Úřední věstník L 181 , 19/07/2003 S. 0027 - 0033



Dohoda o vydávání mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými OBSAH Preambule Článek 1 Článek 2 Článek 3 Článek 4 Článek 5 Článek 6 Článek 7 Článek 8 Článek 9 Článek 10 Článek 11 Článek 12 Článek 13 Článek 14 Článek 15 Článek 16 Článek 17 Článek 18 Článek 19 Článek 20 Článek 21 Článek 22 Vysvětlivky EVROPSKÁ UNIE A SPOJENÉ STÁTY AMERICKÉ, PŘEJÍCE SI další usnadnění spolupráce mezi členskými státy Evropské unie a Spojenými státy americkými, PŘEJÍCE SI účinněji bojovat proti trestné činnosti, aby chránily své demokratické společnosti a společné hodnoty, S NÁLEŽITÝM OHLEDEM na práva jednotlivců a právní stát, S VĚDOMÍM záruk svých právních řádů poskytujících vydaným osobám právo na spravedlivý proces, včetně práva na rozhodnutí vydané nestranným soudem zřízeným zákonem, PŘEJÍCE SI uzavřít dohodu o vydávání pachatelů trestných činů, SE DOHODLY NA TĚCHTO USTANOVENÍCH: Článek 1 Předmět a účel Smluvní strany se v souladu s ustanoveními této dohody zavazují zdokonalovat svou spolupráci v rámci platných vztahů mezi členskými státy a Spojenými státy americkými pro vydávání pachatelů trestných činů. Článek 2 Definice 1. "Smluvními stranami" se rozumějí Evropská unie a Spojené státy americké. 2. "Členským státem" se rozumí členský stát Evropské unie. 3. "Ministerstvem spravedlnosti" se v případě Spojených států amerických rozumí Ministerstvo spravedlnosti Spojených států a v případě členského státu pak jeho ministerstvo spravedlnosti; avšak pokud v členském státě úkoly popsané v článcích 3, 5, 6, 8 nebo 12 vykonává jeho nejvyšší státní zástupce, může být tento orgán určen k převzetí úkolů ministerstva spravedlnosti v souladu s článkem 19, nedohodnou-li se Spojené státy a dotčený členský stát na určení jiného orgánu. Článek 3 Oblast působnosti této dohody ve vztahu k dvoustranným smlouvám o vydávání uzavřeným mezi členskými státy 1. Evropská unie v souladu se Smlouvou o Evropské unii a Spojené státy americké zajistí, aby se ustanovení této dohody používala s ohledem na dvoustranné smlouvy o vydávání mezi členskými státy a Spojenými státy americkými platné ke dni vstupu této dohody v platnost za těchto podmínek: a) článek 4 se použije namísto ustanovení dvoustranných smluv, která povolují vydávání výhradně s ohledem na seznam určitých trestných činů; b) článek 5 se použije namísto ustanovení dvoustranných smluv, která upravují předávání, osvědčování, ověřování nebo legalizaci žádostí o vydání a podkladů předaných dožadujícím státem; c) článek 6 se použije, pokud neexistují ustanovení dvoustranných smluv umožňující přímé předávání žádostí o předběžné zadržení mezi Ministerstvem spravedlnosti Spojených států a ministerstvem spravedlnosti dotčeného členského státu; d) článek 7 se použije vedle ustanovení dvoustranných smluv upravujících předávání žádostí o vydání; e) článek 8 se použije, pokud neexistují ustanovení dvoustranných smluv upravující předávání doplňujících informací; neuvádějí-li dvoustranné smlouvy způsob předávání, používá se rovněž odstavec 2 uvedeného článku; f) článek 9 se použije, pokud neexistují ustanovení dvoustranných smluv umožňující dočasné přemístění osob, proti kterým je vedeno soudní řízení nebo které si odpykávají trest v dožádaném státu; g) článek 10, není-li v dvoustranných smlouvách stanoveno jinak, se použije namísto ustanovení dvoustranných smluv nebo pokud neexistují ustanovení dvoustranných smluv týkající se rozhodnutí o několika žádostech o vydání téže osoby; h) článek 11 se použije, pokud neexistují ustanovení dvoustranných smluv umožňující odchylky od vydávacích postupů nebo zjednodušené postupy vydávání; i) článek 12 se použije, pokud neexistují ustanovení dvoustranných smluv upravující tranzit; neuvádějí-li ustanovení dvoustranných smluv postup při neplánovaném přistání letadla, použije se rovněž odstavec 3 uvedeného článku; j) článek 13 může být používán dožádaným státem namísto ustanovení dvoustranných smluv nebo pokud neexistují ustanovení dvoustranných smluv upravující trest smrti; k) článek 14 se použije, pokud neexistují ustanovení dvoustranných smluv upravující zacházení s citlivými informacemi obsaženými v žádosti. 2. a) Evropská unie v souladu se Smlouvou o Evropské unii zajistí, aby každý členský stát v listině sepsané mezi daným členským státem a Spojenými státy americkými potvrdil, že svou platnou dvoustrannou smlouvu o vydávání se Spojenými státy americkými bude používat způsobem uvedeným v tomto článku. b) Evropská unie v souladu se Smlouvou o Evropské unii zajistí, aby nové členské státy, které přistoupí k Evropské unii po vstupu této dohody v platnost a které uzavřely dvoustranné smlouvy o vydávání se Spojenými státy americkými, přijaly opatření podle písmene a). c) Smluvní strany se vynasnaží ukončit postup podle písmene b) před plánovaným přistoupením nového členského státu nebo co nejdříve poté. Evropská unie oznámí Spojeným státům americkým den přistoupení nových členských států. 3. Není-li postup podle odst. 2 písm. b) ukončen do dne přistoupení, uplatňují se ustanovení této dohody na vztahy mezi příslušným novým členským státem a Spojenými státy americkými ode dne, kdy si vzájemně oznámí a oznámí rovněž Evropské unii dokončení svých vnitřních postupů k tomuto účelu. Článek 4 Trestné činy podléhající vydání 1. Trestný čin je trestným činem podléhajícím vydání, lze-li se za něj podle práva dožadujícího i dožádaného státu uložit trest odnětí svobody s horní hranicí přesahující jeden rok nebo přísnější trest. Trestný čin je rovněž trestným činem podléhajícím vydání, pokud se jedná o pokus nebo spolčení ke spáchání trestného činu podléhajícího vydání nebo o účast na tomto trestném činu. Vztahuje-li se žádost na výkon trestu osoby odsouzené za trestný čin podléhající vydání, musí z trestu odnětí svobody zbývat nejméně čtyři měsíce. 2. Je-li schváleno vydání pro trestný čin podléhající vydání, je rovněž schváleno pro všechny ostatní trestné činy uvedené v žádosti, za které je možno uložit trest odnětí svobody v době trvání nejvýše jednoho roku, jsou-li splněny všechny ostatní podmínky vydání. 3. Pro účely tohoto článku se trestný čin považuje za trestný čin podléhající vydání: a) bez ohledu na to, zda právo dožadujícího a dožádaného státu řadí trestný čin do stejné kategorie trestných činů nebo popisují trestný čin stejnou terminologií; b) bez ohledu na to, zda se jedná o trestný čin, pro který federální právo Spojených států pouze pro odůvodnění příslušnosti federálního soudu Spojených států požaduje doložení skutečností jako přeprava osob a věcí mezi federálními státy nebo použití pošty či jiných prostředků týkajících se federálního nebo zahraničního obchodu, a c) bez ohledu na to, zda v trestních věcech z oblasti daní, cel, devizové kontroly a dovozu nebo vývozu zboží stanoví právo dožadujícího a dožádaného státu stejné druhy daní, cel, devizových kontrol nebo dovozu či vývozu vzhledem ke stejnému zboží. 4. Byl-li trestný čin spáchán mimo území dožadujícího státu, je vydání povoleno s výhradou ostatních použitelných podmínek pro vydání, je-li podle práva dožádaného státu čin spáchaný mimo jeho území za podobných okolností trestný. Není-li podle práva dožádaného státu čin spáchaný mimo jeho území za podobných okolností trestný, může příslušný orgán dožádaného státu podle svého uvážení povolit vydání, jsou-li všechny ostatní podmínky pro vydání splněny. Článek 5 Předávání a ověřování dokumentů 1. Žádosti o vydání a podklady se předávají diplomatickou cestou, včetně předávání podle článku 7. 2. Dokumenty s osvědčením nebo razítkem ministerstva spravedlnosti nebo ministerstva zahraničních věcí dožadujícího státu se při vydávacím řízení v dožádaném státu používají bez dalšího osvědčování, ověřování nebo jiné formy legalizace. Článek 6 Předávání žádostí o předběžné zadržení Žádosti o předběžné zadržení se vedle diplomatické cesty mohou předávat přímo mezi ministerstvy spravedlnosti dožadujícího a dožádaného státu. Tyto žádosti se mohou předávat rovněž prostřednictvím Mezinárodní organizace kriminální policie (Interpol). Článek 7 Předávání dokumentů o předběžném zadržení 1. Je-li osoba, jejíž vydání je požadováno, předběžně zadržena v dožádaném státě, může dožadující stát splnit svou povinnost předat žádost o vydání a podklady diplomatickou cestou podle čl. 5 odst. 1 tím, že předá žádost a podklady velvyslanectví dožádaného státu v dožadujícím státě. V tom případě se den přijetí této žádosti na velvyslanectví považuje za den přijetí dožádaným státem pro účely počítání lhůty, jež musí být dodržena podle platné smlouvy o vydávání, aby byla umožněna vazba dotčené osoby. 2. Nemůže-li členský stát ke dni podpisu této dohody z důvodu ustálené judikatury použitelné k tomuto dni ve svém právu uplatňovat opatření podle odstavce 1, nevztahuje se na něj tento článek do doby, než tento členský stát a Spojené státy americké přijmou cestou výměny diplomatických nót jiné rozhodnutí. Článek 8 Doplňující informace 1. Dožádaný stát může od dožadujícího státu požadovat, aby v přiměřené lhůtě, kterou stanoví, předložil doplňující informace, je-li toho názoru, že poskytnuté informace přiložené k žádosti o vydání nedostačují ke splnění podmínek platné smlouvy o vydávání. 2. Tyto dodatečné informace mohou být vyžádány a poskytnuty přímo prostřednictvím ministerstev spravedlnosti dotčených států. Článek 9 Dočasné předání 1. Je-li podána žádost o vydání osoby, proti které je vedeno soudní řízení nebo která si odpykává trest v dožádaném státě, může dožádaný stát dotčenou osobu dočasně předat dožadujícímu státu za účelem trestního řízení. 2. Tato předaná osoba je v dožadujícím státě držena ve vazbě a je navrácena dožádanému státu po skončení soudního řízení proti této osobě v souladu s podmínkami dohodnutými mezi dožadujícím a dožadovaným státem. Doba strávená ve vazbě na území dožadujícího státu během trestního stíhání v tomto státě může být odečtena od zbývající doby trestu v dožádaném státě. Článek 10 Žádosti o vydání nebo předání ze strany několika států 1. Obdrží-li dožádaný stát od dožadujícího státu a od jakéhokoli dalšího státu nebo států žádosti o vydání téže osoby buď pro týž trestný čin, nebo pro různé trestné činy, rozhodne výkonný orgán dožádaného státu, kterému státu, pokud vůbec, tuto osobu předá. 2. Obdrží-li dožádaný členský stát žádost o vydání od Spojených států amerických a žádost o předání na základě evropského příkazu k zatčení pro tutéž osobu buď pro týž trestný čin, nebo pro různé trestné činy, rozhodne výkonný orgán dožádaného státu, kterému státu, pokud vůbec, tuto osobu předá. K tomuto účelu je příslušným orgánem výkonný orgán dožádaného členského státu, pokud podle platné dvoustranné smlouvy o vydávání mezi Spojenými státy a členským státem rozhoduje o souběžných žádostech tento orgán; pokud tak dvoustranná smlouva o vydávání nestanoví, určí příslušný orgán dotčený členský stát podle článku 19. 3. Při rozhodování podle odstavců 1 a 2 zváží dožádaný stát všechny významné okolnosti, včetně mimo jiné okolnosti uvedené v platné smlouvě o vydávání nebo, a pokud v ní tyto skutečnosti uvedeny nejsou, včetně následujících okolností: a) zda byly žádosti podány na základě smlouvy; b) místa spáchání jednotlivých trestných činů; c) příslušné zájmy dožadujících států; d) závažnost trestných činů; e) státní příslušnost oběti; f) možnost dalšího vydávání mezi dožadujícími stranami a g) časové pořadí obdržení žádostí od dožadujících států. Článek 11 Zjednodušené postupy vydávání Souhlasí-li dotčená osoba s předáním dožadujícímu státu, může dožádaný stát v souladu se zásadami a postupy svého právního řádu předat tuto osobu co nejrychleji bez dalšího řízení. Souhlas hledané osoby může obsahovat i vzdání se ochrany poskytnuté v souladu se zásadou speciality. Článek 12 Tranzit 1. Členský stát může schválit přepravu osoby předávané Spojeným státům americkým třetím státem nebo Spojenými státy americkými třetímu státu přes své území. Spojené státy americké mohou schválit přepravu osoby předávané členskému státu třetím státem nebo členským státem třetímu státu přes své území. 2. Žádost o tranzit se podává diplomatickou cestou nebo přímo mezi Ministerstvem spravedlnosti Spojených států a ministerstvem spravedlnosti dotčeného členského státu. Tyto žádosti se mohou předávat rovněž prostřednictvím Mezinárodní organizace kriminální policie (Interpol). Žádost obsahuje popis přepravované osoby a krátkou zprávu o skutečnostech případu. Přepravovaná osoba je během tranzitu držena ve vazbě. 3. Schválení se nepožaduje v případě letecké přepravy, není-li plánováno přistání na území tranzitního státu. V případě neplánovaného přistání může stát, ve kterém se toto přistání uskuteční, požadovat podání žádosti o tranzit podle odstavce 2. Je třeba přijmout všechna nezbytná opatření k zabránění útěku dotčené osoby během tranzitu, je-li-li žádost o tranzit obdržena do 96 hodin od neplánovaného přistání. Článek 13 Trest smrti Je-li za trestný čin, u kterého se žádá o vydání, možné uložit trest smrti podle práva dožadujícího státu a nikoli podle práva dožádaného státu, může dožádaný stát povolit vydání za podmínky, že daná osoba nebude odsouzena k trestu smrti, nebo nemůže-li dožadující stát tuto podmínku splnit z procesních důvodů, za podmínky, že uložený trest smrti nebude vykonán. Přijme-li dožadující stát podmínky vydání podle tohoto článku, musí je dodržet. Nepřijme-li dožadující stát tyto podmínky, může být žádost o vydání zamítnuta. Článek 14 Citlivé informace obsažené v žádosti Zamýšlí-li dožadující stát poskytnout zvláště citlivé informace k podpoře své žádosti o vydání, může po konzultaci s dožádaným státem stanovit rozsah ochrany informací dožádaným státem. Nemůže-li dožádaný stát chránit informace požadovaným způsobem, rozhodne se dožadující stát, zda informace přesto poskytne. Článek 15 Konzultace V případě potřeby provádějí smluvní strany konzultace, aby umožnily co nejúčinnější uplatňování této dohody, včetně usnadnění vyřešení případných sporů při výkladu nebo uplatňování této dohody. Článek 16 Časová působnost 1. Tato dohoda se použije pro trestné činy spáchané před jejím vstupem v platnost i po něm. 2. Tato dohoda se použije na žádosti o vydání podané po jejím vstupu v platnost. Články 4 a 9 se však použijí i pro žádosti, které jsou již v dožádaném státě podány v okamžiku vstupu této dohody v platnost. Článek 17 Neuplatňování odchylek 1. Tato dohoda se použije, aniž je dotčeno uplatnění důvodů k zamítnutí dožádaným státem věcech, které tato dohoda neupravuje, ale které vyplývají z platné dvoustranné smlouvy o vydávání mezi příslušným členským státem a Spojenými státy americkými. 2. Mohou-li být ústavní zásady dožádaného státu nebo pravomocná soudní rozhodnutí pro něj závazná překážkou plnění jeho závazků při vydávání a neupravuje-li řešení této věci tato dohoda ani použitelná dvoustranná smlouva, zahájí dožádaný a dožadující stát konzultace. Článek 18 Budoucí dvoustranné smlouvy o vydávání uzavírané mezi členskými státy Tato dohoda nebrání tomu, aby po jejím vstupu v platnost byly uzavírány dvoustranné smlouvy mezi členským státem a Spojenými státy americkými, které jsou v souladu s touto dohodou. Článek 19 Určení a oznamování Evropská unie oznámí Spojeným státům americkým všechna určení podle čl. 2 odst. 3 a čl. 10 odst. 2 před výměnou listin podle čl. 3 odst. 2 mezi členskými státy a Spojenými státy americkými. Článek 20 Územní působnost 1. Tato dohoda se vztahuje: a) na Spojené státy americké; b) ve vztahu k Evropské unii na: - členské státy, - území, za jejichž vnější vztahy odpovídá určitý členský stát, nebo země, které nejsou členskými státy, ale u nichž má členský stát povinnosti s ohledem na vnější vztahy, pokud se tak smluvní strany dohodnou výměnou diplomatické nóty řádně potvrzené dotyčným členským státem. 2. Používání této dohody na území nebo země, na které byla rozšířena v souladu s odst. 1 písm. b), může smluvní strana ukončit diplomatickou cestou písemným oznámením s šestiměsíční výpovědní lhůtou druhé smluvní straně, je-li náležitě potvrzeno mezi dotyčným členským státem a Spojenými státy americkými. Článek 21 Přezkum Smluvní strany se dohodly provést v případě nutnosti společný přezkum této dohody, v každém případě však nejpozději pět let po jejím vstupu v platnost. Přezkum se týká zejména praktického provádění dohody a může rovněž zahrnovat takové otázky jako důsledky dalšího rozvoje Evropské unie pro předmět této dohody, včetně článku 10. Článek 22 Vstup v platnost a ukončení 1. Tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem po uplynutí tří měsíců ode dne, k němuž si smluvní strany vymění listiny potvrzující dokončení svých vnitřních postupů za tímto účelem. Tyto listiny rovněž potvrzují dokončení postupů podle čl. 3 odst. 2. 2. Každá smluvní strana může tuto dohodu kdykoli ukončit písemným oznámením druhé smluvní straně a toto ukončení nabývá účinku šest měsíců po dni tohoto oznámení. Na důkaz čehož připojili níže podepsaní zástupci k této dohodě své podpisy. Ve Washingtonu D.C. dne dvacátého pátého června dva tisíce tři ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, dánském, finském, francouzském, italském, německém, nizozemském, portugalském, řeckém, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost. Por la Unión EuropeaFor Den Europæiske UnionFür die Europäische UnionΓια την Ευρωπαϊκή ΚοινότηταFor the European UnionPour l'Union européennePer l'Unione europeaVoor de Europese UniePela União EuropeiaEuroopan unionin puolestaPå Europeiska unionens vägnar +++++ TIFF +++++ Por los Estados Unidos de AméricaFor Amerikas Forenede StaterFür die Vereinigten Staaten von AmerikaΓια τις Ηνωμένες Πολιτείες της ΑμερικήςFor the United States of AmericaPour les États-Unis d'AmériquePer gli Stati Uniti d'AmericaVoor de Verenigde Staten van AmerikaPelos Estados Unidos da AméricaAmerikan yhdysvaltojen puolestaPå Amerikas förenta staters vägnar +++++ TIFF +++++ -------------------------------------------------- Vysvětlivky k Dohodě o vydávání mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými Tyto vysvětlivky obsahují ujednání smluvních stran o používání některých ustanovení Dohody o vydávání mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými (dále jen "dohoda"). K článku 10 Článek 10 se netýká závazků států, které jsou stranami Římského statutu Mezinárodního trestního soudu, ani Spojených států amerických, které nejsou stranou tohoto statutu s ohledem na Mezinárodní trestní soud. K článku 18 Článek 18 stanoví, že dohoda nevylučuje uzavírání dvoustranných dohod o vydávání mezi členskými státy a Spojenými státy americkými po jejím vstupu v platnost v souladu s touto dohodou. Představují-li opatření uvedená v dohodě praktickou překážku pro jeden nebo více členských států nebo Spojené státy americké, měla by taková překážka být odstraněna pokud možno nejprve prostřednictvím konzultací mezi dotčeným členským státem nebo členskými státy a Spojenými státy americkými nebo případně na základě konzultačních postupů stanovených v této dohodě. Nelze-li tyto praktické překážky odstranit na základě samotných konzultací, bylo by v souladu s dohodou, jestliže by budoucí dvoustranné dohody mezi členským státem nebo členskými státy a Spojenými státy americkými zajistily prakticky proveditelný alternativní postup, který by splňoval cíle příslušného zvláštního ustanovení, při jehož používání vyvstaly překážky. --------------------------------------------------