, kdyby byla smlouva nebo ustanovení smlouvy platné. Vyplývá-li však z okolností, že by nebylo přiměřené určovat účinky chování strany podle práva uvedeného v prvním pododstavci tohoto písmene, může se strana za účelem zjištění, že neprojevila souhlas, odvolat na právo země, v níž se nachází její obvyklé bydliště. b) Smlouva uzavřená mezi osobami, které se nacházejí, nebo jejichž zmocněnci se nacházejí v okamžiku uzavření smlouvy v téže zemi, je formálně platná, splňuje-li formální náležitosti práva, kterým se podle tohoto článku řídí, nebo formální náležitosti práva země, v níž byla uzavřena. Smlouva uzavřená mezi osobami, které se nacházejí, nebo jejichž zástupci se nacházejí v okamžiku uzavření smlouvy v různých zemích, je formálně platná, splňuje-li formální náležitosti podle práva, které se na ni použije podle tohoto článku, nebo práva jedné ze zemí, v níž se nacházela jedna ze stran nebo jejich zástupce v okamžiku uzavření smlouvy, nebo práva jedné ze zemí, v níž měla k uvedenému okamžiku jedna ze stran své obvyklé bydliště. Jednostranný právní úkon, který se týká již uzavřené nebo zamýšlené smlouvy, je formálně platný, splňuje-li formální náležitosti podle práva, které se na smlouvu použije nebo které by se na ni použilo podle tohoto článku, nebo práva země, v níž byl tento úkon učiněn, nebo práva země, v níž osoba, která jej provedla, měla v té době obvyklé bydliště. Bez ohledu na první až třetí podstavec tohoto písmene se na smlouvu, jejímž předmětem je věcné právo k nemovitosti nebo nájem nemovitosti, vztahují formální požadavky práva země, v níž se nemovitost nachází, pokud se podle tohoto práva: i) uvedená ustanovení použijí bez ohledu na zemi, v níž došlo k uzavření smlouvy, a bez ohledu na právo, které je jinak pro smlouvu rozhodné, a ii) od těchto ustanovení se nelze smluvně odchýlit. c) Ve smlouvě uzavřené mezi osobami, které se nacházejí v téže zemi, se může fyzická osoba, která by byla způsobilá podle práva této země, odvolat na svou nezpůsobilost vyplývající z práva jiné země pouze tehdy, pokud druhá smluvní strana o této nezpůsobilosti v době uzavření smlouvy věděla nebo o ní nevěděla z nedbalosti. 5. V případě jiné pojistné smlouvy, než je smlouva podle odstavce 2, mohou v souladu s odstavcem 3 strany zvolit pouze následující práva: a) právo jakékoli smluvní strany, v níž se nachází riziko v okamžiku uzavření smlouvy; b) právo země, v níž má pojistník své obvyklé bydliště; c) v případě životního pojištění právo smluvní strany, jejíž je pojistník státním příslušníkem; d) v případě pojistných smluv kryjících rizika omezená na události, k nimž došlo v jedné smluvní straně, a to v jiné, než je smluvní strana, v níž se riziko nachází, právo této smluvní strany; e) v případě pojistníka se smlouvou spadající pod tento odstavec, který provozuje profesionální nebo podnikatelskou činnost nebo vykonává svobodné povolání a pojistná smlouva kryje dvě či více rizik vztahujících se k této činnosti a nacházejících se v různých smluvních stranách, právo kterékoli z těchto smluvních stran nebo právo země, v níž má pojistník své obvyklé bydliště. Pokud v případech uvedených v písmenech a), b) nebo e) tohoto odstavce poskytují uvedené smluvní strany větší míru volnosti při volbě rozhodného práva pro pojistné smlouvy, mohou strany této volnosti využít. V míře, ve které nebylo právo rozhodné zvoleno stranami podle tohoto odstavce, se bude taková smlouva řídit právem smluvní strany, v níž se riziko nachází v okamžiku uzavření smlouvy. 6. Na pojistné smlouvy, pro které smluvní strana ukládá povinnost uzavřít pojištění se vztahují tato dodatečná pravidla: a) povinnost uzavřít pojištění není splněna u pojistné smlouvy, která není v souladu se zvláštními ustanoveními týkajícími se daného pojištění platnými ve smluvní straně, která tuto povinnost ukládá. Pokud je právo smluvní strany, ve které se nachází riziko, v rozporu s právem smluvní strany, která ukládá povinnost uzavřít pojištění, je rozhodným právem právo státu ukládajícího povinnost uzavřít pojištění; b) odchylně od odstavců 2 a 4 může smluvní strana stanovit, že pojistná smlouva se bude řídit právem smluvní strany, která ukládá povinnost uzavřít pojištění. 7. Pro účely odst. 4 třetího pododstavce a odstavce 5, v nichž smlouva kryje rizika nacházející se ve více než jedné smluvní straně, považuje se smlouva za složenou z několika smluv, z nichž se každá týká pouze jedné smluvní strany. 8. Pro účely tohoto článku je země, v níž se riziko nachází, určena podle čl. 13 odst. 13, a v případě životního pojištění země, v níž se riziko nachází, bude země závazku ve smyslu čl. 13 odst. 14.“ h) V příloze III části A se doplňují nové oddíly, které znějí: „29) v případě Islandské republiky: „Hlutafélag“; 30) v případě Lichtenštejnského knížectví: „Aktiengesellschaft“, „Europäische Gesellschaft (SE)“, „Genossenschaft“, „Europäische Genossenschaft (SCE)“; 31) v případě Norského království: „Aksjeselskaper“, „Gjensidige selskaper“.“ i) V příloze III části B se doplňují nové oddíly, které znějí: „29) v případě Islandské republiky: „Hlutafélag“; 30) v případě Lichtenštejnského knížectví: „Aktiengesellschaft“, „Europäische Gesellschaft (SE)“, „Genossenschaft“, „Europäische Genossenschaft (SCE)“; 31) v případě Norského království: „Aksjeselskaper“, „Gjensidige selskaper“.“ j) V příloze III části C se doplňují nové oddíly, které znějí: „29) v případě Islandské republiky: „Hlutafélög“; 30) v případě Lichtenštejnského knížectví: „Aktiengesellschaft“, „Europäische Gesellschaft (SE)“, „Genossenschaft“, „Europäische Genossenschaft (SCE)“; 31) v případě Norského království: „Aksjeselskaper“, „Allmennaksjeselskaper“, „Gjensidige selskaper“.“ “