KONSOLIDOVANÉ ZN ĚNÍ 
SMLOUVY O FUNGOVÁNÍ EVROPSKÉ UNIECS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/47

PREAMBULE  
JEHO VELI ČENSTVO KRÁL BELGI ČANŮ , PREZIDENT SPOLKOVÉ REPUBLIKY N ĚMECKO, PREZIDENT FRANCOUZSKÉ 
REPUBLIKY, PREZIDENT ITALSKÉ REPUBLIKY, JEJÍ KRÁLOVSKÁ VÝSOST VELKOVÉVODKYN Ě LUCEMBURSKA, JEJÍ 
VELI ČENSTVO KRÁLOVNA NIZOZEMSKA (  1 ), 
ROZHODNUTI  položit základy stále užšího svazku evropských národ ů, 
ODHODLÁNI  zabezpe čit spole čným postupem hospodá řský a sociální r ůst svých stát ů odstran ěním 
překážek, které rozd ělují Evropu,  
POTVRZUJÍCE  za základní cíl svého úsilí neustálé zlepšování životních a pracovních podmínek svých 
národ ů, 
UZNÁVAJÍCE,  že odstran ění stávajících p řekážek vyžaduje dohodnutý postup, aby byl zabezpe čen 
trvalý rozvoj, vyvážený obchod a korektní hospodá řská sout ěž, 
SNAŽÍCE SE  posílit jednotu hospodá řství svých zemí a zajistit jejich harmonický rozvoj zmenšováním 
rozdíl ů mezi jednotlivými regiony a odstran ěním zaostalosti nejvíce znevýhodn ěných region ů, 
PŘEJÍCE SI  p řisp ět spole čnou obchodní politikou k postupnému odstra ňování omezení 
v mezinárodním obchod ě, 
HODLAJÍCE  potvrdit solidaritu, která spojuje Evropu a zámo řské zem ě, a p řejíce si zajistit rozvoj jejich 
blahobytu v souladu se zásadami Charty Spojených národ ů, 
ROZHODNUTI  zachovat a upevnit tímto spojením svých zdroj ů mír a svobodu a vyzývajíce ostatní 
národy Evropy, které jejich ideál sdílejí, aby se k jejich úsilí p řipojily,  
ODHODLÁNI  podporovat dosažení co nejvyšší úrovn ě vzd ělanosti svých národ ů prost řednictvím širo ­
kého p řístupu ke vzd ělání a neustálého dopl ňování znalostí,  
JMENOVALI  své zplnomocn ěné zástupce, jimiž jsou:  
(seznam zplnomocn ěných zástupc ů není př etišt ěn) 
KTE ŘÍ SE po vým ěn ě svých plných mocí, jež byly shledány v dobré a náležité form ě, dohodli na t ěchto 
ustanoveních:CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/49  
( 1 ) Členy Evropské unie se od té doby staly Bulharská republika, Česká republika, Dánské království, Estonská republika, 
Irsko, Řecká republika, Špan ělské království, Kyperská republika, Lotyšská republika, Litevská republika, Ma ďarská 
republika, Republika Malta, Rakouská republika, Polská republika, Portugalská republika, Rumunsko, Republika 
Slovinsko, Slovenská republika, Finská republika, Švédské království a Spojené království Velké Británie a Severního 
Irska.
ČÁST PRVNÍ  
ZÁSADY 
Článek 1 
1. Tato smlouva upravuje fungování Unie a stanoví oblasti, meze a zp ůsob výkonu jejích pravo ­
mocí. 
2. Tato smlouva a Smlouva o Evropské unii p ředstavují smlouvy, na nichž je Unie založena. Tyto 
dv ě Smlouvy, které mají stejnou právní sílu, se ozna čují jako „Smlouvy“.  
HLAVA I  
DRUHY A OBLASTI PRAVOMOCÍ UNIE  
Článek 2 
1. Sv ěřují-li v ur čité oblasti Smlouvy Unii výlu čnou pravomoc, m ůže pouze Unie vytvá řet 
a p řijímat právn ě závazné akty a č lenské státy tak mohou činit pouze tehdy, jsou-li k tomu Unií 
zmocněny nebo provádě jí-li akty Unie.  
2. Sv ěřují-li v urč ité oblasti Smlouvy Unii pravomoc sdílenou s členskými státy, mohou v této 
oblasti vytvá řet a př ijímat právn ě závazné akty Unie i členské státy. Členské státy vykonávají svou 
pravomoc v rozsahu, v jakém ji Unie nevykonala. Členské státy op ět vykonávají svou pravomoc 
v rozsahu, v jakém se Unie rozhodla svou pravomoc p řestat vykonávat.  
3. Členské státy koordinují své hospodá řské politiky a politiky zam ěstnanosti v souladu s úpravou 
uvedenou v této smlouv ě, k jejímuž stanovení má pravomoc Unie.  
4. Unie má v souladu s ustanoveními Smlouvy o Evropské unii pravomoc vymezovat a provád ět 
spole čnou zahrani ční a bezpe čnostní politiku v četn ě postupného vymezení spole čné obranné poli ­
tiky.  
5. V n ěkterých oblastech a za podmínek stanovených Smlouvami má Unie pravomoc provád ět 
činnosti, jimiž podporuje, koordinuje nebo dopl ňuje činnosti členských stát ů, aniž by p řitom v t ěchto 
oblastech nahrazovala jejich pravomoc.  
Právn ě závazné akty Unie p řijaté na základ ě ustanovení Smluv, která se týkají t ěchto oblastí, nesm ějí 
harmonizovat právní p ředpisy členských stát ů. 
6. Rozsah a zp ůsob výkonu pravomocí Unie ur čují ustanovení Smluv týkající se jednotlivých 
oblastí.CS C 83/50 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 3 
1. Unie má výlu čnou pravomoc v t ěchto oblastech: 
a) celní unie;  
b) stanovení pravidel hospodá řské sout ěže nezbytných pro fungování vnit řního trhu;  
c) m ěnová politika pro členské státy, jejichž m ěnou je euro;  
d) zachování biologických mo řských zdroj ů v rámci spole čné rybá řské politiky;  
e) spole čná obchodní politika.  
2. Ve výlu čné pravomoci Unie je rovn ěž uzav ření mezinárodní smlouvy, pokud je její uzav ření 
stanoveno legislativním aktem Unie nebo je nezbytné k tomu, aby Unie mohla vykonávat svou 
vnit řní pravomoc, nebo pokud její uzav ření m ůže ovlivnit spole čná pravidla či zm ěnit jejich p ůsob ­
nost.  
Článek 4 
1. Unie sdílí pravomoc s členskými státy, pokud jí Smlouvy sv ěřují pravomoc, která se netýká 
oblastí uvedených v článcích 3 a 6.  
2. Sdílená pravomoc Unie a členských stát ů se uplat ňuje v t ěchto hlavních oblastech:  
a) vnit řní trh;  
b) sociální politika, pokud jde o hlediska vymezená v této smlouvě ; 
c) hospodá řská, sociální a územní soudržnost;  
d) zem ěd ělství a rybolov, vyjma zachování biologických mo řských zdroj ů; 
e) životní prost ředí;  
f) ochrana spot řebitele;  
g) doprava; 
h) transevropské sít ě; 
i) energetika;CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/51
j) prostor svobody, bezpe čnosti a práva; 
k) spole čné otázky bezpe čnosti v oblasti ve řejného zdraví, pokud jde o hlediska vymezená v této 
smlouv ě. 
3. Unie má pravomoc vyvíjet činnost v oblasti výzkumu, technologického rozvoje a vesmíru, 
zejména vymezovat a provád ět programy, avšak výkon této pravomoci nesmí členským států m 
bránit ve výkonu jejich pravomoci.  
4. Unie má pravomoc vyvíjet činnost a provád ět spole čnou politiku v oblasti rozvojové spolu ­
práce a humanitární pomoci, avšak výkon této pravomoci nesmí členským států m bránit ve výkonu 
jejich pravomoci. 
Článek 5 
1. Členské státy koordinují své hospodá řské politiky v rámci Unie. Za tímto ú čelem p řijme Rada 
opat ření, zejména hlavní sm ěry t ěchto politik. 
Zvláštní ustanovení se vztahují na ty členské státy, jejichž m ěnou je euro.  
2. Unie p řijímá opat ření ke koordinaci politik zam ěstnanosti členských stát ů, zejména vymezo ­
váním sm ěrů t ěchto politik.  
3. Unie m ůže dávat podn ěty pro zajišt ění koordinace sociálních politik členských stát ů. 
Článek 6 
Unie má pravomoc provád ět činnosti, jimiž podporuje, koordinuje nebo dopl ňuje činnosti členských 
stát ů. Oblasti t ěchto činností na evropské úrovni jsou:  
a) ochrana a zlepšování lidského zdraví;  
b) pr ůmysl;  
c) kultura;  
d) cestovní ruch;  
e) všeobecné vzd ělávání, odborné vzd ělávání, mládež a sport;CS C 83/52 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
f) civilní ochrana;  
g) správní spolupráce.  
HLAVA II  
OBECNĚ POUŽITELNÁ USTANOVENÍ  
Článek 7 
Unie zajiš ťuje soudržnost mezi svými jednotlivými politikami a činnostmi s p řihlédnutím ke všem 
svým cíl ům a v souladu se zásadou sv ěření pravomocí. 
Článek 8  
(bývalý čl. 3 odst. 2 Smlouvy o ES) (  1 ) 
Při všech svých činnostech usiluje Unie o odstran ění nerovností a podporuje rovné zacházení pro 
muže a ženy.  
Článek 9 
Při vymezování a provád ění svých politik a činností p řihlíží Unie k požadavk ům spojeným 
s podporou vysoké úrovn ě zam ěstnanosti, zárukou p řim ěřené sociální ochrany, bojem proti sociál ­
nímu vylou čení a vysokou úrovní všeobecného a odborného vzd ělávání a ochrany lidského zdraví.  
Článek 10  
Při vymezování a provád ění svých politik a činností se Unie zam ěřuje na boj proti jakékoliv diskri ­
minaci na základ ě pohlaví, rasy nebo etnického p ůvodu, náboženského vyznání nebo přesv ěd čení, 
zdravotního postižení, v ěku nebo sexuální orientace.  
Článek 11  
(bývalý článek 6 Smlouvy o ES)  
Požadavky na ochranu životního prost ředí musí být zahrnuty do vymezení a provád ění politik 
a činností Unie, zejména s ohledem na podporu udržitelného rozvoje.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/53  
( 1 ) Tento odkaz je pouze orienta ční. Podrobn ější informace naleznete ve srovnávacích tabulkách mezi bývalým a novým 
číslováním Smluv.
Článek 12  
(bývalý čl. 153 odst. 2 Smlouvy o ES)  
Požadavky vyplývající z ochrany spot řebitele budou brány v úvahu př i vymezování a provád ění 
jiných politik a činností Unie.  
Článek 13 
Při stanovování a provád ění politik Unie v oblastech zem ěd ělství, rybolovu, dopravy, vnitřního trhu, 
výzkumu a technologického rozvoje a vesmíru zohled ňují Unie a členské státy pln ě požadavky na 
dobré životní podmínky zví řat jako vnímajících bytostí; p řitom zohlední právní nebo správní p řed ­
pisy a zvyklosti členských stát ů spojené zejména s náboženskými ob řady, kulturními tradicemi 
a regionálním d ědictvím.  
Článek 14  
(bývalý článek 16 Smlouvy o ES)  
Aniž jsou dot čeny článek 4 Smlouvy o Evropské unii a články 93, 106 a 107 této smlouvy a 
s ohledem na místo, které zaujímají služby obecného hospodá řského zájmu mezi spole čnými hodno ­
tami Unie, a na jejich význam p ři podpo ře sociální a územní soudržnosti, pe čují Unie a členské státy 
v rámci svých pravomocí a v oblasti p ůsobnosti Smluv o to, aby zejména hospodá řské a finan ční 
zásady a podmínky pro fungování t ěchto služeb umož ňovaly napln ění jejich úkol ů. Tyto zásady 
a podmínky stanoví řádným legislativním postupem formou na řízení Evropský parlament a Rada, 
aniž je dot čena pravomoc členských stát ů poskytovat, zadávat či financovat tyto služby v souladu se 
Smlouvami.  
Článek 15  
(bývalý článek 255 Smlouvy o ES)  
1. S cílem podpo řit řádnou správu v ěcí ve řejných a zajistit ú čast ob čanské spole čnosti jednají 
orgány, instituce a jiné subjekty Unie co nejotev řen ěji. 
2. Evropský parlament, jakož i Rada p ři projednávání návrhu legislativního aktu a hlasování 
o n ěm, zasedají ve řejn ě. 
3. Každý ob čan Unie a každá fyzická osoba s bydlišt ěm nebo právnická osoba se statutárním 
sídlem v členském státě má právo na p řístup k dokument ům orgánů , institucí a jiných subjekt ů Unie 
bez ohledu na použitý nosi č, aniž jsou dot čeny zásady a podmínky stanovené v souladu s tímto 
odstavcem.CS C 83/54 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Obecné zásady a omezení z d ůvodu ve řejného nebo soukromého zájmu, které upravují výkon tohoto 
práva na p řístup k dokument ům, stanoví Evropský parlament a Rada formou na řízení řádným 
legislativním postupem.  
Každý z výše uvedených orgán ů, institucí nebo jiných subjekt ů zajiš ťuje transparentnost své činnosti 
a stanoví ve svém jednacím řádu zvláštní ustanovení o p řístupu ke svým dokument ům v souladu 
s na řízením uvedeným v druhém pododstavci.  
Soudní dv ůr Evropské unie, Evropská centrální banka a Evropská investi ční banka podléhají tomuto 
odstavci, pouze pokud vykonávají své správní funkce.  
Evropský parlament a Rada zajistí zve řejn ění dokument ů týkajících se legislativních postup ů za 
podmínek stanovených na řízením uvedeným v druhém pododstavci.  
Článek 16  
(bývalý článek 286 Smlouvy o ES)  
1. Každý má právo na ochranu osobních údaj ů, které se jej týkají.  
2. Evropský parlament a Rada p řijmou řádným legislativním postupem pravidla o ochran ě fyzic ­
kých osob př i zpracovávání osobních údaj ů orgány, institucemi a jinými subjekty Unie a členskými 
státy, pokud vykonávají činnosti spadající do oblasti p ůsobnosti práva Unie, a pravidla o volném 
pohybu t ěchto údaj ů. Dodržování t ěchto pravidel podléhá kontrole nezávislými orgány.  
Pravidly p řijatými na základě tohoto článku nejsou dot čena zvláštní pravidla uvedená v článku 39 
Smlouvy o Evropské unii.  
Článek 17 
1. Unie uznává postavení, které podle vnitrostátního práva mají církve a náboženská sdružení či 
spole čenství v členských státech, a nedotýká se jej.  
2. Unie stejným zp ůsobem uznává postavení, které podle vnitrostátního práva mají nekonfesní 
organizace.  
3. Unie udržuje otev řený, transparentní a pravidelný dialog s t ěmito církvemi a organizacemi, 
přičemž uznává jejich identitu a jejich osobitý p řínos.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/55
ČÁST DRUHÁ  
ZÁKAZ DISKRIMINACE A OB ČANSTVÍ UNIE 
Článek 18  
(bývalý článek 12 Smlouvy o ES)  
V rámci použití Smluv, aniž jsou dot čena jejich zvláštní ustanovení, je zakázána jakákoli diskriminace 
na základ ě státní p říslušnosti.  
Evropský parlament a Rada mohou řádným legislativním postupem p řijímat p ředpisy zakazující 
takovou diskriminaci.  
Článek 19  
(bývalý článek 13 Smlouvy o ES)  
1. Aniž jsou dot čena ostatní ustanovení Smluv a v rámci pravomocí sv ěřených Unii Smlouvami, 
m ůže Rada zvláštním legislativním postupem a po obdržení souhlasu Evropského parlamentu jedno ­
mysln ě p řijmout vhodná opat ření k boji proti diskriminaci na základ ě pohlaví, rasy nebo etnického 
původu, náboženského vyznání nebo p řesv ěd čení, zdravotního postižení, v ěku nebo sexuální orien ­
tace. 
2. Odchylně od odstavce 1 mohou Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem 
přijmout základní zásady pro podpů rná opat ření Unie, s vylou čením harmonizace právních p ředpis ů 
členských stát ů, jako základ pro činnosti, které p řijímají členské státy, aby p řisp ěly k napln ění cíl ů 
uvedených v odstavci 1.  
Článek 20  
(bývalý článek 17 Smlouvy o ES)  
1. Zavádí se ob čanství Unie. Každá osoba, která má státní p říslušnost členského státu, je ob čanem 
Unie. Ob čanství Unie dopl ňuje ob čanství členského státu, nenahrazuje je.  
2. Ob čané Unie mají práva a povinnosti stanovené Smlouvami. Mají mimo jiné:  
a) právo svobodn ě se pohybovat a pobývat na území členských stát ů; 
b) právo volit a být volen ve volbách do Evropského parlamentu a v obecních volbách v členském 
stát ě, v n ěmž mají bydlišt ě, za stejných podmínek jako státní p říslušníci tohoto státu;CS C 83/56 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
c) na území t řetí zem ě, kde členský stát, jehož jsou státními p říslušníky, nemá své zastoupení, právo 
na diplomatickou a konzulární ochranu kterýmkoli členským státem za stejných podmínek jako 
státní p říslušníci tohoto státu;  
d) peti ční právo k Evropskému parlamentu, právo obracet se na evropského ve řejného ochránce práv 
a právo obracet se na orgány a poradní instituce Unie v jednom z jazyků Smluv a obdržet 
odpov ěď ve stejném jazyce.  
Tato práva se vykonávají za podmínek a v mezích stanovených Smlouvami a opat řeními p řijatými na 
jejich základ ě. 
Článek 21  
(bývalý článek 18 Smlouvy o ES)  
1. Každý ob čan Unie má právo svobodn ě se pohybovat a pobývat na území členských stát ů 
s výhradou omezení a podmínek stanovených ve Smlouvách a v opat řeních př ijatých k jejich 
provedení. 
2. Pokud se k dosažení tohoto cíle ukáže činnost Unie jako nezbytná a pokud Smlouvy pro 
takovou činnost nestanoví nezbytné pravomoci, mohou Evropský parlament a Rada řádným legis ­
lativním postupem p řijímat p ředpisy k usnadn ění výkonu práv uvedených v odstavci 1.  
3. Ke stejnému úč elu jako ú čelu uvedenému v odstavci 1, nestanoví-li k tomu Smlouvy nezbytné 
pravomoci, m ůže Rada zvláštním legislativním postupem p řijmout opat ření týkající se sociálního 
zabezpe čení nebo sociální ochrany. Rada rozhoduje jednomysln ě po konzultaci s Evropským parla ­
mentem.  
Článek 22  
(bývalý článek 19 Smlouvy o ES)  
1. Každý ob čan Unie mající bydlišt ě v č lenském státě , jehož není státním p říslušníkem, má právo 
volit a být volen v obecních volbách v členském státě, v n ěmž má bydlišt ě, za stejných podmínek 
jako státní p říslušníci tohoto státu. Toto právo je vykonáváno v souladu s podrobnou úpravou 
přijatou Radou zvláštním legislativním postupem a po konzultaci s Evropským parlamentem jedno ­
mysln ě; tato úprava m ůže stanovit výjimky tam, kde je to od ůvodn ěno zvláštními obtížemi n ěkte ­
rého členského státu.  
2. Aniž je dot čen čl. 223 odst. 1 a pravidla p řijatá k jeho provedení, má každý ob čan Unie mající 
bydlišt ě v č lenském státě, jehož není státním p říslušníkem, právo volit a být volen ve volbách do 
Evropského parlamentu v členském státě , v n ěmž má bydlišt ě, za stejných podmínek jako státní 
příslušníci tohoto státu. Toto právo je vykonáváno v souladu s podrobnou úpravou p řijatou Radou 
jednomyslně zvláštním legislativním postupem a po konzultaci s Evropským parlamentem; tato 
úprava m ůže stanovit výjimky tam, kde je to od ůvodn ěno zvláštními obtížemi n ěkterého členského 
státu.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/57
Článek 23  
(bývalý článek 20 Smlouvy o ES)  
Každý ob čan Unie má na území t řetí zem ě, kde členský stát, jehož je ob čan státním p říslušníkem, 
nemá své zastoupení, právo na diplomatickou nebo konzulární ochranu kterýmkoli členským státem 
za stejných podmínek jako státní příslušníci tohoto státu. Členské státy p řijmou nezbytná ustanovení 
a zahájí mezinárodní jednání potřebná pro zajišt ění této ochrany.  
Rada m ůže zvláštním legislativním postupem a po konzultaci s Evropským parlamentem p řijímat 
sm ěrnice o opat řeních v oblasti koordinace a spolupráce nezbytných pro usnadn ění této ochrany.  
Článek 24  
(bývalý článek 21 Smlouvy o ES)  
Evropský parlament a Rada p řijímají řádným legislativním postupem formou na řízení ustanovení 
o postupech a podmínkách požadovaných pro p ředložení ob čanské iniciativy ve smyslu článku 11 
Smlouvy o Evropské unii, v četn ě minimálního poč tu členských stát ů, z nichž musí pocházet ob čané, 
kte ří ji p ředkládají.  
Každý ob čan Unie má peti ční právo k Evropskému parlamentu v souladu s článkem 227.  
Každý ob čan Unie se m ůže obracet na ve řejného ochránce práv ustanoveného v souladu s článkem 
228. 
Každý ob čan Unie se m ůže písemn ě obracet v jednom z jazyk ů uvedených v č l. 55 odst. 1 Smlouvy 
o Evropské unii na každý orgán nebo instituci, který je uveden v tomto článku nebo v článku 13 
Smlouvy o Evropské unii, a má právo obdržet odpov ěď ve stejném jazyce.  
Článek 25  
(bývalý článek 22 Smlouvy o ES)  
Komise podá zprávu o používání této části Evropskému parlamentu, Rad ě a Hospodá řskému 
a sociálnímu výboru každé t ři roky. Tato zpráva p řihlédne k vývoji Unie.  
Na tomto základ ě, a aniž jsou dot čena ostatní ustanovení Smluv, m ůže Rada jednomysln ě zvláštním 
legislativním postupem a po obdržení souhlasu Evropského parlamentu p řijmout ustanovení 
k posílení nebo rozší ření práv uvedených v č l. 20 odst. 2. Tato ustanovení vstupují v platnost po 
schválení členskými státy v souladu s jejich ústavními p ředpisy.CS C 83/58 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
ČÁST T ŘETÍ  
VNIT ŘNÍ POLITIKY A ČINNOSTI UNIE 
HLAVA I  
VNIT ŘNÍ TRH  
Článek 26  
(bývalý článek 14 Smlouvy o ES)  
1. Unie p řijímá opat ření ur čená k vytvo ření nebo zajišt ění fungování vnit řního trhu v souladu 
s př íslušnými ustanoveními Smluv.  
2. Vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnit řních hranic, v n ěmž je zajišt ěn volný pohyb zboží, osob, 
služeb a kapitálu v souladu s ustanoveními Smluv.  
3. Rada na návrh Komise stanoví obecné zásady a podmínky nezbytné k zajišt ění vyváženého 
pokroku ve všech doty čných odv ětvích. 
Článek 27  
(bývalý článek 15 Smlouvy o ES)  
Při p říprav ě návrh ů sm ěřujících k dosažení cíl ů stanovených v článku 26 vezme Komise v úvahu 
úsilí, jež budou muset vynaložit n ěkterá hospodá řství, která se liší stupn ěm vývoje, pro vytvo ření 
vnit řního trhu, a m ůže navrhnout vhodné p ředpisy.  
Pokud budou mít tyto p ředpisy podobu výjimek, musí být jen do časné a mohou narušovat fungování 
vnit řního trhu co nejmén ě. 
HLAVA II  
VOLNÝ POHYB ZBOŽÍ  
Článek 28  
(bývalý článek 23 Smlouvy o ES)  
1. Unie zahrnuje celní unii, která pokrývá veškerý obchod zbožím a která zahrnuje jak zákaz 
vývozních a dovozních cel a všech poplatk ů s rovnocenným úč inkem mezi členskými státy, tak 
i p řijetí spole čného celního sazebníku ve vztahu ke t řetím zemím.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/59
2. Článek 30 a kapitola 3 této hlavy se týkají výrobk ů, které pocházejí z členských stát ů, jakož 
i t ěch výrobk ů pocházejících ze t řetích zemí, které jsou v členských státech ve volném ob ěhu. 
Článek 29  
(bývalý článek 24 Smlouvy o ES)  
Za výrobky ve volném ob ěhu v členském státě se pokládají ty výrobky, které pocházejí ze t řetích 
zemí, u kterých byly v tomto členském státě spln ěny dovozní náležitosti a zaplacena cla a poplatky 
s rovnocenným úč inkem a u kterých nedošlo k plnému ani částe čnému navrácení t ěchto cel 
a poplatk ů. 
KAPITOLA 1  
CELNÍ UNIE  
Článek 30  
(bývalý článek 25 Smlouvy o ES)  
Dovozní nebo vývozní cla a poplatky s rovnocenným ú činkem jsou mezi členskými státy zakázány. 
Tento zákaz se vztahuje také na cla fiskální povahy.  
Článek 31  
(bývalý článek 26 Smlouvy o ES)  
Spole čný celní sazebník stanoví Rada na návrh Komise.  
Článek 32  
(bývalý článek 27 Smlouvy o ES)  
Při plnění úkolů , které jí byly sv ěřeny na základ ě této kapitoly, Komise vychází: 
a) z nutnosti podporovat obchod mezi členskými státy a t řetími zem ěmi; 
b) z vývoje podmínek hospodá řské sout ěže uvnit ř Unie, pokud tento vývoj vede ke zvýšení konku ­
renceschopnosti podnik ů; 
c) z požadavk ů zásobování Unie surovinami a polotovary, p řičemž Komise dbá, aby mezi členskými 
státy nedošlo k narušení podmínek hospodá řské sout ěže u kone čných výrobk ů; 
d) z nutnosti vyvarovat se vážných poruch v hospodá řství členských stát ů a zajistit racionální rozvoj 
výroby a rozší ření spot řeby v Unii.CS C 83/60 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
KAPITOLA 2  
SPOLUPRÁCE V CELNÍCH V ĚCECH 
Článek 33  
(bývalý článek 135 Smlouvy o ES)  
Evropský parlament a Rada p řijímají v oblasti p ůsobnosti Smluv řádným legislativním postupem 
opat ření k posílení spolupráce mezi členskými státy a mezi členskými státy a Komisí v celních 
věcech.  
KAPITOLA 3  
ZÁKAZ MNOŽSTEVNÍCH OMEZENÍ MEZI ČLENSKÝMI STÁTY  
Článek 34  
(bývalý článek 28 Smlouvy o ES)  
Množstevní omezení dovozu, jakož i veškerá opat ření s rovnocenným ú činkem, jsou mezi členskými 
státy zakázána.  
Článek 35  
(bývalý článek 29 Smlouvy o ES)  
Množstevní omezení vývozu, jakož i veškerá opat ření s rovnocenným ú činkem, jsou mezi členskými 
státy zakázána.  
Článek 36  
(bývalý článek 30 Smlouvy o ES)  
Články 34 a 35 nevylu čují zákazy nebo omezení dovozu, vývozu nebo tranzitu od ůvodn ěné 
ve řejnou mravností, ve řejným poř ádkem, ve řejnou bezpe čností, ochranou zdraví a života lidí 
a zvíř at, ochranou rostlin, ochranou národního kulturního pokladu, jenž má um ěleckou, historickou 
nebo archeologickou hodnotu, nebo ochranou pr ůmyslového a obchodního vlastnictví. Tyto zákazy 
nebo omezení však nesm ějí sloužit jako prost ředky svévolné diskriminace nebo zast řeného omezo ­
vání obchodu mezi členskými státy.  
Článek 37  
(bývalý článek 31 Smlouvy o ES)  
1. Členské státy upraví státní monopoly obchodní povahy tak, aby byla vylou čena jakákoli 
diskriminace mezi státními p říslušníky členských stát ů, pokud jde o podmínky nákupu a odbytu 
zboží.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/61
Tento článek se vztahuje na každý subjekt, jehož prost řednictvím členský stát právn ě nebo fakticky, 
přímo nebo nep římo kontroluje, řídí nebo významn ě ovliv ňuje dovoz nebo vývoz mezi členskými 
státy. Tato ustanovení platí i pro monopoly, jež stát sv ěřuje jiným subjektů m. 
2. Členské státy se zdrží zavád ění jakéhokoli nového opat ření, které by bylo v rozporu se 
zásadami stanovenými v odstavci 1 nebo které by omezovalo dosah článk ů týkajících se zákazu 
cel a množstevních omezení mezi členskými státy.  
3. V př ípad ě státního monopolu obchodní povahy, s nímž je spjata právní úprava, jež má 
usnad ňovat odbyt nebo zhodnocení zem ěd ělských produkt ů, musí být pravidla stanovená tímto 
článkem používána tak, aby byly zajišt ěny rovnocenné záruky zam ěstnanosti a životní úrovn ě 
příslušných výrobc ů. 
HLAVA III  
ZEMĚ D ĚLSTVÍ A RYBOLOV  
Článek 38  
(bývalý článek 32 Smlouvy o ES)  
1. Unie vymezuje a provádí spole čnou zem ěd ělskou politiku a spole čnou rybá řskou politiku.  
Vnit řní trh zahrnuje rovněž zem ěd ělství, rybolov a obchod zem ědělskými produkty. Zem ěd ělskými 
produkty se rozum ějí produkty rostlinné a živoč išné výroby a rybolovu, jakož i výrobky po prvotním 
zpracování, které mají s t ěmito produkty p římou souvislost. Odkazy na spole čnou zem ěd ělskou 
politiku nebo na zem ěd ělství a užívání výrazu „zem ěd ělský“ se rovn ěž vztahují na rybolov, 
s ohledem na zvláštní rysy tohoto odv ětví.  
2. Pravidla stanovená pro vytvo ření nebo fungování vnit řního trhu se vztahují i na zem ěd ělské 
produkty, nestanoví-li články 39 až 44 jinak.  
3. Produkty, na n ěž se vztahují články 39 až 44, jsou zahrnuty do seznamu v p říloze I.  
4. Fungování a rozvoj vnit řního trhu se zem ěd ělskými produkty musí být doprovázeny zavedením 
spole čné zem ěd ělské politiky.  
Článek 39  
(bývalý článek 33 Smlouvy o ES)  
1. Cílem spole čné zem ěd ělské politiky je:  
a) zvýšit produktivitu zem ěd ělství podporou technického pokroku a zajiš ťováním racionálního 
rozvoje zem ěd ělské výroby a optimálního využití výrobních činitelů , zejména pracovní síly;CS C 83/62 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
b) zajistit tak odpovídající životní úrove ň zem ěd ělského obyvatelstva, a to zejména zvýšením indi ­
viduálních p říjm ů osob zam ěstnaných v zem ědělství;  
c) stabilizovat trhy;  
d) zajistit plynulé zásobování;  
e) zajistit spot řebitel ům dodávky za rozumné ceny.  
2. P ři vypracovávání spole čné zem ěd ělské politiky a zvláštních metod, které m ůže zahrnovat, se 
bude p řihlížet:  
a) ke zvláštní povaze zem ěd ělské činnosti, vyplývající ze sociální struktury v zem ěd ělství a ze 
strukturálních a p řírodních rozdíl ů mezi r ůznými zem ěd ělskými oblastmi;  
b) k nutnosti provád ět vhodné úpravy postupn ě; 
c) ke skute čnosti, že v č lenských státech zem ěd ělství p ředstavuje odvětví, které je t ěsn ě spjato 
s celým hospodá řstvím.  
Článek 40  
(bývalý článek 34 Smlouvy o ES)  
1. K dosažení cíl ů vymezených v článku 39 je z řízena spole čná organizace zem ědělských trh ů. 
Tato organizace má v závislosti na doty čných produktech jednu z t ěchto forem: 
a) spole čná pravidla hospodá řské sout ěže; 
b) povinná koordinace r ůzných vnitrostátních systém ů organizace trhu;  
c) evropská organizace trhu.  
2. Spole čná organizace trh ů podle odstavce 1 m ůže zahrnovat veškerá opat ření pot řebná 
k dosažení cíl ů stanovených v článku 39, zejména regulaci cen, subvencování výroby i odbytu 
různých produkt ů, skladovací a př eklenovací opat ření a spole čné mechanismy pro stabilizaci dovozu 
nebo vývozu.  
Spole čná organizace trh ů se musí omezit na dosažení cíl ů uvedených v článku 39 a musí vylu čovat 
jakoukoli diskriminaci mezi výrobci nebo spot řebiteli uvnit ř Unie.  
Spole čná cenová politika musí být založena na spole čných kritériích a jednotných metodách výpo čtu.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/63
3. Aby spole čná organizace trh ů podle odstavce 1 mohla dosáhnout svých cíl ů, m ůže být 
vytvo řen jeden nebo více zem ěd ělských orienta čních a záru čních fond ů. 
Článek 41  
(bývalý článek 35 Smlouvy o ES)  
K dosažení cíl ů stanovených v článku 39 mohou být v rámci spole čné zem ěd ělské politiky p řijata 
opat ření jako nap říklad: 
a) ú činná koordinace úsilí v oblasti odborného vzd ělávání, výzkumu a ší ření odborných zem ěděl­
ských poznatk ů; p řitom mohou být spole čně financovány projekty nebo instituce;  
b) spole čná opat ření postupu na podporu spot řeby ur čitých produkt ů. 
Článek 42  
(bývalý článek 36 Smlouvy o ES)  
Ustanovení kapitoly týkající se pravidel hospodá řské sout ěže se vztahují na zem ědělskou produkci 
a obchod zem ěd ělskými produkty pouze v rozsahu, který podle čl. 43 odst. 2 a zp ůsobem v n ěm 
stanoveným vymezí Evropský parlament a Rada se z řetelem k cíl ům uvedeným v článku 39.  
Rada mů že na návrh Komise schválit poskytování podpor:  
a) k ochran ě podnik ů, jež jsou znevýhodn ěny strukturálními nebo p řírodními podmínkami;  
b) v rámci program ů hospodá řského rozvoje.  
Článek 43  
(bývalý článek 37 Smlouvy o ES)  
1. Komise p ředkládá návrhy týkající se vypracování a provád ění spole čné zem ěd ělské politiky 
včetn ě nahrazení vnitrostátních systém ů organizace trhu n ěkterou z forem spole čné organizace 
trh ů uvedenou v čl. 40 odst. 1 a realizace opat ření uvedených v této hlav ě. 
Tyto návrhy musí brát v úvahu vzájemnou závislost zem ěd ělských otázek, o nichž tato hlava 
pojednává.  
2. Evropský parlament a Rada p řijmou řádným legislativním postupem po konzultaci 
s Hospodá řským a sociálním výborem spole čnou organizaci zem ědělských trh ů uvedenou v čl. 40 
odst. 1 a ostatní ustanovení nezbytná pro sledování cíl ů spole čné zem ěd ělské politiky a spole čné 
rybá řské politiky.CS C 83/64 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
3. Rada p řijme na návrh Komise opat ření týkající se stanovení cen, dávek, podpor a množstevních 
omezení a stanovení a p řidělení rybolovných práv.  
4. V souladu s odstavcem 2 lze vnitrostátní systémy organizace trhu nahradit spole čnou organi ­
zací trhu uvedenou v čl. 40 odst. 1, pokud:  
a) spole čná organizace trhu poskytne členským států m, které se stav ějí proti tomuto opat ření a které 
mají vlastní systém organizace trhu pro p říslušnou výrobu, rovnocenné záruky zam ěstnanosti 
a životní úrovn ě p říslušných výrobc ů, a to s p řihlédnutím k úpravám, které jsou možné, a ke 
stupni vyžadované specializace;  
b) spole čná organizace trhu zabezpe čí obchodu uvnit ř Unie podmínky obdobné podmínkám exis ­
tujícím na vnitrostátním trhu.  
5. Bude-li zavedena spole čná organizace trhu pro ur čité suroviny p řed zavedením spole čné orga ­
nizace trh ů pro odpovídající zpracované produkty, mohou být dané suroviny dovezeny ze zemí 
mimo Unii, pokud se používají pro zpracované produkty ur čené pro vývoz do t řetích zemí.  
Článek 44  
(bývalý článek 38 Smlouvy o ES)  
Jestliže v n ěkterém členském státě ur čitý produkt podléhá vnitrostátnímu systému organizace trhu 
nebo vnitř ní regulaci s rovnocenným ú činkem a je-li tím z hlediska sout ěžního postavení nep řízniv ě 
ovlivn ěna výroba stejného druhu v jiném členském státě , zavedou členské státy vyrovnávací poplatek 
při dovozu tohoto produktu z členského státu, v n ěmž taková organizace nebo regulace existuje, 
ledaže by tento stát zavedl vyrovnávací poplatek p ři vývozu.  
Výši poplatk ů stanoví Komise v mí ře nutné k obnovení rovnováhy; m ůže schválit také použití jiných 
opat ření, jejichž podmínky a podrobnosti sama ur čí. 
HLAVA IV  
VOLNÝ POHYB OSOB, SLUŽEB A KAPITÁLU  
KAPITOLA 1  
PRACOVNÍCI 
Článek 45  
(bývalý článek 39 Smlouvy o ES)  
1. Je zajišt ěn volný pohyb pracovník ů v Unii.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/65
2. Volný pohyb pracovník ů zahrnuje odstran ění jakékoli diskriminace mezi pracovníky členských 
stát ů na základ ě státní p říslušnosti, pokud jde o zam ěstnávání, odm ěnu za práci a jiné pracovní 
podmínky. 
3. S výhradou omezení od ůvodn ěných ve řejným po řádkem, veř ejnou bezpe čností a ochranou 
zdraví zahrnuje právo:  
a) ucházet se o skute čně nabízená pracovní místa;  
b) pohybovat se za tím úč elem voln ě na území členských stát ů; 
c) pobývat v n ěkterém z členských stát ů za ú čelem výkonu zam ěstnání v souladu s právními 
a správními p ředpisy, jež upravují zam ěstnávání vlastních státních p říslušník ů; 
d) z ůstat na území členského státu po skon čení zam ěstnání za podmínek, které budou p ředm ětem 
na řízení vydaných Komisí.  
4. Tento článek se nepoužije pro zam ěstnání ve ve řejné správ ě. 
Článek 46  
(bývalý článek 40 Smlouvy o ES)  
Evropský parlament a Rada p řijímají řádným legislativním postupem po konzultaci s Hospodá řským 
a sociálním výborem prost řednictvím sm ěrnic nebo na řízení opat ření pot řebná k zavedení volného 
pohybu pracovník ů tak, jak je vymezen v článku 45, a to zejména tím, že:  
a) zajistí úzkou spolupráci mezi vnitrostátními ú řady práce;  
b) odstraní ty administrativní postupy a praxi, jakož i lh ůty pro p řístup pracovník ů k volným 
pracovním míst ům, vyplývající bu ď z vnitrostátních právních p ředpis ů, nebo z dohod d říve 
uzav řených mezi členskými státy, jejichž zachování by bylo překážkou liberalizace pohybu 
pracovník ů; 
c) odstraní všechny takové lh ůty a jiná omezení stanovená vnitrostátními p ředpisy nebo dohodami 
dříve uzav řenými mezi členskými státy, které kladou pro pracovníky jiných členských stát ů jiné 
podmínky svobodné volby pracovního místa než pro vlastní pracovníky;  
d) vytvo ří vhodný mechanismus, jenž by umož ňoval propojení mezi nabídkou a poptávkou na trhu 
pracovních sil a usnad ňoval jejich vyrovnávání způ sobem, který by vylu čoval vážné ohrožení 
životní úrovně a zam ěstnanosti v r ůzných regionech a odv ětvích pr ůmyslu.CS C 83/66 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 47  
(bývalý článek 41 Smlouvy o ES)  
Členské státy budou v rámci spole čného programu podporovat vým ěnu mladých pracovník ů. 
Článek 48  
(bývalý článek 42 Smlouvy o ES)  
Evropský parlament a Rada p řijmou řádným legislativním postupem v oblasti sociálního zabezpe čení 
taková opat ření, která jsou nezbytná k zajišt ění volného pohybu pracovník ů; za tímto ú čelem vytvo ří 
systém, který migrujícím zam ěstnanc ům a osobám samostatn ě výd ěle čně činným, jakož i osobám na 
nich závislým, zajistí:  
a) zapo čtení všech dob získaných podle r ůzných vnitrostátních právních p ředpis ů pro ú čely vzniku 
a zachování nárok ů na dávky, jakož i pro výpo čet jejich výše,  
b) vyplácení dávek osobám s bydlišt ěm na území č lenských stát ů. 
Prohlásí-li člen Rady, že by se návrh legislativního aktu podle prvního pododstavce dotkl d ůležitých 
aspekt ů jeho systému sociálního zabezpe čení, vč etn ě oblasti pů sobnosti, náklad ů nebo finan ční 
struktury, nebo by se výrazn ě dotkl finan ční rovnováhy tohoto systému, m ůže požádat, aby se 
návrhem zabývala Evropská rada. V takovém p řípad ě se řádný legislativní postup pozastaví. Po 
projednání Evropská rada do čtyř m ěsíc ů od tohoto pozastavení:  
a) vrátí návrh zp ět Rad ě, která ukon čí pozastavení řádného legislativního postupu, nebo  
b) nep řijme žádné opat ření nebo požádá Komisi o p ředložení nového návrhu; v tom p řípad ě se 
původn ě navržený akt považuje za nep řijatý.  
KAPITOLA 2  
PRÁVO USAZOVÁNÍ 
Článek 49  
(bývalý článek 43 Smlouvy o ES)  
V rámci níže uvedených ustanovení jsou zakázána omezení svobody usazování pro státní p říslušníky 
jednoho členského státu na území jiného členského státu. Stejn ě tak jsou zakázána omezení p ři 
zřizování zastoupení, pobo ček nebo dce řiných spole čností státními p říslušníky jednoho členského 
státu usazenými na území jiného členského státu.  
Svoboda usazování zahrnuje p řístup k samostatn ě výd ělečným činnostem a jejich výkon, jakož 
i z řizování a řízení podnik ů, zejména spole čností ve smyslu čl. 54 druhého pododstavce, za 
podmínek stanovených pro vlastní státní p říslušníky právem zem ě usazení, nestanoví-li kapitola 
o pohybu kapitálu jinak.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/67
Článek 50  
(bývalý článek 44 Smlouvy o ES)  
1. Evropský parlament a Rada p řijmou na návrh Komise řádným legislativním postupem po 
konzultaci s Hospodář ským a sociálním výborem sm ěrnice k zavedení svobody usazování v ur čité 
oblasti činnosti.  
2. Evropský parlament, Rada a Komise plní úkoly, které pro n ě vyplývají z př edchozích ustano ­
vení, př ičemž zejména:  
a) zpravidla se př ednostn ě zabývají takovými obory činnosti, v nichž svoboda usazování zvlášt ě 
významn ě p řispívá k rozvoji výroby a obchodu;  
b) zajiš ťují úzkou spolupráci mezi p říslušnými orgány státní správy členských států , aby se infor ­
movaly o konkrétní situaci v r ůzných oborech činnosti uvnit ř Unie; 
c) odstra ňují administrativní postupy a praxi, které vyplývají z vnitrostátních právních p ředpis ů nebo 
z dohod uzav řených d říve mezi členskými státy a jejichž další zachování by bylo p řekážkou 
svobody usazování;  
d) zajiš ťují, aby pracovníci jednoho členského státu, kte ří jsou zam ěstnáni na území jiného členského 
státu, mohli na tomto území z ůstat za ú čelem výkonu samostatn ě výd ělečné činnosti, spl ňují-li 
podmínky, které by museli spl ňovat, kdyby vstupovali do tohoto státu s úmyslem takovou 
činnost zahájit;  
e) umož ňují státním p říslušník ům jednoho členského státu nabývat a užívat nemovitosti na území 
jiného členského státu, pokud to není v rozporu se zásadami stanovenými v čl. 39 odst. 2;  
f) postupn ě odstra ňují omezení svobody usazování v každém oboru činnosti, který p řichází 
v úvahu, a to jak pokud jde o podmínky z řizování zastoupení, pobo ček nebo dce řiných spole č­
ností na území členského státu, tak i pokud jde o podmínky vstupu zam ěstnanc ů mate řského 
podniku na řídící nebo dozor čí místa t ěchto zastoupení, pobo ček nebo dce řiných spole čností;  
g) v mí ře nezbytné k dosažení jejich rovnocennosti koordinují záruky, které jsou pro ochranu zájm ů 
spole čník ů i t řetích osob vyžadovány v členských státech od spole čností ve smyslu čl. 54 druhého 
pododstavce;  
h) kontrolují, zda podmínky usazování nejsou narušovány podporami poskytovanými členskými 
státy.  
Článek 51  
(bývalý článek 45 Smlouvy o ES)  
Ustanovení této kapitoly se v č lenských státech nevztahují na činnosti, které jsou v p říslušném 
členském státě spjaty, i když jen p říležitostn ě, s výkonem ve řejné moci.CS C 83/68 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Evropský parlament a Rada mohou řádným legislativním postupem rozhodnout, že na urč ité druhy 
činností se ustanovení této kapitoly nepoužijí.  
Článek 52  
(bývalý článek 46 Smlouvy o ES)  
1. Ustanovení této kapitoly a opatř ení p řijatá na jejich základ ě nevylu čují užití tě ch ustanovení 
právních a správních p ředpis ů, které stanoví zvláštní režim pro cizí státní p říslušníky z d ůvodu 
ve řejného po řádku, ve řejné bezpe čnosti a ochrany zdraví.  
2. Evropský parlament a Rada vydají řádným legislativním postupem sm ěrnice ke koordinaci výše 
uvedených p ředpis ů. 
Článek 53  
(bývalý článek 47 Smlouvy o ES)  
1. Za ú čelem usnadn ění p řístupu osob k samostatným výd ělečným činnostem a jejich výkonu 
přijmou Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem sm ěrnice upravující vzájemné 
uznávání diplom ů, osv ěd čení a jiných doklad ů o kvalifikaci, jakož i koordinaci právních a správních 
předpis ů členských stát ů týkajících se p řístupu k samostatným výd ěle čným činnostem a jejich 
výkonu.  
2. Pokud jde o povolání léka řská, ostatní zdravotnická a farmaceutická, závisí postupné odstra ­ 
ňování omezení na koordinaci podmínek pro výkon t ěchto povolání v jednotlivých členských 
státech.  
Článek 54  
(bývalý článek 48 Smlouvy o ES)  
Se spole čnostmi založenými podle práva n ěkterého členského státu, jež mají své sídlo, svou úst řední 
správu nebo hlavní provozovnu uvnit ř Unie, se pro ú čely této kapitoly zachází stejně jako 
s fyzickými osobami, které jsou státními p říslušníky členských stát ů. 
Spole čnostmi se rozum ějí spole čnosti založené podle ob čanského nebo obchodního práva v četn ě 
družstev a jiné právnické osoby ve řejného nebo soukromého práva s výjimkou neziskových organi ­
zací. 
Článek 55  
(bývalý článek 294 Smlouvy o ES)  
Členské státy poskytnou státním p říslušník ům ostatních členských stát ů zacházení stejné jako 
vlastním státním p říslušník ům, pokud jde o jejich finan ční ú čast ve spole čnostech ve smyslu článku 
54; ostatní ustanovení Smluv tím nejsou dot čena.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/69
KAPITOLA 3  
SLUŽBY  
Článek 56  
(bývalý článek 49 Smlouvy o ES)  
Podle následujících ustanovení jsou zakázána omezení volného pohybu služeb uvnit ř Unie pro státní 
příslušníky členských stát ů, kte ří jsou usazeni v jiném členském státě , než se nachází p říjemce služeb.  
Evropský parlament a Rada mohou řádným legislativním postupem rozší řit použitelnost této kapitoly 
též na poskytovatele služeb, kte ří jsou státními p říslušníky t řetích zemí a kte ří jsou usazeni v Unii.  
Článek 57  
(bývalý článek 50 Smlouvy o ES)  
Za služby se podle Smluv pokládají výkony poskytované zpravidla za úplatu, pokud nejsou upraveny 
ustanoveními o volném pohybu zboží, kapitálu a osob.  
Služby zahrnují zejména:  
a) činnosti pr ůmyslové povahy;  
b) činnosti obchodní povahy;  
c) řemeslné činnosti;  
d) činnosti v oblasti svobodných povolání.  
Aniž jsou dot čena ustanovení kapitoly týkající se práva usazování, m ůže poskytovatel služby za 
účelem jejího poskytnutí do časn ě provozovat svou činnost v členském státě , kde je služba poskyto ­
vána, za stejných podmínek, jaké tento stát ukládá svým vlastním státním p říslušník ům. 
Článek 58  
(bývalý článek 51 Smlouvy o ES)  
1. Volný pohyb služeb v oblasti dopravy je upraven ustanoveními hlavy o doprav ě. 
2. Liberalizace bankovních a pojiš ťovacích služeb, které jsou spojeny s pohybem kapitálu, se 
uskute ční v souladu s liberalizací pohybu kapitálu.CS C 83/70 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 59  
(bývalý článek 52 Smlouvy o ES)  
1. Evropský parlament a Rada vydají řádným legislativním postupem po konzultaci 
s Hospodá řským a sociálním výborem sm ěrnice k dosažení liberalizace ur čitého typu služeb.  
2. Sm ěrnice uvedené v odstavci 1 se zpravidla p řednostn ě týkají t ěch služeb, které mají p římý vliv 
na výrobní náklady nebo jejichž liberalizace p řispívá ke sm ěně zboží.  
Článek 60  
(bývalý článek 53 Smlouvy o ES)  
Členské státy usilují o dosažení liberalizace služeb ve v ětší mí ře, než jsou povinny na základ ě sm ěrnic 
vydaných podle čl. 59 odst. 1, pokud jim to dovolí jejich celková hospodá řská situace, jakož i situace 
v p říslušném hospodá řském odv ětví. 
Za tím ú čelem podá Komise př íslušným členským stát ům vhodná doporu čení. 
Článek 61  
(bývalý článek 54 Smlouvy o ES)  
Dokud nebudou odstran ěna omezení volného pohybu služeb, uplat ňuje je každý členský stát na 
všechny poskytovatele služeb podle čl. 56 prvního pododstavce, bez rozdílu státní p říslušnosti nebo 
místa pobytu.  
Článek 62  
(bývalý článek 55 Smlouvy o ES)  
Pro otázky upravené touto kapitolou se použijí články 51 až 54.  
KAPITOLA 4  
KAPITÁL A PLATBY 
Článek 63  
(bývalý článek 56 Smlouvy o ES)  
1. V rámci této kapitoly jsou zakázána všechna omezení pohybu kapitálu mezi členskými státy 
a mezi členskými státy a t řetími zem ěmi.  
2. V rámci této kapitoly jsou zakázána všechna omezení plateb mezi členskými státy a mezi 
členskými státy a t řetími zem ěmi.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/71
Článek 64  
(bývalý článek 57 Smlouvy o ES)  
1. Článkem 63 není dot čeno používání žádných omezení v ůči t řetím zemím, která existují ke dni 
31. prosince 1993 podle vnitrostátního práva nebo práva Unie ve vztahu k pohybu kapitálu do nebo 
ze t řetích zemí, zahrnujícího p římé investice v četn ě investic do nemovitostí, usazování, poskytování 
finan čních služeb či p řijetí cenných papír ů na kapitálové trhy. S ohledem na omezení existující ve 
vnitrostátních právních řádech Bulharska, Estonska a Ma ďarska je odpovídajícím dnem 31. prosinec 
1999.  
2. Ve snaze dosáhnout volného pohybu kapitálu mezi členskými státy a t řetími zem ěmi v co 
nejv ětší mí ře a aniž jsou dot čeny ostatní kapitoly Smluv, p řijímají Evropský parlament a Rada 
řádným legislativním postupem opat ření týkající se pohybu kapitálu do a ze t řetích zemí, zahrnu ­
jícího p římé investice, v četn ě investic do nemovitostí, usazování, poskytování finan čních služeb či 
přijetí cenných papír ů na kapitálové trhy.  
3. Odchylně od odstavce 2 m ůže opat ření, která v oblasti liberalizace pohybu kapitálu do t řetích 
zemí či z nich p ředstavují v právu Unie krok zp ět, p řijímat pouze Rada zvláštním legislativním 
postupem jednomysln ě po konzultaci s Evropským parlamentem.  
Článek 65  
(bývalý článek 58 Smlouvy o ES)  
1. Článkem 63 není dot čeno právo členských stát ů: 
a) uplat ňovat p říslušná ustanovení svých da ňových p ředpis ů, která rozlišují mezi da ňovými poplat ­
níky podle místa bydlišt ě nebo podle místa, kde je jejich kapitál investován;  
b) u činit všechna nezbytná opat ření, jež by zabránila porušování vnitrostátních právních p ředpis ů, 
zejména v oblasti da ňového práva a dohledu nad finan čními institucemi, nebo stanovit postupy 
pro ohlašování pohybu kapitálu pro ú čely správní či statistické, nebo u činit opat ření od ůvodněná 
ve řejným poř ádkem či ve řejnou bezpe čností.  
2. Touto kapitolou není dot čena použitelnost omezení práva usazování, pokud jsou slu čitelná se 
Smlouvami.  
3. Opat ření a postupy uvedené v odstavcích 1 a 2 nesm ějí př edstavovat ani prost ředek svévolné 
diskriminace, ani zast řené omezování volného pohybu kapitálu a plateb ve smyslu článku 63.CS C 83/72 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
4. Nebudou-li p řijata opat ření podle čl. 64 odst. 3, m ůže Komise, nebo nep řijme-li Komise 
rozhodnutí do t ří m ěsíc ů od žádosti dot čeného členského státu, Rada p řijmout rozhodnutí o tom, 
že se omezující da ňová opat ření př ijatá členským státem v ůči jedné nebo více t řetím zemím považují 
za slu čitelná se Smlouvami, pokud jsou od ůvodn ěna n ěkterým z cíl ů Unie a jsou slu čitelná s řádným 
fungováním vnit řního trhu. Rada rozhoduje jednomysln ě na žádost členského státu.  
Článek 66  
(bývalý článek 59 Smlouvy o ES)  
Pokud pohyb kapitálu do či ze t řetích zemí za výjime čných okolností způ sobuje nebo hrozí zp ůsobit 
vážné poruchy fungování hospodář ské a m ěnové unie, m ůže Rada na návrh Komise a po konzultaci 
s Evropskou centrální bankou na dobu nep řekra čující šest m ěsíc ů p řijmout ochranná opat ření v ůči 
třetím zemím, jsou-li taková opat ření naprosto nezbytná.  
HLAVA V  
PROSTOR SVOBODY, BEZPE ČNOSTI A PRÁVA  
KAPITOLA 1  
OBECNÁ USTANOVENÍ 
Článek 67  
(bývalý článek 61 Smlouvy o ES a bývalý článek 29 Smlouvy o EU)  
1. Unie tvo ří prostor svobody, bezpe čnosti a práva př i respektování základních práv a r ůzných 
právních systém ů a tradic členských stát ů. 
2. Unie zajiš ťuje, že na vnit řních hranicích neprobíhá kontrola osob, a rozvíjí spole čnou politiku 
v oblasti azylu, p řist ěhovalectví a ochrany vn ějších hranic, která je založena na solidarit ě mezi 
členskými státy a je spravedlivá vůč i státním p říslušník ům t řetích zemí. Pro ú čely této hlavy se 
s osobami bez státní p říslušnosti zachází jako se státními př íslušníky t řetích zemí.  
3. Unie usiluje o zajišt ění vysoké úrovn ě bezpe čnosti prost řednictvím opat ření pro p ředcházení 
trestné činnosti, rasismu a xenofobii a boj proti nim, prost řednictvím opat ření pro koordinaci 
a spolupráci mezi policejními a justi čními orgány a jinými p říslušnými orgány, jakož 
i prost řednictvím vzájemného uznávání soudních rozhodnutí v trestních v ěcech, a je-li to nezbytné, 
prost řednictvím sbližování p ředpis ů trestního práva.  
4. Unie usnad ňuje př ístup ke spravedlnosti, zejména zásadou vzájemného uznávání soudních 
a mimosoudních rozhodnutí v ob čanských věcech.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/73
Článek 68 
Evropská rada vymezuje v rámci prostoru svobody, bezpe čnosti a práva strategické sm ěry pro 
legislativní a operativní plánování.  
Článek 69 
Vnitrostátní parlamenty dbají s ohledem na legislativní návrhy a podn ěty př edkládané v rámci kapitol 
4 a 5 na dodržování zásady subsidiarity v souladu s Protokolem o používání zásad subsidiarity 
a proporcionality.  
Článek 70 
Aniž jsou dot čeny články 258, 259 a 260, m ůže Rada na návrh Komise př ijmout opat ření, která 
stanoví způ sob, jakým členské státy ve spolupráci s Komisí postupují p ři objektivním a nestranném 
hodnocení toho, jak orgány členských stát ů provád ějí politiky Unie podle této hlavy, zejména pro 
usnadn ění plného uplat ňování zásady vzájemného uznávání. O obsahu a výsledcích hodnocení je 
informován Evropský parlament a vnitrostátní parlamenty.  
Článek 71  
(bývalý článek 36 Smlouvy o EU)  
K zajišt ění podpory a posílení operativní spolupráce v oblasti vnitř ní bezpe čnosti uvnit ř Unie se 
v Rad ě z řizuje stálý výbor. Aniž je dot čen článek 240, usnad ňuje tento výbor koordinaci činnosti 
příslušných orgán ů členských stát ů. Do jednání výboru mohou být zapojeni zástupci dot čených 
institucí a jiných subjekt ů Unie. O jednáních je informován Evropský parlament a vnitrostátní 
parlamenty.  
Článek 72  
(bývalý čl. 64 odst. 1 Smlouvy o ES a bývalý článek 3 Smlouvy o EU)  
Tato hlava se nedotýká výkonu odpov ědnosti členských stát ů za udržování ve řejného po řádku 
a ochranu vnit řní bezpe čnosti.  
Článek 73  
Členské státy mohou mezi sebou a na vlastní odpov ědnost organizovat formy spolupráce 
a koordinace, které považují za vhodné, mezi p říslušnými útvary svých státních správ pov ěřenými 
zajiš ťováním národní bezpe čnosti.CS C 83/74 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 74  
(bývalý článek 66 Smlouvy o ES)  
Rada p řijme opat ření k zajišt ění správní spolupráce mezi p říslušnými útvary členských stát ů 
v oblastech uvedených v této hlav ě, jakož i mezi t ěmito útvary a Komisí. Rozhoduje na návrh 
Komise, s výhradou článku 76, a po konzultaci s Evropským parlamentem.  
Článek 75  
(bývalý článek 60 Smlouvy o ES)  
Je-li to nezbytné pro dosažení cíl ů uvedených v článku 67, pokud jde o p ředcházení terorismu 
a souvisejícím činnostem a boj proti nim, vymezí Evropský parlament a Rada řádným legislativním 
postupem formou na řízení rámec správních opat ření týkajících se pohybu kapitálu a plateb, jako je 
zmrazení pen ěžních prost ředk ů, finan čních aktiv nebo hospodá řských výhod, které náležejí fyzickým 
nebo právnickým osobám, skupinám nebo nestátním útvar ům, jsou jimi vlastn ěny nebo jsou v jejich 
držb ě. 
K provedení rámce uvedeného v prvním pododstavci p řijme Rada na návrh Komise opat ření. 
Akty uvedené v tomto článku musí obsahovat nezbytná ustanovení o právních zárukách.  
Článek 76 
Akty uvedené v kapitolách 4 a 5 a opatř ení uvedená v článku 74, která zajiš ťují správní spolupráci 
v oblastech podle t ěchto kapitol, se p řijímají:  
a) na návrh Komise, nebo  
b) z podn ětu čtvrtiny členských stát ů. 
KAPITOLA 2  
POLITIKY TÝKAJÍCÍ SE KONTROL NA HRANICÍCH, AZYLU A P ŘIST ĚHOVALECTVÍ 
Článek 77  
(bývalý článek 62 Smlouvy o ES)  
1. Unie rozvíjí politiku s cílem:  
a) zajistit, aby osoby bez ohledu na svou státní p říslušnost nebyly kontrolovány p ři p řekra čování 
vnit řních hranic;CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/75
b) zajistit kontrolu osob a ú činný dohled nad p řekra čováním vn ějších hranic; 
c) postupn ě zavést integrovaný systém řízení vn ějších hranic. 
2. Pro ú čely odstavce 1 p řijímají Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem 
opat ření týkající se:  
a) spole čné politiky v oblasti víz a jiných krátkodobých povolení k pobytu;  
b) kontrol, jimž podléhají osoby př ekra čující vn ější hranice;  
c) podmínek, za kterých požívají státní p říslušníci t řetích zemí v Unii po krátkou dobu svobody 
pohybu;  
d) veškerých opat ření nezbytných pro postupné zavedení integrovaného systému řízení vn ějších 
hranic; 
e) neprovád ění kontrol osob bez ohledu na jejich státní p říslušnost p ři p řekra čování vnit řních 
hranic. 
3. Ukáže-li se k usnadn ění výkonu práva podle č l. 20 odst. 2 písm. a) činnost Unie jako nezbytná 
a nestanoví-li Smlouvy pro takovou činnost nezbytné pravomoci, m ůže Rada zvláštním legislativním 
postupem p řijmout p ředpisy týkající se cestovních pas ů, pr ůkaz ů totožnosti, povolení k pobytu 
a jiných obdobných doklad ů. Rada rozhoduje jednomysln ě po konzultaci s Evropským parlamentem.  
4. Tento článek se nedotýká pravomoci členských stát ů k zem ěpisnému vymezení svých hranic 
podle mezinárodního práva.  
Článek 78  
(bývalý čl. 63 body 1 a 2 a bývalý čl. 64 odst. 2 Smlouvy o ES)  
1. Unie vyvíjí spole čnou politiku týkající se azylu, dopl ňkové ochrany a do časné ochrany s cílem 
poskytnout každému státnímu příslušníkovi t řetí zem ě, který pot řebuje mezinárodní ochranu, p řim ě­ 
řený status a zajistit dodržování zásady nenavracení. Tato politika musí být v souladu s Ženevskou 
úmluvou o právním postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951, Protokolem týkajícím se práv ­
ního postavení uprchlík ů ze dne 31. ledna 1967 a ostatními př íslušnými smlouvami.  
2. Pro ú čely odstavce 1 p řijímají Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem 
opat ření týkající se spole čného evropského azylového systému, který obsahuje:  
a) jednotný azylový status pro státní p říslušníky t řetích zemí platný v celé Unii;  
b) jednotný status dopl ňkové ochrany pro státní p říslušníky t řetích zemí, kte ří, aniž by získali 
evropský azyl, pot řebují mezinárodní ochranu;CS C 83/76 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
c) spole čný režim do časné ochrany vysídlených osob v p řípad ě hromadného p řílivu; 
d) spole čný postup pro udělování a odnímání jednotného azylového statusu nebo statusu dopl ňkové 
ochrany; 
e) kritéria a mechanismy pro ur čení členského státu p říslušného pro posouzení žádosti o azyl nebo 
dopl ňkovou ochranu;  
f) normy týkající se podmínek pro př ijímání žadatel ů o azyl nebo dopl ňkovou ochranu; 
g) partnerství a spolupráci se t řetími zem ěmi pro zvládání p říliv ů osob žádajících o azyl nebo 
dopl ňkovou či do časnou ochranu. 
3. Ocitnou-li se jeden nebo více členských stát ů ve stavu nouze v d ůsledku náhlého p řílivu 
státních p říslušník ů t řetích zemí, m ůže Rada na návrh Komise př ijmout ve prosp ěch doty čných 
členských stát ů do časná opat ření. Rada rozhoduje po konzultaci s Evropským parlamentem.  
Článek 79  
(bývalý čl. 63 body 3 a 4 Smlouvy o ES)  
1. Unie vyvíjí spole čnou př ist ěhovaleckou politiku, jejímž cílem je ve všech etapách zajistit ú činné 
řízení migra čních tok ů, spravedlivé zacházení pro státní p říslušníky t řetích zemí oprávn ěně pobýva ­
jící v členských státech, jakož i p ředcházení nedovolenému p řist ěhovalectví a obchodu s lidmi 
a posílení boje proti t ěmto činnostem.  
2. Pro ú čely odstavce 1 p řijímají Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem 
opat ření v t ěchto oblastech: 
a) podmínky vstupu a pobytu a pravidla, podle nichž členské státy ud ělují dlouhodobá víza 
a vydávají dlouhodobá povolení k pobytu, v četn ě t ěch, která jsou ud ělována a vydávána za ú čelem 
slu čování rodin;  
b) vymezení práv státních p říslušník ů t řetích zemí oprávn ěn ě pobývajících v členském státě , v četn ě 
podmínek upravujících svobodu pohybovat se a pobývat v ostatních členských státech;  
c) nedovolené p řist ěhovalectví a nedovolený pobyt v četn ě vyhošt ění a vracení osob s neoprávn ěným 
pobytem;  
d) boj proti obchodu s lidmi, p ředevším se ženami a d ětmi.  
3. Unie m ůže se t řetími zem ěmi uzav řít dohody o zp ětném p řebírání státních p říslušník ů t řetích 
zemí, kte ří nespl ňují nebo již nespl ňují podmínky pro vstup, p řítomnost nebo pobyt na území 
některého členského státu, do zem ě p ůvodu nebo do zem ě, odkud př icházejí.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/77
4. Evropský parlament a Rada mohou řádným legislativním postupem p řijmout opat ření pro 
povzbuzení a podporu činnosti členských stát ů k podpo ře integrace státních p říslušník ů t řetích 
zemí oprávn ěn ě pobývajících na jejich území, s vylou čením harmonizace právních p ředpis ů člen ­
ských stát ů. 
5. Tento článek se nedotýká práva členských stát ů stanovit objem vstup ů státních p říslušník ů 
třetích zemí p řicházejících ze t řetích zemí na jejich území s cílem hledat tam práci jako zam ěstnanci 
nebo osoby samostatn ě výd ěle čně činné.  
Článek 80 
Politiky Unie podle této kapitoly a jejich provád ění se řídí zásadou solidarity a spravedlivého rozd ě­
lení odpov ědnosti mezi členskými státy, a to i na finan ční úrovni. Kdykoli je to nutné, obsahují akty 
Unie př ijaté podle této kapitoly vhodná opat ření pro používání této zásady.  
KAPITOLA 3  
JUSTI ČNÍ SPOLUPRÁCE V OBČ ANSKÝCH V ĚCECH 
Článek 81  
(bývalý článek 65 Smlouvy o ES)  
1. Unie rozvíjí justi ční spolupráci v ob čanských vě cech s mezinárodním prvkem založenou na 
zásad ě vzájemného uznávání soudních a mimosoudních rozhodnutí. Tato spolupráce m ůže 
zahrnovat p řijímání opat ření pro sbližování právních p ředpis ů členských stát ů. 
2. Pro ú čely odstavce 1 p řijímají Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem 
opat ření, která mají, zejména pokud je to nezbytné k řádnému fungování vnit řního trhu, za cíl 
zajistit:  
a) vzájemné uznávání a výkon soudních a mimosoudních rozhodnutí mezi členskými státy;  
b) př eshrani ční doru čování soudních a mimosoudních písemností;  
c) slu čitelnost kolizních norem a pravidel pro ur čení p říslušnosti platných v členských státech;  
d) spolupráci př i opat řování d ůkaz ů; 
e) ú činný př ístup ke spravedlnosti;  
f) odstra ňování p řekážek řádného pr ůběhu ob čanskoprávního řízení, v př ípad ě pot řeby podporou 
slu čitelnosti úpravy ob čanskoprávního řízení v členských státech;CS C 83/78 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
g) rozvíjení alternativních metod urovnávání spor ů; 
h) podporu dalšího vzd ělávání soudc ů a soudních zam ěstnanc ů. 
3. Odchylně od odstavce 2 p řijímá Rada opat ření týkající se rodinného práva s mezinárodním 
prvkem zvláštním legislativním postupem. Rada rozhoduje jednomysln ě po konzultaci s Evropským 
parlamentem.  
Rada může na návrh Komise p řijmout rozhodnutí ur čující ty aspekty rodinného práva 
s mezinárodním prvkem, které mohou být p ředm ětem akt ů p řijatých řádným legislativním 
postupem. Rada rozhoduje jednomysln ě po konzultaci s Evropským parlamentem.  
Návrh uvedený v druhém pododstavci se postoupí vnitrostátním parlament ům. Vysloví-li n ěkterý 
vnitrostátní parlament b ěhem šesti m ěsíc ů ode dne tohoto postoupení sv ůj nesouhlas, není rozhod ­
nutí p řijato. Není-li nesouhlas vysloven, m ůže Rada rozhodnutí p řijmout.  
KAPITOLA 4  
JUSTI ČNÍ SPOLUPRÁCE V TRESTNÍCH V ĚCECH 
Článek 82  
(bývalý článek 31 Smlouvy o EU)  
1. Justi ční spolupráce v trestních v ěcech je v Unii založena na zásad ě vzájemného uznávání 
rozsudk ů a soudních rozhodnutí a zahrnuje sbližování právních p ředpis ů členských stát ů 
v oblastech uvedených v odstavci 2 a v č lánku 83.  
Evropský parlament a Rada p řijímají řádným legislativním postupem opat ření, která mají za cíl:  
a) stanovit pravidla a postupy pro zajišt ění uznávání všech forem rozsudk ů a soudních rozhodnutí 
v celé Unii;  
b) p ředcházet stř etům p říslušnosti mezi členskými státy a řešit je;  
c) podporovat další vzd ělávání soudc ů a soudních zam ěstnanc ů; 
d) usnad ňovat spolupráci mezi justi čními nebo obdobnými orgány členských stát ů v rámci trestního 
řízení a výkonu rozhodnutí.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/79
2. V rozsahu nezbytném pro usnadn ění vzájemného uznávání rozsudk ů a soudních rozhodnutí 
a policejní a justi ční spolupráce v trestních v ěcech s p řeshrani čním rozm ěrem mohou Evropský 
parlament a Rada řádným legislativním postupem stanovit formou sm ěrnic minimální pravidla. 
Tato minimální pravidla p řihlížejí k rozdíl ům mezi právními tradicemi a systémy členských stát ů. 
Týkají se: 
a) vzájemné p řípustnosti dů kaz ů mezi členskými státy;  
b) práv osob v trestním řízení;  
c) práv ob ětí trestných čin ů; 
d) dalších zvláštních aspekt ů trestního řízení, které Rada p ředem ur čila v rozhodnutí; p ři př ijímání 
tohoto rozhodnutí Rada rozhoduje jednomysln ě po obdržení souhlasu Evropského parlamentu.  
Přijetí minimálních pravidel podle tohoto odstavce nebrání členským stát ům zachovat nebo zavést 
vyšší stupe ň ochrany osob. 
3. Pokud se člen Rady domnívá, že by se návrh sm ěrnice podle odstavce 2 dotkl základních 
aspekt ů jeho systému trestního soudnictví, m ůže požádat, aby se návrhem zabývala Evropská rada. 
V takovém p řípad ě se ř ádný legislativní postup pozastaví. Po projednání, a pokud bylo dosaženo 
konsensu, Evropská rada do čtyř m ěsíc ů od tohoto pozastavení vrátí návrh zp ět Rad ě, která ukon čí 
pozastavení řádného legislativního postupu.  
Není-li dohody dosaženo a pokud si alespo ň dev ět členských států p řeje navázat posílenou spolupráci 
na základ ě dot čeného návrhu sm ěrnice, oznámí to ve stejné lh ůtě Evropskému parlamentu, Rad ě 
a Komisi. V takovém př ípad ě se povolení k zavedení posílené spolupráce podle čl. 20 odst. 2 
Smlouvy o Evropské unii a čl. 329 odst. 1 této smlouvy považuje za ud ělené a použijí se ustanovení 
o posílené spolupráci.  
Článek 83  
(bývalý článek 31 Smlouvy o EU)  
1. Evropský parlament a Rada mohou řádným legislativním postupem stanovit formou sm ěrnic 
minimální pravidla týkající se vymezení trestných čin ů a sankcí v oblastech mimo řádn ě závažné 
trestné činnosti s p řeshrani čním rozm ěrem z d ůvodu povahy nebo dopadu t ěchto trestných čin ů 
nebo kv ůli zvláštní pot řeb ě potírat ji na spole čném základ ě.CS C 83/80 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Jsou to tyto oblasti trestné činnosti: terorismus, obchod s lidmi a sexuální vyko řis ťování žen a d ětí, 
nedovolený obchod s drogami, nedovolený obchod se zbran ěmi, praní pen ěz, korupce, pad ělání 
platebních prost ředk ů, trestná činnost v oblasti výpo četní techniky a organizovaná trestná činnost.  
Na základ ě vývoje trestné činnosti m ůže Rada p řijmout rozhodnutí ur čující další oblasti trestné 
činnosti, které splň ují kritéria uvedená v tomto odstavci. Rozhoduje jednomysln ě po obdržení 
souhlasu Evropského parlamentu.  
2. Ukáže-li se, že sbližování trestn ěprávních p ředpis ů členského státu je nezbytné pro zajišt ění 
účinného provád ění politiky Unie v oblasti, která byla p ředm ětem harmoniza čního opat ření, mohou 
sm ěrnice stanovit minimální pravidla pro vymezení trestných čin ů a sankcí v dané oblasti. Tyto 
sm ěrnice se p řijmou stejným řádným nebo zvláštním legislativním postupem, který byl použit pro 
přijetí dotyč ných harmoniza čních opat ření, aniž je dot čen článek 76.  
3. Pokud se člen Rady domnívá, že by se návrh sm ěrnice podle odstavce 1 nebo 2 dotkl 
základních aspekt ů jeho systému trestního soudnictví, m ůže požádat, aby se návrhem zabývala 
Evropská rada. V takovém p řípad ě se řádný legislativní postup pozastaví. Po projednání, a pokud 
bylo dosaženo konsensu, Evropská rada do čtyř m ěsíc ů od tohoto pozastavení vrátí návrh zp ět Rad ě, 
která ukon čí pozastavení řádného legislativního postupu.  
Není-li dohody dosaženo a pokud si alespo ň dev ět členských států p řeje navázat posílenou spolupráci 
na základ ě dot čeného návrhu sm ěrnice, oznámí to ve stejné lh ůtě Evropskému parlamentu, Rad ě 
a Komisi. V takovém př ípad ě se povolení k zavedení posílené spolupráce podle čl. 20 odst. 2 
Smlouvy o Evropské unii a čl. 329 odst. 1 této smlouvy považuje za ud ělené a použijí se ustanovení 
o posílené spolupráci.  
Článek 84  
Evropský parlament a Rada mohou řádným legislativním postupem p řijmout pobídková a podp ůrná 
opat ření pro činnost členských stát ů v oblasti p ředcházení trestné činnosti, s vylou čením harmoni ­
zace právních p ředpis ů členských stát ů. 
Článek 85  
(bývalý článek 31 Smlouvy o EU)  
1. Posláním Eurojustu je podporovat a posilovat koordinaci a spolupráci mezi vnitrostátními 
orgány pov ěřenými vyšet řováním a stíháním závažné trestné činnosti, která se dotýká dvou nebo 
více členských stát ů nebo která vyžaduje stíhání na spole čném základ ě, a to na základ ě operací 
vedených a informací poskytovaných orgány členských stát ů a Europolem.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/81
V této souvislosti Evropský parlament a Rada vymezí řádným legislativním postupem formou na ří­
zení strukturu, fungování, oblast činnosti a úkoly Eurojustu. Tyto úkoly mohou zahrnovat:  
a) zahájení trestních vyšet řování a navrhování zahájení stíhání, která vedou p říslušné vnitrostátní 
orgány, zejména pokud jde o trestné činy proti finan čním zájmů m Unie;  
b) koordinaci vyšet řování a stíhání uvedených v písmeni a);  
c) posílení justi ční spolupráce, v četn ě řešení st řetů p říslušností a úzké spolupráce s Evropskou 
soudní sítí.  
Tato na řízení rovn ěž stanoví zp ůsoby zapojení Evropského parlamentu a vnitrostátních parlament ů 
do hodnocení činnosti Eurojustu.  
2. V rámci stíhání podle odstavce 1, a aniž je dot čen článek 86, vykonávají procesní úkony 
v souvislosti se soudním řízením p říslušní vnitrostátní ú ředníci.  
Článek 86 
1. Pro boj proti trestným čin ům poškozujícím nebo ohrožujícím finan ční zájmy Unie m ůže Rada 
zvláštním legislativním postupem formou na řízení vytvo řit z Eurojustu Ú řad evropského ve řejného 
žalobce. Rada rozhoduje jednomysln ě po obdržení souhlasu Evropského parlamentu.  
Není-li dosaženo jednomyslnosti, m ůže skupina alespo ň devíti členských států požádat, aby byl návrh 
na řízení př edložen Evropské rad ě. V takovém p řípad ě se postup v Rad ě pozastaví. Po projednání, 
a pokud bylo dosaženo konsensu, Evropská rada do čtyř m ěsíc ů od tohoto pozastavení vrátí návrh 
zp ět Rad ě k p řijetí.  
Není-li dohody dosaženo a pokud si alespo ň dev ět členských států p řeje navázat posílenou spolupráci 
na základ ě dot čeného návrhu na řízení, oznámí to ve stejné lh ůtě Evropskému parlamentu, Rad ě 
a Komisi. V takovém př ípad ě se povolení k zavedení posílené spolupráce podle čl. 20 odst. 2 
Smlouvy o Evropské unii a čl. 329 odst. 1 této smlouvy považuje za ud ělené a použijí se ustanovení 
o posílené spolupráci.  
2. Ú řad evropského ve řejného žalobce je, p řípadn ě ve spojení s Europolem, p říslušný 
k vyšet řování a stíhání pachatel ů a spolupachatel ů trestných čin ů poškozujících nebo ohrožujících 
finan ční zájmy Unie, jak jsou vymezeny na řízením podle odstavce 1, a jejich p ředvád ění př ed soud. 
Před př íslušnými soudy členských stát ů vykonává v souvislosti s t ěmito trestnými činy úlohu ve řej­
ného žalobce.CS C 83/82 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
3. Na řízení uvedené v odstavci 1 vymezí statut Ú řadu evropského ve řejného žalobce, podmínky 
pro výkon jeho funkcí, procesní pravidla platná pro jeho činnost, jakož i ta, jimiž se řídí p řípustnost 
důkazů , a pravidla použitelná na soudní p řezkum procesních úkon ů u čin ěných p ři výkonu jeho 
funkcí.  
4. Evropská rada m ůže sou časn ě nebo následn ě p řijmout rozhodnutí pozm ěňující odstavec 1, 
kterým rozšíř í pravomoci Ú řadu evropského ve řejného žalobce tak, aby zahrnovaly boj proti závažné 
trestné činnosti s p řeshrani čním rozm ěrem, a odpovídajícím způ sobem pozm ěňující odstavec 2, 
pokud jde o pachatele a spolupachatele závažných trestných čin ů dotýkajících se n ěkolika členských 
stát ů. Evropská rada rozhoduje jednomysln ě po obdržení souhlasu Evropského parlamentu a po 
konzultaci s Komisí.  
KAPITOLA 5  
POLICEJNÍ SPOLUPRÁCE  
Článek 87  
(bývalý článek 30 Smlouvy o EU)  
1. Unie vyvíjí policejní spolupráci, do níž jsou zapojeny všechny p říslušné orgány členských stát ů, 
včetn ě policie, celních orgánů a dalších donucovacích orgán ů specializovaných na p ředcházení 
trestným čin ům, jejich odhalování a objas ňování. 
2. Pro ú čely odstavce 1 mohou Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem 
přijmout opat ření týkající se:  
a) shromažď ování, uchovávání, zpracovávání, analýzy a vým ěny p říslušných informací;  
b) podpory vzd ělávání zam ěstnanc ů, jakož i spolupráce týkající se vým ěny zam ěstnanc ů, prost ředk ů 
a forenzního výzkumu;  
c) spole čných kriminalistických metod p ři odhalování závažných forem organizované trestné 
činnosti.  
3. Rada m ůže zvláštním legislativním postupem p řijmout opat ření týkající se operativní spolu ­
práce mezi orgány uvedenými v tomto článku. Rada rozhoduje jednomysln ě po konzultaci 
s Evropským parlamentem.  
Není-li dosaženo jednomyslnosti, m ůže skupina alespo ň devíti členských států požádat, aby byl návrh 
opat ření p ředložen Evropské rad ě. V takovém př ípad ě se postup v Rad ě pozastaví. Po projednání, 
a pokud bylo dosaženo konsensu, Evropská rada do čtyř m ěsíc ů od tohoto pozastavení vrátí návrh 
zp ět Rad ě k p řijetí.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/83
Není-li dohody dosaženo a pokud si alespo ň dev ět členských států p řeje navázat posílenou spolupráci 
na základ ě dot čeného návrhu opat ření, oznámí to ve stejné lh ůtě Evropskému parlamentu, Rad ě 
a Komisi. V takovém př ípad ě se povolení k zavedení posílené spolupráce podle čl. 20 odst. 2 
Smlouvy o Evropské unii a čl. 329 odst. 1 této smlouvy považuje za ud ělené a použijí se ustanovení 
o posílené spolupráci. 
Zvláštní postup podle druhého a t řetího pododstavce se nepoužije na akty, které p ředstavují rozvoj 
schengenského  acquis . 
Článek 88  
(bývalý článek 30 Smlouvy o EU)  
1. Posláním Europolu je podporovat a posilovat činnost policejních orgán ů a jiných donucovacích 
orgánů členských stát ů, jakož i jejich vzájemnou spolupráci p ři p ředcházení závažné trestné činnosti 
dotýkající se dvou nebo více členských stát ů, terorismu a t ěm formám trestné činnosti, které se 
dotýkají spole čného zájmu, jenž je p ředm ětem n ěkteré politiky Unie, a p ři boji proti takové trestné 
činnosti.  
2. Evropský parlament a Rada vymezí řádným legislativním postupem formou na řízení strukturu, 
fungování, oblast činnosti a úkoly Europolu. Tyto úkoly mohou zahrnovat:  
a) shromažď ování, uchovávání, zpracovávání, analýzu a vým ěnu informací p ředávaných zejména 
orgány členských stát ů nebo t řetích zemí či subjekt ů; 
b) koordinaci, organizaci a provád ění vyšet řování a operativních akcí, vedených spole čně 
s př íslušnými orgány č lenských stát ů nebo v rámci spole čných vyšet řovacích tým ů, p řípadn ě ve 
spojení s Eurojustem.  
Tato na řízení rovn ěž stanoví zp ůsoby kontroly činností Europolu Evropským parlamentem, do které 
jsou zapojeny vnitrostátní parlamenty.  
3. Jakákoli operativní akce Europolu musí být vedena ve spojení a po dohod ě s orgány č lenských 
stát ů, jejichž území se týká. Používání donucovacích opat ření spadá výlu čně do pravomoci p řísluš ­
ných vnitrostátních orgán ů. 
Článek 89  
(bývalý článek 32 Smlouvy o EU)  
Rada stanoví zvláštním legislativním postupem podmínky a meze, za nichž mohou p říslušné orgány 
členských stát ů uvedené v článcích 82 a 87 p ůsobit na území jiného členského státu ve spojení a po 
dohod ě s jeho orgány. Rada rozhoduje jednomysln ě po konzultaci s Evropským parlamentem.CS C 83/84 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
HLAVA VI  
DOPRAVA  
Článek 90  
(bývalý článek 70 Smlouvy o ES)  
V oblastech upravovaných v této hlav ě jsou cíle Smluv sledovány v rámci spole čné dopravní politiky.  
Článek 91  
(bývalý článek 71 Smlouvy o ES)  
1. K provedení článku 90 a s p řihlédnutím ke zvláštnostem dopravy stanoví Evropský parlament 
a Rada řádným legislativním postupem po konzultaci s Hospodá řským a sociálním výborem 
a Výborem region ů: 
a) spole čná pravidla pro mezinárodní dopravu do nebo z n ěkterého členského státu anebo prochá ­
zející př es území jednoho nebo n ěkolika členských stát ů; 
b) podmínky, za nichž mohou dopravci, kte ří nejsou rezidenty tohoto státu, provozovat dopravu 
uvnit ř n ěkterého členského státu;  
c) opat ření ke zlepšení bezpe čnosti dopravy; 
d) veškeré jiné pot řebné p ředpisy.  
2. P ři p řijímání opat ření uvedených v odstavci 1 se p řihlíží k p řípad ům, kdy by se jejich uplat ­ 
ňování mohlo vážn ě dotknout životní úrovn ě a úrovn ě zam ěstnanosti v n ěkterých regionech, jakož 
i využití dopravních za řízení.  
Článek 92  
(bývalý článek 72 Smlouvy o ES)  
Až do p řijetí p ředpis ů uvedených v čl. 91 odst. 1 nesmí žádný členský stát, pokud Rada jednomysln ě 
nepř ijme opat ření pro ud ělení výjimky, m ěnit př edpisy upravující tuto oblast k 1. lednu 1958 nebo 
pro p řistupující státy ke dni p řistoupení způ sobem, který by p římo nebo nep římo znevýhod ňoval 
dopravce jiných členských stát ů ve srovnání s domácími dopravci.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/85
Článek 93  
(bývalý článek 73 Smlouvy o ES)  
Se Smlouvami jsou slu čitelné podpory, které odpovídají pot řebě koordinovat dopravu nebo které 
představují náhradu za urč itá plnění související s pojmem ve řejné služby. 
Článek 94  
(bývalý článek 74 Smlouvy o ES)  
Veškerá opat ření v oblasti cen a podmínek dopravy u čin ěná v rámci Smluv musí přihlížet 
k hospodá řské situaci dopravc ů. 
Článek 95  
(bývalý článek 75 Smlouvy o ES)  
1. V doprav ě uvnit ř Unie je zakázána veškerá diskriminace spo čívající v tom, že dopravce uplat ­ 
ňuje na dopravu téhož zboží dopravovaného za stejných okolností ceny a dopravní podmínky 
odlišné v závislosti na zemi p ůvodu nebo ur čení dopravovaného zboží. 
2. Odstavec 1 nevylu čuje, aby Evropský parlament a Rada p řijaly jiná opat ření podle čl. 91 odst. 
1. 
3. Rada na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem a Hospodářským a sociálním 
výborem př ijme pravidla k provedení odstavce 1.  
M ůže zejména p řijmout opat ření pot řebná k tomu, aby orgány Unie mohly zabezpe čit plnění 
ustanovení odstavce 1 a aby mohly zajistit uživatel ům dopravy výhody vyplývající z tohoto ustano ­
vení.  
4. Komise prozkoumá z vlastního podn ětu nebo na žádost n ěkterého členského státu p řípady 
diskriminace uvedené v odstavci 1 a po konzultaci s každým p říslušným členským státem vydá 
v rámci pravidel stanovených v souladu s odstavcem 3 pot řebná rozhodnutí.  
Článek 96  
(bývalý článek 76 Smlouvy o ES)  
1. V doprav ě uvnitř Unie je zakázáno uplat ňovat takové ceny a podmínky uložené členským 
státem, které jakýmkoli zp ůsobem podporují nebo chrání jeden nebo n ěkolik ur čitých podniků nebo 
pr ůmyslových odv ětví, ledaže k tomu dá svolení Komise.CS C 83/86 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
2. Komise prozkoumá z vlastního podn ětu nebo na žádost n ěkterého členského státu ceny 
a podmínky uvedené v odstavci l, p řihlédne zejména k požadavk ům vhodné regionální hospodá řské 
politiky, k pot řebám nerozvinutých oblastí a k obtížím oblastí vážn ě postižených politickými okol ­
nostmi, jakož i k ú čink ům t ěchto cen a podmínek na hospodá řskou sout ěž mezi r ůznými způ soby 
dopravy. 
Komise po konzultaci s každým p říslušným členským státem vydá pot řebná rozhodnutí.  
3. Zákaz uvedený v odstavci 1 se netýká sazeb zavedených k zajišt ění konkurenceschopnosti.  
Článek 97  
(bývalý článek 77 Smlouvy o ES)  
Dávky nebo poplatky nezávislé na cen ě dopravy ú čtované dopravcem v souvislosti s p řechodem 
hranic nesm ějí p řesahovat rozumnou míru stanovenou s p řihlédnutím ke skute čným výdaj ům vyna ­
loženým v souvislosti s tímto p řechodem. 
Členské státy se vynasnaží tyto výdaje postupn ě snižovat.  
Komise m ůže k provedení tohoto článku podávat členským stát ům doporu čení. 
Článek 98  
(bývalý článek 78 Smlouvy o ES)  
Ustanovení této hlavy nebrání použití opat ření p řijatých ve Spolkové republice N ěmecko, pokud jsou 
nutná k vyrovnání hospodá řských nevýhod, jež byly hospodá řství ur čitých oblastí Spolkové republiky 
zp ůsobeny rozd ělením N ěmecka. P ět let po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost m ůže Rada na 
návrh Komise př ijmout rozhodnutí, jímž se tento článek zruší.  
Článek 99  
(bývalý článek 79 Smlouvy o ES)  
Při Komisi se z řizuje poradní výbor složený z odborník ů jmenovaných vládami členských stát ů. 
Komise s výborem podle pot řeby konzultuje otázky dopravy.  
Článek 100  
(bývalý článek 80 Smlouvy o ES)  
1. Ustanovení této hlavy se vztahují na dopravu po železnicích, silnicích a vnitrozemských 
vodních cestách.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/87
2. Evropský parlament a Rada mohou řádným legislativním postupem p řijmout vhodná ustano ­
vení pro dopravu námo řní a leteckou. Rozhodují po konzultaci s Hospodá řským a sociálním 
výborem a Výborem region ů. 
HLAVA VII  
SPOLE ČNÁ PRAVIDLA PRO HOSPODÁ ŘSKOU SOUT ĚŽ, DAN Ě A SBLIŽOVÁNÍ PRÁVNÍCH P ŘEDPIS Ů 
KAPITOLA 1  
PRAVIDLA HOSPODÁ ŘSKÉ SOUT ĚŽE 
ODDÍL 1 
PRAVIDLA PLATNÁ PRO PODNIKY  
Článek 101  
(bývalý článek 81 Smlouvy o ES)  
1. S vnitř ním trhem jsou neslu čitelné, a proto zakázané, veškeré dohody mezi podniky, rozhod ­
nutí sdružení podnik ů a jednání ve vzájemné shod ě, které by mohly ovlivnit obchod mezi členskými 
státy a jejichž ú čelem nebo dů sledkem je vylou čení, omezení nebo narušení hospodá řské sout ěže na 
vnit řním trhu, zejména ty, které  
a) p římo nebo nep římo ur čují nákupní nebo prodejní ceny anebo jiné obchodní podmínky;  
b) omezují nebo kontrolují výrobu, odbyt, technický rozvoj nebo investice;  
c) rozd ělují trhy nebo zdroje zásobování;  
d) uplat ňují v ůči obchodním partner ům rozdílné podmínky p ři pln ění stejné povahy, čímž jsou 
někte ří partne ři znevýhodn ěni v hospodá řské soutěži;  
e) podmi ňují uzav ření smluv tím, že druhá strana p řijme další pln ění, která ani v ěcn ě, ani podle 
obchodních zvyklostí s p ředm ětem t ěchto smluv nesouvisejí.  
2. Dohody nebo rozhodnutí zakázané podle tohoto článku jsou neplatné od po čátku. 
3. Odstavec 1 však m ůže být prohlášen za neú činný pro: 
— dohody nebo kategorie dohod mezi podniky,  
— rozhodnutí nebo kategorie rozhodnutí sdružení podnik ů aCS C 83/88 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
— jednání ve vzájemné shod ě nebo jejich kategorie,  
které p řispívají ke zlepšení výroby nebo distribuce výrobk ů anebo k podpo ře technického či hospo ­
dá řského pokroku, p řičemž vyhrazují spot řebitel ům p řim ěřený podíl na výhodách z toho vyplýva ­
jících, a které  
a) neukládají p říslušným podnik ům omezení, jež nejsou k dosažení t ěchto cíl ů nezbytná;  
b) neumož ňují t ěmto podnik ům vylou čit hospodá řskou sout ěž ve vztahu k podstatné části výrobk ů 
tímto dot čených.  
Článek 102  
(bývalý článek 82 Smlouvy o ES)  
S vnit řním trhem je neslu čitelné, a proto zakázané, pokud to m ůže ovlivnit obchod mezi členskými 
státy, aby jeden nebo více podnik ů zneužívaly dominantního postavení na vnit řním trhu nebo jeho 
podstatné části.  
Takové zneužívání m ůže zejména spo čívat: 
a) v p římém nebo nep římém vynucování nep řim ěřených nákupních nebo prodejních cen anebo 
jiných nerovných obchodních podmínek;  
b) v omezování výroby, odbytu nebo technického vývoje na úkor spot řebitel ů; 
c) v uplat ňování rozdílných podmínek v ůči obchodním partner ům p ři plně ní stejné povahy, čímž 
jsou n ěkte ří partne ři znevýhod ňováni v hospodá řské sout ěži; 
d) v podmiň ování uzav ření smluv tím, že druhá strana p řijme další plnění, která ani v ěcn ě, ani podle 
obchodních zvyklostí s p ředm ětem t ěchto smluv nesouvisejí.  
Článek 103  
(bývalý článek 83 Smlouvy o ES)  
1. Na řízení nebo sm ěrnice pot řebné k provedení zásad uvedených v článcích 101 a 102 p řijímá 
Rada na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem.  
2. Cílem př edpis ů uvedených v odstavci 1 je zejména:  
a) zajistit dodržování zákaz ů uvedených v čl. 101 odst. 1 a v článku 102 stanovením pokut a penále;CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/89
b) ur čit provád ěcí pravidla k čl. 101 odst. 3 s p řihlédnutím k nutnosti zajistit ú činný dozor p ři co 
nejv ětším zjednodušení správní kontroly;  
c) podrobn ěji vymezit v p řípad ě pot řeby rozsah uplat ňování článk ů 101 a 102 v jednotlivých 
hospodá řských odv ětvích; 
d) vymezit úlohy Komise a Soudního dvora Evropské unie př i provád ění ustanovení uvedených 
v tomto odstavci; 
e) vymezit pom ěr mezi vnitrostátními právními předpisy na jedné straně a ustanoveními tohoto 
oddílu nebo p ředpisy p řijatými na základ ě tohoto článku na stran ě druhé. 
Článek 104  
(bývalý článek 84 Smlouvy o ES)  
Dokud nenabudou platnosti p ředpisy vydané podle článku 103, rozhodují o p řípustnosti dohod, 
rozhodnutí a jednání ve vzájemné shod ě a o zneužívání dominantního postavení na vnit řním trhu 
orgány členských stát ů v souladu s vnitrostátními právními p ředpisy a s ustanoveními článku 101, 
zejména odstavce 3, a článku 102.  
Článek 105  
(bývalý článek 85 Smlouvy o ES)  
1. Aniž je dot čen článek 104, dbá Komise na provád ění zásad vyty čených v článcích 101 a 102. 
Na žádost členského státu nebo z ú řední povinnosti a v sou činnosti s p říslušnými orgány členských 
stát ů, které jí budou nápomocny, vyšet řuje př ípady domn ělého porušení uvedených zásad. Zjistí-li, že 
k porušení došlo, navrhne prost ředky vhodné k jeho odstran ění. 
2. Trvá-li porušení i nadále, Komise konstatuje porušení zásad zd ůvodn ěným rozhodnutím. 
Komise m ůže své rozhodnutí zve řejnit a zmocnit členské státy, aby p řijaly pot řebná opat ření 
k náprav ě, jejichž podmínky a podrobnosti Komise ur čí. 
3. Komise m ůže p řijmout na řízení týkající se kategorií dohod, o nichž Rada př ijala na řízení nebo 
sm ěrnici podle čl. 103 odst. 2 písm. b).  
Článek 106  
(bývalý článek 86 Smlouvy o ES)  
1. Pokud jde o ve řejné podniky a podniky, kterým členské státy p řiznávají zvláštní nebo výlu čná 
práva, tyto státy nep řijmou ani neponechají v platnosti opatř ení odporující pravidl ům Smluv, 
zejména pravidl ům stanoveným v článcích 18 a 101 až 109.CS C 83/90 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
2. Podniky pov ěřené poskytováním služeb obecného hospodá řského zájmu nebo ty, které mají 
povahu fiskálního monopolu, podléhají pravidl ům obsaženým ve Smlouvách, zejména pravidl ům 
hospodá řské sout ěže, pokud uplatn ění t ěchto pravidel nebrání právn ě nebo fakticky pln ění zvláštních 
úkol ů, které jim byly sv ěřeny. Rozvoj obchodu nesmí být dot čen v mí ře, která by byla v rozporu se 
zájmem Unie.  
3. Komise dohlíží na provád ění tohoto článku a vydává podle pot řeby členským států m pot řebné 
sm ěrnice a rozhodnutí.  
ODDÍL 2  
STÁTNÍ PODPORY  
Článek 107  
(bývalý článek 87 Smlouvy o ES)  
1. Podpory poskytované v jakékoli form ě státem nebo ze státních prost ředk ů, které narušují nebo 
mohou narušit hospodá řskou sout ěž tím, že zvýhodň ují ur čité podniky nebo ur čitá odv ětví výroby, 
jsou, pokud ovliv ňují obchod mezi členskými státy, nesluč itelné s vnit řním trhem, nestanoví-li 
Smlouvy jinak.  
2. S vnit řním trhem jsou slu čitelné:  
a) podpory sociální povahy poskytované individuálním spot řebitel ům za podmínky, že se poskytují 
bez diskriminace na základ ě p ůvodu výrobk ů; 
b) podpory ur čené k náhrad ě škod zp ůsobených p řírodními pohromami nebo jinými mimo řádnými 
událostmi;  
c) podpory poskytované hospodá řství ur čitých oblastí Spolkové republiky N ěmecko postižených 
rozd ělením N ěmecka, pokud jsou pot řebné k vyrovnání hospodá řských znevýhodn ění způ sobe ­
ných tímto rozd ělením. P ět let po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost m ůže Rada na návrh 
Komise p řijmout rozhodnutí, jímž se toto písmeno zruší.  
3. Za slu čitelné s vnit řním trhem mohou být považovány:  
a) podpory, které mají napomáhat hospodá řskému rozvoji oblastí s mimo řádně nízkou životní 
úrovní nebo s vysokou nezam ěstnaností, jakož i rozvoji region ů uvedených v článku 349 
s ohledem na jejich strukturální, hospodá řskou a sociální situaci;  
b) podpory, které mají napomoci uskute čnění n ěkterého významného projektu spole čného evrop ­
ského zájmu anebo napravit vážnou poruchu v hospodář ství n ěkterého členského státu;CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/91
c) podpory, které mají usnadnit rozvoj ur čitých hospodá řských činností nebo hospodá řských oblastí, 
pokud nem ění podmínky obchodu v takové mí ře, jež by byla v rozporu se spole čným zájmem;  
d) podpory ur čené na pomoc kultu ře a zachování kulturního d ědictví, jestliže neovlivní podmínky 
obchodu a hospodá řské sout ěže v Unii v mí ře odporující spole čnému zájmu;  
e) jiné kategorie podpor, které ur čí Rada na návrh Komise rozhodnutím.  
Článek 108  
(bývalý článek 88 Smlouvy o ES)  
1. Komise ve spolupráci s členskými státy zkoumá pr ůběžn ě režimy podpor existující v t ěchto 
státech. Navrhuje jim vhodná opat ření, která vyžaduje postupný rozvoj nebo fungování vnit řního 
trhu. 
2. Zjistí-li Komise poté, co vyzvala zú častn ěné strany k podání p řipomínek, že podpora posky ­
tovaná n ěkterým státem nebo ze státních prost ředk ů není slu čitelná s vnit řním trhem podle článku 
107 nebo že je zneužívána, rozhodne, že doty čný stát ve lh ůtě stanovené Komisí takovou podporu 
zruší nebo upraví.  
Nepodrobí-li se dotyč ný stát tomuto rozhodnutí ve stanovené lh ůtě, m ůže Komise nebo jiný zain ­
teresovaný stát, odchyln ě od článk ů 258 a 259, p ředložit v ěc p římo Soudnímu dvoru Evropské unie.  
Rada m ůže na žádost členského státu jednomysln ě rozhodnout, že podpora, kterou tento stát 
poskytuje nebo hodlá poskytnout, má být odchyln ě od článku 107 nebo na řízení podle článku 
109 považována za slu čitelnou s vnit řním trhem, od ůvod ňují-li takové rozhodnutí mimo řádné 
okolnosti. Zahájila-li již Komise ve v ěci této podpory řízení podle prvního pododstavce tohoto 
odstavce, bude podáním žádosti p říslušného státu Rad ě uvedené řízení pozastaveno až do vyjád ření 
Rady.  
Nevyjád ří-li se však Rada do t ří m ěsíc ů po podání této žádosti, rozhodne v ěc Komise.  
3. Komise musí být v čas informována o zám ěrech poskytnout nebo upravit podpory, aby mohla 
podat svá vyjád ření. Má-li za to, že takový zám ěr není s ohledem na článek 107 slu čitelný s vnit řním 
trhem, zahájí neprodlen ě řízení podle odstavce 2. Doty čný členský stát neprovede zamýšlená 
opat ření, dokud Komise v tomto řízení nep řijme kone čné rozhodnutí.CS C 83/92 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
4. Komise m ůže p řijmout na řízení týkající se kategorií státních podpor, u kterých Rada podle 
článku 109 dala možnost vyjmout je z řízení uvedeného v odstavci 3 tohoto článku.  
Článek 109  
(bývalý článek 89 Smlouvy o ES)  
Rada m ůže na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem p řijímat veškerá pot řebná 
provád ěcí na řízení k č lánk ům 107 a 108, a zejména stanovit podmínky, za nichž se použije čl. 108 
odst. 3, jakož i vymezovat druhy podpor, které jsou vy ňaty z tohoto řízení.  
KAPITOLA 2  
DA ŇOVÁ USTANOVENÍ  
Článek 110  
(bývalý článek 90 Smlouvy o ES)  
Členské státy nepodrobí p římo ani nep římo výrobky jiných členských stát ů jakémukoli vyššímu 
vnitrostátnímu zdan ění než je to, jemuž jsou p římo nebo nep římo podrobeny podobné výrobky 
domácí. 
Členské státy nepodrobí dále výrobky jiných členských stát ů vnitrostátnímu zdan ění, které by posky ­
tovalo nep římou ochranu jiným výrobk ům. 
Článek 111  
(bývalý článek 91 Smlouvy o ES)  
Pokud jsou výrobky vyvezeny na území n ěkterého členského státu, nesmí být navrácení vnitrostát ­
ních daní vyšší než vnitrostátní dan ě, kterým byly výrobky p římo nebo nep římo podrobeny. 
Článek 112  
(bývalý článek 92 Smlouvy o ES)  
Osvobození od dan ě a navracení daní p ři vývozu do jiných členských států s výjimkou dan ě 
z obratu, spot řebních a ostatních nep římých daní, jakož i vyrovnávací poplatky p ři dovozu 
z členských stát ů jsou př ípustné pouze tehdy, pokud zamýšlená opat ření na omezenou dobu p ředem 
schválila Rada na návrh Komise.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/93
Článek 113  
(bývalý článek 93 Smlouvy o ES)  
Rada zvláštním legislativním postupem a po konzultaci s Evropským parlamentem a Hospodá řským 
a sociálním výborem jednomysln ě p řijme ustanovení k harmonizaci právních p ředpis ů týkajících se 
daní z obratu, spot řebních daní a jiných nep římých daní v rozsahu, v jakém je tato harmonizace 
nezbytná pro vytvo ření a fungování vnit řního trhu a zabrán ění narušení hospodá řské sout ěže.  
KAPITOLA 3  
SBLIŽOVÁNÍ PRÁVNÍCH P ŘEDPISŮ 
Článek 114  
(bývalý článek 95 Smlouvy o ES)  
1. Není-li ve Smlouvách stanoveno jinak, použijí se k dosažení cíl ů uvedených v článku 26 
následující ustanovení. Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem po konzultaci 
s Hospodá řským a sociálním výborem p řijímají opat ření ke sbližování ustanovení právních 
a správních p ředpis ů členských stát ů, jejichž ú čelem je vytvo ření a fungování vnit řního trhu. 
2. Odstavec 1 se nevztahuje na ustanovení o daních, ustanovení týkající se volného pohybu osob, 
ani na ustanovení týkající se práv a zájm ů zam ěstnanc ů. 
3. Komise bude ve svých návrzích podle odstavce 1 týkajících se zdraví, bezpe čnosti, ochrany 
životního prost ředí a ochrany spot řebitele vycházet z vysoké úrovn ě ochrany a p řihlédne p řitom 
zejména k novému vývoji založenému na v ědeckých poznatcích. V rámci svých pravomocí usilují 
o tento cíl též Evropský parlament a Rada.  
4. Pokládá-li členský stát poté, co Evropský parlament a Rada, Rada nebo Komise př ijaly harmo ­
niza ční opat ření, za nezbytné ponechat si vlastní vnitrostátní p ředpisy ze závažných d ůvod ů uvede ­
ných v článku 36 nebo vnitrostátní p ředpisy týkající se ochrany životního nebo pracovního prost ředí, 
oznámí je Komisi spolu s d ůvody pro jejich ponechání. 
5. Aniž je dot čen odstavec 4, pokládá-li členský stát poté, co Evropský parlament a Rada, Rada 
nebo Komise p řijaly harmoniza ční opat ření, za nezbytné zavést vnitrostátní p ředpisy, opírající se 
o nové v ědecké poznatky k ochran ě životního prost ředí nebo pracovního prost ředí, z d ůvodu zvlá ­ 
štního problému, který se objeví v tomto členském stát ě po p řijetí harmoniza čních opat ření, oznámí 
zamýšlené př edpisy Komisi spolu s dů vody pro jejich zavedení.CS C 83/94 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
6. Komise do šesti m ěsíc ů po oznámení podle odstavc ů 4 a 5 doty čné vnitrostátní právní p ředpisy 
schválí nebo zamítne poté, co prov ěří, zda neslouží jako prost ředek svévolné diskriminace nebo 
zastřeného omezování obchodu mezi členskými státy a nenarušují fungování vnit řního trhu.  
Nerozhodne-li Komise v této lh ůtě, pokládají se vnitrostátní p ředpisy uvedené v odstavcích 4 a 5 za 
schválené. 
Je-li to opodstatn ěné složitostí v ěci a neexistuje-li nebezpe čí pro lidské zdraví, m ůže Komise oznámit 
doty čnému členskému státu, že lh ůta uvedená v tomto odstavci m ůže být prodloužena o další lh ůtu 
až šesti m ěsíc ů. 
7. Je-li členský stát oprávn ěn podle odstavce 6 zachovat nebo zavést vnitrostátní p ředpisy, které se 
odchylují od harmoniza čního opat ření, p řezkoumá Komise neprodlen ě, zda má navrhnout p řizp ů­
sobení tohoto opat ření. 
8. Upozorní-li členský stát v n ěkteré oblasti, která byla p ředm ětem harmoniza čních opat ření, na 
ur čitý problém ve řejného zdraví, uv ědomí o n ěm Komisi, která neprodlen ě p řezkoumá, zda 
nenavrhne Radě odpovídající opat ření. 
9. Odchylně od postupu podle článk ů 258 a 259 m ůže Komise nebo kterýkoli členský stát 
předložit v ěc p římo Soudnímu dvoru Evropské unie, domnívá-li se, že jiný členský stát zneužívá 
pravomoci stanovené v tomto článku.  
10. Výše uvedená harmoniza ční opat ření zahrnují ve vhodných p řípadech ochrannou doložku, 
která zmoc ňuje členské státy p řijmout z jednoho nebo více dů vod ů neekonomické povahy uvede ­
ných v článku 36 prozatímní opat ření, která podléhají kontrolnímu postupu Unie.  
Článek 115  
(bývalý článek 94 Smlouvy o ES)  
Aniž je dot čen článek 114, Rada zvláštním legislativním postupem a po konzultaci s Evropským 
parlamentem a Hospodá řským a sociálním výborem jednomysln ě p řijímá sm ěrnice o sbližování 
právních a správních p ředpis ů členských stát ů, které mají p římý vliv na vytvá ření nebo fungování 
vnit řního trhu.  
Článek 116  
(bývalý článek 96 Smlouvy o ES)  
Zjistí-li Komise, že existující rozdíly mezi právními a správními p ředpisy členských stát ů narušují 
podmínky hospodá řské sout ěže na vnitřním trhu a vyvolávají narušení, které je nutno odstranit, 
poradí se s danými členskými státy.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/95
Nevedou-li tyto porady k odstran ění takové nerovnováhy, p řijmou Evropský parlament a Rada 
řádným legislativním postupem za tímto ú čelem pot řebné sm ěrnice. Mohou být p řijata jakákoli 
jiná vhodná opat ření uvedená ve Smlouvách.  
Článek 117  
(bývalý článek 97 Smlouvy o ES)  
1. Jsou-li d ůvody k obavám, že p řijetí nebo zm ěna právního a správního př edpisu m ůže vyvolat 
narušení ve smyslu p ředchozího článku, zahájí členský stát, který p řijetí nebo zm ěnu zamýšlí, jednání 
s Komisí. Komise po konzultaci s členskými státy doporu čí příslušným států m vhodná opat ření, aby 
k nerovnováze nedošlo.  
2. Jestliže stát, který hodlá př ijmout nebo zm ěnit vnitrostátní p ředpisy, nevyhoví doporu čení 
Komise, které je mu urč eno, nelze od jiných členských stát ů požadovat, aby podle článku 116 
zm ěnily své vnitrostátní p ředpisy za ú čelem odstran ění tohoto narušení. Jestliže č lenský stát, který 
nedbal doporu čení Komise, vyvolá narušení pouze ke své vlastní újm ě, článek 116 se nepoužije.  
Článek 118 
V rámci vytvo ření nebo fungování vnit řního trhu p řijmou Evropský parlament a Rada řádným 
legislativním postupem opat ření o vytvo ření evropských práv duševního vlastnictví, která zajistí 
jednotnou ochranu práv duševního vlastnictví v Uni i, a o zavedení centralizovaného režimu pro 
udělování oprávn ění, koordinaci a kontrolu na úrovni Unie.  
Rada stanoví zvláštním legislativním postupem formou na řízení pravidla pro používání jazyk ů ve 
vztahu k evropským práv ům duševního vlastnictví. Rada rozhoduje jednomysln ě po konzultaci 
s Evropským parlamentem.  
HLAVA VIII  
HOSPODÁ ŘSKÁ A M ĚNOVÁ POLITIKA  
Článek 119  
(bývalý článek 4 Smlouvy o ES)  
1. Činnosti členských stát ů a Unie ve smyslu článku 3 Smlouvy o Evropské unii zahrnují za 
podmínek stanovených Smlouvami zavedení hospodá řské politiky, která je založena na úzké koor ­
dinaci hospodá řských politik členských stát ů, na vnitř ním trhu a na vymezení spole čných cíl ů a která 
je provád ěna v souladu se zásadou otev řeného tržního hospodá řství s volnou soutěží.CS C 83/96 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
2. Soub ěžn ě s tím zahrnují tyto č innosti za podmínek a v souladu s postupy stanovenými 
Smlouvami jednotnou m ěnu – euro, jakož i vymezení a provád ění jednotné m ěnové a devizové 
politiky, jejímž prvo řadým cílem je udržet cenovou stabilitu, a aniž je dot čen tento cíl, podporovat 
obecnou hospodá řskou politiku v Unii v souladu se zásadou otev řeného tržního hospodá řství 
s volnou sout ěží. 
3. Tyto činnosti členských stát ů a Unie zahrnují dodržování následujících hlavních zásad: stabilní 
ceny, zdravé ve řejné finance a m ěnové podmínky a trvale udržitelná platební bilance.  
KAPITOLA 1  
HOSPODÁ ŘSKÁ POLITIKA  
Článek 120  
(bývalý článek 98 Smlouvy o ES)  
Členské státy sm ěrují své hospodář ské politiky tak, aby v rámci hlavních sm ěrů uvedených v čl. 121 
odst. 2 př ispívaly k dosahování cíl ů Unie ve smyslu článku 3 Smlouvy o Evropské unii. Členské státy 
a Unie postupují v souladu se zásadami stanovenými v článku 119 a v souladu se zásadou otev ře­
ného tržního hospodá řství s volnou soutěží, čímž je podporováno efektivní umisť ování zdroj ů. 
Článek 121  
(bývalý článek 99 Smlouvy o ES)  
1. Členské státy považují své hospodá řské politiky za v ěc spole čného zájmu a koordinují je 
v rámci Rady v souladu s článkem 120.  
2. Rada p řijme na doporu čení Komise návrh hlavních sm ěrů hospodá řských politik členských 
stát ů a Unie a podá o tom zprávu Evropské radě . 
Evropská rada na základ ě zprávy Rady projedná záv ěry o hlavních sm ěrech hospodá řských politik 
členských stát ů a Unie.  
Na základ ě t ěchto záv ěrů podá Rada doporu čení, ve kterém budou tyto hlavní sm ěry vymezeny. 
Rada o svém doporu čení informuje Evropský parlament.  
3. K zajišt ění užší koordinace hospodá řských politik a trvalé konvergence hospodář ské výkonnosti 
členských stát ů sleduje Rada na základ ě zpráv p ředkládaných Komisí hospodá řský vývoj v každém 
členském státě a v Unii, jakož i soulad hospodá řských politik s hlavními sm ěry uvedenými v odstavci 
2, a pravideln ě provádí celkové hodnocení.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/97
Pro ú čely tohoto mnohostranného dohledu poskytují členské státy Komisi informace o d ůležitých 
opat řeních v oblasti své hospodá řské politiky, jakož i další informace, které považují za nezbytné.  
4. Zjistí-li se na základ ě postupu uvedeného v odstavci 3, že hospodá řské politiky členského státu 
nejsou v souladu s hlavními sm ěry uvedenými v odstavci 2 nebo že by mohly ohrozit řádné 
fungování hospodá řské a m ěnové unie, m ůže se Komise na doty čný členský stát obrátit 
s varováním. Rada m ůže na doporu čení Komise podat dotyč nému členskému státu nezbytná dopo ­
ru čení. Rada m ůže na návrh Komise rozhodnout o zve řejn ění svých doporu čení. 
V rámci tohoto odstavce Rada p ři rozhodování nep řihlíží k hlasu člena Rady zastupujícího dotyč ný 
členský stát.  
Kvalifikovaná v ětšina ostatních členů Rady je vymezena podle č l. 238 odst. 3 písm. a).  
5. P ředseda Rady a Komise podají Evropskému parlamentu zprávu o výsledcích mnohostranného 
dohledu. P ředseda Rady m ůže být vyzván, aby vystoupil p řed p říslušným výborem Evropského 
parlamentu, jestliže Rada svá doporu čení zveřejnila.  
6. Evropský parlament a Rada mohou řádným legislativním postupem formou na řízení p řijmout 
podrobná pravidla pro postup p ři mnohostranném dohledu podle odstavc ů 3 a 4. 
Článek 122  
(bývalý článek 100 Smlouvy o ES)  
1. Aniž jsou dot čeny jiné postupy stanovené ve Smlouvách, m ůže Rada na návrh Komise rozhod ­
nout v duchu solidarity mezi členskými státy o opat řeních p řim ěřených hospodá řské situaci, zejména 
když vzniknou závažné obtíže v zásobování urč itými produkty, p ředevším v oblasti energetiky.  
2. Nastanou-li členskému státu z d ůvodu p řírodních pohrom nebo mimo řádných událostí, které 
nem ůže ovlivnit, obtíže nebo je-li z téhož d ůvodu vážn ě ohrožen závažnými obtížemi, m ůže Rada 
na návrh Komise poskytnout dotyč nému členskému státu za ur čitých podmínek finan ční pomoc 
Unie. P ředseda Rady informuje o rozhodnutí Evropský parlament.CS C 83/98 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 123  
(bývalý článek 101 Smlouvy o ES)  
1. Evropské centrální bance nebo centrálním bankám členských stát ů (dále jen „národní centrální 
banky“) se zakazuje poskytovat možnost p řečerpání z ůstatku bankovních ú čtů nebo jakýkoli jiný typ 
úv ěru orgánů m, institucím nebo jiným subjekt ům Unie, úst ředním vládám, regionálním nebo 
místním orgán ům nebo jiným ve řejnoprávním orgán ům, jiným ve řejnoprávním subjekt ům nebo 
ve řejným podnik ům členských stát ů; rovn ěž je zakázán p římý nákup jejich dluhových nástroj ů 
Evropskou centrální bankou nebo národními centrálními bankami.  
2. Odstavec 1 se nepoužije na úv ěrové instituce ve ve řejném vlastnictví, kterým národní centrální 
banky a Evropská centrální banka v souvislosti s poskytováním pen ěžních prost ředk ů centrálními 
bankami poskytují stejné zacházení jako soukromým úv ěrovým institucím.  
Článek 124  
(bývalý článek 102 Smlouvy o ES)  
Zakazují se jakákoli opatř ení, která nejsou od ůvodn ěna veř ejným dohledem a která umož ňují 
orgánů m, institucím nebo jiným subjekt ům Unie, úst ředním vládám, regionálním nebo místním 
orgánů m nebo jiným ve řejným orgán ům, jiným ve řejnoprávním subjekt ům nebo ve řejným 
podnik ům členských stát ů zvýhodn ěný p řístup k finan čním institucím.  
Článek 125  
(bývalý článek 103 Smlouvy o ES)  
1. Unie neodpovídá za závazky ani nep řebírá závazky ústř edních vlád, regionálních nebo místních 
orgánů nebo jiných ve řejných orgánů , jiných ve řejnoprávních subjekt ů nebo ve řejných podnik ů 
kteréhokoli členského státu, pokud se nejedná o vzájemné finan ční záruky pro spole čné uskute čňo­
vání ur čitého zám ěru. Členský stát neodpovídá za závazky ani nep řebírá závazky ústř edních vlád, 
regionálních nebo místních orgán ů nebo jiných ve řejných orgánů , jiných ve řejnoprávních subjekt ů 
nebo ve řejných podnik ů jiného členského státu, aniž jsou dot čeny vzájemné finan ční záruky pro 
spole čné uskutečň ování ur čitého zám ěru. 
2. Rada m ůže na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem v p řípad ě pot řeby 
up řesnit definice pro použití zákaz ů uvedených v článcích 123 a 124 a v tomto článku.  
Článek 126  
(bývalý článek 104 Smlouvy o ES)  
1. Členské státy se vyvarují nadm ěrných schodk ů ve řejných financí.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/99
2. Komise sleduje vývoj rozpo čtové situace a výši ve řejného dluhu v členských státech, aby bylo 
možno zjistit závažné chyby. Zkoumá zejména dodržování rozpo čtové kázn ě na základ ě t ěchto dvou 
kritérií:  
a) zda pom ěr plánovaného nebo skute čného schodku ve řejných financí k hrubému domácímu 
produktu nep řekra čuje referen ční hodnotu, ledaže by:  
— bu ď poměr podstatn ě a nep řetržitě klesal a dosáhl úrovn ě, která se blíží referen ční hodnot ě, 
— nebo by p řekroč ení referenč ní hodnoty bylo pouze výjime čné a do časné a pom ěr z ůstával 
blízko k referen ční hodnot ě; 
b) zda pom ěr ve řejného dluhu k hrubému domácímu produktu nep řekra čuje referen ční hodnotu, 
ledaže se pom ěr dostate čně snižuje a blíží se uspokojivým tempem k referen ční hodnot ě. 
Referen ční hodnoty jsou stanoveny v Protokolu o postupu př i nadm ěrném schodku p řipojeném ke 
Smlouvám.  
3. Nesplň uje-li členský stát požadavky podle jednoho nebo žádného z t ěchto kritérií, Komise 
vypracuje zprávu. Zpráva Komise p řihlédne k tomu, zda schodek ve řejných financí p řekra čuje ve řejné 
investi ční výdaje, jakož i ke všem dalším rozhodujícím faktor ům v četn ě stř edn ědobé hospodá řské 
a rozpoč tové pozice členského státu.  
Komise m ůže také vypracovat zprávu, je-li i p řes plnění kritérií toho názoru, že v n ěkterém členském 
stát ě existuje riziko nadm ěrného schodku.  
4. Hospodá řský a finan ční výbor vydá stanovisko ke zpráv ě Komise. 
5. Usoudí-li Komise, že v členském státě existuje nebo m ůže vzniknout nadm ěrný schodek, 
předloží stanovisko doty čnému členskému státu a informuje o tom Radu.  
6. Rada na návrh Komise a po zvážení všech p řipomínek, které doty čný členský stát p řípadn ě 
učiní, rozhodne po celkovém zhodnocení, zda existuje nadm ěrný schodek.  
7. Rozhodne-li Rada podle odstavce 6, že nadm ěrný schodek existuje, p řijme bez zbyte čného 
odkladu na doporu čení Komise doporu čení, která podá doty čnému členskému státu, aby tento 
členský stát mohl ve stanovené lh ůtě tuto situaci ukon čit. S výhradou odstavce 8 nebudou tato 
doporu čení zveřejn ěna.  
8. Zjistí-li Rada, že ve stanovené lh ůtě nebyla na její doporu čení př ijata žádná ú činná opat ření, 
m ůže svá doporu čení zveřejnit.CS C 83/100 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
9. Nenásleduje-li členský stát ani poté doporu čení Rady, m ůže Rada rozhodnout o výzv ě člen ­
skému státu, aby v ur čité lh ůtě u činil opat ření ke snížení schodku, která Rada považuje za nezbytná 
pro nápravu situace. 
V takovém p řípad ě m ůže Rada žádat dotyč ný členský stát, aby podle zvláštního harmonogramu 
předkládal zprávy za ú čelem posouzení jeho úsilí o nápravu.  
10. Právo podat žalobu podle článk ů 258 a 259 nelze uplatnit v rámci odstavc ů 1 až 9 tohoto 
článku.  
11. Pokud se členský stát nepod řídí rozhodnutí p řijatému podle odstavce 9, m ůže Rada rozhod ­
nout, že použije nebo p řípadn ě zesílí jedno nebo více z následujících opat ření: 
— požádá doty čný členský stát, aby p řed vydáním obligací a jiných cenných papír ů zve řejnil 
dodate čné informace, které Rada ur čí, 
— vyzve Evropskou investi ční banku, aby p řehodnotila svou úv ěrovou politiku v ůči doty čnému 
členskému státu,  
— požádá doty čný členský stát, aby uložil neúro čený vklad v p řim ěřené výši u Unie, dokud nebude 
podle názoru Rady nadm ěrný schodek napraven,  
— uloží pokuty v p řim ěřené výši.  
Předseda Rady informuje Evropský parlament o p řijatých rozhodnutích.  
12. Rada zruší n ěkterá nebo všechna svá rozhodnutí nebo doporu čení uvedená v odstavcích 6 až 
9 a 11 v takovém rozsahu, v jakém bude napraven podle názoru Rady nadm ěrný schodek 
v doty čném členském státě. Zve řejnila-li Rada p ředtím svá doporu čení, u činí, jakmile bude zrušeno 
rozhodnutí podle odstavce 8, ve řejné prohlášení, že nadm ěrný schodek v doty čném členském stát ě 
již neexistuje.  
13. P ři p řijímání rozhodnutí nebo doporu čení uvedených v odstavcích 8, 9, 11 a 12 rozhoduje 
Rada na doporu čení Komise.  
Při p řijímání opat ření uvedených v odstavcích 6 až 9, 11 a 12 Rada nep řihlíží k hlasu člena Rady 
zastupujícího doty čný členský stát.  
Kvalifikovaná v ětšina ostatních členů Rady je vymezena podle č l. 238 odst. 3 písm. a).  
14. Další ustanovení týkající se provád ění postupu popsaného v tomto článku jsou stanovena 
v Protokolu o postupu p ři nadm ěrném schodku, p řipojeném ke Smlouvám.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/101
Rada p řijme zvláštním legislativním postupem a po konzultaci s Evropským parlamentem 
a Evropskou centrální bankou jednomysln ě vhodná ustanovení, která poté nahradí tento protokol.  
S výhradou ostatních ustanovení tohoto odstavce stanoví Rada na návrh Komise a po konzultaci 
s Evropským parlamentem bližší podrobnosti a definice k provedení uvedeného protokolu.  
KAPITOLA 2  
M ĚNOVÁ POLITIKA 
Článek 127  
(bývalý článek 105 Smlouvy o ES)  
1. Prvo řadým cílem Evropského systému centrálních bank (dále jen „ESCB“) je udržovat cenovou 
stabilitu. Aniž je dot čen cíl cenové stability, podporuje ESCB obecné hospodá řské politiky v Unii se 
zám ěrem př isp ět k dosažení cíl ů Unie, jak jsou vymezeny v článku 3 Smlouvy o Evropské unii. ESCB 
jedná ve shod ě se zásadami stanovenými v článku 119 a v souladu se zásadou otev řeného tržního 
hospodá řství s volnou soutěží, čímž podporuje efektivní umis ťování zdroj ů. 
2. ESCB plní tyto základní úkoly:  
— vymezuje a provádí m ěnovou politiku Unie,  
— provádí devizové operace v souladu s článkem 219,  
— drží a spravuje oficiální devizové rezervy členských stát ů, 
— podporuje plynulé fungování platebních systém ů. 
3. T řetí odrážka odstavce 2 se nevztahuje na držení a správu devizových provozních z ůstatk ů 
vládami členských stát ů. 
4. Evropská centrální banka je konzultována:  
— ke všem návrh ům akt ů Unie v oblasti její p ůsobnosti,  
— vnitrostátními orgány ke všem návrh ům právních p ředpis ů z oblasti její p ůsobnosti, avšak 
v mezích a za podmínek stanovených Radou postupem podle čl. 129 odst. 4.  
Evropská centrální banka m ůže p ředkládat stanoviska p říslušným orgán ům, institucím nebo jiným 
subjekt ům Unie nebo vnitrostátním orgán ům v záležitostech spadajících do oblasti její pů sobnosti.CS C 83/102 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
5. ESCB př ispívá k řádnému provád ění opat ření, která p řijímají p říslušné orgány v oblasti dohledu 
nad úv ěrovými institucemi a stability finan čního systému.  
6. Rada m ůže zvláštním legislativním postupem jednomysln ě po konzultaci s Evropským parla ­
mentem a Evropskou centrální bankou formou na řízení sv ěřit Evropské centrální bance zvláštní 
úkoly týkající se politik, které se vztahují k obez řetnostnímu dohledu nad úv ěrovými a dalšími 
finan čními institucemi, s výjimkou pojiš ťovacích podniků . 
Článek 128  
(bývalý článek 106 Smlouvy o ES)  
1. Evropská centrální banka má výlu čné právo povolovat vydávání eurobankovek v Unii. Tyto 
bankovky mohou vydávat Evropská centrální banka a národní centrální banky. Bankovky vydávané 
Evropskou centrální bankou a národními centrálními bankami jsou jedinými bankovkami, které mají v Unii status zákonného platidla.  
2. Členské státy mohou vydávat euromince, objem jejich emise však vyžaduje schválení Evropskou 
centrální bankou. Rada m ůže na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem 
a Evropskou centrální bankou p řijímat opat ření k slad ění nominálních hodnot a technických speci
­
fikací všech mincí ur čených pro ob ěh v rozsahu nezbytném k umožn ění jejich plynulého ob ěhu 
v Unii.  
Článek 129  
(bývalý článek 107 Smlouvy o ES)  
1. ESCB je řízen rozhodovacími orgány Evropské centrální banky, kterými jsou Rada guvernér ů 
a Výkonná rada.  
2. Statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB 
a ECB“) je stanoven v protokolu p řipojeném ke Smlouvám.  
3. Evropský parlament a Rada mohou řádným legislativním postupem zm ěnit články 5.1, 5.2, 5.3, 
17, 18, 19.1, 22, 23, 24, 26, 32.2, 32.3, 32.4 a 32.6, čl. 33.1 písm. a) a článek 36 statutu ESCB 
a ECB. Rozhodují bu ď na doporu čení Evropské centrální banky a po konzultaci s Komisí, nebo na 
návrh Komise a po konzultaci s Evropskou centrální bankou.  
4. Rada m ůže bu ď na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem a Evropskou 
centrální bankou, anebo na doporu čení Evropské centrální banky a po konzultaci s Evropským 
parlamentem a Komisí p řijímat p ředpisy podle článk ů 4, 5.4, 19.2, 20, 28.1, 29.2, 30.4 a 34.3 
statutu ESCB a ECB.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/103
Článek 130  
(bývalý článek 108 Smlouvy o ES)  
Při výkonu pravomocí a pln ění úkol ů a povinností sv ěřených jim Smlouvami a statutem ESCB a ECB 
nesm ějí Evropská centrální banka, žádná národní centrální banka ani žádný člen jejich rozhodovacích 
orgánů vyžadovat ani p řijímat pokyny od orgán ů, institucí nebo jiných subjekt ů Unie, od žádné vlády 
členského státu ani od jakéhokoli jiného subjektu. Orgány, instituce nebo jiné subjekty Unie a vlády 
členských stát ů se zavazují zachovávat tuto zásadu a nesnažit se ovliv ňovat členy rozhodovacích 
orgánů Evropské centrální banky či národních centrálních bank p ři pln ění jejich úkol ů. 
Článek 131  
(bývalý článek 109 Smlouvy o ES)  
Každý členský stát zajistí, aby jeho vnitrostátní právní p ředpisy, v četn ě statutu jeho národní centrální 
banky, byly slu čitelné se Smlouvami a se statutem ESCB a ECB.  
Článek 132  
(bývalý článek 110 Smlouvy o ES)  
1. K pln ění úkol ů sv ěřených ESCB, v souladu s ustanoveními Smluv a za podmínek stanovených 
statutem ESCB a ECB, Evropská centrální banka:  
— p řijímá na řízení v rozsahu nezbytném pro pln ění úkol ů vymezených v článku 3.1 první odrážce, 
článcích 19.1, 22 a 25.2 statutu ESCB a ECB a dále v případech stanovených právními akty Rady, 
jež jsou uvedeny v čl. 129 odst. 4,  
— p řijímá rozhodnutí nezbytná pro pln ění úkol ů sv ěřených ESCB Smlouvami a statutem ESCB 
a ECB, 
— vydává doporu čení a zaujímá stanoviska.  
2. Evropská centrální banka m ůže rozhodnout o zve řejn ění svých rozhodnutí, doporu čení 
a stanovisek.  
3. V mezích a za podmínek p řijatých Radou postupem podle čl. 129 odst. 4 je Evropská centrální 
banka zmocn ěna ukládat podnik ům pokuty či penále za nepln ění povinností vyplývajících z jejích 
na řízení a rozhodnutí.CS C 83/104 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 133 
Aniž jsou dotč eny pravomoci Evropské centrální banky, p řijmou Evropský parlament a Rada řádným 
legislativním postupem opat ření nezbytná pro používání eura jako jednotné m ěny. Tato opat ření se 
přijmou po konzultaci s Evropskou centrální bankou.  
KAPITOLA 3  
INSTITUCIONÁLNÍ USTANOVENÍ  
Článek 134  
(bývalý článek 114 Smlouvy o ES)  
1. Na podporu koordinace politik členských stát ů v rozsahu pot řebném pro fungování vnit řního 
trhu se z řizuje Hospodá řský a finan ční výbor.  
2. Hospodá řský a finan ční výbor má tyto úkoly:  
— vydávat stanoviska na žádost Rady či Komise nebo z vlastního podn ětu a př edkládat je t ěmto 
orgán ům, 
— sledovat hospodá řskou a finan ční situaci členských stát ů a Unie a pravideln ě o ní, zejména 
o finan čních vztazích se t řetími zem ěmi a mezinárodními institucemi, podávat zprávy Rad ě 
a Komisi,  
— aniž je dot čen článek 240, p řispívat k p říprav ě prací Rady uvedených v článcích 66 a 75, čl. 121 
odst. 2, 3, 4 a 6, článcích 122, 124, 125 a 126, čl. 127 odst. 6, čl. 128 odst. 2, čl. 129 odst. 3 
a 4, článku 138, čl. 140 odst. 2 a 3, článku 143, čl. 144 odst. 2 a 3 a článku 219 a plnit další 
poradní a p řípravné úkoly svěř ené mu Radou,  
— posuzovat alespoň jednou ro čně situaci v oblasti pohybu kapitálu a volnosti plateb, jak vyplývá 
z provád ění Smluv a z opat ření př ijatých Radou; posuzování se týká všech opat ření vztahujících 
se na pohyb kapitálu a plateb; výbor podává Komisi a Radě zprávu o výsledku tohoto posouzení.  
Každý členský stát, Komise a Evropská centrální banka jmenují nejvíce po dvou členech výboru.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/105
3. Rada na návrh Komise a po konzultaci s Evropskou centrální bankou a výborem uvedeným 
v tomto článku p řijme podrobná ustanovení týkající se složení Hospodá řského a finan čního výboru. 
Předseda Rady informuje o takovém rozhodnutí Evropský parlament.  
4. Pokud a dokud existují členské státy, na které se vztahuje výjimka, ve smyslu článku 139, 
sleduje výbor nad rámec úkolů podle odstavce 2 m ěnovou a finan ční situaci a všeobecný platební 
styk t ěchto členských stát ů a pravideln ě o tom podává zprávy Rad ě a Komisi. 
Článek 135  
(bývalý článek 115 Smlouvy o ES)  
V záležitostech upravených v čl. 121 odst. 4, článku 126 s výjimkou odstavce 14, článku 139, 
čl. 140 odst. 1, odst. 2 prvním pododstavci a odst. 3 a článku 219 m ůže Rada nebo členský stát 
požádat Komisi, aby podle pot řeby podala doporu čení nebo návrh. Komise posoudí žádost 
a neprodlen ě p ředloží své závěry Rad ě. 
KAPITOLA 4  
USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE ČLENSKÝCH STÁT Ů, JEJICHŽ M ĚNOU JE EURO 
Článek 136 
1. K zajišt ění řádného fungování hospodá řské a m ěnové unie a v souladu s p říslušnými ustano ­
veními Smluv p řijme Rada n ěkterým z p říslušných postup ů uvedených v článcích 121 a 126, 
s výjimkou postupu podle č l. 126 odst. 14, opat ření týkající se členských stát ů, jejichž m ěnou je 
euro:  
a) k posílení koordinace jejich rozpoč tové kázn ě a dohledu nad ní;  
b) k vypracování sm ěrů hospodá řské politiky pro tyto státy, p řičemž se dbá na to, aby byly slu čitelné 
se sm ěry p řijímanými pro celou Unii a byl nad nimi zajišt ěn dohled. 
2. Na hlasování o opat řeních podle odstavce 1 se podílejí pouze členové Rady zastupující členské 
státy, jejichž m ěnou je euro.  
Kvalifikovaná v ětšina uvedených člen ů je vymezena podle čl. 238 odst. 3 písm. a).CS C 83/106 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 137 
Pravidla zasedání ministr ů členských stát ů, jejichž m ěnou je euro, jsou stanovena Protokolem 
o Euroskupin ě. 
Článek 138  
(bývalý čl. 111 odst. 4 Smlouvy o ES)  
1. K zajišt ění postavení eura v mezinárodním m ěnovém systému p řijme Rada na návrh Komise 
rozhodnutí, které stanoví spole čné postoje k otázkám, jež mají zvláštní význam pro hospodá řskou 
a m ěnovou unii, v př íslušných mezinárodních finan čních institucích a konferencích. Rada rozhoduje 
po konzultaci s Evropskou centrální bankou.  
2. Rada m ůže na návrh Komise p řijmout vhodná opat ření pro zajišt ění jednotného zastoupení 
v mezinárodních finan čních institucích a konferencích. Rada rozhoduje po konzultaci s Evropskou 
centrální bankou.  
3. Na hlasování o opat řeních podle odstavc ů 1 a 2 se podílejí pouze členové Rady zastupující 
členské státy, jejichž m ěnou je euro.  
Kvalifikovaná v ětšina uvedených člen ů je vymezena podle čl. 238 odst. 3 písm. a).  
KAPITOLA 5  
PŘECHODNÁ USTANOVENÍ 
Článek 139 
1. Členské státy, o kterých Rada nerozhodla, že spl ňují nezbytné podmínky pro p řijetí eura, jsou 
dále ozna čovány jako „ členské státy, na které se vztahuje výjimka“.  
2. Na členské státy, na které se vztahuje výjimka, se nepoužijí tato ustanovení Smluv:  
a) p řijetí t ěch částí hlavních sm ěrů hospodá řských politik, které se obecn ě týkají eurozóny ( čl. 121 
odst. 2);  
b) donucovací opat ření k náprav ě nadm ěrných schodk ů ( čl. 126 odst. 9 a 11);  
c) cíle a úkoly ESCB ( čl. 127 odst. 1, 2, 3 a 5);  
d) vydávání eura ( článek 128);  
e) akty Evropské centrální banky ( článek 132);CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/107
f) opat ření týkající se používání eura ( článek 133);  
g) m ěnové dohody a další opat ření vztahující se ke kurzové politice ( článek 219);  
h) jmenování člen ů Výkonné rady Evropské centrální banky ( čl. 283 odst. 2);  
i) rozhodnutí stanovící spole čné postoje k otázkám, které mají zvláštní význam pro hospodá řskou 
a m ěnovou unii, v p říslušných mezinárodních finan čních institucích a konferencích ( čl. 138 
odst. 1);  
j) opat ření pro zajišt ění jednotného zastoupení v mezinárodních finan čních institucích 
a konferencích ( čl. 138 odst. 2).  
V článcích uvedených v písmenech a) až j) se tedy pojmem „ členské státy“ rozum ějí členské státy, 
jejichž m ěnou je euro.  
3. V souladu s kapitolou IX statutu ESCB a ECB jsou členské státy, na které se vztahuje výjimka, 
a jejich národní centrální banky vy ňaty z práv a povinností v rámci ESCB.  
4. Hlasovací práva člen ů Rady zastupujících členské státy, na které se vztahuje výjimka, se poza ­
stavují tehdy, jestliže Rada p řijímá opat ření podle článků vyjmenovaných v odstavci 2, a v t ěchto 
případech:  
a) doporu čení podávaná členským stát ům, jejichž m ěnou je euro, v rámci mnohostranného dohledu, 
včetn ě k program ům stability a k varováním ( čl. 121 odst. 4);  
b) opat ření týkající se nadm ěrných schodk ů u členských stát ů, jejichž m ěnou je euro ( čl. 126 odst. 6, 
7, 8, 12 a 13).  
Kvalifikovaná v ětšina ostatních členů Rady je vymezena podle č l. 238 odst. 3 písm. a).  
Článek 140  
(bývalý čl. 121 odst. 1, bývalý čl. 122 odst. 2 druhá v ěta a bývalý čl. 123 odst. 5 Smlouvy o ES)  
1. Alespo ň jednou za dva roky, nebo na žádost členského státu, na který se vztahuje výjimka, 
Komise a Evropská centrální banka podávají Rad ě zprávy o pokroku dosaženém členskými státy, na 
které se vztahuje výjimka, p ři plnění jejich závazk ů týkajících se uskute čňování hospodá řskéCS C 83/108 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
a m ěnové unie. Tyto zprávy posuzují také slu čitelnost právních p ředpis ů každého z t ěchto členských 
stát ů v četn ě statut ů jejich národních centrálních bank s články 130 a 131 a se statutem ESCB a ECB. 
Zprávy dále posoudí, zda bylo dosaženo vysokého stupn ě udržitelné konvergence, na základ ě toho, 
jak jednotlivé č lenské státy splnily následující kritéria:  
— dosažení vysokého stupn ě cenové stability patrného z míry inflace, která se blíží mí ře inflace 
nejvýše t ří členských stát ů, jež dosáhly v oblasti cenové stability nejlepších výsledk ů, 
— dlouhodob ě udržitelný stav ve řejných financí patrný ze stavu ve řejných rozpo čtů nevykazujících 
nadm ěrný schodek ve smyslu čl. 126 odst. 6,  
— dodržování normálního fluktua čního rozp ětí stanoveného mechanismem sm ěnných kurz ů Evrop ­
ského m ěnového systému po dobu alespo ň dvou let, aniž by došlo k devalvaci v ůči euru,  
— stálost konvergence dosažené členským státem, na který se vztahuje výjimka, a jeho ú časti 
v mechanismu sm ěnných kurz ů, která se odráží v úrovních dlouhodobých úrokových sazeb.  
Čtyři kritéria uvedená v tomto odstavci a rozhodné období, po n ěž mají být respektována, jsou blíže 
stanovena v protokolu p řipojeném ke Smlouvám. Zprávy Komise a Evropské centrální banky také 
přihlédnou k výsledk ům integrace trhů , situaci a vývoji b ěžného ú čtu platební bilance a posouzení 
vývoje nákladů na jednotku pracovní síly a jiných cenových indexů . 
2. Rada po konzultaci s Evropským parlamentem a po projednání v Evropské rad ě rozhoduje na 
návrh Komise, které členské státy, na které se vztahuje výjimka, spl ňují podmínky nezbytné na 
základ ě kritérií stanovených v odstavci 1, a zruší výjimky doty čných stát ů. 
Rada rozhoduje po obdržení doporu čení p řijatého kvalifikovanou v ětšinou jejích člen ů zastupujících 
členské státy, jejichž m ěnou je euro. Tito členové rozhodnou do šesti m ěsíc ů poté, co Rada obdrží 
návrh Komise.  
Kvalifikovaná v ětšina uvedených č len ů podle druhého pododstavce je vymezena podle čl. 238 odst. 3 
písm. a).  
3. Bude-li rozhodnuto postupem podle odstavce 2 o zrušení výjimky, stanoví Rada neodvolateln ě 
hlasy členských stát ů, jejichž m ěnou je euro, a dotyč ného členského státu na návrh KomiseCS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/109
a po konzultaci s Evropskou centrální bankou jednomyslným rozhodnutím p řepo čítací koeficient, 
podle n ěhož euro nahradí m ěnu dotyč ného členského státu, a p řijme další opat ření nezbytná pro 
zavedení eura jako jednotné m ěny v doty čném členském státě . 
Článek 141  
(bývalý čl. 123 odst. 3 a bývalý čl. 117 odst. 2 p ět prvních odrážek Smlouvy o ES)  
1. Pokud a dokud existují členské státy, na které se vztahuje výjimka, aniž je dot čen čl. 129 
odst. 1, z řizuje se jako t řetí rozhodovací orgán Evropské centrální banky Generální rada Evropské 
centrální banky uvedená v článku 44 statutu ESCB a ECB.  
2. Po dobu existence členských stát ů, na které se vztahuje výjimka, Evropská centrální banka ve 
vztahu k t ěmto členským stát ům: 
— posiluje spolupráci mezi národními centrálními bankami,  
— posiluje koordinaci m ěnových politik členských stát ů s cílem zajistit cenovou stabilitu,  
— dohlíží na fungování mechanismu sm ěnných kurz ů, 
— konzultuje otázky spadající do p ůsobnosti národních centrálních bank a ovliv ňující stabilitu 
finan čních institucí a trhů , 
— vykonává bývalé úkoly Evropského fondu pro m ěnovou spolupráci, které p ředtím p řevzal 
Evropský m ěnový institut.  
Článek 142  
(bývalý čl. 124 odst. 1 Smlouvy o ES)  
Každý členský stát, na který se vztahuje výjimka, pokládá svou kurzovou politiku za v ěc spole čného 
zájmu. P řitom členské státy p řihlédnou ke zkušenostem získaným ze spolupráce v rámci mecha ­
nismu sm ěnných kurz ů. 
Článek 143  
(bývalý článek 119 Smlouvy o ES)  
1. Nastanou-li nebo hrozí-li vážn ě členskému státu, na který se vztahuje výjimka, obtíže s jeho 
platební bilancí vyplývající z celkové nerovnováhy jeho platební bilance nebo z typu m ěny, kterou 
má k dispozici, a mohou-li tyto obtíže zejména ohrozit fungování vnit řního trhu nebo uskute čňování 
spole čné obchodní politiky, prozkoumá Komise okamžit ě situaci dotyč ného státu a opat ření, která 
tento stát s využitím všech prost ředk ů, jež má k dispozici, v souladu s ustanoveními Smluv p řijal 
nebo m ůže p řijmout. Komise uvede opat ření, jež dotyč nému státu doporu čuje.CS C 83/110 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Ukáží-li se opat ření p řijatá členským státem, na který se vztahuje výjimka, a opat ření navržená 
Komisí jako nedostate čná k př ekonání obtíží, které nastaly nebo mohou nastat, Komise po konzultaci 
s Hospodá řským a finan čním výborem doporu čí Rad ě poskytnutí vzájemné pomoci a vhodných 
metod jejího poskytnutí.  
Komise pravideln ě informuje Radu o situaci a jejím vývoji.  
2. Rada poskytuje vzájemnou pomoc; p řijímá sm ěrnice nebo rozhodnutí stanovící podmínky 
a podrobnosti této pomoci, jež m ůže mít zejména formu:  
a) dohodnutého postupu ve vztahu k jiným mezinárodním organizacím nebo v jejich rámci, na n ěž 
se mohou členské státy, na které se vztahuje výjimka, obrátit,  
b) opat ření pot řebná k zamezení odklonu obchodu, pokud členský stát, na který se vztahuje výjimka 
a který má obtíže, udržuje nebo znovu zavádí množstevní omezení v ůči t řetím zemím,  
c) poskytnutí omezených úv ěrů ostatními č lenskými státy; k tomu je t řeba jejich souhlasu.  
3. Neposkytne-li Rada vzájemnou pomoc doporu čenou Komisí nebo jsou-li poskytnutá vzájemná 
pomoc a u čin ěná opat ření nedostate čné, zmocní Komise členský stát, na který se vztahuje výjimka 
a který má obtíže, aby p řijal ochranná opat ření, jejichž podmínky a podrobnosti stanoví Komise.  
Rada mů že takové zmocn ění odvolat a m ěnit podmínky a podrobnosti t ěchto opat ření. 
Článek 144  
(bývalý článek 120 Smlouvy o ES)  
1. Dojde-li k náhlé krizi v platební bilanci členského státu, na který se vztahuje výjimka, a není-li 
okamžit ě p řijato rozhodnutí ve smyslu čl. 143 odst. 2, m ůže doty čný členský stát p řijmout preven ­
tivn ě nezbytná ochranná opat ření. Taková opat ření sm ějí fungování vnit řního trhu narušit pouze 
v co nejmenší mí ře a nesm ějí p řekroč it rozsah nezbytn ě nutný pro odstran ění náhle vzniklých obtíží.  
2. Komise a ostatní členské státy budou o takových ochranných opat řeních informovány nejpoz ­
ději p ři jejich vstupu v platnost. Komise m ůže Rad ě doporu čit poskytnutí vzájemné pomoci podle 
článku 143.  
3. Poté, co Komise vydá doporu čení, a po konzultaci s Hospodá řským a finan čním výborem m ůže 
Rada rozhodnout, aby doty čný členský stát zm ěnil, pozastavil nebo zrušil výše uvedená ochranná 
opat ření.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/111
HLAVA IX  
ZAM ĚSTNANOST  
Článek 145  
(bývalý článek 125 Smlouvy o ES)  
Členské státy a Unie pracují v souladu s touto hlavou na rozvoji koordinované strategie zam ěstna ­
nosti a zejména na podpo ře kvalifikace, vzd ělání a p řizp ůsobivosti pracovník ů a schopnosti trh ů 
práce reagovat na hospodá řské zm ěny, aby dosáhly cíl ů článku 3 Smlouvy o Evropské unii.  
Článek 146  
(bývalý článek 126 Smlouvy o ES)  
1. Členské státy p řispívají svou politikou zam ěstnanosti slu čitelnou s hlavními sm ěry hospodá ř­
ských politik členských stát ů a Unie p řijatými podle čl. 121 odst. 2 k dosažení cíl ů uvedených 
v článku 145.  
2. Členské státy považují podporu zam ěstnanosti za záležitost spole čného zájmu a sla ďují své 
odpovídající činnosti podle článku 148 v Rad ě, p řičemž p řihlížejí k vnitrostátním zvyklostem, které 
se týkají odpov ědnosti sociálních partner ů. 
Článek 147  
(bývalý článek 127 Smlouvy o ES)  
1. Unie př ispívá k dosažení vysoké úrovn ě zam ěstnanosti tím, že podn ěcuje spolupráci mezi 
členskými státy a podporuje a p řípadn ě dopl ňuje jejich opat ření. Uznává p řitom p ůsobnost členských 
stát ů. 
2. Cíl dosažení vysoké úrovn ě zam ěstnanosti je brán v úvahu p ři vymezování a provád ění politik 
a činností Unie.  
Článek 148  
(bývalý článek 128 Smlouvy o ES)  
1. Na základ ě spole čné výro ční zprávy Rady a Komise p řezkoumává Evropská rada každým 
rokem stav zam ěstnanosti v Unii a p řijímá k tomu záv ěry. 
2. Na základ ě záv ěrů Evropské rady stanoví Rada na návrh Komise a po konzultaci s Evropským 
parlamentem, Hospodá řským a sociálním výborem, Výborem region ů a Výborem pro zam ěstnanost 
uvedeným v č lánku 150 každoro čně hlavní zásady, které berou členské státy v úvahu p ři své politice 
zam ěstnanosti. Tyto hlavní zásady musí být slu čitelné s hlavními sm ěry př ijatými podle čl. 121 
odst. 2.CS C 83/112 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
3. Každý členský stát p ředkládá Rad ě a Komisi výro ční zprávu o hlavních opat řeních, která p řijal 
k provád ění své politiky zam ěstnanosti s ohledem na hlavní zásady politiky zam ěstnanosti uvedené 
v odstavci 2.  
4. Na základ ě zpráv uvedených v odstavci 3 a stanovisek Výboru pro zam ěstnanost prov ěřuje 
Rada každoro čně provád ění politiky zam ěstnanosti členských stát ů s ohledem na hlavní zásady 
zam ěstnanosti. Rada p řitom m ůže na doporu čení Komise podat členským států m doporu čení, pova ­ 
žuje-li to na základ ě výsledk ů prov ěrky za vhodné.  
5. Na základ ě výsledk ů této prov ěrky podají Rada a Komise Evropské rad ě spole čnou výro ční 
zprávu o situaci zam ěstnanosti v Unii a o provád ění hlavních zásad zam ěstnanosti.  
Článek 149  
(bývalý článek 129 Smlouvy o ES)  
Evropský parlament a Rada mohou řádným legislativním postupem po konzultaci s Hospodá řským 
a sociálním výborem a Výborem region ů p řijmout stimulač ní opat ření ke spolupráci mezi členskými 
státy a k podpo ře jejich činnosti v oblasti zam ěstnanosti prost řednictvím podn ětů, které mají za cíl 
rozvíjet vým ěnu informací a osv ěd čených zkušeností, poskytovat srovnávací analýzy a poradenství, 
jakož i podporovat inova ční př ístupy a vyhodnocovat zkušenosti, zejména využitím pilotních 
projekt ů. 
Tato opat ření nezahrnují harmonizaci právních p ředpis ů členských stát ů. 
Článek 150  
(bývalý článek 130 Smlouvy o ES)  
Rada rozhodující prostou v ětšinou z řídí po konzultaci s Evropským parlamentem Výbor pro zam ěst ­
nanost s poradní funkcí k podpo ře koordinace politik zam ěstnanosti a trhu práce mezi členskými 
státy. Výbor má následující úkoly:  
— sleduje vývoj stavu zam ěstnanosti a politiky zam ěstnanosti členských stát ů a Unie;  
— aniž je dot čen článek 240, podává na žádost Rady nebo Komise nebo z vlastního podn ětu 
stanoviska a p řispívá k př íprav ě jednání Rady podle článku 148.  
Výbor p ři plnění svých úkol ů konzultuje sociální partnery.  
Členské státy a Komise jmenují každý po dvou členech výboru.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/113
HLAVA X  
SOCIÁLNÍ POLITIKA  
Článek 151  
(bývalý článek 136 Smlouvy o ES)  
Unie a členské státy, v ědomy si základních sociálních práv, jak jsou stanovena v Evropské sociální 
chart ě podepsané v Turínu dne 18. října 1961 a v Chart ě Spole čenství základních sociálních práv 
pracovník ů z roku 1989, mají za cíl podporu zam ěstnanosti, zlepšování životních a pracovních 
podmínek tak, aby bylo možno tyto podmínky vyrovnat a p řitom udržet jejich zvýšenou úrove ň, 
přim ěřenou sociální ochranu, sociální dialog, rozvoj lidských zdroj ů za ú čelem trvale vysoké zam ěst ­
nanosti a boj proti vylou čením.  
Za tím ú čelem uskute čňují Unie a členské státy opat ření, jež berou v úvahu rozmanitost vnitrostát ­
ních zvyklostí, zejména v oblasti smluvních vztah ů, a potř ebu udržovat konkurenceschopnost hospo ­
dá řství Unie.  
Soudí, že takový vývoj bude výsledkem nejen fungování vnit řního trhu, který napom ůže harmonizaci 
sociálních systémů , ale také výsledkem postup ů stanovených Smlouvami a sbližování právních 
a správních p ředpis ů. 
Článek 152 
S p řihlédnutím k r ůznorodosti vnitrostátních systém ů Unie uznává a podporuje úlohu sociálních 
partner ů na své úrovni. Usnad ňuje mezi nimi dialog, p řičemž uznává jejich samostatnost.  
Trojstranná sociální vrcholná sch ůzka pro rů st a zam ěstnanost p řispívá k sociálnímu dialogu.  
Článek 153  
(bývalý článek 137 Smlouvy o ES)  
1. Za ú čelem dosažení cíl ů stanovených v článku 151 Unie podporuje a dopl ňuje činnost člen ­
ských stát ů v t ěchto oblastech: 
a) zlepšování př edevším pracovního prost ředí tak, aby bylo chrán ěno zdraví a bezpe čnost pracov ­
ník ů, 
b) pracovní podmínky,  
c) sociální zabezpe čení a sociální ochrana pracovník ů, 
d) ochrana pracovník ů p ři skon čení pracovního pom ěru, 
e) informování pracovník ů a konzultace s nimi,CS C 83/114 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
f) zastupování a kolektivní obrana zájm ů pracovník ů a zam ěstnavatelů v četn ě spolurozhodování, 
s výhradou odstavce 5,  
g) podmínky zam ěstnávání státních p říslušník ů t řetích zemí oprávn ěně pobývajících na území Unie,  
h) zapojení osob vylou čených z trhu pracovních p říležitostí, aniž je dot čen článek 166,  
i) rovnost p říležitostí mezi muži a ženami na trhu práce a rovné zacházení na pracovišti,  
j) boj proti sociálnímu vylou čení, 
k) modernizace systém ů sociálního zabezpe čení, aniž je dot čeno písmeno c).  
2. Za tímto ú čelem mohou Evropský parlament a Rada:  
a) p řijímat opat ření ur čená k podpo ře spolupráce mezi členskými státy prost řednictvím podn ětů, 
které mají za cíl zlepšování znalostí, rozvoj vým ěny informací a osv ědčených zkušeností, podporu 
inova čních p řístup ů a vyhodnocování zkušeností, s vylou čením harmonizace právních př edpis ů 
členských stát ů; 
b) sm ěrnicemi stanovit v oblastech uvedených v odst. 1 písm. a) až i) minimální požadavky, které se 
uplatní postupn ě s p řihlédnutím ke stávajícím podmínkám a technickým p ředpis ům jednotlivých 
členských stát ů. V t ěchto sm ěrnicích se Rada zdrží ukládání správních, finan čních a právních 
omezení bránících zakládání a rozvoji malých a st ředních podnik ů. 
Evropský parlament a Rada rozhodují řádným legislativním postupem po konzultaci 
s Hospodá řským a sociálním výborem a Výborem region ů. 
V oblastech uvedených v odst. 1 písm. c), d), f) a g) rozhoduje Rada zvláštním legislativním 
postupem jednomysln ě po konzultaci s Evropským parlamentem a uvedenými výbory.  
Rada m ůže na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem jednomysln ě rozhodnout 
o tom, že se řádný legislativní postup vztahuje i na odst. 1 písm. d), f) a g).  
3. Členský stát m ůže pov ěřit sociální partnery na jejich společ nou žádost provád ěním sm ěrnic 
přijatých podle odstavce 2 nebo p řípadn ě provád ěním rozhodnutí Rady p řijatého v souladu 
s článkem 155.  
V takovém p řípad ě stát zajistí, že nejpozd ěji ke dni, k n ěmuž musí být sm ěrnice nebo rozhodnutí 
provedeny, p řijmou sociální partne ři formou dohody nezbytná opat ření a doty čný členský stát p řijme 
všechna nezbytná opat ření, aby mohl kdykoli zaruč it, že výsledk ů p ředepsaných sm ěrnicí nebo 
rozhodnutím bude dosaženo.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/115
4. P ředpisy př ijaté podle tohoto článku:  
— se nedotýkají práva členských stát ů vymezovat základní zásady svého systému sociálního zabez ­
pe čení a nesm ějí významn ě ovliv ňovat finan ční rovnováhu tohoto systému,  
— nebrání žádnému členskému státu, aby zachovával či zavád ěl p řísn ější ochranná opat ření, která 
jsou slu čitelná se Smlouvami.  
5. Tento článek se nevztahuje na odm ěnu za práci, na právo sdružovat se, na právo na stávku ani 
na právo na výluku.  
Článek 154  
(bývalý článek 138 Smlouvy o ES)  
1. Úkolem Komise je podporovat konzultace mezi sociálními partnery na úrovni Unie a p řijímat 
všechna ú čelná opat ření pro usnadn ění jejich dialogu, p řičemž zajiš ťuje vyváženou podporu jedna ­
jících stran.  
2. Za tím ú čelem Komise p řed př edložením návrh ů z oblasti sociální politiky konzultuje se 
sociálními partnery otázku možného zam ěření akce Unie.  
3. Považuje-li Komise po takové konzultaci akci Unie za ú čelnou, konzultuje se sociálními part ­
nery obsah zamýšleného návrhu. Sociální partne ři p ředají Komisi své stanovisko, p řípadn ě doporu ­ 
čení. 
4. P ři konzultaci podle odstavc ů 2 a 3 mohou sociální partne ři informovat Komisi o svém úmyslu 
zahájit postup podle článku 155. Doba trvání tohoto postupu nesmí p řekro čit dev ět m ěsíc ů, neroz ­
hodnou-li se spole čně sociální partne ři a Komise tuto dobu prodloužit.  
Článek 155  
(bývalý článek 139 Smlouvy o ES)  
1. Pokud si to sociální partneři p řejí, m ůže dialog mezi nimi na úrovni Unie vést ke smluvním 
vztah ům v četn ě uzavírání dohod.  
2. Dohody uzav řené na úrovni Unie se provád ějí bu ď podle stávajících postup ů a zvyklostí 
sociálních partner ů a členských stát ů, nebo v záležitostech týkajících se článku 153 rozhodnutím 
Rady na návrh Komise na základ ě spole čné žádosti smluvních stran. Evropský parlament je o tom 
informován.  
Rada rozhoduje jednomysln ě, pokud dotyč ná dohoda obsahuje jedno nebo více ustanovení vztahu ­
jících se k n ěkteré z oblastí, v nichž je na základ ě čl. 153 odst. 2 vyžadována jednomyslnost.CS C 83/116 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 156  
(bývalý článek 140 Smlouvy o ES)  
Za ú čelem dosažení cíl ů stanovených v č lánku 151 a aniž jsou dot čena jiná ustanovení Smluv, 
podporuje Komise spolupráci mezi členskými státy a usnadň uje koordinaci jejich činnosti ve všech 
oblastech sociální politiky spadajících do této kapitoly, a zejména v oblastech:  
— zam ěstnanosti,  
— pracovního práva a pracovních podmínek, 
— odborného a dalšího vzd ělávání, 
— sociálního zabezpe čení, 
— ochrany p řed pracovními úrazy a nemocemi z povolání,  
— ochrany zdraví p ři práci, 
— práva sdružovat se v odborových organizacích a práva kolektivního vyjednávání mezi zam ěst ­
navateli a zam ěstnanci.  
Za tím ú čelem Komise v úzké spolupráci s členskými státy vypracovává pr ůzkumy, zaujímá stano ­
viska a organizuje porady o problémech, které vznikají na vnitrostátní úrovni, a o problémech, které 
se týkají mezinárodních organizací, a zejména vyvíjí podn ěty ve snaze stanovit sm ěry a ukazatele, 
po řádat vým ěnu osv ěd čených postup ů a p řipravit nezbytné podklady pro pravidelný dohled 
a hodnocení. Evropský parlament je pln ě informován.  
Před zaujetím stanovisek podle tohoto článku konzultuje Komise Hospodá řský a sociální výbor.  
Článek 157  
(bývalý článek 141 Smlouvy o ES)  
1. Každý členský stát zajistí uplatn ění zásady stejné odm ěny muž ů a žen za stejnou nebo rovno ­
cennou práci.  
2. „Odm ěnou“ ve smyslu tohoto článku se rozumí obvyklá základní či minimální mzda nebo plat 
a veškeré ostatní odm ěny, jež zam ěstnavatel p římo nebo nep římo, v hotovosti nebo v naturáliích 
vyplácí zam ěstnanci v souvislosti se zam ěstnáním.  
Rovnost odm ěňování muž ů a žen bez diskriminace na základ ě pohlaví znamená, že:  
a) se odm ěna za stejnou práci vypo čítává p ři úkolové mzd ě podle stejné sazby;CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/117
b) časová odm ěna za práci je stejná na stejném pracovním míst ě. 
3. Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem po konzultaci s Hospodá řským 
a sociálním výborem p řijímají opat ření k uplatn ění zásady rovných p říležitostí a rovného zacházení 
pro muže a ženy v otázkách práce a zam ěstnanosti v četn ě zásady stejné odm ěny za stejnou nebo 
rovnocennou práci.  
4. S ohledem na zajišt ění úplné rovnosti mezi muži a ženami v profesním život ě nebrání zásada 
rovného zacházení členskému státu zachovat nebo zavést opat ření poskytující zvláštní výhody pro 
usnadn ění profesní činnosti mén ě zastoupeného pohlaví nebo pro p ředcházení či vyrovnávání 
nevýhod v profesní karié ře. 
Článek 158  
(bývalý článek 142 Smlouvy o ES)  
Členské státy se vynasnaží zachovat stávající rovnocennost systém ů placené dovolené. 
Článek 159  
(bývalý článek 143 Smlouvy o ES)  
Komise každoroč ně vypracuje zprávu o pokroku v dosahování cíl ů stanovených v článku 151 a 
o demografické situaci v Unii. Zprávu p ředloží Evropskému parlamentu, Rad ě a Hospodá řskému 
a sociálnímu výboru.  
Článek 160  
(bývalý článek 144 Smlouvy o ES)  
Rada rozhodující prostou v ětšinou po konzultaci s Evropským parlamentem z řídí poradní výbor pro 
sociální ochranu s cílem podpo řit spolupráci mezi členskými státy a s Komisí v záležitostech sociální 
ochrany. Výbor má tyto úkoly:  
— sledovat sociální situaci a vývoj politik sociální ochrany v členských státech a v Unii,  
— podporovat vým ěnu informací, zkušeností a ov ěřené praxe mezi členskými státy a s Komisí,  
— aniž je dot čen článek 240, na žádost Rady nebo Komise nebo z vlastního podn ětu vypracovávat 
zprávy, zaujímat stanoviska nebo vyvíjet jiné činnosti v oblastech své p ůsobnosti.  
Při plnění svých úkol ů naváže výbor vhodné styky se sociálními partnery.CS C 83/118 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Každý členský stát a Komise jmenují po dvou členech výboru.  
Článek 161  
(bývalý článek 145 Smlouvy o ES)  
Výro ční zpráva Komise pro Evropský parlament obsahuje zvláštní kapitolu o vývoji sociální situace 
v Unii.  
Evropský parlament m ůže Komisi vyzvat, aby vypracovala zprávy o zvláštních problémech týkajících 
se sociální situace.  
HLAVA XI  
EVROPSKÝ SOCIÁLNÍ FOND  
Článek 162  
(bývalý článek 146 Smlouvy o ES)  
Pro zlepšení možností zam ěstnávání pracovník ů na vnit řním trhu, a tím pro zvyšování životní 
úrovn ě se podle následujících ustanovení z řizuje Evropský sociální fond, jehož zám ěrem bude 
rozši řovat možnosti zam ěstnávání pracovník ů a zvyšovat jejich profesní a geografickou mobilitu 
uvnit ř Unie a usnad ňovat jejich př izpů sobování se zm ěnám v pr ůmyslu a ve výrobních systémech, 
zejména odborným vzd ěláváním a rekvalifikací.  
Článek 163  
(bývalý článek 147 Smlouvy o ES)  
Fond spravuje Komise.  
Komisi je př i tom nápomocen výbor, jehož p ředsedou je č len Komise a jehož členy jsou zástupci 
vlád, odborových organizací a organizací zam ěstnavatel ů. 
Článek 164  
(bývalý článek 148 Smlouvy o ES)  
Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem po konzultaci s Hospodá řským 
a sociálním výborem a Výborem region ů p řijímají provád ěcí na řízení týkající se Evropského sociál ­
ního fondu.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/119
HLAVA XII  
VŠEOBECNÉ A ODBORNÉ VZD ĚLÁVÁNÍ, MLÁDEŽ A SPORT  
Článek 165  
(bývalý článek 149 Smlouvy o ES)  
1. Unie p řispívá k rozvoji kvalitního vzd ělávání podporou spolupráce mezi členskými státy, a je-li 
to nezbytné, podporováním a dopl ňováním činnosti členských stát ů p ři plném respektování jejich 
odpov ědnosti za obsah výuky a za organizaci vzd ělávacích systém ů a jejich kulturní a jazykové 
rozmanitosti.  
Unie př ispívá k podpo ře evropských hledisek sportu s p řihlédnutím k jeho zvláštní povaze, jeho 
strukturám založeným na dobrovolné činnosti a jeho spole čenské a výchovné funkci.  
2. Činnost Unie je zam ěřena na: 
— rozvoj evropského rozm ěru ve vzd ělávání, zvlášt ě výukou a ší řením jazyk ů členských stát ů, 
— podporu mobility student ů a u čitel ů, také prostř ednictvím podpory akademického uznávání 
diplom ů a zapo čítáváním doby studia,  
— podporu spolupráce mezi vzd ělávacími institucemi,  
— rozvoj vým ěny informací a zkušeností týkajících se otázek, které jsou spole čné vzd ělávacím 
systém ům členských stát ů, 
— podporu rozvoje vým ěn mládeže a pedagogických pracovníků a podporu ú časti mladých lidí na 
demokratickém život ě Evropy,  
— podporu rozvoje dálkového vzd ělávání,  
— rozvoj evropského rozm ěru sportu podporou spravedlivého a otev řeného sportovního sout ěžení 
a spolupráce mezi subjekty odpovědnými za sport, jakož i ochranou fyzické a mravní integrity 
sportovc ů, obzvlášt ě mladých sportovc ů. 
3. Unie a členské státy podporují spolupráci v oblasti vzd ělávání a sportu se t řetími zem ěmi a 
s př íslušnými mezinárodními organizacemi, zejména s Radou Evropy.  
4. Ve snaze p řisp ět k dosažení cíl ů uvedených v tomto článku:  
— Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem po konzultaci s Hospodá řským 
a sociálním výborem a Výborem region ů p řijímají podp ůrná opat ření, s vylou čením harmonizace 
právních p ředpis ů členských stát ů,CS C 83/120 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
— Rada na návrh Komise p řijímá doporu čení. 
Článek 166  
(bývalý článek 150 Smlouvy o ES)  
1. Unie provádí politiku odborného vzd ělávání, jež podporuje a dopl ňuje činnost členských stát ů 
při plném respektování jejich odpovědnosti za obsah a organizaci odborného vzd ělávání. 
2. Činnost Unie je zam ěřena na: 
— usnad ňování adaptace na zm ěny v pr ůmyslu, zejména odborným vzd ěláváním a rekvalifikací,  
— zlepšování základního a dalšího odborného vzd ělávání za ú čelem usnadn ění profesního za členění 
a znovuza člen ění na trhu práce,  
— usnad ňování p řístupu k odbornému vzd ělávání a podporu mobility vyu čujících a osob vyu čova ­
ných v rámci odborné výuky, obzvlášt ě mladých lidí,  
— podpora spolupráce v oblasti odborného vzd ělávání mezi institucemi odborného vzd ělávání či 
výcviku a podniky,  
— rozvoj výmě ny informací a zkušeností týkajících se otázek, které jsou spole čné systémů m odbor ­
ného vzd ělávání členských stát ů. 
3. Unie a členské státy podporují spolupráci se t řetími zem ěmi a s p říslušnými mezinárodními 
organizacemi v oblasti odborného vzd ělávání.  
4. Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem po konzultaci s Hospodá řským 
a sociálním výborem a Výborem region ů p řijímají opat ření p řispívající k dosažení cíl ů uvedených 
v tomto článku, s vylou čením harmonizace právních p ředpis ů členských stát ů, a Rada na návrh 
Komise p řijímá doporu čení. 
HLAVA XIII  
KULTURA  
Článek 167  
(bývalý článek 151 Smlouvy o ES)  
1. Unie p řispívá k rozkvětu kultur členských stát ů a p řitom respektuje jejich národní a regionální 
různorodost a zárove ň zd ůrazň uje spole čné kulturní d ědictví.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/121
2. Činnost Unie je zam ěřena na povzbuzování spolupráce mezi členskými státy a v p řípad ě 
potř eby na podporu a dopl ňování jejich činnosti v následujících oblastech:  
— zlepšování znalosti a ší ření kultury a d ějin evropských národů , 
— zachování a ochrana kulturního d ědictví evropského významu,  
— nekomer ční kulturní vým ěny, 
— um ělecká a literární tvorba, v četn ě tvorby v audiovizuální oblasti.  
3. Unie a členské státy podporují spolupráci v oblasti kultury se t řetími zem ěmi a s p říslušnými 
mezinárodními organizacemi, zejména s Radou Evropy.  
4. Unie ve své činnosti podle ostatních ustanovení Smluv p řihlíží ke kulturním hledisk ům, 
zejména s cílem uznávat a podporovat rozmanitost svých kultur.  
5. Ve snaze p řisp ět k dosažení cíl ů, uvedených v tomto článku: 
— Evropský parlament a Rada p řijímají řádným legislativním postupem po konzultaci s Výborem 
regionů podp ůrná opat ření, s vylou čením harmonizace právních p ředpis ů členských stát ů, 
— Rada na návrh Komise p řijímá doporu čení. 
HLAVA XIV  
VE ŘEJNÉ ZDRAVÍ  
Článek 168  
(bývalý článek 152 Smlouvy o ES)  
1. P ři vymezení a provádění všech politik a činností Unie je zajišt ěn vysoký stupe ň ochrany 
lidského zdraví.  
Činnost Unie dopl ňuje politiku členských stát ů a je zam ěřena na zlepšování ve řejného zdraví, 
předcházení lidským nemocem a odstra ňování p říčin ohrožení t ělesného a duševního zdraví. Tato 
činnost zahrnuje boj proti nejzávažn ějším chorobám podporou výzkumu jejich p říčin, p řenosu 
a jejich p ředcházení, jakož i zdravotnické informace a zdravotní výchovu a sledování vážných 
přeshrani čních zdravotních hrozeb, v časné varování p řed nimi a boj proti nim.  
Unie dopl ňuje činnost členských stát ů ke snižování škodlivých úč ink ů drog na zdraví, v četn ě infor ­
ma čních a preven čních opat ření.CS C 83/122 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
2. Unie podn ěcuje spolupráci mezi členskými státy v oblastech uvedených v tomto článku 
a p řípadn ě podporuje jejich činnost. Podn ěcuje zejména spolupráci mezi členskými státy zam ěřenou 
na zlepšení vzájemného dopl ňování jejich zdravotních služeb v p říhrani čních oblastech.  
Ve spojení s Komisí koordinují členské státy mezi sebou své politiky a programy v oblastech 
uvedených v odstavci 1. V úzkém spojení s členskými státy m ůže Komise vyvinout jakékoli užite čné 
podn ěty na podporu takové koordinace, zejména podn ěty s cílem stanovit sm ěry a ukazatele, po řádat 
vým ěnu osv ěd čených postup ů a p řipravit nezbytné podklady pro pravidelný dohled a hodnocení. 
Evropský parlament je pln ě informován.  
3. Unie a členské státy podporují spolupráci se t řetími zem ěmi a s p říslušnými mezinárodními 
organizacemi v oblasti ve řejného zdraví.  
4. Odchylně od čl. 2 odst. 5 a čl. 6 písm. a) a v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. k) p řispívají Evropský 
parlament a Rada řádným legislativním postupem po konzultaci s Hospodá řským a sociálním 
výborem a Výborem region ů k dosažení cíl ů uvedených v tomto článku p řijímáním následujících 
opat ření, aby bylo možné zohlednit spole čné otázky bezpe čnosti:  
a) opat ření ke stanovení vysokých standard ů kvality a bezpeč nosti pro orgány a látky lidského 
původu, jakož i pro krev a krevní deriváty; tato opat ření nebrání členským stát ům zachovávat 
nebo zavád ět p řísn ější ochranná opat ření;  
b) opat ření ve veterinární a rostlinoléka řské oblasti, která mají za sv ůj p římý cíl ochranu ve řejného 
zdraví; 
c) opat ření k zajišt ění vysokých standard ů kvality a bezpe čnosti léč ivých př ípravk ů a zdravotnických 
prost ředk ů. 
5. Evropský parlament a Rada mohou řádným legislativním postupem a po konzultaci 
s Hospodá řským a sociálním výborem a Výborem region ů rovněž p řijmout pobídková opat ření 
ur čená k ochran ě a zlepšování lidského zdraví, a zejména k boji proti nejzávažn ějším p řeshrani čním 
nemocem, opat ření týkající se sledování vážných p řeshrani čních zdravotních hrozeb, v časného varo ­
vání př ed nimi a boje proti nim, jakož i opat ření, která mají za sv ůj p římý cíl ochranu ve řejného 
zdraví, pokud jde o tabák a zneužívání alkoholu, s vylou čením harmonizace právních p ředpis ů 
členských stát ů. 
6. Rada m ůže dále na návrh Komise vydávat doporu čení k ú čelům uvedeným v tomto článku.  
7. P ři činnosti Unie je uznávána odpov ědnost členských stát ů za stanovení jejich zdravotní poli ­
tiky a za organizaci zdravotnictví a poskytování zdravotní pé če. Odpov ědnost členskýchCS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/123
stát ů zahrnuje řízení zdravotnictví a zdravotní péč e, jakož i rozd ělování na n ě vy člen ěných zdroj ů. 
Opat ření podle odst. 4 písm. a) se nedotýkají vnitrostátních p ředpis ů o dárcovství nebo léka řském 
využití orgánů a krve.  
HLAVA XV  
OCHRANA SPOT ŘEBITELE  
Článek 169  
(bývalý článek 153 Smlouvy o ES)  
1. K podpo ře zájmů spot řebitel ů a k zajišt ění vysoké úrovně ochrany spot řebitele p řispívá Unie 
k ochran ě zdraví, bezpe čnosti a hospodá řských zájmů spotř ebitel ů, jakož i k podpo ře jejich práva na 
informace, vzd ělávání a práva sdružovat se k ochran ě svých zájmů . 
2. Unie p řispívá k dosažení cíl ů uvedených v odstavci 1 prost řednictvím:  
a) opat ření p řijatých podle článku 114 v souvislosti s vytvá řením vnitř ního trhu; 
b) opat ření, která podporují, dopl ňují a sledují politiku členských stát ů. 
3. Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem po konzultaci s Hospodá řským 
a sociálním výborem p řijímají opat ření uvedená v odst. 2 písm. b).  
4. Opat ření p řijatá podle odstavce 3 nebrání členskému státu zachovávat nebo zavád ět př ísn ější 
ochranná opat ření. Tato opat ření musí být slu čitelná se Smlouvami. Jsou oznamována Komisi.  
HLAVA XVI  
TRANSEVROPSKÉ SÍT Ě 
Článek 170  
(bývalý článek 154 Smlouvy o ES)  
1. Za ú čelem dosažení cíl ů uvedených v č láncích 26 a 174 a s úmyslem umožnit ob čan ům Unie, 
hospodá řským subjekt ům, jakož i regionálním a místním územním samosprávným celk ům plné 
využití výhod vyplývajících z vytvá ření prostoru bez vnit řních hranic př ispívá Unie ke z řizování 
a rozvoji transevropských sítí v oblastech dopravních, telekomunika čních a energetických infra ­
struktur.CS C 83/124 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
2. V rámci systému otevřených a konkuren čních trh ů bude činnost Unie zam ěřena na podporu 
propojení a interoperability vnitrostátních sítí, jakož i p řístupu k nim. Zejména p řihlédne k pot řeb ě 
propojit ostrovní, špatně p řístupné a okrajové regiony s úst ředními regiony Unie.  
Článek 171  
(bývalý článek 155 Smlouvy o ES)  
1. K dosažení cíl ů uvedených v článku 170 Unie:  
— vymezí soubor hlavních sm ěrů zahrnující cíle, priority a hlavní rysy opat ření př edpokládaných 
v oblasti transevropských sítí; tyto hlavní sm ěry ur čí projekty spole čného zájmu,  
— provede akce, které se p řípadn ě ukáží nezbytné pro zajišt ění interoperability sítí, zejména 
v oblasti harmonizace technických norem,  
— m ůže podporovat projekty spole čného zájmu, které jsou podporovány členskými státy a jsou 
uvedeny v rámci hlavních sm ěrů podle první odrážky, zejména formou výzkumu jejich prove ­
ditelnosti, úv ěrových záruk nebo subvencí úrokových sazeb. Unie m ůže také p řisp ět 
k financování specifických projekt ů v členských státech v oblasti dopravní infrastruktury prost řed ­
nictvím Fondu soudržnosti z řízeného podle článku 177.  
Unie zohlední ve svých opat řeních potenciální ekonomickou životnost projekt ů. 
2. Ve spojení s Komisí koordinují členské státy mezi sebou politiky provád ěné na vnitrostátní 
úrovni, které mohou mít významný vliv na dosahování cíl ů uvedených v článku 170. V úzké 
spolupráci s členskými státy m ůže Komise vyvinout jakékoli užite čné podn ěty na podporu takové 
koordinace.  
3. Unie se m ůže rozhodnout spolupracovat se t řetími zem ěmi k podpo ře projekt ů spole čného 
zájmu a k zajišt ění interoperability sítí.  
Článek 172  
(bývalý článek 156 Smlouvy o ES)  
Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem po konzultaci s Hospodá řským 
a sociálním výborem a Výborem region ů p řijímají hlavní sm ěry a další opat ření uvedené v čl. 171 
odst. 1.  
Hlavní sm ěry a projekty spole čného zájmu, které se týkají území členského státu, musí být schváleny 
tímto členským státem.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/125
HLAVA XVII  
PR ŮMYSL  
Článek 173  
(bývalý článek 157 Smlouvy o ES)  
1. Unie a členské státy zajistí, aby existovaly podmínky nezbytné pro konkurenceschopnost 
pr ůmyslu Unie.  
Za tímto ú čelem a v souladu se systémem volného a konkuren čního trhu se jejich činnost zam ěří na:  
— urychlené p řizpů sobování pr ůmyslu strukturálním zm ěnám,  
— podporu vytvá ření prost ředí př íznivého pro rozvoj podnikání v rámci Unie, zejména malých 
a stř edních podnik ů, 
— podporu prost ředí p říznivého pro spolupráci mezi podniky,  
— podporu dokonalejšího využívání pr ůmyslového potenciálu v oblasti inovace, výzkumu 
a technologického rozvoje. 
2. Členské státy navzájem projednávají ve spolupráci s Komisí svou č innost a podle pot řeby ji 
koordinují. V úzkém spojení s členskými státy m ůže Komise vyvinout jakékoli užite čné podn ěty na 
podporu takové koordinace, zejména podn ěty s cílem stanovit sm ěry a ukazatele, po řádat vým ěnu 
osv ědčených postup ů a p řipravit nezbytné podklady pro pravidelný dohled a hodnocení. Evropský 
parlament je pln ě informován.  
3. Unie př ispívá k dosahování cíl ů uvedených v odstavci 1 prost řednictvím politik a činností, které 
provádí na základ ě ostatních ustanovení Smluv. Evropský parlament a Rada mohou řádným legis ­
lativním postupem a po konzultaci s Hospodář ským a sociálním výborem rozhodnout o zvláštních 
opat řeních na podporu činností, které členské státy provád ějí k dosažení cíl ů uvedených v odstavci 1, 
s vylou čením harmonizace právních p ředpis ů členských stát ů. 
Tato hlava nevytvá ří podklad pro zavád ění jakýchkoli opat ření Unie, která by mohla vést k narušení 
hospodá řské sout ěže nebo která obsahují da ňová ustanovení nebo ustanovení týkající se práv 
a zájm ů zam ěstnanc ů.CS C 83/126 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
HLAVA XVIII  
HOSPODÁ ŘSKÁ, SOCIÁLNÍ A ÚZEMNÍ SOUDRŽNOST  
Článek 174  
(bývalý článek 158 Smlouvy o ES)  
Unie za ú čelem podpory harmonického vývoje rozvíjí a prosazuje svou činnost vedoucí k posilování 
hospodá řské, sociální a územní soudržnosti.  
Unie se p ředevším zam ěří na snižování rozdíl ů mezi úrovní rozvoje r ůzných region ů a na snížení 
zaostalosti nejvíce znevýhodn ěných region ů. 
V rámci dotyč ných region ů je zvláštní pozornost v ěnována venkovským oblastem, oblastem posti ­ 
ženým pr ůmyslovými p řem ěnami a region ům, které jsou závažn ě a trvale znevýhodn ěny p řírodními 
nebo demografickými podmínkami, jako jsou nap říklad nejsevern ější regiony s velmi nízkou 
hustotou obyvatelstva a ostrovní, p řeshrani ční a horské regiony.  
Článek 175  
(bývalý článek 159 Smlouvy o ES)  
Členské státy provád ějí své hospodá řské politiky a koordinují je tak, aby dosahovaly cíl ů uvedených 
v článku 174. Tvorba a provád ění politik a činností Unie a vytvá ření vnitř ního trhu p řihlíží k cíl ům 
uvedeným v článku 174 a p řispívá k jejich dosažení. Unie dále podporuje dosahování t ěchto cíl ů 
prost řednictvím strukturálních fond ů (orienta ční sekce Evropského zem ědělského orienta čního 
a záru čního fondu, Evropský sociální fond, Evropský fond pro regionální rozvoj), Evropské investi ční 
banky a jiných dostupných finan čních nástroj ů. 
Komise p ředkládá každé t ři roky Evropskému parlamentu, Rad ě, Hospodá řskému a sociálnímu 
výboru a Výboru region ů zprávu o pokroku dosaženém p ři upev ňování hospodá řské, sociální 
a územní soudržnosti a o zp ůsobu, jakým k tomu p řisp ěly r ůzné prost ředky stanovené v tomto 
článku. Tato zpráva p řípadn ě obsahuje vhodné návrhy.  
Ukáží-li se specifické činnosti mimo fondy jako nezbytné, aniž jsou dot čena opat ření, o nichž bylo 
rozhodnuto v rámci jiných politik Unie, mohou být takové činnosti p řijaty Evropským parlamentem 
a Radou řádným legislativním postupem po konzultaci s Hospodá řským a sociálním výborem 
a Výborem region ů. 
Článek 176  
(bývalý článek 160 Smlouvy o ES)  
Úkolem Evropského fondu pro regionální rozvoj je, aby svou ú častí na rozvoji a strukturálních 
zm ěnách zaostávajících region ů a p řem ěn ě upadajících pr ůmyslových oblastí pomáhal odstraň ovat 
zásadní regionální rozdíly v Unii.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/127
Článek 177  
(bývalý článek 161 Smlouvy o ES)  
Aniž je dot čen článek 178, vymezí Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem po 
konzultaci s Hospodá řským a sociálním výborem a Výborem region ů formou na řízení úlohu, p řed ­
nostní cíle a organizaci strukturálních fond ů, které mohou zahrnovat sdružování fond ů. Týmž 
postupem se rovn ěž stanoví obecná pravidla na n ě použitelná a nezbytná ustanovení pro zajišt ění 
jejich ú činnosti a pro zajišt ění koordinace fond ů mezi sebou navzájem a s dalšími existujícími 
finan čními nástroji.  
Fond soudržnosti z řízený týmž postupem poskytne finan ční p řísp ěvky na projekty ve sfé ře životního 
prost ředí a transevropských sítí v oblasti dopravní infrastruktury.  
Článek 178  
(bývalý článek 162 Smlouvy o ES)  
Provád ěcí na řízení týkající se Evropského fondu pro regionální rozvoj p řijímají Evropský parlament 
a Rada řádným legislativním postupem po konzultaci s Hospodá řským a sociálním výborem 
a Výborem region ů. 
Ve vztahu k orienta ční sekci Evropského zem ěd ělského orienta čního a záru čního fondu a k Evrop ­
skému sociálnímu fondu se nadále budou používat články 43 a 164.  
HLAVA XIX  
VÝZKUM A TECHNOLOGICKÝ ROZVOJ A VESMÍR  
Článek 179  
(bývalý článek 163 Smlouvy o ES)  
1. Unie má za cíl posilovat své v ědecké a technologické základy vytvo řením evropského výzkum ­
ného prostoru, ve kterém se v ědci, v ědecké poznatky a technologie voln ě pohybují, a podporovat 
rozvoj své konkurenceschopnosti, v četn ě konkurenceschopnosti pr ůmyslu, jakož i podporovat 
všechny výzkumné činnosti, které jsou z hlediska ostatních kapitol Smluv pokládány za nezbytné.  
2. Za tímto ú čelem Unie podporuje podniky v četn ě malých a st ředních, výzkumná st řediska 
a vysoké školy v jejich činnosti v oblasti výzkumu a technologického rozvoje vysoké úrovn ě; 
podporuje jejich snahy o vzájemnou spolupráci, zejména tím, že umož ňuje v ědc ům svobodn ě 
spolupracovat bez ohledu na hranice a podnik ům plně využívat potenciál vnit řního trhu Unie, 
a to zvlášt ě zp řístupn ěním ve řejných zakázek v jednotlivých státech, stanovením spole čných 
norem a odstran ěním právních a daň ových p řekážek této spolupráce.CS C 83/128 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
3. O všech činnostech Unie v oblasti výzkumu a technologického rozvoje, v četn ě demonstra čních 
projekt ů, se podle Smluv rozhoduje v souladu s touto hlavou.  
Článek 180  
(bývalý článek 164 Smlouvy o ES)  
K dosažení t ěchto cíl ů provádí Unie následující činnosti, které dopl ňují činnosti členských stát ů: 
a) provádí programy výzkumu, technologického rozvoje a demonstrace za podpory spolupráce 
s podniky a mezi nimi, s výzkumnými st ředisky a s vysokými školami;  
b) podporuje spolupráci se t řetími zem ěmi a mezinárodními organizacemi v oblasti výzkumu, 
technologického rozvoje a demonstrace provád ěných Unií;  
c) ší ří a vyhodnocuje výsledky činností v oblasti výzkumu, technologického rozvoje a demonstrace 
provád ěných Unií;  
d) podporuje vzd ělávání a mobilitu výzkumných pracovník ů v rámci Unie.  
Článek 181  
(bývalý článek 165 Smlouvy o ES)  
1. Unie a členské státy koordinují své činnosti ve výzkumu a technologickém rozvoji tak, aby 
zajiš ťovaly vzájemnou provázanost vnitrostátních politik a politiky Unie.  
2. V úzkém spojení s členskými státy m ůže Komise dát jakékoli užite čné podn ěty na podporu 
koordinace uvedené v odstavci 1, zejména podn ěty pro stanovení hlavních sm ěrů a ukazatelů , 
po řádání výměny osv ědčených postup ů a p řípravu podklad ů nezbytných pro pravidelný dohled 
a hodnocení. Evropský parlament je pln ě informován.  
Článek 182  
(bývalý článek 166 Smlouvy o ES)  
1. Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem po konzultaci s Hospodá řským 
a sociálním výborem p řijmou víceletý rámcový program vymezující všechny činnosti Unie.  
Rámcový program:  
— stanoví v ědecké a technologické cíle, kterých má být dosaženo činnostmi stanovenými v článku 
180, jakož i p říslušné priority,CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/129
— nazna čí hlavní rysy t ěchto činností,  
— ur čí nejvyšší celkovou částku a podrobnosti finan ční ú časti Unie na rámcovém programu 
a odpovídající podíl na každé z vymezených činností.  
2. Rámcový program je p řizpů sobován nebo doplň ován podle vývoje situace.  
3. Rámcový program je provád ěn prost řednictvím zvláštních program ů vypracovaných pro 
každou činnost. V každém zvláštním programu budou stanoveny podrobnosti jeho provádě ní, 
doba jeho trvání a prost ředky považované za nezbytné. Úhrn částek považovaných zvláštními 
programy za nezbytný nesmí překroč it nejvyšší celkovou částku ur čenou pro rámcový program 
a každou z činností.  
4. Rada p řijme zvláštní programy zvláštním legislativním postupem a po konzultaci s Evropským 
parlamentem a Hospodá řským a sociálním výborem.  
5. Jako dopln ěk k činnostem uvedeným ve víceletém rámcovém programu p řijmou Evropský 
parlament a Rada řádným legislativním postupem a po konzultaci s Hospodá řským a sociálním 
výborem nezbytná opat ření k uskute čnění evropského výzkumného prostoru.  
Článek 183  
(bývalý článek 167 Smlouvy o ES)  
K provád ění víceletého rámcového programu Unie stanoví:  
— pravidla pro ú čast podnik ů, výzkumných st ředisek a vysokých škol,  
— pravidla pro ší ření výsledk ů výzkumu.  
Článek 184  
(bývalý článek 168 Smlouvy o ES)  
Při provád ění víceletého rámcového programu lze rozhodnout o dopl ňkových programech, jichž se 
účastní jen n ěkteré členské státy, které je s výhradou případné ú časti Unie financují.  
Unie př ijme pravidla týkající se t ěchto dopl ňkových program ů, zvlášt ě pokud jde o ší ření poznatk ů 
a p řístupu jiných členských stát ů k nim.CS C 83/130 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 185  
(bývalý článek 169 Smlouvy o ES)  
Při provád ění víceletého rámcového programu m ůže Unie se souhlasem doty čných členských stát ů 
stanovit pravidla pro ú čast na výzkumných a rozvojových programech provád ěných n ěkolika člen ­
skými státy, v četn ě ú časti ve strukturách vytvo řených k uskute čnění t ěchto program ů. 
Článek 186  
(bývalý článek 170 Smlouvy o ES)  
Při provád ění víceletých rámcových program ů m ůže Unie stanovit pravidla pro spolupráci se t řetími 
zem ěmi nebo mezinárodními organizacemi v oblasti výzkumu, technologického rozvoje 
a demonstrace provádě ných Unií.  
Podrobnosti této spolupráce mohou být p ředm ětem mezinárodních smluv mezi Unií a doty čnými 
třetími stranami.  
Článek 187  
(bývalý článek 171 Smlouvy o ES)  
Unie m ůže zakládat spole čné podniky nebo jiné struktury potřebné k úč innému uskute čnění 
výzkumných programů , program ů technologického rozvoje a demonstrace provád ěných Unií.  
Článek 188  
(bývalý článek 172 Smlouvy o ES)  
Rada na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem a Hospodářským a sociálním 
výborem př ijme opat ření uvedená v článku 187.  
Evropský parlament a Rada p řijmou řádným legislativním postupem po konzultaci s Hospodá řským 
a sociálním výborem pravidla uvedená v č láncích 183, 184 a 185. P řijetí dopl ňkových program ů 
vyžaduje souhlas zú častn ěných členských stát ů. 
Článek 189  
1. K podpo ře v ědeckého a technického pokroku, pr ůmyslové konkurenceschopnosti a provád ění 
svých politik vypracuje Unie evropskou politiku pro oblast vesmíru. K tomu ú čelu m ůže podporovat 
spole čné iniciativy, podporovat výzkum a technologický rozvoj a koordinovat nezbytné úsilí pro 
výzkum a využití vesmíru.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/131
2. Jako p řísp ěvek k dosažení cíl ů uvedených v odstavci 1 p řijmou Evropský parlament a Rada 
řádným legislativním postupem nezbytná opat ření, která mohou mít podobu evropského kosmic ­
kého programu, s vylou čením harmonizace právních p ředpis ů členských stát ů. 
3. Unie naváže veškeré ú čelné vztahy s Evropskou kosmickou agenturou.  
4. Tímto článkem nejsou dot čena ostatní ustanovení této hlavy.  
Článek 190  
(bývalý článek 173 Smlouvy o ES)  
Na po čátku každého roku p ředloží Komise zprávu Evropskému parlamentu a Rad ě. Zpráva pojedná 
zejména o činnostech v oblasti výzkumu a technologického rozvoje a v oblasti ší ření výsledk ů za 
uplynulý rok a o pracovním programu pro b ěžný rok.  
HLAVA XX  
ŽIVOTNÍ PROST ŘEDÍ 
Článek 191  
(bývalý článek 174 Smlouvy o ES)  
1. Politika Unie v oblasti životního prost ředí p řispívá k sledování následujících cíl ů: 
— zachování, ochrana a zlepšování kvality životního prost ředí, 
— ochrana lidského zdraví,  
— uvážlivé a racionální využívání p řírodních zdroj ů, 
— podpora opat ření na mezinárodní úrovni ur čených k řešení regionálních a celosv ětových prob ­
lém ů životního prost ředí, a zejména boj proti zm ěně klimatu.  
2. Politika Unie v oblasti životního prost ředí je zam ěřena na vysokou úrove ň ochrany, p řičemž 
přihlíží k rozdílné situaci v jednotlivých regionech Unie. Je založena na zásadách obez řetnosti 
a prevence, odvracení ohrožení životního prost ředí př edevším u zdroje a na zásad ě „zne čišťovatel 
platí“.  
V této souvislosti obsahují harmoniza ční opat ření odpovídající požadavk ům ochrany životního 
prost ředí pop řípad ě ochrannou doložku, na základ ě které jsou členské státy zmocn ěny p řijmout 
z mimoekonomických d ůvod ů ochrany životního prost ředí do časná opat ření podléhající kontrolnímu 
procesu Unie.CS C 83/132 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
3. P ři p říprav ě politiky v oblasti životního prost ředí p řihlédne Unie k:  
— dostupným v ědeckým a technickým údaj ům, 
— podmínkám životního prost ředí v r ůzných regionech Unie,  
— možnému prosp ěchu a náklad ům plynoucím z činnosti nebo ne činnosti,  
— hospodá řskému a sociálnímu rozvoji Unie jako celku a vyváženému rozvoji jejích region ů. 
4. V rámci svých pravomocí spolupracují Unie a členské státy se t řetími zem ěmi a s p říslušnými 
mezinárodními organizacemi. Podrobnosti spolupráce Unie mohou být p ředm ětem dohod mezi Unií 
a doty čnými t řetími stranami.  
Předchozím pododstavcem není dot čena pravomoc členských stát ů jednat v mezinárodních orgánech 
a uzavírat mezinárodní smlouvy.  
Článek 192  
(bývalý článek 175 Smlouvy o ES)  
1. Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem po konzultaci s Hospodá řským 
a sociálním výborem a Výborem region ů rozhodnou, jakou činnost bude Unie vyvíjet, aby bylo 
dosaženo cíl ů uvedených v článku 191.  
2. Odchylně od rozhodovacího postupu stanoveného v odstavci 1 a aniž je dot čen článek 114, 
přijme Rada zvláštním legislativním postupem a po konzultaci s Evropským parlamentem, Hospo ­
dá řským a sociálním výborem a Výborem region ů jednomysln ě: 
a) p ředpisy př edevším fiskální povahy;  
b) opat ření týkající se:  
— územního plánování,  
— hospoda ření s vodními zdroji nebo týkající se p římo nebo nep římo dostupnosti vodních 
zdroj ů, 
— využívání p ůdy, s výjimkou hospodař ení s odpady;  
c) opat ření významn ě ovliv ňující volbu členského státu mezi r ůznými energetickými zdroji 
a základní skladbu jeho zásobování energií.  
Rada m ůže na návrh Komise jednomysln ě po konzultaci s Evropským parlamentem, Hospodá řským 
a sociálním výborem a Výborem region ů rozhodnout o použití řádného legislativního postupu na 
oblasti uvedené v prvním pododstavci.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/133
3. Evropský parlament a Rada p řijímají řádným legislativním postupem po konzultaci 
s Hospodá řským a sociálním výborem a Výborem region ů všeobecné programy činnosti, v nichž 
stanoví p řednostní cíle, kterých má být dosaženo.  
Opat ření nezbytná pro provád ění t ěchto program ů se p řijmou za podmínek uvedených v odstavci 1 
nebo 2, podle povahy v ěci. 
4. Aniž jsou dot čena ur čitá opat ření Unie, č lenské státy financují a provád ějí politiku v oblasti 
životního prost ředí. 
5. Zahrnuje-li opat ření založené na ustanoveních odstavce 1 náklady považované orgány člen ­
ského státu za neúm ěrné a aniž je dot čena zásada „zne čišťovatel platí“, stanoví toto opat ření p řim ě­ 
řená ustanovení ve form ě: 
— do časné výjimky a/nebo  
— finan ční podpory z Fondu soudržnosti z řízeného podle článku 177.  
Článek 193  
(bývalý článek 176 Smlouvy o ES)  
Ochranná opat ření př ijatá podle článku 192 nejsou p řekážkou tomu, aby každý členský stát zacho ­
vával nebo zavád ěl p řísn ější ochranná opat ření. Tato opat ření musí být sluč itelná se Smlouvami. 
Oznamují se Komisi.  
HLAVA XXI  
ENERGETIKA  
Článek 194 
1. V rámci vytvá ření a fungování vnit řního trhu a s p řihlédnutím k pot řeb ě chránit a zlepšovat 
životní prost ředí má politika Unie v oblasti energetiky v duchu solidarity mezi členskými státy za cíl:  
a) zajistit fungování trhu s energií;  
b) zajistit bezpe čnost dodávek energie v Unii;  
c) podporovat energetickou úč innost a úspory energie jakož i rozvoj nových a obnovitelných zdroj ů 
energie; a  
d) podporovat propojení energetických sítí.CS C 83/134 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
2. Aniž je dot čeno použití jiných ustanovení Smluv, p řijmou Evropský parlament a Rada řádným 
legislativním postupem opat ření nezbytná pro dosažení cíl ů uvedených v odstavci 1. Tato opat ření se 
přijmou po konzultaci s Hospodá řským a sociálním výborem a Výborem region ů. 
Nedotýkají se práva č lenského státu stanovit podmínky pro využívání svých energetických zdroj ů, 
jeho volby mezi r ůznými energetickými zdroji a základní skladby jeho zásobování energií, aniž je 
dot čen čl. 192 odst. 2 písm. c).  
3. Odchylně od odstavce 2 p řijme Rada opat ření podle uvedeného odstavce zvláštním legisla ­
tivním postupem jednomysln ě po konzultaci s Evropským parlamentem, pokud jsou p ředevším 
fiskální povahy. 
HLAVA XXII  
CESTOVNÍ RUCH  
Článek 195 
1. Unie dopl ňuje činnost členských stát ů v odv ětví cestovního ruchu, zejména podporou konku ­
renceschopnosti podnik ů Unie v tomto odvětví. 
Za tímto ú čelem je činnost Unie zam ěřena na: 
a) podporu vytvá ření p říznivého prost ředí pro rozvoj podnik ů v této oblasti;  
b) podporu spolupráce mezi členskými státy, zejména vým ěnou osv ěd čených postup ů. 
2. Evropský parlament a Rada p řijmou řádným legislativním postupem zvláštní opat ření ur čená 
na dopln ění činností, které členské státy provád ějí k dosažení cíl ů uvedených v tomto článku, 
s vylou čením harmonizace právních p ředpis ů členských stát ů. 
HLAVA XXIII  
CIVILNÍ OCHRANA  
Článek 196  
1. Unie podporuje spolupráci mezi členskými státy ve snaze posílit ú činnost systém ů pro př ed ­
cházení p řírodním nebo člov ěkem zp ůsobeným pohromám a pro ochranu proti nim.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/135
Činnost Unie je zam ěřena na:  
a) podporu a dopl ňování činností členských stát ů na celostátní, regionální a místní úrovni, které se 
týkají p ředcházení rizik ům, p řípravy osob zabývajících se civilní ochranou a zásahu v p řípad ě 
přírodních nebo člov ěkem zp ůsobených pohrom uvnit ř Unie;  
b) podporu rychlé a ú činné operativní spolupráce uvnit ř Unie mezi vnitrostátními útvary civilní 
ochrany; 
c) napomáhání soudržnosti akcí podnikaných v oblasti civilní ochrany na mezinárodní úrovni.  
2. Evropský parlament a Rada p řijmou řádným legislativním postupem opatř ení nezbytná jako 
přísp ěvek k dosažení cíl ů uvedených v odstavci 1, s vylou čením harmonizace právních př edpis ů 
členských stát ů. 
HLAVA XXIV  
SPRÁVNÍ SPOLUPRÁCE  
Článek 197 
1. Ú činné provád ění práva Unie členskými státy, které má zásadní význam pro řádné fungování 
Unie, se pokládá za otázku spole čného zájmu.  
2. Unie m ůže podpo řit úsilí členských stát ů o zlepšení schopnosti jejich správních orgán ů 
provád ět právo Unie. Tato činnost m ůže zahrnovat zejména usnadn ění výměny informací 
a státních zam ěstnanc ů, jakož i podporu vzd ělávacích program ů. Žádný členský stát není povinen 
této podpory využít. Evropský parlament a Rada p řijmou řádným legislativním postupem formou 
na řízení k tomuto ú čelu nezbytná opat ření, s vylou čením harmonizace právních p ředpis ů členských 
stát ů. 
3. Tento článek se nedotýká povinnosti členských stát ů provád ět právo Unie, ani práv 
a povinností Komise. Nedotýká se ani ostatních ustanovení Smluv, jež upravují správní spolupráci 
mezi členskými státy, jakož i mezi členskými státy a Unií.CS C 83/136 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
ČÁST ČTVRTÁ  
PŘIDRUŽENÍ ZÁMO ŘSKÝCH ZEMÍ A ÚZEMÍ 
Článek 198  
(bývalý článek 182 Smlouvy o ES)  
Členské státy se shodují, že k Unii p řidruží mimoevropské zem ě a území, které mají zvláštní vztah 
k Dánsku, Francii, Nizozemsku nebo Spojenému království. Tyto zem ě a území (dále jen „zem ě 
a území“) jsou vyjmenovány v p říloze II.  
Účelem p řidružení je podporovat hospodá řský a sociální rozvoj t ěchto zemí a území a navazovat 
úzké hospodá řské vztahy mezi nimi a Unií jako celkem.  
V souladu se zásadami vyty čenými v preambuli této smlouvy má přidružení sloužit p ředevším 
podpo ře zájmů a blahobytu obyvatel t ěchto zemí a území a tomu, aby byly vedeny 
k hospodá řskému, sociálnímu a kulturnímu rozvoji, o n ějž usilují.  
Článek 199  
(bývalý článek 183 Smlouvy o ES)  
Přidružení sleduje následující cíle:  
1) Členské státy uplat ňují p ři obchodních stycích se zem ěmi a územími stejné zacházení, jaké si 
vzájemně poskytují na základ ě Smluv.  
2) Každá zem ě nebo území uplat ňuje p ři svých obchodních stycích se členskými státy a ostatními 
zem ěmi a územími stejné zacházení, jaké uplat ňuje v ůči tomu evropskému státu, s nímž udržuje 
zvláštní vztahy.  
3) Členské státy se podílejí na investicích, které vyžaduje postupný rozvoj t ěchto zemí a území.  
4) U investic financovaných Unií je ú čast na veř ejných sout ěžích a dodávkách umožn ěna za stejných 
podmínek všem fyzickým i právnickým osobám, které jsou státními p říslušníky členských stát ů 
nebo zemí a území.  
5) Na právo usazování státních p říslušník ů a spole čností ve vztazích mezi členskými státy a zem ěmi 
a územími se vztahují s vylou čením jakékoli diskriminace ustanovení a postupy stanovené 
v kapitole o právu usazování, nestanoví-li zvláštní př edpisy p řijaté podle článku 203 jinak.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/137
Článek 200  
(bývalý článek 184 Smlouvy o ES)  
1. Cla na zboží pocházející z t ěchto zemí a území jsou p ři dovozu do členských stát ů zakázána 
tak, jak jsou zakázána cla mezi členskými státy v souladu s ustanoveními Smluv.  
2. Cla na zboží pocházející ze členských stát ů a z ostatních zemí a území jsou p ři dovozu do 
každé zem ě nebo území zakázána v souladu s článkem 30.  
3. Zem ě a území však mohou vybírat cla, která jsou nezbytná pro jejich rozvoj a industrializaci, 
anebo cla fiskální povahy, která tvo ří p říjem jejich rozpo čtu. 
Cla uvedená v p ředchozím pododstavci nesm ějí p řesáhnout úrove ň cel na dovoz zboží pocházejícího 
z členského státu, s nímž p říslušná zem ě nebo území udržuje zvláštní vztahy.  
4. Odstavec 2 se nepoužije pro zem ě a území, které z d ůvodu zvláštních mezinárodních závazk ů, 
jimiž jsou vázány, uplat ňují nediskrimina ční celní sazebník.  
5. Zavedení nebo zm ěna celních sazeb na zboží dovážené do zemí nebo území nesmí vést ani 
právn ě, ani fakticky k p římé nebo nep římé diskriminaci mezi dovozy zboží z r ůzných členských 
stát ů. 
Článek 201  
(bývalý článek 185 Smlouvy o ES)  
Pokud by výše celní sazby uplat ňované na zboží z t řetí zem ě p ři dovozu do zem ě nebo na území 
mohla p ři uplatn ění čl. 200 odst. 1 vyvolat odklon obchodu ke škod ě n ěkterého členského státu, 
m ůže tento stát požádat Komisi, aby navrhla ostatním členským stát ům opat ření pot řebná k náprav ě 
tohoto stavu.  
Článek 202  
(bývalý článek 186 Smlouvy o ES)  
S výhradou ustanovení týkajících se ochrany zdraví, ve řejné bezpe čnosti a ve řejného po řádku je 
volný pohyb pracovník ů ze zemí a území v členských státech, jakož i pracovník ů z členských 
stát ů v zemích a na územích, upraven akty p řijatými v souladu s článkem 203.CS C 83/138 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 203  
(bývalý článek 187 Smlouvy o ES)  
Rada na návrh Komise jednomysln ě na základ ě zkušeností získaných z přidružení zemí a území 
k Unii a na základ ě zásad vymezených Smlouvami stanoví podrobnosti a postup pro přidružování 
zemí a území k Unii. Pokud doty čná ustanovení p řijímá Rada zvláštním legislativním postupem, 
rozhoduje na návrh Komise jednomysln ě po konzultaci s Evropským parlamentem.  
Článek 204  
(bývalý článek 188 Smlouvy o ES)  
Články 198 až 203 se vztahují na Grónsko, nestanoví-li jinak zvláštní ustanovení pro Grónsko 
obsažená v Protokolu o zvláštní úprav ě vztahující se na Grónsko p řipojeném ke Smlouvám.  
ČÁST PÁTÁ  
VN ĚJŠÍ ČINNOST UNIE 
HLAVA I  
OBECNÁ USTANOVENÍ O VN ĚJŠÍ ČINNOSTI UNIE  
Článek 205 
Činnost Unie na mezinárodní scén ě podle této části spo čívá na zásadách, sleduje cíle a je provád ěna 
v souladu s obecnými ustanoveními, která jsou obsažena v hlavě V kapitole 1 Smlouvy o Evropské 
unii.  
HLAVA II  
SPOLE ČNÁ OBCHODNÍ POLITIKA  
Článek 206  
(bývalý článek 131 Smlouvy o ES)  
Vytvo řením celní unie v souladu s články 28 až 32 p řispívá Unie ve spole čném zájmu 
k harmonickému rozvoji sv ětového obchodu, k postupnému odstran ění omezení mezinárodního 
obchodu a p římých zahrani čních investic a ke snižování celních a jiných p řekážek.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/139
Článek 207  
(bývalý článek 133 Smlouvy o ES)  
1. Spole čná obchodní politika se zakládá na jednotných zásadách, zejména pokud jde o úpravy 
celních sazeb, uzavírání celních a obchodních dohod týkajících se obchodu zbožím a službami, 
obchodní aspekty duševního vlastnictví, přímé zahrani ční investice, sjednocování liberaliza čních 
opat ření, vývozní politiku a opat ření na ochranu obchodu, jako jsou opat ření pro p řípad dumpingu 
a subvencování. Spole čná obchodní politika je provád ěna v rámci zásad a cíl ů vn ější činnosti Unie.  
2. Evropský parlament a Rada p řijímají řádným legislativním postupem formou na řízení opat ření 
vymezující rámec pro provád ění spole čné obchodní politiky.  
3. Je-li t řeba sjednat a uzav řít dohody s jednou nebo více t řetími zem ěmi nebo s mezinárodními 
organizacemi, použije se článek 218 s výhradou zvláštních ustanovení tohoto článku.  
Komise podává doporu čení Rad ě, která ji zmocň uje k zahájení pot řebných jednání. Rada a Komise 
odpovídají za to, že sjednané dohody jsou slu čitelné s vnit řními politikami a vnit řními p ředpisy Unie.  
Komise p ři vedení t ěchto jednání konzultuje zvláštní výbor, který ur čí Rada, aby jí v tomto úkolu 
napomáhal, a řídí se sm ěrnicemi, které jí Rada m ůže poskytnout. Komise podává zvláštnímu výboru 
a Evropskému parlamentu pravideln ě zprávu o stavu jednání.  
4. P ři sjednávání a uzavírání dohod uvedených v odstavci 3 rozhoduje Rada kvalifikovanou 
většinou.  
Při sjednávání a uzavírání dohod týkajících se obchodu službami, obchodních aspekt ů duševního 
vlastnictví a p římých zahrani čních investic rozhoduje Rada jednomysln ě, pokud dané dohody obsa ­
hují ustanovení, pro která je p ři p řijímání vnit řních p ředpis ů vyžadována jednomyslnost.  
Rada rovn ěž rozhoduje jednomysln ě p ři sjednávání a uzavírání dohod:  
a) v oblasti obchodu kulturními a audiovizuálními službami, pokud by tyto dohody mohly ohrozit 
kulturní a jazykovou rozmanitost Unie;  
b) v oblasti obchodu sociálními, vzd ělávacími a zdravotnickými službami, pokud by tyto dohody 
mohly vážn ě narušit vnitrostátní organizaci takových služeb a ohrozit odpov ědnost členských 
stát ů za jejich poskytování.  
5. Sjednávání a uzavírání mezinárodních dohod v oblasti dopravy se řídí částí t řetí hlavou VI 
a článkem 218.CS C 83/140 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
6. Výkon pravomocí sv ěřených tímto článkem v oblasti spole čné obchodní politiky se nedotýká 
vymezení pravomocí mezi Unií a členskými státy a nesmí vést k harmonizaci právních p ředpis ů 
členských stát ů, jestliže Smlouvy takovou harmonizaci vylu čují. 
HLAVA III  
SPOLUPRÁCE SE T ŘETÍMI ZEM ĚMI A HUMANITÁRNÍ POMOC  
KAPITOLA 1  
ROZVOJOVÁ SPOLUPRÁCE  
Článek 208  
(bývalý článek 177 Smlouvy o ES)  
1. Politika Unie v oblasti rozvojové spolupráce je provád ěna v rámci zásad a cíl ů vn ější činnosti 
Unie. Politika rozvojové spolupráce Unie a politika, kterou v této oblasti vedou členské státy, se 
navzájem dopl ňují a posilují.  
Hlavním cílem politiky Unie v této oblasti je snížení a výhledov ě i vymýcení chudoby. Unie p řihlíží 
k cíl ům rozvojové spolupráce př i provád ění politik, které by mohly mít vliv na rozvojové zem ě. 
2. Unie a členské státy dodržují závazky a p řihlížejí k cíl ům, které schválily v rámci Organizace 
spojených národů a ostatních p říslušných mezinárodních organizací.  
Článek 209  
(bývalý článek 179 Smlouvy o ES)  
1. Evropský parlament a Rada p řijmou řádným legislativním postupem opatř ení nezbytná pro 
provád ění politiky rozvojové spolupráce, která se mohou týkat víceletých program ů spolupráce 
s rozvojovými zem ěmi nebo tématicky zam ěřených program ů. 
2. Unie m ůže se t řetími zem ěmi a př íslušnými mezinárodními organizacemi uzav řít jakoukoli 
dohodu ú čelnou pro dosažení cíl ů uvedených v článku 21 Smlouvy o Evropské unii a článku 208 
této smlouvy.  
První pododstavec se nedotýká pravomoci členských stát ů vést jednání na mezinárodní úrovni 
a uzavírat mezinárodní smlouvy.  
3. Evropská investi ční banka za podmínek stanovených ve svém statutu p řispívá k provád ění 
opat ření uvedených v odstavci 1.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/141
Článek 210  
(bývalý článek 180 Smlouvy o ES)  
1. K prohloubení vzájemného dopl ňování a ú činnosti svých činností Unie a členské státy koor ­
dinují své politiky v oblasti rozvojové spolupráce a vzájemn ě sla ďují své programy pomoci, v četn ě 
svého vystupování v mezinárodních organizacích a na mezinárodních konferencích. Mohou p řijímat 
spole čná opat ření. Členské státy p řípadn ě p řispívají k uskute čňování program ů pomoci p řijatých 
Unií.  
2. Komise m ůže vyvinout jakoukoli užite čnou činnost pot řebnou na podporu koordinace uvedené 
v odstavci 1.  
Článek 211  
(bývalý článek 181 Smlouvy o ES)  
V rámci svých pravomocí spolupracují Unie a členské státy se t řetími zem ěmi a s p říslušnými 
mezinárodními organizacemi.  
KAPITOLA 2  
HOSPODÁ ŘSKÁ, FINAN ČNÍ A TECHNICKÁ SPOLUPRÁCE SE TŘ ETÍMI ZEMĚ MI 
Článek 212  
(bývalý článek 181a Smlouvy o ES)  
1. Aniž jsou dot čena ostatní ustanovení Smluv, a zejména články 208 až 211, provádí Unie 
činnosti hospodá řské, finan ční a technické spolupráce, v četn ě pomoci zejména ve finan ční oblasti, 
s jinými než rozvojovými t řetími zem ěmi. Tyto činnosti jsou v souladu s rozvojovou politikou Unie 
a jsou provád ěny v rámci zásad a cíl ů její vn ější činnosti. Činnosti Unie a členských stát ů se navzájem 
doplň ují a posilují.  
2. Evropský parlament a Rada p řijmou řádným legislativním postupem opatř ení nezbytná 
k provedení odstavce 1.  
3. V rámci svých pravomocí spolupracují Unie a členské státy se t řetími zem ěmi a p říslušnými 
mezinárodními organizacemi. Zp ůsoby spolupráce Unie mohou být upraveny dohodami mezi Unií 
a danými t řetími stranami.  
První pododstavec se nedotýká pravomoci členských stát ů vést jednání na mezinárodní úrovni 
a uzavírat mezinárodní smlouvy.CS C 83/142 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 213 
Vyžaduje-li situace ve t řetí zemi naléhavou finan ční pomoc ze strany Unie, p řijme Rada na návrh 
Komise nezbytná rozhodnutí.  
KAPITOLA 3  
HUMANITÁRNÍ POMOC  
Článek 214 
1. Činnosti Unie v oblasti humanitární pomoci jsou provád ěny v rámci zásad a cíl ů vn ější činnosti 
Unie. Tyto činnosti jsou ur čeny k poskytnutí cílené pomoci a podpory obyvatelstvu t řetích zemí 
postiženému p řírodními nebo člov ěkem způ sobenými pohromami, aby byly zajišt ěny humanitární 
potř eby vyplývající z t ěchto r ůzných situací. Činnosti Unie a členských stát ů se navzájem dopl ňují 
a posilují. 
2. Činnosti humanitární pomoci jsou provád ěny v souladu se zásadami mezinárodního práva a 
v souladu se zásadami nestrannosti, neutrality a nep řípustnosti diskriminace.  
3. Evropský parlament a Rada p řijmou řádným legislativním postupem opatření vymezující rámec, 
v n ěmž se provád ějí činnosti humanitární pomoci Unie.  
4. Unie m ůže se t řetími zem ěmi a př íslušnými mezinárodními organizacemi uzav řít jakoukoli 
dohodu ú čelnou pro dosažení cíl ů uvedených v odstavci 1 a v článku 21 Smlouvy o Evropské unii.  
První pododstavec se nedotýká pravomoci členských stát ů vést jednání na mezinárodní úrovni 
a uzavírat mezinárodní smlouvy.  
5. K vytvo ření rámce pro spole čný p řísp ěvek mladých Evropan ů k humanitárním činnostem Unie 
se z řídí Evropský dobrovolnický sbor humanitární pomoci. Evropský parlament a Rada stanoví 
řádným legislativním postupem formou na řízení statut a zp ůsoby fungování sboru.  
6. Komise m ůže vyvinout jakoukoli užite čnou činnost pot řebnou na podporu koordinace činností 
Unie a členských stát ů, aby prohloubila ú činnost a doplň kovost program ů Unie a program ů člen ­
ských stát ů v oblasti humanitární pomoci.  
7. Unie zajiš ťuje, aby její akce humanitární pomoci byly koordinovány s činnostmi mezinárodních 
organizací a institucí, p ředevším t ěch, které jsou sou částí systému Organizace spojených národ ů, 
a aby s t ěmito činnostmi byly slu čitelné.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/143
HLAVA IV  
OMEZUJÍCÍ OPAT ŘENÍ 
Článek 215  
(bývalý článek 301 Smlouvy o ES)  
1. P ředpokládá-li rozhodnutí p řijaté podle hlavy V kapitoly 2 Smlouvy o Evropské unii pozasta ­
vení, omezení nebo úplné p řerušení hospodá řských a finan čních vztah ů s jednou nebo více t řetími 
zem ěmi, p řijme Rada kvalifikovanou v ětšinou na spole čný návrh vysokého př edstavitele Unie pro 
zahrani ční v ěci a bezpe čnostní politiku a Komise nezbytná opat ření. Uv ědomí o tom Evropský 
parlament.  
2. Pokud tak stanoví rozhodnutí př ijaté podle hlavy V kapitoly 2 Smlouvy o Evropské unii, m ůže 
Rada postupem uvedeným v odstavci 1 p řijmout omezující opat ření v ůči fyzickým nebo právnickým 
osobám a skupinám nebo nestátním subjekt ům. 
3. Akty uvedené v tomto článku obsahují nezbytná ustanovení o právních zárukách.  
HLAVA V  
MEZINÁRODNÍ SMLOUVY  
Článek 216 
1. Unie m ůže uzav řít dohodu s jednou nebo více t řetími zem ěmi nebo mezinárodními organi ­
zacemi, stanoví-li tak Smlouvy nebo je-li uzav ření dohody bu ď nezbytné k dosažení cíl ů stanovených 
Smlouvami v rámci politik Unie, nebo je stanoveno právn ě závazným aktem Unie, nebo se m ůže 
dotknout spole čných pravidel či zm ěnit jejich oblast p ůsobnosti.  
2. Dohody uzav řené Unií jsou závazné pro orgány Unie i pro členské státy.  
Článek 217  
(bývalý článek 310 Smlouvy o ES)  
Unie m ůže uzav řít s jednou nebo více t řetími zem ěmi nebo mezinárodními organizacemi dohody 
o p řidružení, které stanoví vzájemná práva a povinnosti, spole čné postupy a zvláštní řízení.  
Článek 218  
(bývalý článek 300 Smlouvy o ES)  
1. Aniž jsou dot čena zvláštní ustanovení článku 207, dohody mezi Unií a t řetími zem ěmi nebo 
mezinárodními organizacemi se sjednávají a uzavírají podle následujícího postupu.CS C 83/144 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
2. Rada dává zmocn ění k zahájení jednání, vydává sm ěrnice pro jednání, dává zmocn ění 
k podpisu dohod a uzavírá je.  
3. Komise, nebo týká-li se zamýšlená dohoda výlu čně nebo zejména spole čné zahrani ční 
a bezpe čnostní politiky, vysoký p ředstavitel Unie pro zahrani ční v ěci a bezpe čnostní politiku podává 
Rad ě doporu čení a Rada p řijme rozhodnutí, kterým dá zmocn ění k zahájení jednání a v závislosti na 
předm ětu zamýšlené dohody jmenuje vyjednava če nebo vedoucího vyjednava čského týmu Unie.  
4. Rada m ůže vyjednava či vydávat sm ěrnice a m ůže ur čit zvláštní výbor, se kterým musí být 
jednání konzultováno.  
5. Rada p řijme na návrh vyjednava če rozhodnutí, kterým dá zmocn ění k podpisu dohody 
a p řípadn ě k jejímu prozatímnímu uplat ňování p řed vstupem v platnost.  
6. Rada p řijme na návrh vyjednava če rozhodnutí o uzav ření dohody. 
Netýká-li se dohoda výlu čně spole čné zahrani ční a bezpe čnostní politiky, p řijme Rada rozhodnutí 
o uzav ření dohody: 
a) po obdržení souhlasu Evropského parlamentu v t ěchto p řípadech:  
i) dohody o p řidružení;  
ii) dohoda o p řistoupení Unie k Evropské úmluv ě o ochran ě lidských práv a základních svobod;  
iii) dohody vytvá řející zvláštní institucionální rámec zavedením postup ů spolupráce;  
iv) dohody mající významný dopad na rozpo čet Unie;  
v) dohody v oblastech, na n ěž se vztahuje bu ď řádný legislativní postup, nebo zvláštní legislativní 
postup, v n ěmž je vyžadován souhlas Evropského parlamentu.  
V naléhavých p řípadech se mohou Evropský parlament a Rada dohodnout na lh ůtě pro vydání 
souhlasu;  
b) po konzultaci s Evropským parlamentem v ostatních př ípadech. Evropský parlament zaujme 
stanovisko ve lh ůtě, kterou m ůže Rada stanovit podle naléhavosti v ěci. Pokud v této lh ůtě 
stanovisko nezaujme, m ůže rozhodnout Rada.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/145
7. Odchylně od odstavc ů 5, 6 a 9 m ůže Rada p ři uzavírání dohody zmocnit vyjednava če, aby 
jménem Unie schválil zm ěny, jestliže dohoda stanoví, že se takové zm ěny p řijímají zjednodušeným 
postupem nebo orgánem z řízeným dohodou. Rada m ůže k takovému zmocn ění př ipojit zvláštní 
podmínky. 
8. Rada v pr ůběhu celého postupu rozhoduje kvalifikovanou v ětšinou.  
Jednomysln ě však rozhoduje tehdy, týká-li se dohoda oblasti, kde je pro p řijetí aktu Unie požadována 
jednomyslnost, jakož i v p řípad ě dohod o p řidružení a dohod podle článku 212 se státy, které jsou 
kandidáty na p řistoupení. Rada rovn ěž rozhoduje jednomysln ě o dohod ě o p řistoupení Unie 
k Evropské úmluv ě o ochran ě lidských práv a základních svobod; rozhodnutí o uzav ření této dohody 
vstoupí v platnost po schválení členskými státy v souladu s jejich ústavními p ředpisy. 
9. Rada na návrh Komise nebo vysokého p ředstavitele Unie pro zahrani ční v ěci a bezpe čnostní 
politiku př ijme rozhodnutí o pozastavení uplat ňování dohody a stanoví postoje, které má jménem 
Unie zaujmout orgán z řízený dohodou, má-li tento orgán p řijímat akty s právními úč inky, 
s výjimkou akt ů, které dopl ňují nebo pozm ěňují institucionální rámec dohody.  
10. Evropský parlament je okamžitě a pln ě informován ve všech etapách tohoto postupu.  
11. Členský stát, Evropský parlament, Rada nebo Komise si mohou vyžádat posudek Soudního 
dvora o slu čitelnosti zamýšlené dohody se Smlouvami. Je-li posudek Soudního dvora odmítavý, 
nem ůže zamýšlená dohoda vstoupit v platnost, pokud nedojde ke zm ěně dohody nebo ke zm ěně 
Smluv.  
Článek 219  
(bývalý čl. 111 odst. 1, 2, 3 a 5 Smlouvy o ES)  
1. Odchylně od článku 218 m ůže Rada bu ď na doporu čení Evropské centrální banky, nebo na 
doporu čení Komise a po konzultaci s Evropskou centrální bankou ve snaze dosáhnout shody 
slu čitelné s cílem cenové stability uzavírat formální dohody o systému sm ěnných kurz ů eura ve 
vztahu k m ěnám t řetích stát ů. Rada rozhoduje jednomysln ě po konzultaci s Evropským parlamentem 
postupem podle odstavce 3.  
Rada m ůže bu ď na doporu čení Evropské centrální banky, nebo na doporuč ení Komise a po konzul ­
taci s Evropskou centrální bankou ve snaze dosáhnout shody slu čitelné s cílem cenové stability 
stanovit, upravovat nebo opoušt ět st řední parity eura v rámci systému sm ěnných kurz ů. P ředseda 
Rady informuje Evropský parlament o stanovení, upravení nebo opušt ění st ředních parit eura.CS C 83/146 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
2. P ři neexistenci systému sm ěnných kurz ů v ůči jedné nebo více m ěnám t řetích stát ů podle 
odstavce 1 m ůže Rada bu ď na doporu čení Komise po konzultaci s Evropskou centrální bankou, 
nebo na doporu čení Evropské centrální banky formulovat obecné sm ěry kurzové politiky ve vztahu 
k t ěmto m ěnám. Tyto obecné sm ěry nesm ějí být na újmu prvo řadému cíli ESCB udržovat cenovou 
stabilitu.  
3. Má-li Unie sjednat s jedním nebo více t řetími státy nebo mezinárodními organizacemi dohody 
týkající se otázek m ěnového nebo kurzového režimu, rozhoduje Rada odchyln ě od článku 218 na 
doporu čení Komise a po konzultaci s Evropskou centrální bankou o podmínkách pro sjednávání 
a uzavírání takových dohod. Tyto podmínky zajistí, že Unie zaujme jednotný postoj. Komise se 
v plném rozsahu ú častní t ěchto jednání.  
4. Aniž je dot čena pravomoc Unie a dohody Unie týkající se hospodá řské a m ěnové unie, mohou 
členské státy jednat v mezinárodních orgánech a uzavírat mezinárodní smlouvy.  
HLAVA VI  
VZTAHY UNIE S MEZINÁRODNÍMI ORGANIZACEMI A T ŘETÍMI ZEMĚ MI A DELEGACE UNIE  
Článek 220  
(bývalé články 302, 303 a 304 Smlouvy o ES)  
1. Unie naváže veškerou úč elnou spolupráci s orgány Organizace spojených národ ů a jejími 
odbornými organizacemi, s Radou Evropy, s Organizací pro bezpe čnost a spolupráci v Evrop ě a 
s Organizací pro hospodá řskou spolupráci a rozvoj.  
Unie krom ě toho zajiš ťuje vhodné vztahy s dalšími mezinárodními organizacemi.  
2. Provád ěním tohoto článku jsou pov ěřeni vysoký p ředstavitel Unie pro zahrani ční v ěci 
a bezpe čnostní politiku a Komise.  
Článek 221 
1. Zastoupení Unie ve t řetích zemích a př i mezinárodních organizacích zajiš ťují delegace Unie.  
2. Delegace Unie jsou pod vedením vysokého p ředstavitele Unie pro zahrani ční v ěci 
a bezpe čnostní politiku. Jednají v úzké spolupráci s diplomatickými a konzulárními zastoupeními 
členských stát ů.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/147
HLAVA VII  
DOLOŽKA SOLIDARITY  
Článek 222 
1. Pokud je n ěkterý členský stát cílem teroristického útoku nebo ob ětí př írodní nebo člov ěkem 
zp ůsobené pohromy, jednají Unie a její členské státy společ ně v duchu solidarity. Unie uvede do 
pohotovosti veškeré nástroje, které má k dispozici, v četn ě vojenských prost ředk ů poskytnutých 
členskými státy, aby:  
a) — odvrátila teroristickou hrozbu na území členských stát ů; 
— chránila p řed p řípadným teroristickým útokem demokratické instituce a civilní obyvatelstvo;  
— poskytla členskému státu pomoc na jeho území v př ípad ě teroristického útoku, pokud o to 
požádají jeho politické orgány;  
b) poskytla členskému státu pomoc na jeho území v př ípad ě p řírodní nebo člov ěkem zp ůsobené 
pohromy, pokud o to požádají jeho politické orgány. 
2. Pokud je n ěkterý členský stát cílem teroristického útoku nebo ob ětí p řírodní či člov ěkem 
zp ůsobené pohromy, ostatní členské státy mu na žádost jeho politických orgán ů poskytnou pomoc. 
Za tím ú čelem členské státy koordinují svou činnost v Radě . 
3. Zp ůsob provád ění této doložky solidarity Unií vymezí rozhodnutí p řijaté Radou na spole čný 
návrh Komise a vysokého p ředstavitele Unie pro zahrani ční v ěci a bezpe čnostní politiku. Pokud toto 
rozhodnutí souvisí s obranou, rozhoduje Rada v souladu s čl. 31 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii. 
Evropský parlament je informován.  
Pro ú čely tohoto odstavce, a aniž je dot čen článek 240, je Radě nápomocen Politický a bezpe čnostní 
výbor s podporou složek ustavených v rámci společ né bezpe čnostní a obranné politiky a výbor 
uvedený v článku 71, které jí případn ě podávají spole čná stanoviska.  
4. Pro zajišt ění ú činnosti jednání Unie a jejích členských států Evropská rada pravideln ě vyhod ­
nocuje hrozby, kterým je Unie vystavena.CS C 83/148 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
ČÁST ŠESTÁ  
INSTITUCIONÁLNÍ A FINAN ČNÍ USTANOVENÍ 
HLAVA I  
INSTITUCIONÁLNÍ USTANOVENÍ  
KAPITOLA 1  
ORGÁNY  
ODDÍL 1 
EVROPSKÝ PARLAMENT  
Článek 223  
(bývalý čl. 190 odst. 4 a 5 Smlouvy o ES)  
1. Evropský parlament vypracuje návrh na p řijetí ustanovení nezbytných pro volbu jeho člen ů ve 
všeobecných a p římých volbách konaných jednotným postupem ve všech členských státech nebo 
podle zásad spole čných všem členským stát ům. 
Rada p řijme nezbytná ustanovení zvláštním legislativním postupem jednomysln ě po obdržení 
souhlasu Evropského parlamentu, který se usnáší v ětšinou hlas ů všech svých člen ů. Tato ustanovení 
vstupují v platnost po schválení členskými státy v souladu s jejich ústavními p ředpisy.  
2. Evropský parlament z vlastního podn ětu zvláštním legislativním postupem formou na řízení 
ur čí po vyžádání stanoviska Komise a se souhlasem Rady úpravu a obecné podmínky výkonu funkcí 
svých člen ů. Veškerá pravidla a podmínky týkající se da ňového režimu jeho stávajících nebo bývalých 
člen ů vyžadují v Radě jednomyslnost.  
Článek 224  
(bývalý čl. 191 druhý pododstavec Smlouvy o ES)  
Evropský parlament a Rada stanoví řádným legislativním postupem formou na řízení pravidla, 
kterými se řídí politické strany na evropské úrovni podle čl. 10 odst. 4 Smlouvy o Evropské unii, 
a zejména pravidla pro jejich financování.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/149
Článek 225  
(bývalý čl. 192 druhý pododstavec Smlouvy o ES)  
Evropský parlament m ůže v ětšinou hlas ů všech svých č len ů požádat Komisi, aby p ředložila vhodný 
návrh ve vě cech, u nichž má za to, že je k provedení Smluv pot řeba aktu Unie. Pokud Komise návrh 
nepř edloží, sd ělí Evropskému parlamentu d ůvody. 
Článek 226  
(bývalý článek 193 Smlouvy o ES)  
Evropský parlament m ůže p ři plnění svých úkol ů na žádost čtvrtiny všech svých člen ů z řídit 
do časnou vyšet řovací komisi, která by zkoumala obvin ění z porušování práva Unie nebo nespráv ­
ného ú ředního postupu p ři jeho uplat ňování, s výjimkou p řípad ů, kdy jsou tvrzené skute čnosti 
předm ětem dosud neukon čeného soudního řízení; pravomoci sv ěřené Smlouvami jiným orgán ům 
nebo institucím tím nejsou dot čeny. 
Do časná vyšet řovací komise skon čí svou č innost p ředložením své zprávy.  
Pravidla pro výkon vyšet řovacího práva stanoví Evropský parlament z vlastního podn ětu zvláštním 
legislativním postupem po obdržení souhlasu Rady a Komise formou na řízení.  
Článek 227  
(bývalý článek 194 Smlouvy o ES)  
Každý ob čan Unie a každá fyzická osoba s bydlišt ěm nebo právnická osoba se statutárním sídlem 
v n ěkterém členském státě má právo p ředložit samostatn ě či spole čně s dalšími ob čany nebo 
osobami petici Evropskému parlamentu ve věci, která spadá do oblasti činností Unie a která se 
jich p římo dotýká.  
Článek 228  
(bývalý článek 195 Smlouvy o ES)  
1. Evropský ve řejný ochránce práv volený Evropským parlamentem je oprávn ěn př ijímat stížnosti 
od kteréhokoli ob čana Unie nebo od kterékoli fyzické osoby s bydlišt ěm nebo právnické osoby se 
statutárním sídlem v členském státě, které se týkají p řípad ů nesprávného ú ředního postupu orgánů , 
institucí nebo jiných subjekt ů Unie, s výjimkou Soudního dvora Evropské unie p ři výkonu jeho 
soudních pravomocí. Stížnosti p řezkoumává a podává o nich zprávu.  
V souladu se svými povinnostmi provádí ve řejný ochránce práv šet ření, která považuje za opod ­
statn ěná, a to z vlastního podn ětu nebo na základ ě stížností p ředložených mu př ímo nebo prost řed ­
nictvím člena Evropského parlamentu, pokud tvrzené skute čnosti nejsou nebo nebyly p ředm ětemCS C 83/150 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
soudního řízení. Jestliže ve řejný ochránce práv zjistí nesprávný ú řední postup, postoupí v ěc doty č­
nému orgánu, instituci nebo jinému subjektu, který má lh ůtu t ří m ěsíc ů na to, aby mu sd ělil své 
stanovisko. Poté p ředá Evropskému parlamentu a doty čnému orgánu, instituci nebo jinému subjektu 
zprávu. Osobu podávající stížnost informuje o výsledku tohoto šet ření. 
Ve řejný ochránce práv podává každoro čně zprávu o výsledku svých šet ření Evropskému parlamentu.  
2. Ve řejný ochránce práv je volen po každých volbách do Evropského parlamentu na dobu jeho 
funk čního období. M ůže být volen opakovan ě. 
Ve řejný ochránce práv m ůže být odvolán z funkce Soudním dvorem na návrh Evropského parla ­
mentu, p řestane-li spl ňovat podmínky nezbytné k výkonu své funkce nebo se dopustí závažného 
pochybení. 
3. Ve řejný ochránce práv vykonává své funkce zcela nezávisle. Nevyžaduje ani nep řijímá pokyny 
od žádné vlády, orgánu, instituce ani jiného subjektu. B ěhem funk čního období nesmí vykonávat 
žádnou jinou výd ěle čnou nebo nevýděle čnou profesionální činnost.  
4. Evropský parlament, který se usnáší z vlastního podn ětu, zvláštním legislativním postupem 
formou na řízení po obdržení stanoviska Komise a se souhlasem Rady urč í statut a obecné podmínky 
výkonu funkce ve řejného ochránce práv. 
Článek 229  
(bývalý článek 196 Smlouvy o ES)  
Evropský parlament zasedá jednou ro čně. Schází se, aniž by musel být svolán, druhé úterý v m ěsíci 
březnu.  
Evropský parlament se m ůže sejít k mimo řádnému dílč ímu zasedání na žádost v ětšiny všech svých 
člen ů anebo na žádost Rady nebo Komise.  
Článek 230  
(bývalý čl. 197 druhý, t řetí a čtvrtý pododstavec Smlouvy o ES)  
Komise se m ůže ú častnit všech sch ůzí a na svou žádost vystoupit.  
Komise odpovídá ústn ě nebo písemn ě na otázky, které jí položí Evropský parlament nebo jeho 
členové.  
Za podmínek, které jsou stanoveny v jednacím řádu Evropské rady a v jednacím ř ádu Rady, mohou 
Evropská rada a Rada vystoupit p řed Evropským parlamentem.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/151
Článek 231  
(bývalý článek 198 Smlouvy o ES)  
Nestanoví-li Smlouvy jinak, usnáší se Evropský parlament v ětšinou odevzdaných hlas ů. 
Usnášeníschopnost stanoví jednací řád. 
Článek 232  
(bývalý článek 199 Smlouvy o ES)  
Evropský parlament p řijme sv ůj jednací řád v ětšinou hlas ů všech člen ů. 
Zápisy z jednání Evropského parlamentu se zve řej ňují zp ůsobem stanoveným ve Smlouvách a 
v jednacím řádu.  
Článek 233  
(bývalý článek 200 Smlouvy o ES)  
Evropský parlament projednává na ve řejném zasedání souhrnnou výro ční zprávu, kterou mu p řed ­
kládá Komise. 
Článek 234  
(bývalý článek 201 Smlouvy o ES)  
Byl-li podán návrh na vyslovení ned ůvěry Komisi pro její činnost, m ůže Evropský parlament o tomto 
návrhu rozhodnout až po uplynutí t ří dn ů od jeho podání, a to pouze ve řejným hlasováním.  
Je-li návrh na vyslovení ned ůvěry p řijat v ětšinou dvou t řetin odevzdaných hlas ů a v ětšinou všech 
člen ů Evropského parlamentu, členové Komise kolektivn ě odstoupí ze svých funkcí a vysoký p řed ­
stavitel Unie pro zahrani ční vě ci a bezpe čnostní politiku odstoupí ze své funkce v Komisi. Z ůstávají 
ve funkci a vy řizují nadále b ěžné záležitosti, dokud nejsou nahrazeni v souladu s článkem 17 
Smlouvy o Evropské unii. V tomto p řípad ě funk ční období členů Komise jmenovaných jako nástupci 
skon čí ke dni, k n ěmuž by skon čilo funk ční období č len ů Komise, kte ří museli kolektivn ě odstoupit.  
ODDÍL 2  
EVROPSKÁ RADA  
Článek 235  
1. P ři hlasování m ůže být každý člen Evropské rady zmocn ěn hlasovat nejvýše za jednoho 
z ostatních člen ů.CS C 83/152 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Ustanovení čl. 16 odst. 4 Smlouvy o Evropské unii a čl. 238 odst. 2 této smlouvy se vztahují na 
Evropskou radu, pokud rozhoduje kvalifikovanou v ětšinou. Pokud Evropská rada rozhoduje hlaso ­
váním, její p ředseda a p ředseda Komise se jej neú častní.  
Zdržení se hlasování p řítomných nebo zastoupených člen ů není p řekážkou p řijetí usnesení Evropské 
rady vyžadujících jednomyslnost.  
2. P ředseda Evropského parlamentu m ůže být vyzván, aby vystoupil p řed Evropskou radou.  
3. Evropská rada rozhoduje v procedurálních otázkách a o p řijetí svého jednacího řádu prostou 
většinou.  
4. Evropské rad ě je nápomocen generální sekretariát Rady.  
Článek 236 
Evropská rada př ijme kvalifikovanou v ětšinou: 
a) rozhodnutí, kterým se stanoví seznam jiných složení Rady než složení pro obecné záležitosti 
a složení pro zahrani ční v ěci, v souladu s čl. 16 odst. 6 Smlouvy o Evropské unii;  
b) rozhodnutí o p ředsednictví jiných složení Rady než složení pro zahrani ční v ěci, v souladu s čl. 16 
odst. 9 Smlouvy o Evropské unii.  
ODDÍL 3 
RADA  
Článek 237  
(bývalý článek 204 Smlouvy o ES)  
Radu svolává k zasedání její p ředseda z vlastního podn ětu, na žádost n ěkterého z jejích členů nebo 
na žádost Komise.  
Článek 238  
(bývalý čl. 205 odst. 1 a 2 Smlouvy o ES)  
1. Má-li se Rada usnést prostou v ětšinou, usnáší se v ětšinou hlas ů všech svých členů . 
2. Odchylně od čl. 16 odst. 4 Smlouvy o Evropské unii, pokud Rada nerozhoduje na návrh 
Komise nebo vysokého př edstavitele Unie pro zahrani ční v ěci a bezpe čnostní politiku, je ode dneCS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/153
1. listopadu 2014 a s výhradou Protokolu o p řechodných ustanoveních kvalifikovaná v ětšina vyme ­
zena jako nejmén ě 72 % člen ů Rady zastupujících členské státy, které p ředstavují nejmén ě 65 % 
obyvatelstva Unie.  
3. Ode dne 1. listopadu 2014 a s výhradou Protokolu o p řechodných ustanoveních je 
v p řípadech, kdy se na základ ě Smluv na hlasování nepodílejí všichni členové Rady, kvalifikovaná 
většina vymezena takto:  
a) jako nejmén ě 55 % členů Rady zastupujících zú častn ěné členské státy, které p ředstavují nejmén ě 
65 % obyvatelstva t ěchto stát ů. 
Bloka ční menšinu musí tvo řit nejmén ě tolik člen ů Rady, kolik jich zastupuje nejmén ě 35 % 
obyvatelstva zú častn ěných členských stát ů, a ješt ě jeden č len, jinak se kvalifikovaná v ětšina pova ­ 
žuje za dosaženou;  
b) odchyln ě od písmene a), pokud Rada nerozhoduje na návrh Komise nebo vysokého p ředstavitele 
Unie pro zahrani ční v ěci a bezpe čnostní politiku, jako nejmén ě 72 % člen ů Rady zastupujících 
zú častn ěné členské státy, které p ředstavují nejmén ě 65 % obyvatelstva t ěchto stát ů. 
4. Zdržení se hlasování p řítomných nebo zastoupených člen ů není p řekážkou p řijetí usnesení 
Rady vyžadujících jednomyslnost.  
Článek 239  
(bývalý článek 206 Smlouvy o ES)  
Při hlasování m ůže být každý člen Rady zmocn ěn hlasovat nejvýše za jednoho z ostatních člen ů. 
Článek 240  
(bývalý článek 207 Smlouvy o ES)  
1. Výbor složený ze stálých zástupc ů vlád č lenských stát ů zodpovídá za p řípravu prací Rady a za 
pln ění úkol ů, kterými jej Rada pov ěří. V p řípadech stanovených v jednacím řádu Rady m ůže p řijímat 
procedurální rozhodnutí.  
2. Rad ě je nápomocen generální sekretariát pod vedením generálního tajemníka jmenovaného 
Radou.  
Rada rozhoduje o organizaci generálního sekretariátu prostou v ětšinou.  
3. Rada rozhoduje o procedurálních otázkách a o p řijetí svého jednacího řádu prostou v ětšinou.CS C 83/154 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 241  
(bývalý článek 208 Smlouvy o ES)  
Rada rozhodující prostou v ětšinou m ůže požádat Komisi, aby provedla pr ůzkumy, které Rada 
pokládá za potř ebné k dosažení spole čných cíl ů, a aby jí p ředložila veškeré vhodné návrhy. Pokud 
Komise žádný návrh nep ředloží, sd ělí Rad ě d ůvody. 
Článek 242  
(bývalý článek 209 Smlouvy o ES)  
Po konzultaci s Komisí p řijme Rada rozhodující prostou v ětšinou statuty výbor ů uvedených ve 
Smlouvách. 
Článek 243  
(bývalý článek 210 Smlouvy o ES)  
Rada stanoví platy, náhrady a d ůchody p ředsedy Evropské rady, p ředsedy Komise, vysokého př ed ­
stavitele Unie pro zahrani ční v ěci a bezpe čnostní politiku, člen ů Komise, p ředsed ů a člen ů Soudního 
dvora Evropské unie a vedoucích jeho soudních kancelá ří, jakož i generálního tajemníka Rady. 
Rovn ěž stanoví veškeré náhrady poskytované místo odm ěny. 
ODDÍL 4 
KOMISE  
Článek 244  
V souladu s č l. 17 odst. 5 Smlouvy o Evropské unii jsou č lenové Komise vybíráni na základ ě systému 
rotace stanoveného jednomysln ě Evropskou radou, který je založen na t ěchto zásadách:  
a) členské státy jsou s ohledem na pořadí a dobu p ůsobení svých státních p říslušník ů jako člen ů 
Komise naprosto rovnocenné; v d ůsledku toho rozdíl mezi celkovými po čty funk čních období 
vykonávaných státními p říslušníky jakýchkoli dvou členských stát ů nesmí být nikdy vyšší než 
jedna;  
b) s výhradou písmene a) je každá následující Komise složena tak, aby uspokojivým zp ůsobem 
odrážela demografickou a zem ěpisnou r ůznorodost všech členských stát ů.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/155
Článek 245  
(bývalý článek 213 Smlouvy o ES)  
Členové Komise se zdrží jakéhokoliv jednání neslu čitelného s povahou jejich funkce. Členské státy 
uznávají jejich nezávislost a nesnaží se je ovliv ňovat p ři plně ní jejich úkol ů. 
Během funk čního období nesm ějí členové Komise vykonávat žádnou jinou výd ěle čnou nebo nevý ­
dělečnou profesionální činnost. P ři svém nástupu se slavnostn ě zavazují dodržovat b ěhem výkonu 
své funkce i po jeho ukon čení povinnosti vyplývající z jejich postavení, zejména povinnost čestného 
a zdrženlivého jednání p ři p řijímání n ěkterých funkcí nebo n ěkterých výhod po uplynutí funk čního 
období. V p řípad ě porušení t ěchto povinností m ůže Soudní dvů r na návrh Rady rozhodující prostou 
většinou nebo Komise rozhodnout podle okolností o odvolání člena podle č lánku 247 nebo o odn ětí 
jeho nároku na d ůchod nebo jej nahrazující požitky.  
Článek 246  
(bývalý článek 215 Smlouvy o ES)  
Mimo p řípady pravidelné obm ěny a smrti kon čí výkon funkce č lena Komise odstoupením nebo 
odvoláním. 
Člen Komise, jenž odstoupí, je odvolán nebo zem řel, je nahrazen na zbývající část funk čního období 
novým členem stejné státní p říslušnosti, kterého jmenuje Rada vzájemnou dohodou s p ředsedou 
Komise po konzultaci s Evropským parlamentem a v souladu s kritérii stanovenými v čl. 17 odst. 3 
druhém pododstavci Smlouvy o Evropské unii.  
Rada m ůže jednomysln ě na návrh p ředsedy Komise rozhodnout, že člena Komise není t řeba 
nahradit, zejména pokud je zbývající část jeho funk čního období krátká.  
V p řípad ě odstoupení, odvolání nebo smrti je předseda nahrazen na zbývající část funk čního období. 
Při jeho nahrazení se použije postup stanovený v čl. 17 odst. 7 prvním pododstavci Smlouvy 
o Evropské unii.  
Vysoký p ředstavitel Unie pro zahrani ční v ěci a bezpe čnostní politiku je v p řípad ě odstoupení, 
odvolání nebo smrti nahrazen na zbývající část funk čního období v souladu s čl. 18 odst. 1 Smlouvy 
o Evropské unii.  
V p řípad ě odstoupení všech člen ů Komise z ůstávají tito členové ve funkci a vy řizují nadále b ěžné 
záležitosti až do okamžiku svého nahrazení na zbývající část funk čního období v souladu s článkem 
17 Smlouvy o Evropské unii.CS C 83/156 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 247  
(bývalý článek 216 Smlouvy o ES)  
Přestane-li kterýkoli č len Komise spl ňovat podmínky nezbytné k výkonu své funkce nebo se dopustí 
vážného pochybení, m ůže být odvolán Soudním dvorem na návrh Rady rozhodující prostou 
většinou nebo Komise.  
Článek 248  
(bývalý čl. 217 odst. 2 Smlouvy o ES)  
Aniž je dot čen čl. 18 odst. 4 Smlouvy o Evropské unii, p ůsobnost Komise strukturuje a př iděluje 
jejím člen ům p ředseda v souladu s čl. 17 odst. 6 uvedené smlouvy. P ředseda m ůže zm ěnit rozd ělení 
působnosti i b ěhem funk čního období. Členové Komise vykonávají úkoly, které jim p ředseda sv ěřil, 
pod jeho vedením.  
Článek 249  
(bývalý čl. 218 odst. 2 a bývalý článek 212 Smlouvy o ES)  
1. Komise p řijme sv ůj jednací řád, kterým upraví svou činnost a činnost útvar ů jí podléhajících. 
Zajistí zveř ejn ění tohoto jednacího řádu. 
2. Komise zve řejní každoro čně nejmén ě m ěsíc p řed zahájením zasedání Evropského parlamentu 
souhrnnou zprávu o činnosti Unie.  
Článek 250  
(bývalý článek 219 Smlouvy o ES)  
Komise se usnáší v ětšinou hlas ů svých členů . 
Usnášeníschopnost stanoví její jednací řád. 
ODDÍL 5 
SOUDNÍ DV ŮR EVROPSKÉ UNIE  
Článek 251  
(bývalý článek 221 Smlouvy o ES)  
Soudní dv ůr zasedá v senátech nebo ve velkém senátu v souladu s pravidly, která pro to stanoví 
statut Soudního dvora Evropské unie.  
Stanoví-li tak statut, m ůže Soudní dvů r zasedat též v plénu.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/157
Článek 252  
(bývalý článek 222 Smlouvy o ES)  
Soudnímu dvoru je nápomocno osm generálních advokátů . Na žádost Soudního dvora m ůže Rada 
jednomyslným rozhodnutím zvýšit po čet generálních advokátů . 
Úlohou generálních advokát ů je p ředkládat ve řejn ě, zcela nestrann ě a nezávisle od ůvodn ěná stano ­
viska ve v ěcech, které podle statutu Soudního dvora Evropské unie vyžadují jeho ú čast. 
Článek 253  
(bývalý článek 223 Smlouvy o ES)  
Soudci a generální advokáti Soudního dvora jsou vybíráni z osob, které poskytují veškeré záruky 
nezávislosti a které spl ňují všechny požadavky nezbytné k výkonu nejvyšších soudních funkcí v jejich 
zemích nebo jsou obecn ě uznávanými znalci práva; jsou jmenováni vzájemnou dohodou vlád člen ­
ských stát ů na dobu šesti let po konzultaci s výborem uvedeným v článku 255.  
Každé t ři roky dochází k částe čné obm ěně soudc ů a generálních advokát ů za podmínek stanovených 
statutem Soudního dvora Evropské unie.  
Soudci volí ze svého st ředu př edsedu Soudního dvora na dobu t ří let. P ředseda m ůže být zvolen 
opakovan ě. 
Soudci a generální advokáti, jejichž funk ční období kon čí, mohou být jmenováni opakovan ě. 
Soudní dv ůr jmenuje vedoucího své soudní kancelá ře a upraví jeho postavení. 
Soudní dv ůr p řijme sv ůj jednací ř ád. Jednací řád vyžaduje schválení Rady.  
Článek 254  
(bývalý článek 224 Smlouvy o ES)  
Po čet soudc ů Tribunálu stanoví statut Soudního dvora Evropské unie. Statut m ůže stanovit, že 
Tribunálu jsou nápomocni generální advokáti.  
Soudci Tribunálu jsou vybíráni z osob, které poskytují veškeré záruky nezávislosti a jsou zp ůsobilé 
k výkonu vysokých soudních funkcí. Jsou jmenováni vzájemnou dohodou vlád členských stát ů na 
dobu šesti let po konzultaci s výborem uvedeným v článku 255. Každé t ři roky dochází k částe čné 
obm ěn ě soudc ů. Mohou být jmenováni opakovan ě.CS C 83/158 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Soudci volí ze svého st ředu p ředsedu Tribunálu na dobu t ří let. P ředseda m ůže být zvolen opako ­
van ě. 
Tribunál jmenuje vedoucího své soudní kancelá ře a upraví jeho postavení.  
Tribunál p řijme sv ůj jednací řád po dohod ě se Soudním dvorem. Jednací řád vyžaduje schválení Rady.  
Nestanoví-li statut Soudního dvora Evropské unie jinak, vztahují se ustanovení Smluv týkající se 
Soudního dvora i na Tribunál.  
Článek 255 
Zřizuje se výbor, který p řed jmenováním vládami členských stát ů podle článk ů 253 a 254 vydává 
stanovisko k vhodnosti kandidátů na funkce soudce a generálního advokáta Soudního dvora 
a Tribunálu.  
Tento výbor se skládá ze sedmi osob vybraných mezi bývalými členy Soudního dvora a Tribunálu, 
členy nejvyšších vnitrostátních soud ů a obecn ě uznávanými právníky, z nichž jedna bude navržena 
Evropským parlamentem. Rada p řijme rozhodnutí, kterým se stanoví pravidla fungování tohoto 
výboru, a rozhodnutí o jmenování jeho člen ů. Rada rozhoduje z podn ětu p ředsedy Soudního dvora.  
Článek 256  
(bývalý článek 225 Smlouvy o ES)  
1. Tribunál je p říslušný rozhodovat v prvním stupni ve v ěcech uvedených v článcích 263, 265, 
268, 270 a 272 s výjimkou t ěch, které jsou v p ůsobnosti n ěkterého specializovaného soudu z říze ­
ného na základ ě článku 257 nebo které statut vyhrazuje Soudnímu dvoru. Statut m ůže stanovit, že 
Tribunál je p říslušný i pro jiné v ěci. 
Proti rozhodnutím Tribunálu podle tohoto odstavce je mo žno za podmínek a v mezích stanovených 
statutem podat opravný prost ředek k Soudnímu dvoru, omezený na právní otázky.  
2. Tribunál je p říslušný rozhodovat o opravných prost ředcích proti rozhodnutí specializovaných 
soud ů. 
Rozhodnutí Tribunálu podle tohoto odstavce mohou být výjime čně za podmínek a v mezích stano ­
vených statutem p řezkoumána Soudním dvorem v p řípad ě vážného ohrožení jednoty nebo souladu 
práva Unie.  
3. Tribunál je p říslušný rozhodovat o p ředb ěžných otázkách podle článku 267 ve zvláštních 
oblastech ur čených statutem.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/159
Má-li Tribunál za to, že v ěc vyžaduje zásadní rozhodnutí, jež m ůže ovlivnit jednotu a soulad práva 
Unie, m ůže v ěc postoupit k rozhodnutí Soudnímu dvoru.  
Rozhodnutí Tribunálu o p ředb ěžných otázkách mohou být výjime čně za podmínek a v mezích 
stanovených statutem p řezkoumána Soudním dvorem v p řípad ě vážného ohrožení jednoty nebo 
souladu práva Unie.  
Článek 257  
(bývalý článek 225a Smlouvy o ES)  
Evropský parlament a Rada mohou řádným legislativním postupem z řídit specializované soudy 
připojené k Tribunálu, p říslušné rozhodovat v prvním stupni o n ěkterých kategoriích žalob ve 
zvláštních oblastech. Evropský parlament a Rada rozhodují formou na řízení bu ď na návrh Komise 
a po konzultaci se Soudním dvorem, nebo na žádost Soudního dvora a po konzultaci s Komisí.  
Na řízení o z řízení specializovaného soudu stanoví pravidla pro jeho složení a up řesní p ůsobnost, 
která mu bude sv ěřena. 
Proti rozhodnutí specializovaných soud ů je možné podat opravný prost ředek k Tribunálu bu ď 
omezený na právní otázky, nebo stanoví-li tak na řízení o z řízení specializovaného soudu, též ve 
skutkových otázkách.  
Členové specializovaných soud ů jsou vybíráni z osob, které poskytují veškeré záruky nezávislosti 
a jsou zp ůsobilé k výkonu soudcovské činnosti. Jsou jmenováni jednomyslným usnesením Rady.  
Specializované soudy př ijmou sv ůj jednací řád po dohodě se Soudním dvorem. Jednací řád vyžaduje 
schválení Rady. 
Nestanoví-li na řízení o z řízení specializovaného soudu jinak, vztahují se ustanovení Smluv týkající se 
Soudního dvora Evropské unie a statut Soudního dvora Evropské unie i na specializované soudy. 
Hlava I a článek 64 statutu se na specializované soudy použijí v každém p řípad ě. 
Článek 258  
(bývalý článek 226 Smlouvy o ES)  
Má-li Komise za to, že členský stát nesplnil povinnost, která pro n ěj ze Smluv vyplývá, vydá o tom 
od ůvodn ěné stanovisko poté, co umožní tomuto státu podat vyjád ření.  
Nevyhoví-li tento stát stanovisku ve lhů tě stanovené Komisí, m ůže Komise p ředložit vě c Soudnímu 
dvoru Evropské unie.CS C 83/160 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 259  
(bývalý článek 227 Smlouvy o ES)  
Má-li členský stát za to, že jiný členský stát nesplnil povinnost, která pro n ěj vyplývá ze Smluv, m ůže 
věc p ředložit Soudnímu dvoru Evropské unie.  
Dříve než členský stát podá proti jinému členskému státu žalobu pro údajné nespln ění povinnosti, 
která pro n ěj vyplývá ze Smluv, p ředloží v ěc Komisi. 
Komise vydá od ůvodn ěné stanovisko poté, co umožní zú častn ěným států m, aby si navzájem p ředlo ­ 
žily písemná i ústní vyjád ření. 
Nevydá-li Komise takové stanovisko ve lh ůtě t ří m ěsíc ů ode dne, kdy jí v ěc byla p ředložena, m ůže 
být v ěc p ředložena Soudnímu dvoru Evropské unie i bez stanoviska Komise.  
Článek 260  
(bývalý článek 228 Smlouvy o ES)  
1. Shledá-li Soudní dvů r Evropské unie, že členský stát nesplnil povinnost, která pro n ěj vyplývá 
ze Smluv, je tento stát povinen p řijmout opat ření, která vyplývají z rozsudku Soudního dvora 
Evropské unie.  
2. Má-li Komise za to, že doty čný členský stát nep řijal opat ření, která vyplývají z rozsudku 
Soudního dvora Evropské unie, m ůže p ředložit v ěc Soudnímu dvoru Evropské unie poté, co poskytla 
tomuto státu p říležitost se vyjád řit. Navrhne paušální částku nebo penále, jež je doty čný členský stát 
povinen zaplatit, ve výši, kterou považuje za p řim ěřenou okolnostem.  
Shledá-li Soudní dvů r Evropské unie, že doty čný členský stát nevyhov ěl jeho rozsudku, m ůže mu 
uložit zaplacení paušální č ástky nebo penále.  
Článek 259 není tímto postupem dot čen. 
3. P ředloží-li Komise Soudnímu dvoru Evropské unie v ěc podle článku 258 z d ůvodu, že dotyč ný 
stát nesplnil povinnost sd ělit opat ření provád ějící sm ěrnici p řijatou legislativním postupem, m ůže, 
pokládá-li to za vhodné, navrhnout paušální částku nebo penále, již je doty čný členský stát povinen 
zaplatit, ve výši, kterou považuje za p řim ěřenou okolnostem.  
Shledá-li Soudní dvů r Evropské unie, že došlo k porušení povinnosti, m ůže členskému státu uložit 
zaplacení paušální č ástky nebo penále, které nep řekroč í výši navrženou Komisí. Platební povinnost 
nabude ú činku ke dni stanovenému Soudním dvorem Evropské unie v jeho rozsudku.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/161
Článek 261  
(bývalý článek 229 Smlouvy o ES)  
Na řízení vydaná spole čně Evropským parlamentem a Radou nebo Radou na základ ě ustanovení 
Smluv mohou na Soudní dvů r Evropské unie p řenést pravomoc k soudnímu př ezkumu v plné 
jurisdikci týkající se sankcí, které tato na řízení stanoví.  
Článek 262  
(bývalý článek 229a Smlouvy o ES)  
Aniž jsou dot čena ostatní ustanovení Smluv, m ůže Rada zvláštním legislativním postupem a po 
konzultaci s Evropským parlamentem jednomysln ě p řijímat právní p ředpisy s cílem p řenést na 
Soudní dv ůr Evropské unie v mí ře, kterou Rada stanoví, pravomoc rozhodovat ve v ěcech týkajících 
se akt ů p řijatých na základ ě Smluv, které vytvá řejí evropská práva duševního vlastnictví. Tyto p řed ­
pisy vstoupí v platnost po schválení členskými státy v souladu s jejich ústavními p ředpisy. 
Článek 263  
(bývalý článek 230 Smlouvy o ES)  
Soudní dv ůr Evropské unie p řezkoumává legalitu legislativních akt ů, akt ů Rady, Komise a Evropské 
centrální banky, s výjimkou doporu čení a stanovisek, a rovn ěž akt ů Evropského parlamentu 
a Evropské rady, které mají právní ú činky v ůči t řetím osobám. Rovn ěž př ezkoumává legalitu aktů 
institucí a jiných subjekt ů Unie, které mají právní ú činky v ůči t řetím osobám.  
Za tím ú čelem má pravomoc rozhodovat o žalobách podaných členskými státy, Evropským parla ­
mentem, Radou nebo Komisí pro nedostatek př íslušnosti, pro porušení podstatných formálních 
náležitostí, pro porušení Smluv nebo jakéhokoli právního p ředpisu týkajícího se jejich provád ění 
anebo pro zneužití pravomoci.  
Soudní dv ůr Evropské unie má za stejných podmínek pravomo c rozhodovat o žalobách podaných 
Účetním dvorem, Evropskou centrální bankou a Výborem region ů k ochran ě jejich práv. 
Každá fyzická nebo právnická osoba m ůže za podmínek uvedených v prvním a druhém pododstavci 
podat žalobu proti akt ům, které jsou jí ur čeny nebo které se jí bezprost ředn ě a osobn ě dotýkají, 
jakož i proti právním akt ům s obecnou p ůsobností, které se jí bezprost ředn ě dotýkají a nevyžadují 
přijetí provád ěcích opat ření. 
Akty z řizující instituce a jiné subjekty Unie mohou stanovit zvláštní podmínky a úpravy týkající se 
žalob podávaných fyzickými nebo právnickými osobami proti akt ům t ěchto institucí a jiných 
subjekt ů, které v ůči nim mají právní úč inky.CS C 83/162 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Žaloby uvedené v tomto článku musí být podány ve lh ůtě dvou m ěsíc ů, a to podle okolností ode dne 
vyhlášení p říslušného aktu, ode dne jeho oznámení navrhovateli nebo ode dne, kdy se o n ěm 
navrhovatel dozv ěd ěl. 
Článek 264  
(bývalý článek 231 Smlouvy o ES)  
Je-li žaloba opodstatn ěná, Soudní dv ůr Evropské unie prohlásí napadený akt za neplatný od po čátku.  
Soudní dv ůr Evropské unie však uvede, považuje-li to za nezbytné, ty ú činky aktu prohlášeného za 
neplatný, které jsou nadále považovány za zachované.  
Článek 265  
(bývalý článek 232 Smlouvy o ES)  
Poruší-li Evropský parlament, Evropská rada, Rada, Komise nebo Evropská centrální banka Smlouvy 
tím, že nep řijme rozhodnutí, mohou členské státy a ostatní orgány Unie předložit v ěc Soudnímu 
dvoru Evropské unie, aby ur čil, že došlo k takovému porušení Smluv. Tento článek se za stejných 
podmínek použije na ne činnost institucí a jiných subjektů Unie.  
Tato žaloba je p řípustná pouze tehdy, byl-li p říslušný orgán, instituce nebo jiný subjekt p ředem 
vyzván, aby jednal. Jestliže se orgán, instituce nebo jiný subjekt ve lh ůtě dvou m ěsíc ů od této výzvy 
nevyjád ří, m ůže být žaloba podána v další lh ůtě dvou m ěsíc ů. 
Každá fyzická nebo právnická osoba m ůže za podmínek uvedených v p ředchozích pododstavcích 
podat stížnost k Soudnímu dvoru Evropské unie na n ěkterý orgán, instituci nebo jiný subjekt Unie 
proto, že nevydal akt jí urč ený jiný než doporu čení nebo stanovisko.  
Článek 266  
(bývalý článek 233 Smlouvy o ES)  
Orgán, instituce nebo jiný subjekt, jehož akt byl prohlášen za neplatný nebo jehož ne činnost byla 
prohlášena za odporující Smlouvám, je povinen př ijmout opat ření vyplývající z rozsudku Soudního 
dvora Evropské unie.  
Tato povinnost se netýká povinností, které mohou vyplynout z použití čl. 340 druhého pododstavce.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/163
Článek 267  
(bývalý článek 234 Smlouvy o ES)  
Soudní dv ůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat o př edb ěžných otázkách týkajících se:  
a) výkladu Smluv,  
b) platnosti a výkladu akt ů p řijatých orgány, institucemi nebo jinými subjekty Unie.  
Vyvstane-li taková otázka p řed soudem členského státu, m ůže tento soud, považuje-li rozhodnutí 
o této otázce za nezbytné k vynesení svého rozsudku, požádat Soudní dv ůr Evropské unie 
o rozhodnutí o této otázce.  
Vyvstane-li taková otázka p ři jednání p řed soudem členského státu, jehož rozhodnutí nelze napad ­
nout opravnými prost ředky podle vnitrostátního práva, je tento soud povinen obrátit se na Soudní 
dv ůr Evropské unie.  
Vyvstane-li taková otázka p ři jednání p řed soudem členského státu, které se týká osoby ve vazb ě, 
rozhodne Soudní dv ůr Evropské unie v co nejkratší lh ůtě. 
Článek 268  
(bývalý článek 235 Smlouvy o ES)  
Soudní dv ůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat spory o náhradu škody podle čl. 340 druhého 
a t řetího pododstavce. 
Článek 269 
Soudní dv ůr má pravomoc rozhodovat o legalit ě akt ů p řijatých Evropskou radou nebo Radou podle 
článku 7 Smlouvy o Evropské unii výlu čně na žádost členského státu dot čeného rozhodnutím 
Evropské rady nebo Rady, a to výhradn ě v otázce dodržení procedurálních ustanovení obsažených 
v uvedeném článku.  
Tato žádost musí být podána do jednoho m ěsíce ode dne př ijetí takového rozhodnutí. Soudní dv ůr 
rozhodne ve lh ůtě jednoho m ěsíce ode dne podání této žádosti.  
Článek 270  
(bývalý článek 236 Smlouvy o ES)  
Soudní dv ůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat všechny spory mezi Unií a jejími zam ěstnanci 
v mezích a za podmínek stanovených ve služebním řádu ú ředník ů Unie a pracovním řádu ostatních 
zam ěstnanc ů Unie.CS C 83/164 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 271  
(bývalý článek 237 Smlouvy o ES)  
Soudní dv ůr Evropské unie má v mezích dále uvedených pravomoc rozhodovat spory, které se týkají:  
a) plnění závazků členských stát ů, jež vyplývají ze statutu Evropské investi ční banky. Správní rada 
banky má v této souvislosti oprávn ění, která článek 258 p řiznává Komisi;  
b) usnesení Rady guvernér ů Evropské investi ční banky. Každý členský stát, Komise a správní rada 
banky m ůže v této souvislosti podat žalobu za podmínek stanovených v článku 263;  
c) usnesení správní rady Evropské investi ční banky. Žaloby proti t ěmto usnesením mohou za 
podmínek stanovených v článku 263 podat pouze členské státy nebo Komise, a to pouze pro 
porušení formálního postupu stanoveného v čl. 19 odst. 2, 5, 6 a 7 statutu Evropské investič ní 
banky;  
d) plnění povinností národními centrálními bankami podle Smluv a statutu ESCB a ECB. Rada 
guvernér ů Evropské centrální banky má ve vztahu k národním centrálním bankám v této v ěci 
pravomoci, jaké článek 258 p řiznává Komisi ve vztahu k členským stát ům. Shledá-li Soudní dvů r 
Evropské unie, že národní centrální banka nesplnila povinnost podle Smluv, je tato banka 
povinna u činit opat ření, která vyplývají z rozsudku Soudního dvora Evropské unie.  
Článek 272  
(bývalý článek 238 Smlouvy o ES)  
Soudní dv ůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat na základ ě rozhod čí doložky obsažené ve 
ve řejnoprávní nebo v soukromoprávní smlouv ě uzav řené Unií nebo na její ú čet. 
Článek 273  
(bývalý článek 239 Smlouvy o ES)  
Soudní dv ůr má pravomoc rozhodovat všechny spory mezi členskými státy, které souvisejí 
s př edm ětem Smluv, jsou-li mu tyto spory p ředloženy na základ ě rozhod čí smlouvy.  
Článek 274  
(bývalý článek 240 Smlouvy o ES)  
S výhradou pravomocí p řiznaných Soudnímu dvoru Evropské unie Smlouvami nejsou spory, v nichž 
je Unie stranou, vy ňaty z pravomoci vnitrostátních soud ů.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/165
Článek 275 
Soudní dv ůr Evropské unie nemá pravomoc ve vztahu k ustanovením o spole čné zahrani ční 
a bezpe čnostní politice ani k akt ům př ijatým na jejich základ ě. 
Soudní dv ůr Evropské unie však má pravomoc kontrolovat dodržování článku 40 Smlouvy 
o Evropské unii a rozhodovat o žalobách podaných za podmínek stanovených v č l. 263 čtvrtém 
pododstavci této smlouvy, které se týkají p řezkumu legality rozhodnutí, jimiž se stanoví omezující 
opat ření v ůči fyzickým nebo právnickým osobám, p řijatých Radou na základ ě hlavy V kapitoly 2 
Smlouvy o Evropské unii.  
Článek 276 
Při výkonu svých pravomocí týkajících se ustanovení části t řetí hlavy V kapitol 4 a 5 o prostoru 
svobody, bezpe čnosti a práva nemá Soudní dv ůr Evropské unie pravomoc p řezkoumávat platnost 
nebo p řim ěřenost operací provád ěných policií nebo jinými donucovacími orgány členského státu, ani 
rozhodovat o výkonu odpov ědnosti členských stát ů za udržování ve řejného po řádku a ochranu 
vnit řní bezpe čnosti.  
Článek 277  
(bývalý článek 241 Smlouvy o ES)  
Dotýká-li se spor aktu s obecnou p ůsobností p řijatého orgánem, institucí nebo jiným subjektem 
Unie, m ůže se každá strana, i když lh ůta stanovená v čl. 263 šestém pododstavci uplynula, domáhat 
z d ůvod ů stanovených v čl. 263 druhém pododstavci p řed Soudním dvorem Evropské unie nepou ­ 
žitelnosti tohoto aktu.  
Článek 278  
(bývalý článek 242 Smlouvy o ES)  
Žaloby podané u Soudního dvora Evropské unie nemají odkladný ú činek. Má-li však Soudní dv ůr 
Evropské unie za to, že to okolnosti vyžadují, m ůže na řídit odklad provád ění nebo vykonatelnosti 
napadeného aktu. 
Článek 279  
(bývalý článek 243 Smlouvy o ES)  
Soudní dv ůr Evropské unie m ůže ve v ěcech, které mu byly p ředloženy, na řídit nezbytná p ředb ěžná 
opat ření.CS C 83/166 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 280  
(bývalý článek 244 Smlouvy o ES)  
Rozsudky Soudního dvora Evropské unie jso u vykonatelné za podmínek stanovených v článku 299.  
Článek 281  
(bývalý článek 245 Smlouvy o ES)  
Statut Soudního dvora Evropské unie se stanoví zvláštním protokolem.  
Evropský parlament a Rada mohou řádným legislativním postupem zm ěnit ustanovení statutu 
s výjimkou hlavy I a článku 64. Evropský parlament a Rada rozhodují bu ď na žádost Soudního 
dvora a po konzultaci s Komisí, nebo na návrh Komise a po konzultaci se Soudním dvorem.  
ODDÍL 6 
EVROPSKÁ CENTRÁLNÍ BANKA  
Článek 282 
1. Evropská centrální banka a národní centrální banky tvo ří Evropský systém centrálních bank 
(ESCB). Evropská centrální banka a národní centrální banky členských stát ů, jejichž m ěnou je euro, 
tvo ří Eurosystém a řídí m ěnovou politiku Unie.  
2. ESCB je řízen rozhodovacími orgány Evropské centrální banky. Prvo řadým cílem ESCB je 
udržovat cenovou stabilitu. Aniž je dot čen tento cíl, podporuje obecné hospodá řské politiky 
v Unii se zám ěrem p řisp ět k dosažení jejích cíl ů. 
3. Evropská centrální banka má právní subjektivitu. Pouze ona m ůže povolovat vydávání eura. Je 
nezávislá p ři výkonu svých pravomocí a správ ě svých financí. Orgány, instituce a jiné subjekty Unie, 
jakož i vlády členských stát ů respektují tuto nezávislost.  
4. Evropská centrální banka přijímá opat ření nezbytná k pln ění svých úkol ů podle článk ů 127 až 
133 a 138 a za podmínek stanovených statutem ESCB a ECB. V souladu s týmiž články si členské 
státy, jejichž m ěnou není euro, a jejich centrální banky ponechávají své pravomoci v m ěnové oblasti.  
5. Evropská centrální banka je v oblastech spadajících do její p ůsobnosti konzultována ke 
každému návrhu aktu Unie a ke každému návrhu úpravy na vnitrostátní úrovni a m ůže p ředkládat 
stanoviska.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/167
Článek 283  
(bývalý článek 112 Smlouvy o ES)  
1. Rada guvernér ů se skládá ze členů Výkonné rady Evropské centrální banky a z guvernér ů 
národních centrálních bank členských stát ů, jejichž m ěnou je euro.  
2. Výkonná rada se skládá z prezidenta, viceprezidenta a čtyř dalších člen ů. 
Prezident, viceprezident a další členové Výkonné rady jsou jmenováni z uznávaných a zkušených 
osobností s profesionální zkušeností v m ěnových a bankovních záležitostech Evropskou radou 
kvalifikovanou v ětšinou na doporu čení Rady, po konzultaci s Evropským parlamentem a Radou 
guvernér ů. 
Jejich funk ční období je osmileté; nemohou být jmenováni opakovan ě. 
Členy Výkonné rady mohou být pouze státní p říslušníci členských stát ů. 
Článek 284  
(bývalý článek 113 Smlouvy o ES)  
1. P ředseda Rady a člen Komise se mohou bez hlasovacího práva ú častnit zasedání Rady guver ­
nér ů. 
Předseda Rady m ůže p ředkládat Rad ě guvernér ů návrhy k projednání.  
2. Prezident Evropské centrální banky je zván k ú časti na zasedáních Rady, když Rada projednává 
záležitosti mající vztah k cíl ům a k úkol ům ESCB.  
3. Evropská centrální banka p ředkládá výro ční zprávu o činnosti ESCB a o m ěnové politice za 
uplynulý a b ěžný rok Evropskému parlamentu, Rad ě, Komisi a také Evropské rad ě. Prezident 
Evropské centrální banky tuto zprávu př edkládá Radě a Evropskému parlamentu, který na jejím 
základ ě m ůže zahájit obecnou rozpravu.  
Prezident Evropské centrální banky a další členové Výkonné rady mohou být na žádost Evropského 
parlamentu nebo z vlastního podn ětu konzultováni p říslušnými výbory Evropského parlamentu.CS C 83/168 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
ODDÍL 7 
ÚČETNÍ DV ŮR 
Článek 285  
(bývalý článek 246 Smlouvy o ES)  
Účetní dv ůr provádí kontrolu úč etnictví Unie.  
Skládá se z jednoho státního p říslušníka každého členského státu. Jeho členové vykonávají své funkce 
naprosto nezávisle v obecném zájmu Unie.  
Článek 286  
(bývalý článek 247 Smlouvy o ES)  
1. Členové Ú četního dvora jsou vybíráni z osob, které ve svých státech pracují nebo pracovaly 
v orgánech vn ější kontroly úč etnictví nebo které mají pro tuto funkci zvláštní kvalifikaci. Musí 
poskytovat veškeré záruky nezávislosti.  
2. Členové Ú četního dvora jsou jmenováni na dobu šesti let. Rada po konzultaci s Evropským 
parlamentem p řijme seznam člen ů sestavený podle návrh ů podaných každým členským státem. 
Členové Ú četního dvora mohou být jmenováni opakovan ě. 
Ze svého st ředu volí na dobu t ří let p ředsedu Ú četního dvora. P ředseda m ůže být zvolen opakovan ě. 
3. Členové Ú četního dvora p ři pln ění svých úkol ů nevyžadují ani nep řijímají pokyny od žádné 
vlády ani jiného subjektu. Zdrží se jakéhokoli jednání neslu čitelného s povahou své funkce.  
4. Během funk čního období nesm ějí členové Ú četního dvora vykonávat žádnou jinou výd ěle čnou 
nebo nevýd ěle čnou profesionální činnost. P ři svém nástupu do funkce se slavnostn ě zavazují respek ­
tovat b ěhem výkonu své funkce i po jeho ukon čení povinnosti vyplývající z jejich postavení, zejména 
povinnost čestného a zdrženlivého jednání p ři p řijímání n ěkterých funkcí nebo n ěkterých výhod po 
uplynutí funk čního období.  
5. Mimo p řípady pravidelných obm ěn a smrti kon čí výkon funkce člena Ú četního dvora odstou ­
pením nebo odvoláním Soudním dvorem podle odstavce 6.  
Doty čný člen je nahrazen na zbývající část funk čního období. 
Mimo p řípady odvolání zastávají členové Ú četního dvora svou funkci až do okamžiku svého nahra ­
zení.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/169
6. Člen Ú četního dvora m ůže být odvolán ze své funkce nebo zbaven nároku na d ůchod nebo jej 
nahrazující požitky jen v p řípad ě, že Soudní dvů r na žádost Ú četního dvora shledá, že p řestal 
spl ňovat podmínky nezbytné k výkonu jeho funkce nebo neplní povinnosti vyplývající z jeho funkce.  
7. Rada stanoví pracovní podmínky př edsedy a člen ů Ú četního dvora, zejména jejich platy, 
náhrady a d ůchody. Stanoví rovn ěž veškeré náhrady poskytované místo odm ěny. 
8. Ustanovení Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie, jež se vztahují na soudce 
Soudního dvora Evropské unie, se použijí rovn ěž na členy Ú četního dvora. 
Článek 287  
(bývalý článek 248 Smlouvy o ES)  
1. Ú četní dv ůr p řezkoumává ú četnictví všech p říjm ů a výdaj ů Unie. P řezkoumává rovn ěž ú čet­
nictví všech p říjm ů a výdaj ů každé z institucí nebo jiných subjekt ů z řízených Unií, pokud to jejich 
zřizovací akt nevylu čuje. 
Účetní dv ůr p ředkládá Evropskému parlamentu a Rad ě prohlášení o v ěrohodnosti ú četnictví a 
o legalit ě a správnosti uskute čněných operací, které bude zve řejn ěno v Ú ředním v ěstníku Evropské 
unie. Toto prohlášení m ůže být dopln ěno zvláštními hodnoceními ke každé hlavní oblasti činnosti 
Unie.  
2. Ú četní dv ůr př ezkoumává legalitu a správnost p říjm ů a výdaj ů a p řesv ědčuje se o řádnosti 
finan čního řízení. Podává p řitom zprávy zejména o jakýchkoli nesrovnalostech.  
Kontrola p říjm ů se provádí porovnáním splatných pohledávek a došlých úhrad ve prosp ěch Unie. 
Kontrola výdaj ů se provádí porovnáním p řijatých závazků a poskytnutých úhrad.  
Kontroly mohou být provád ěny př ed ú četní záv ěrkou př íslušného rozpo čtového roku.  
3. Kontrola se provádí na základ ě ú četních doklad ů a podle potř eby na míst ě v ostatních orgánech 
Unie, v prostorách jakékoli instituce nebo jiného subjektu, který spravuje p říjmy a výdaje jménem 
Unie, vč etn ě prostor fyzických a právnických osob, které p řijímají platby z rozpo čtu, a v členských 
státech. V členských státech se kontrola provádí v sou činnosti s vnitrostátními orgány kontroly 
účetnictví, nebo nemají-li pot řebné pravomoci, v sou činnosti s p říslušnými vnitrostátními místy. 
Účetní dv ůr a vnitrostátní orgány kontroly ú četnictví členských stát ů spolupracují se vzájemnou 
důvěrou p ři uznávání vzájemné nezávislosti. Tyto orgány nebo místa sd ělí Ú četnímu dvoru, zda 
se na kontrole zamýšlejí podílet.CS C 83/170 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Ostatní orgány Unie, instituce nebo jiné subjekty spravující p říjmy a výdaje jménem Unie, fyzické 
nebo právnické osoby p řijímající platby z rozpo čtu a vnitrostátní orgány kontroly ú četnictví, nebo 
nemají-li pot řebné pravomoci, p říslušná vnitrostátní místa p ředají Ú četnímu dvoru na jeho žádost 
veškeré podklady a informace nezbytné pro spln ění jeho úkol ů. 
Právo Ú četního dvora na p řístup k informacím Evropské investi ční banky týkajícím se její činnosti p ři 
správ ě p říjm ů a výdaj ů Unie bude upraveno dohodou mezi Ú četním dvorem, bankou a Komisí. 
Účetní dv ůr má právo na p řístup k informacím, které jsou nutné pro p řezkoumání p říjm ů a výdaj ů 
Unie spravovaných bankou, i tehdy, pokud k takové dohod ě nedojde.  
4. Ú četní dv ůr vypracuje po skon čení každého rozpo čtového roku výro ční zprávu. Tato zpráva se 
předkládá ostatním orgán ům Unie a zve řej ňuje se v  Ú ředním v ěstníku Evropské unie  spolu s odpov ěďmi 
orgánů na p řipomínky Ú četního dvora. 
Účetní dv ůr m ůže dále kdykoli p ředkládat své p řipomínky k jednotlivým otázkám, zejména ve form ě 
zvláštních zpráv, a na žádost n ěkterého orgánu Unie zaujímat stanoviska.  
Výro ční zprávy, zvláštní zprávy a stanoviska p řijímá Ú četní dvů r v ětšinou hlas ů všech svých člen ů. 
M ůže nicmén ě vytvo řit ze svého st ředu senáty pro p řijímání ur čitých kategorií zpráv nebo stanovisek 
za podmínek stanovených v jeho jednacím řádu. 
Je nápomocen Evropskému parlamentu a Rad ě p ři výkonu jejich pravomocí p ři kontrole pln ění 
rozpo čtu. 
Účetní dv ůr p řijme sv ůj jednací ř ád. Jednací řád vyžaduje schválení Rady.  
KAPITOLA 2  
PRÁVNÍ AKTY UNIE, POSTUPY JEJICH P ŘIJÍMÁNÍ A JINÁ USTANOVENÍ  
ODDÍL 1 
PRÁVNÍ AKTY UNIE  
Článek 288  
(bývalý článek 249 Smlouvy o ES)  
Pro výkon pravomocí Unie p řijímají orgány na řízení, sm ěrnice, rozhodnutí, doporu čení a stanoviska.  
Na řízení má obecnou p ůsobnost. Je závazné v celém rozsahu a p římo použitelné ve všech členských 
státech.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/171
Sm ěrnice je závazná pro každý stát, kterému je ur čena, pokud jde o výsledek, jehož má být 
dosaženo, p řičemž volba formy a prost ředk ů se ponechává vnitrostátním orgán ům. 
Rozhodnutí je závazné v celém rozsahu. Pokud jsou v n ěm uvedeni ti, jimž je ur čeno, je závazné 
pouze pro n ě. 
Doporu čení a stanoviska nejsou závazná.  
Článek 289 
1. Řádný legislativní postup spoč ívá v tom, že Evropský parlament a Rada p řijímají spole čně na 
návrh Komise na řízení, sm ěrnice nebo rozhodnutí. Tento postup je vymezen v článku 294.  
2. Ve zvláštních př ípadech stanovených Smlouvami je p řijetí na řízení, sm ěrnice nebo rozhodnutí 
Evropským parlamentem za ú časti Rady nebo Radou za úč asti Evropského parlamentu zvláštním 
legislativním postupem.  
3. Právní akty p řijaté legislativním postupem jsou legislativními akty.  
4. Ve zvláštních př ípadech stanovených ve Smlouvách mohou být legislativní akty p řijímány 
z podn ětu skupiny členských stát ů nebo Evropského parlamentu, na doporu čení Evropské centrální 
banky nebo na žádost Soudního dvora nebo Evropské investi ční banky.  
Článek 290 
1. Legislativním aktem lze na Komisi p řenést pravomoc p řijímat nelegislativní akty s obecnou 
působností, kterými se dopl ňují nebo m ění n ěkteré prvky legislativního aktu, které nejsou podstatné.  
Legislativní akty výslovn ě vymezují cíle, obsah, rozsah a dobu trvání p řenesení pravomoci. Podstatné 
prvky dané oblasti jsou vyhrazeny legislativním akt ům, a nesm ějí tedy být p ředm ětem p řenesení 
pravomoci.  
2. Legislativní akty výslovn ě stanoví podmínky pro p řenesení pravomoci, které mohou být tyto:  
a) Evropský parlament nebo Rada mohou rozhodnout o zrušení p řenesení pravomoci;  
b) akt v p řenesené pravomoci m ůže vstoupit v platnost pouze tehdy, nevysloví-li ve lh ůtě stanovené 
legislativním aktem Evropský parlament nebo Rada žádné námitky.  
Pro ú čely písmen a) a b) se Evropský parlament usnáší v ětšinou hlas ů všech svých člen ů a Rada 
rozhoduje kvalifikovanou v ětšinou.  
3. Sou částí názvu aktů v p řenesené pravomoci jsou slova „v p řenesené pravomoci“.CS C 83/172 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 291 
1. Členské státy p řijmou veškerá nezbytná vnitrostátní právní opatření k provedení právn ě záva ­
zných akt ů Unie.  
2. Jsou-li pro provedení právn ě závazných akt ů Unie nezbytné jednotné podmínky, sv ěří tyto akty 
provád ěcí pravomoci Komisi nebo ve zvláštních, náležit ě od ůvodn ěných p řípadech a v p řípadech 
uvedených v článcích 24 a 26 Smlouvy o Evropské unii Rad ě. 
3. Pro ú čely odstavce 2 Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem formou 
na řízení p ředem stanoví pravidla a obecné zásady zp ůsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi 
při výkonu provád ěcích pravomocí.  
4. Sou částí názvu provád ěcích akt ů je slovo „provád ěcí“. 
Článek 292  
Rada p řijímá doporu čení. Rozhoduje na návrh Komise ve všech p řípadech, kdy má podle Smluv 
přijmout akt na návrh Komise. V oblastech, ve kterých je pro p řijetí aktu Unie požadována jedno ­
myslnost, rozhoduje jednomysln ě. Komise a ve zvláštních p řípadech uvedených ve Smlouvách 
Evropská centrální banka p řijímají doporu čení.  
ODDÍL 2 
POSTUPY PŘIJÍMÁNÍ AKT Ů A JINÁ USTANOVENÍ  
Článek 293  
(bývalý článek 250 Smlouvy o ES)  
1. Rozhoduje-li Rada na základ ě Smluv na návrh Komise, m ůže takový návrh zm ěnit pouze 
jednomyslným rozhodnutím, s výjimkou p řípad ů uvedených v čl. 294 odst. 10 a 13, článcích 
310, 312 a 314 a čl. 315 druhém pododstavci.  
2. Dokud Rada nerozhodne, m ůže Komise kdykoli b ěhem p řijímání aktu Unie sv ůj návrh zm ěnit. 
Článek 294  
(bývalý článek 251 Smlouvy o ES)  
1. Odkazují-li Smlouvy, pokud jde o p řijetí aktu, na řádný legislativní postup, použije se násle ­
dující postup.  
2. Komise př edloží Evropskému parlamentu a Rad ě návrh.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/173
První čtení 
3. Evropský parlament zaujme sv ůj postoj v prvním čtení a postoupí jej Radě . 
4. Schválí-li Rada postoj Evropského parlamentu, je doty čný akt p řijat ve zn ění odpovídajícím 
postoji Evropského parlamentu.  
5. Neschválí-li Rada postoj Evropského parlamentu, p řijme sv ůj postoj v prvním čtení a postoupí 
jej Evropskému parlamentu.  
6. Rada podrobn ě informuje Evropský parlament o d ůvodech, na základ ě kterých p řijala postoj 
v prvním čtení. Komise podrobn ě informuje Evropský parlament o svém postoji.  
Druhé čtení 
7. Jestliže ve lh ůtě t ří m ěsíc ů od tohoto postoupení Evropský parlament:  
a) schválí postoj Rady v prvním čtení nebo nep řijme žádné usnesení, pokládá se doty čný akt za 
přijatý ve zn ění odpovídajícím postoji Rady; 
b) odmítne postoj Rady v prvním čtení v ětšinou hlas ů všech svých člen ů, pokládá se navrhovaný akt 
za nep řijatý; 
c) navrhne v ětšinou hlas ů všech svých člen ů zm ěny postoje Rady v prvním č tení, postoupí se 
zm ěn ěný text Radě a Komisi, která k t ěmto zm ěnám zaujme stanovisko.  
8. Jestliže ve lh ůtě t ří m ěsíc ů od obdržení zm ěn Evropského parlamentu Rada kvalifikovanou 
většinou:  
a) schválí všechny tyto zm ěny, pokládá se doty čný akt za p řijatý;  
b) neschválí všechny zm ěny, svolá př edseda Rady po dohod ě s př edsedou Evropského parlamentu ve 
lh ůtě šesti týdn ů dohodovací výbor.  
9. O návrzích zm ěn, k nimž Komise zaujala odmítavé stanovisko, Rada rozhoduje jednomysln ě. 
Dohodovací postup  
10. Dohodovací výbor, který se skládá z členů Rady nebo z jejich zástupc ů a ze stejného po čtu 
člen ů zastupujících Evropský parlament, má za úkol dosáhnout p řijetí dohody o spole čném návrhu 
kvalifikovanou v ětšinou člen ů Rady nebo jejich zástupc ů a vě tšinou členů zastupujících Evropský 
parlament ve lhů tě šesti týdn ů od svého svolání, a to na základ ě postoj ů Evropského parlamentu 
a Rady v druhém čtení.CS C 83/174 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
11. Komise se ú častní jednání dohodovacího výboru a vyvíjí veškerou činnost pot řebnou ke 
sblížení postoj ů Evropského parlamentu a Rady.  
12. Neschválí-li dohodovací výbor ve lh ůtě šesti týdn ů od svého svolání spole čný návrh, pokládá 
se navrhovaný akt za nep řijatý. 
Třetí čtení 
13. Schválí-li dohodovací výbor v této lh ůtě spole čný návrh, mají Evropský parlament, který se 
usnáší nadpolovi ční v ětšinou odevzdaných hlas ů, a Rada, která rozhoduje kvalifikovanou v ětšinou, 
ode dne tohoto schválení šest týdn ů na to, aby p řijaly navrhovaný akt v souladu se spole čným 
návrhem. Pokud tak neu činí, pokládá se navrhovaný akt za nep řijatý. 
14. Lhů ty t ří m ěsíc ů a šesti týdn ů uvedené v tomto článku se prodlužují z podn ětu Evropského 
parlamentu nebo Rady, první nejvýše o jeden m ěsíc a druhá nejvýše o dva týdny.  
Zvláštní ustanovení  
15. Je-li legislativní akt v p řípadech uvedených ve Smlouvách podán k řádnému legislativnímu 
postupu z podn ětu skupiny členských stát ů, na doporu čení Evropské centrální banky nebo na žádost 
Soudního dvora, nepoužijí se odstavec 2, druhá v ěta odstavce 6 a odstavec 9.  
V takovém p řípad ě Evropský parlament a Rada p ředají Komisi návrh aktu i se svými postoji v prvním 
a druhém čtení. Evropský parlament nebo Rada mohou kdykoli b ěhem celého postupu požádat 
Komisi o stanovisko, které m ůže Komise rovn ěž vydat z vlastního podn ětu. Pokud to pokládá za 
nezbytné, m ůže se rovn ěž podílet na č innosti dohodovacího výboru podle odstavce 11.  
Článek 295 
Evropský parlament, Rada a Komise se navzájem konzultují a vzájemnou dohodou upravují zp ůsoby 
své spolupráce. Za tímto úč elem mohou v souladu se Smlouvami uzavírat interinstitucionální 
dohody, které mohou mít závaznou povahu.  
Článek 296  
(bývalý článek 253 Smlouvy o ES)  
Neuvád ějí-li Smlouvy druh aktu, který má být p řijat, zvolí jej orgány pro jednotlivé p řípady v souladu 
s platnými postupy a se zásadou proporcionality.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/175
Právní akty musí obsahovat od ůvodn ění a odkazovat na návrhy, podn ěty, doporu čení, žádosti nebo 
stanoviska požadovaná Smlouvami.  
Posuzují-li Evropský parlament a Rada návrh legislativního aktu, zdrží se p řijetí akt ů, které p říslušný 
legislativní postup pro danou oblast nestanoví.  
Článek 297  
(bývalý článek 254 Smlouvy o ES)  
1. Legislativní akty p řijaté řádným legislativním postupem podepisuje p ředseda Evropského parla ­
mentu a p ředseda Rady. 
Legislativní akty p řijaté zvláštním legislativním postupem podepisuje p ředseda orgánu, který je p řijal. 
Legislativní akty se vyhlašují v  Ú ředním v ěstníku Evropské unie . Vstupují v platnost dnem, který je 
v nich stanoven, jinak dvacátým dnem po vyhlášení.  
2. Nelegislativní akty p řijaté v podob ě na řízení, sm ěrnic a rozhodnutí, ve kterých není uvedeno, 
komu jsou urč ena, podepisuje př edseda orgánu, který je p řijal. 
Na řízení, sm ěrnice, které jsou ur čeny všem členským stát ům, a rozhodnutí, ve kterých není uvedeno, 
komu jsou ur čena, se vyhlašují v  Ú ředním v ěstníku Evropské unie . Vstupují v platnost dnem, který je 
v nich stanoven, jinak dvacátým dnem po vyhlášení.  
Ostatní sm ěrnice a rozhodnutí, ve kterých je uvedeno, komu jsou urč ena, se oznamují t ěm, jimž jsou 
ur čeny, a nabývají úč inku tímto oznámením.  
Článek 298 
1. P ři plnění svých úkol ů se orgány, instituce a jiné subjekty Unie opírají o otev řenou, efektivní 
a nezávislou evropskou správu.  
2. V souladu se služebním řádem a pracovním řádem př ijatými na základ ě článku 336 p řijmou 
Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem formou na řízení za tímto úč elem usta ­
novení.  
Článek 299  
(bývalý článek 256 Smlouvy o ES)  
Akty Rady, Komise nebo Evropské centrální banky, které ukládají pen ěžitý závazek jiným osobám 
než stát ům, jsou podkladem pro výkon rozhodnutí.  
Výkon rozhodnutí se řídí p ředpisy ob čanského procesního práva toho státu, na jehož území se 
provádí. Doložku vykonatelnosti p řipojí po p řezkoumání rozhodnutí, omezeném jen na ov ěření 
pravosti, vnitrostátní orgán, který k tomu ur čí vláda každého členského státu; jeho ur čení dá na 
vědomí Komisi a Soudnímu dvoru Evropské unie.CS C 83/176 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Jsou-li na žádost oprávn ěné strany spln ěny tyto formální náležitosti, m ůže tato strana v souladu 
s vnitrostátním právem požádat o výkon rozhodnutí p římo př íslušný orgán.  
Výkon rozhodnutí m ůže být zastaven pouze na základ ě rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie. 
Kontrola řádného provád ění výkonu rozhodnutí však spadá do pravomoci vnitrostátních soudních 
orgánů . 
KAPITOLA 3  
PORADNÍ INSTITUCE UNIE  
Článek 300 
1. Evropskému parlamentu, Rad ě a Komisi jsou nápomocny Hospodá řský a sociální výbor 
a Výbor region ů, které plní poradní funkce.  
2. Hospodá řský a sociální výbor se skládá ze zástupc ů organizací zam ěstnavatelů , zam ěstnanc ů 
a dalších subjekt ů zastupujících ob čanskou spole čnost, zejména v sociáln ě-hospodá řské, ob čanské, 
profesní a kulturní oblasti.  
3. Výbor regionů se skládá ze zástupc ů regionálních a místních samosprávných celk ů, kte ří bu ď 
mají volební mandát v n ěkterém regionálním nebo místním samosprávném celku, nebo jsou poli ­
ticky odpov ědní volenému shromážd ění. 
4. Členové Hospodá řského a sociálního výboru a Výboru region ů nejsou vázáni žádnými p říkazy. 
Vykonávají svou funkci zcela nezávisle v obecném zájmu Unie.  
5. Rada pravideln ě p řezkoumává pravidla uvedená v odstavcích 2 a 3, která se týkají složení 
těchto výbor ů, aby zohlednila hospodá řský, sociální a demografický vývoj v Unii. K tomuto ú čelu 
přijímá Rada na návrh Komise rozhodnutí.  
ODDÍL 1  
HOSPODÁ ŘSKÝ A SOCIÁLNÍ VÝBOR  
Článek 301  
(bývalý článek 258 Smlouvy o ES)  
Po čet člen ů Hospodá řského a sociálního výboru nesmí p řekro čit 350.  
Rada na návrh Komise jednomysln ě p řijme rozhodnutí, kterým se stanoví složení výboru.  
Rada stanoví odm ěny člen ů výboru.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/177
Článek 302  
(bývalý článek 259 Smlouvy o ES)  
1. Členové výboru jsou jmenováni na dobu p ěti let. Rada p řijme seznam člen ů sestavený podle 
návrh ů podaných každým členským státem. Č lenové mohou být jmenováni opakovan ě. 
2. Rada rozhoduje po konzultaci s Komisí. M ůže si vyžádat názor evropských organizací, které 
představují jednotlivá hospodá řská a sociální odv ětví a ob čanskou spole čnost, jichž se týkají činnosti 
Unie.  
Článek 303  
(bývalý článek 260 Smlouvy o ES)  
Výbor volí ze svých člen ů p ředsedu a p ředsednictvo na dobu dva a p ůl roku.  
Přijme sv ůj jednací ř ád. 
Výbor svolává jeho p ředseda na žádost Evropského parlamentu, Rady nebo Komise. M ůže se také 
sejít z vlastního podn ětu. 
Článek 304  
(bývalý článek 262 Smlouvy o ES)  
Evropský parlament, Rada nebo Komise konzultují výbor v p řípadech uvedených ve Smlouvách. Tyto 
orgány mohou výbor konzultovat, kdykoli to považují za vhodné. Výbor m ůže také vydat stanovisko 
z vlastního podn ětu v p řípadech, kdy to považuje za vhodné.  
Považují-li to Evropský parlament, Rada nebo Komise za nutné, ur čí výboru pro př edložení jeho 
stanoviska lh ůtu nejmén ě jednoho m ěsíce od jejího oznámení p ředsedovi. Po uplynutí stanovené 
lh ůty mohou jednat i bez tohoto stanoviska.  
Stanoviska výboru, jakož i zápis z jeho jednání se postupují Evropskému parlamentu, Rad ě a Komisi.  
ODDÍL 2 
VÝBOR REGION Ů 
Článek 305  
(bývalý čl. 263 druhý, t řetí a čtvrtý pododstavec Smlouvy o ES)  
Po čet člen ů výboru nesmí p řekro čit 350.CS C 83/178 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Rada na návrh Komise jednomysln ě p řijme rozhodnutí, kterým se stanoví složení výboru.  
Členové výboru a náhradníci jsou ve stejném po čtu jmenováni na dobu pě ti let. Mohou být jmeno ­
váni opakovan ě. Rada p řijme seznam člen ů a náhradník ů sestavený podle návrh ů podaných každým 
členským státem. Uplynutím mandátu uvedeného v čl. 300 odst. 3, na jehož základ ě byli navrženi, 
kon čí funk ční období člen ů výboru a členové výboru jsou stejným postupem nahrazeni na zbytek 
funk čního období. Nemohou být sou časn ě členy Evropského parlamentu.  
Článek 306  
(bývalý článek 264 Smlouvy o ES)  
Výbor region ů volí ze svých členů p ředsedu a p ředsednictvo na dobu dva a p ůl roku.  
Přijme sv ůj jednací ř ád. 
Výbor svolává jeho p ředseda na žádost Evropského parlamentu, Rady nebo Komise. M ůže se také 
sejít z vlastního podn ětu. 
Článek 307  
(bývalý článek 265 Smlouvy o ES)  
Evropský parlament, Rada nebo Komise konzultují Výbor region ů v p řípadech, které Smlouvy 
stanoví, a ve všech ostatních p řípadech, v nichž to n ěkterý z t ěchto orgánů považuje za vhodné, 
zejména v p řípadech týkajících se p řeshrani ční spolupráce. 
Považují-li to Evropský parlament, Rada nebo Komise za nutné, ur čí výboru pro př edložení jeho 
stanoviska lh ůtu nejmén ě jednoho m ěsíce od jejího oznámení p ředsedovi. Po uplynutí stanovené 
lh ůty mohou jednat i bez tohoto stanoviska.  
Je-li Hospodá řský a sociální výbor konzultován podle článku 304, Evropský parlament, Rada nebo 
Komise o tomto vyžádání stanoviska informují Výbor region ů. Usoudí-li Výbor region ů, že jsou 
dot čeny zvláštní regionální zájmy, m ůže v této v ěci zaujmout stanovisko.  
M ůže vydat stanovisko z vlastního podn ětu v p řípadech, kdy to považuje za vhodné.  
Stanovisko výboru a zápis z jeho jednání se postupují Evropskému parlamentu, Rad ě a Komisi.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/179
KAPITOLA 4  
EVROPSKÁ INVESTI ČNÍ BANKA 
Článek 308  
(bývalý článek 266 Smlouvy o ES)  
Evropská investi ční banka má právní subjektivitu.  
Členy Evropské investi ční banky jsou členské státy.  
Statut Evropské investi ční banky je obsažen v protokolu p řipojeném ke Smlouvám. Rada m ůže na 
žádost Evropské investi ční banky a po konzultaci s Evropským parlamentem a Komisí, anebo na 
návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem a Evropskou investi ční bankou jedno ­
mysln ě zvláštním legislativním postupem m ěnit statut Evropské investi ční banky.  
Článek 309  
(bývalý článek 267 Smlouvy o ES)  
Úkolem Evropské investi ční banky je p řispívat k vyváženému a nerušenému rozvoji vnit řního trhu 
v zájmu Unie; využívá k tomu jak kapitálového trhu, tak vlastních zdroj ů. Za tím ú čelem neziskovým 
poskytováním p ůjček a záruk usnad ňuje financování dále uvedených projekt ů ve všech odv ětvích 
hospodá řství:  
a) projekt ů na rozvoj mén ě rozvinutých oblastí;  
b) projekt ů na modernizaci nebo konverzi podnik ů anebo na vytvo ření nových činností vyplývají ­
cích z vytvo ření nebo fungování vnit řního trhu, které pro sv ůj rozsah nebo pro svou povahu 
nemohou být pln ě kryty dostupnými finan čními prost ředky v jednotlivých členských státech;  
c) projekt ů spole čného zájmu více členských stát ů, které pro sv ůj rozsah nebo povahu nemohou být 
plně kryty dostupnými finan čními prost ředky v jednotlivých členských státech.  
Při plnění svých úkol ů usnad ňuje Evropská investi ční banka financování investi čních program ů 
s využitím strukturálních fond ů a dalších finan čních nástroj ů Unie.CS C 83/180 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
HLAVA II  
FINAN ČNÍ USTANOVENÍ  
Článek 310  
(bývalý článek 268 Smlouvy o ES)  
1. Pro každý rozpo čtový rok musí být veškeré p říjmy a výdaje Unie p ředb ěžn ě vy čísleny 
a zahrnuty do rozpo čtu. 
Ro ční rozpo čet Unie stanoví Evropský parlament a Rada v souladu s článkem 314.  
Rozpo čet musí být vyrovnaný co do p říjm ů a výdaj ů. 
2. Výdaje zapsané v rozpo čtu jsou povoleny na dobu ro čního rozpo čtového období v souladu 
s na řízením podle článku 322.  
3. Uskute čnění výdaj ů zapsaných v rozpo čtu vyžaduje p ředchozí p řijetí právn ě závazného aktu 
Unie, který stanoví právní základ pro její činnost a pro uskute čnění odpovídajících výdaj ů v souladu 
s na řízením podle článku 322, s výjimkou p řípad ů stanovených tímto na řízením.  
4. K zajišt ění rozpoč tové kázn ě nep řijme Unie žádné akty, které by mohly mít významný dopad 
na rozpoč et, aniž by byla poskytnuta záruka, že výdaje vyplývající z t ěchto akt ů mohou být finan ­
covány v rámci limitu pro vlastní zdroje Unie a v souladu s víceletým finan čním rámcem podle 
článku 312.  
5. Rozpo čet je pln ěn v souladu se zásadou řádného finan čního řízení. Členské státy a Unie 
spolupracují, aby zajistily využívání prost ředk ů zapsaných v rozpo čtu v souladu s touto zásadou.  
6. V souladu s článkem 325 bojují Unie a členské státy proti podvod ům a jiným protiprávním 
jednáním poškozujícím nebo ohrožujícím finan ční zájmy Unie.  
KAPITOLA 1  
VLASTNÍ ZDROJE UNIE  
Článek 311  
(bývalý článek 269 Smlouvy o ES)  
Unie si zajistí prost ředky nezbytné pro dosažení svých cíl ů a pro úsp ěšné provád ění svých politik.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/181
Rozpo čet je financován pln ě z vlastních zdroj ů; jiné p říjmy tím nejsou dot čeny. 
Rada p řijme zvláštním legislativním postupem jednomysln ě po konzultaci s Evropským parlamentem 
rozhodnutí, kterým se stanoví ustanovení týkající se systému vlastních zdroj ů Unie. V této souvislosti 
m ůže z řídit nové kategorie vlastních zdroj ů nebo zrušit stávající kategorii. Toto rozhodnutí vstoupí 
v platnost až po schválení členskými státy v souladu s jejich ústavními p ředpisy.  
Rada p řijme zvláštním legislativním postupem formou na řízení provád ěcí opat ření pro systém vlast ­
ních zdroj ů Unie, pokud je tak stanoveno rozhodnutím p řijatým na základ ě t řetího pododstavce. 
Rada rozhoduje po obdržení souhlasu Evropského parlamentu.  
KAPITOLA 2  
VÍCELETÝ FINAN ČNÍ RÁMEC 
Článek 312 
1. Víceletý finan ční rámec zajiš ťuje řádný vývoj výdaj ů Unie v rámci limitu jejích vlastních zdroj ů. 
Víceletý finan ční rámec se stanoví na dobu nejmén ě p ěti let.  
Ro ční rozpo čet Unie je v souladu s víceletým finan čním rámcem.  
2. Rada p řijme zvláštním legislativním postupem na řízení, kterým se stanoví víceletý finan ční 
rámec. Rada rozhoduje jednomysln ě po obdržení souhlasu Evropského parlamentu, který se usnáší 
většinou hlas ů všech svých člen ů. 
Evropská rada m ůže jednomysln ě p řijmout rozhodnutí, které Rad ě umožní p ři p řijímání na řízení 
uvedeného v prvním pododstavci rozhodovat kvalifikovanou v ětšinou.  
3. Finan ční rámec stanoví výši ro čních strop ů prost ředk ů na závazky podle kategorie výdaj ů 
a ro čních strop ů prost ředk ů na platby. Kategorie výdaj ů, kterých je omezený po čet, odpovídají 
hlavním oblastem činnosti Unie.  
Finan ční rámec stanoví jakákoli další ustanovení, která jsou ú čelná pro hladký pr ůběh roč ního 
rozpo čtového procesu.  
4. Není-li do uplynutí p ředcházejícího finanč ního rámce př ijato na řízení Rady, které stanoví nový 
finan ční rámec, prodlouží se platnost stropů a dalších ustanovení odpovídajících poslednímu roku 
předcházejícího rámce až do p řijetí tohoto aktu.CS C 83/182 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
5. Evropský parlament, Rada a Komise činí b ěhem celého procesu vedoucího k p řijetí finan čního 
rámce všechna nezbytná opatř ení k usnadn ění tohoto p řijetí.  
KAPITOLA 3  
RO ČNÍ ROZPO ČET UNIE  
Článek 313  
(bývalý čl. 272 odst. 1 Smlouvy o ES)  
Rozpo čtový rok za číná 1. ledna a kon čí 31. prosince.  
Článek 314  
(bývalý čl. 272 odst. 2 až 10 Smlouvy o ES)  
Evropský parlament a Rada stanoví zvláštním legislativním postupem ro ční rozpo čet Unie v souladu 
s t ěmito ustanoveními:  
1. Každý orgán s výjimkou Evropské centrální banky sestaví p řed 1. červencem p ředb ěžný odhad 
svých výdaj ů na p říští rozpo čtový rok. Komise shrne tyto odhady do návrhu rozpo čtu, jenž m ůže 
obsahovat odlišné odhady.  
Návrh rozpo čtu zahrnuje odhad p říjm ů a odhad výdaj ů. 
2. Komise př edloží návrh rozpo čtu Evropskému parlamentu a Rad ě nejpozd ěji 1. zá ří roku p řed ­
cházejícího roku, ve kterém má být rozpo čet plněn. 
Komise m ůže návrh rozpo čtu v pr ůběhu procesu m ěnit, a to až do svolání dohodovacího výboru 
podle odstavce 5.  
3. Rada p řijme sv ůj postoj k návrhu rozpo čtu a postoupí jej Evropskému parlamentu nejpozd ěji 1 
října roku p ředcházejícího roku, ve kterém má být rozpo čet pln ěn. Podrobn ě informuje Evropský 
parlament o d ůvodech, na základ ě kterých postoj př ijala. 
4. Jestliže ve lh ůtě čtyřiceti dvou dn ů od tohoto postoupení Evropský parlament:  
a) schválí postoj Rady, je rozpo čet p řijat; 
b) nep řijme žádné usnesení, pokládá se rozpo čet za p řijatý;  
c) p řijme zm ěny vě tšinou hlas ů všech svých člen ů, postoupí se zm ěn ěný návrh Rad ě a Komisi. 
Předseda Evropského parlamentu po dohod ě s př edsedou Rady neprodlen ě svolá dohodovacíCS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/183
výbor. Pokud však do deseti dn ů od tohoto postoupení Rada Evropskému parlamentu sd ělí, že 
schvaluje všechny zm ěny, dohodovací výbor se nesejde.  
5. Dohodovací výbor, který se skládá z členů Rady nebo z jejich zástupc ů a ze stejného poč tu 
člen ů zastupujících Evropský parlament, má za úkol dosáhnout p řijetí dohody o spole čném návrhu 
kvalifikovanou v ětšinou člen ů Rady nebo jejich zástupc ů a většinou členů zastupujících Evropský 
parlament ve lh ůtě dvaceti jednoho dne od svého svolání, a to na základ ě postoj ů Evropského 
parlamentu a Rady.  
Komise se ú častní jednání dohodovacího výboru a vyvíjí veškerou činnost pot řebnou ke sblížení 
postoj ů Evropského parlamentu a Rady.  
6. Dohodne-li se dohodovací výbor ve lhů tě dvaceti jednoho dne podle odstavce 5 na spole čném 
návrhu, mají Evropský parlament a Rada ode dne této dohody čtrnáct dní na to, aby spole čný návrh 
schválily. 
7. Jestliže ve lh ůtě čtrnácti dn ů podle odstavce 6:  
a) Evropský parlament i Rada schválí společ ný návrh nebo nep řijmou žádné rozhodnutí, nebo 
jestliže jeden z t ěchto orgán ů spole čný návrh schválí, zatímco druhý nep řijme žádné rozhodnutí, 
pokládá se rozpo čet za p řijatý s kone čnou platností v souladu se spole čným návrhem; nebo  
b) Evropský parlament, který se usnáší v ětšinou hlas ů všech svých členů , i Rada spole čný návrh 
zamítnou, nebo pokud jeden z t ěchto orgán ů spole čný návrh zamítne, zatímco druhý nep řijme 
žádné rozhodnutí, p ředloží Komise nový návrh rozpo čtu; nebo  
c) Evropský parlament, který se usnáší v ětšinou hlas ů všech svých členů , zamítne spole čný návrh, 
zatímco Rada jej schválí, p ředloží Komise nový návrh rozpo čtu; nebo  
d) Evropský parlament schválí spole čný návrh, zatímco Rada jej zamítne, m ůže Evropský parlament, 
který se usnáší v ětšinou hlas ů všech svých člen ů a t říp ětinovou v ětšinou odevzdaných hlas ů, ve 
lh ůtě čtrnácti dn ů ode dne zamítnutí Radou rozhodnout o potvrzení všech nebo n ěkterých zm ěn 
uvedených v odst. 4 písm. c). Není-li n ěkterá zm ěna Evropského parlamentu potvrzena, zachová 
se postoj dohodnutý dohodovacím výborem k rozpo čtové linii, která je p ředm ětem zm ěny. 
Rozpo čet se na tomto základ ě pokládá za p řijatý s kone čnou platností.  
8. Nedohodne-li se dohodovací výbor ve lhů tě dvaceti jednoho dne podle odstavce 5 na 
spole čném návrhu, p ředloží Komise nový návrh rozpo čtu.CS C 83/184 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
9. Po ukon čení postupu uvedeného v tomto článku prohlásí p ředseda Evropského parlamentu, že 
rozpo čet je př ijat s kone čnou platností.  
10. Každý orgán vykonává pravomoci sv ěřené mu podle tohoto článku př i dodržování Smluv 
a akt ů p řijatých na jejich základ ě, zejména pokud jde o vlastní zdroje Unie a o rovnováhu p říjm ů 
a výdaj ů. 
Článek 315  
(bývalý článek 273 Smlouvy o ES)  
Pokud rozpo čet na za čátku rozpo čtového roku nebyl ješt ě p řijat s kone čnou platností, mohou být 
výdaje provád ěny m ěsí čně podle kapitol v souladu s na řízeními p řijatými na základ ě článku 322, a to 
až do výše jedné dvanáctiny prost ředk ů zapsaných v doty čné kapitole rozpo čtu p ředešlého rozpoč ­
tového roku, p řičemž tato částka nesmí p řekroč it jednu dvanáctinu prost ředk ů zapsaných ve stejné 
kapitole návrhu rozpo čtu. 
Rada m ůže na návrh Komise za p ředpokladu dodržení ostatních podmínek uvedených v prvním 
pododstavci umožnit výdaje p řekra čující jednu dvanáctinu v souladu s na řízením p řijatým na základ ě 
článku 322. Rada toto rozhodnutí neprodlen ě postoupí Evropskému parlamentu.  
Rozhodnutí podle druhého pododstavce stanoví nezbytná opat ření týkající se zdrojů k použití tohoto 
článku, v souladu s akty uvedenými v článku 311.  
Vstoupí v platnost třicet dn ů po svém př ijetí, pokud se v této lh ůtě Evropský parlament, který se 
usnáší v ětšinou hlas ů všech svých člen ů, nerozhodne tyto výdaje snížit.  
Článek 316  
(bývalý článek 271 Smlouvy o ES)  
Za podmínek stanovených v souladu s p ředpisy př ijatými na základ ě článku 322 bude možné 
přenést prost ředky nevy čerpané do konce rozpoč tového roku, s výjimkou prost ředk ů ur čených na 
výdaje na zam ěstnance, výlu čně do rozpo čtu bezprost ředn ě následujícího rozpo čtového roku.  
Prost ředky jsou rozd ěleny do kapitol zahrnujících výdaje podle jejich druhu nebo ur čení a dále 
roz členěny v souladu s na řízením p řijatým na základ ě článku 322.  
Výdaje Evropského parlamentu, Evropské rady a Rady, Komise a Soudního dvora Evropské unie tvo ří 
samostatné části rozpo čtu, aniž je dot čen zvláštní režim stanovený pro n ěkteré spole čné výdaje.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/185
KAPITOLA 4  
PLN ĚNÍ ROZPO ČTU A ABSOLUTORIUM  
Článek 317  
(bývalý článek 274 Smlouvy o ES)  
Komise plní rozpoč et ve spolupráci s č lenskými státy v souladu s finan čním na řízením p řijatým na 
základ ě článku 322 na vlastní odpov ědnost a v mezích p řid ělených prost ředk ů, v souladu se zása ­
dami řádného finan čního řízení. Členské státy spolupracují s Komisí, aby zajistily využití rozpo čto ­
vých prost ředk ů v souladu se zásadami řádného finan čního řízení.  
Uvedené na řízení stanoví pro členské státy povinnost kontroly a auditu p ři pln ění rozpoč tu, jakož 
i z toho vyplývající odpov ědnosti. Stanoví rovn ěž odpov ědnosti a podrobná pravidla, podle kterých 
se každý orgán podílí na provád ění svých výdaj ů. 
V rámci rozpo čtu m ůže Komise v mezích a za podmínek stanovených na řízením p řijatým na základě 
článku 322 p řevád ět prost ředky z jedné kapitoly do druhé nebo z jedné jednotky nižšího člen ění do 
druhé.  
Článek 318  
(bývalý článek 275 Smlouvy o ES)  
Komise př edkládá každoro čně Evropskému parlamentu a Rad ě záv ěrečný ú čet operací provád ěných 
v rámci rozpoč tu za uplynulý rozpo čtový rok. Dále jim p ředává rozvahu aktiv a pasiv Unie.  
Komise rovn ěž p ředkládá Evropskému parlamentu a Rad ě hodnotící zprávu o financích Unie zalo ­ 
ženou na dosažených výsledcích, zejména ve vztahu k zadání, které Evropský parlament a Rada 
uvedly na základ ě článku 319.  
Článek 319  
(bývalý článek 276 Smlouvy o ES)  
1. Evropský parlament na základ ě doporu čení Rady ud ěluje Komisi absolutorium za pln ění 
rozpo čtu. Za tím ú čelem Rada a poté Evropský parlament p řezkoumají záv ěrečný ú čet, rozvahu 
a hodnotící zprávu podle č lánku 318 a výro ční zprávu Ú četního dvora, k níž jsou p řipojeny 
odpov ědi kontrolovaných orgán ů na jeho zjišt ění, prohlášení uvedené v č l. 287 odst. 1 druhém 
pododstavci, jakož i p říslušné zvláštní zprávy Ú četního dvora.CS C 83/186 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
2. P řed ud ělením absolutoria Komisi nebo z jiného d ůvodu v souvislosti s výkonem svých 
rozpo čtových pravomocí si m ůže Evropský parlament vyžádat od Komise informace o provád ění 
výdaj ů nebo o fungování systém ů finan ční kontroly. Komise podá Evropskému parlamentu na jeho 
žádost všechny nezbytné informace.  
3. Komise u činí všechna vhodná opat ření, aby vyhov ěla př ipomínkám p řipojeným k rozhodnutí 
o udělení absolutoria a dalším p řipomínkám Evropského parlamentu, týkajícím se provád ění výdaj ů, 
jakož i poznámkám provázejícím doporu čení Rady, spojeným s ud ělením absolutoria.  
Na žádost Evropského parlamentu nebo Rady podá Komise zprávu o opat řeních u čin ěných na 
základ ě t ěchto p řipomínek a poznámek, a zejména o pokynech daných útvar ům, které odpovídají 
za plnění rozpo čtu. Tyto zprávy se zasílají rovn ěž Ú četnímu dvoru.  
KAPITOLA 5  
SPOLE ČNÁ USTANOVENÍ 
Článek 320  
(bývalý článek 277 Smlouvy o ES)  
Víceletý finan ční rámec a ro ční rozpo čet se sestavují v eurech.  
Článek 321  
(bývalý článek 278 Smlouvy o ES)  
Komise m ůže za podmínky, že to oznámí příslušným orgán ům dotyč ných států , p řevád ět pohle ­
dávky v m ěně jednoho členského státu do m ěny jiného členského státu, pokud je to nezbytné 
k tomu, aby jich mohlo být použito k cíl ům stanoveným Smlouvami. Komise se podle možností 
zdrží provád ění takových př evod ů, má-li volné nebo uvolnitelné pohledávky v m ěně, kterou pot ře­
buje.  
Komise jedná s každým členským státem prost řednictvím orgánu, který tento stát ur čí. P ři provád ění 
finan čních operací se obrací na emisní banku p říslušného členského státu nebo na jiné finan ční 
orgány, které tento stát schválil.  
Článek 322  
(bývalý článek 279 Smlouvy o ES)  
1. Evropský parlament a Rada stanoví řádným legislativním postupem a po konzultaci s Ú četním 
dvorem formou na řízení:  
a) finan ční pravidla stanovící zejména podrobnosti týkající se sestavování a pln ění rozpoč tu 
a p ředkládání ú četnictví a jeho auditu;CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/187
b) pravidla pro kontrolu odpov ědnosti ú častník ů finan čních operací, a zejména schvalujících osob 
a ú četních. 
2. Rada na návrh Komise po konzultaci s Evropským parlamentem a s Ú četním dvorem ur čí 
podrobnosti a postup, kterými se rozpo čtové př íjmy v rámci systému vlastních zdroj ů Unie dávají 
k dispozici Komisi, a př ijme opat ření, která se v p řípad ě potř eby použijí ke krytí hotovostních 
nároků . 
Článek 323 
Evropský parlament, Rada a Komise zajistí, aby Unie m ěla k dispozici finan ční prost ředky, které jí 
umožní plnit právní závazky v ůči t řetím stranám.  
Článek 324 
V rámci rozpo čtového procesu podle této hlavy jsou z podn ětu Komise svolávána pravidelná setkání 
předsedů Evropského parlamentu, Rady a Komise. P ředsedové u činí všechna nezbytná opatř ení 
k tomu, aby podpo řili vzájemné projednání a sbližování postoj ů orgán ů, kterým p ředsedají, a tak 
usnadnili provádění této hlavy.  
KAPITOLA 6  
BOJ PROTI PODVOD ŮM 
Článek 325  
(bývalý článek 280 Smlouvy o ES)  
1. Unie a členské státy bojují proti podvod ům a jiným protiprávním jednáním ohrožujícím 
finan ční zájmy Unie opat řeními př ijatými podle tohoto článku, která mají odstrašující ú činek 
a poskytují v č lenských státech a v orgánech, institucích a jiných subjektech Unie ú činnou ochranu.  
2. Členské státy p řijmou k zamezení podvodů ohrožujících finan ční zájmy Unie stejná opat ření, 
jaká p řijímají k zamezení podvod ů ohrožujících jejich vlastní finan ční zájmy.  
3. Aniž jsou dot čena ostatní ustanovení Smluv, členské státy koordinují svou činnost zam ěřenou 
na ochranu finan čních zájmů Unie proti podvod ům. Za tím ú čelem organizují spole čně s Komisí 
úzkou a pravidelnou spolupráci mezi p říslušnými orgány.CS C 83/188 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
4. K zajišt ění ú činné a rovnocenné ochrany v členských státech a v orgánech, institucích a jiných 
subjektech Unie p řijímají Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem po konzultaci 
s Ú četním dvorem opat ření nezbytná k p ředcházení a potírání podvod ů ohrožujících finan ční zájmy 
Unie.  
5. Komise každoro čně p ředkládá ve spolupráci s členskými státy Rad ě a Evropskému parlamentu 
zprávu o opat řeních, která byla p řijata k provedení tohoto článku.  
HLAVA III  
POSÍLENÁ SPOLUPRÁCE  
Článek 326  
(bývalé články 27a až 27e, 40 až 40b a 43 až 45 Smlouvy o EU a bývalé články 11 a 11a Smlouvy o ES)  
Každá posílená spolupráce musí být v souladu se Smlouvami a právem Unie.  
Tato spolupráce nesmí narušovat vnit řní trh ani hospodá řskou, sociální a územní soudržnost. Nesmí 
vytvá řet p řekážku ani diskriminaci v obchodu mezi členskými státy, ani mezi nimi vyvolávat naru ­ 
šení hospodá řské sout ěže. 
Článek 327  
(bývalé články 27a až 27e, 40 až 40b a 43 až 45 Smlouvy o EU a bývalé články 11 a 11a Smlouvy o ES)  
Každá posílená spolupráce musí zachovávat pravomoci, práva a povinnosti členských stát ů, které se jí 
neú častní. Tyto státy pak nebrání jejímu provád ění zú častn ěnými členskými státy.  
Článek 328  
(bývalé články 27a až 27e, 40 až 40b a 43 až 45 Smlouvy o EU a bývalé články 11 a 11a Smlouvy o ES)  
1. P ři navázání je posílená spolupráce otev řena všem členským stát ům, s výhradou dodržení 
případných podmínek ú časti stanovených povolujícím rozhodnutím. Je jim rovn ěž otev řená kdykoli, 
s výhradou dodržení, krom ě uvedených podmínek, akt ů již př ijatých v jejím rámci.  
Komise a č lenské státy ú častnící se posílené spolupráce dbají na to, aby podporovaly ú čast co 
nejv ětšího po čtu členských stát ů. 
2. Komise a p řípadn ě vysoký p ředstavitel Unie pro zahrani ční v ěci a bezpe čnostní politiku pravi ­
deln ě informují Evropský parlament a Radu o vývoji posílené spolupráce.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/189
Článek 329  
(bývalé články 27a až 27e, 40 až 40b a 43 až 45 Smlouvy o EU a bývalé články 11 a 11a Smlouvy o ES)  
1. Členské státy, které si p řejí mezi sebou navázat posílenou spolupráci v jedné z oblastí uvede ­
ných ve Smlouvách, s výjimkou oblastí výlu čné pravomoci a spole čné zahrani ční a bezpe čnostní 
politiky, podají žádost Komisi a up řesní oblast a cíle navrhované posílené spolupráce. Komise m ůže 
v tomto smyslu p ředložit Rad ě návrh. Pokud Komise návrh nep ředloží, sd ělí d ůvody daným člen ­
ským stát ům. 
Povolení k zavedení posílené spolupráce podle prvního pododstavce vydá Rada na návrh Komise po 
obdržení souhlasu Evropského parlamentu.  
2. Žádost členských stát ů, které si p řejí mezi sebou navázat posílenou spolupráci v rámci spole čné 
zahrani ční a bezpe čnostní politiky, se podává Radě. Postoupí se vysokému p ředstaviteli Unie pro 
zahrani ční v ěci a bezpe čnostní politiku, který zaujme stanovisko k souladu zamýšlené posílené 
spolupráce se spole čnou zahrani ční a bezpe čnostní politikou Unie, a Komisi, která zaujme stanovisko 
zejména k souladu zamýšlené posílené spolupráce s ostatními politikami Unie. Pro informaci se 
předá i Evropskému parlamentu.  
Povolení k zavedení posílené spolupráce vydá rozhodnutím Rada, která rozhoduje jednomysln ě. 
Článek 330  
(bývalé články 27a až 27e, 40 až 40b a 43 až 45 Smlouvy o EU a bývalé články 11 a 11a Smlouvy o ES)  
Jednání Rady se mohou ú častnit všichni její členové, avšak na hlasování se podílejí pouze členové 
Rady zastupující členské státy zú častn ěné na posílené spolupráci.  
K jednomyslnosti je t řeba pouze hlas ů zástupc ů zú častn ěných členských stát ů. 
Kvalifikovaná v ětšina je vymezena v souladu s čl. 238 odst. 3.  
Článek 331  
(bývalé články 27a až 27e, 40 až 40b a 43 až 45 Smlouvy o EU a bývalé články 11 a 11a Smlouvy o ES)  
1. Každý členský stát, který si př eje ú častnit se probíhající posílené spolupráce v jedné z oblastí 
podle čl. 329 odst. 1, oznámí sv ůj zám ěr Rad ě a Komisi.  
Ve lh ůtě čtyř m ěsíc ů ode dne p řijetí oznámení potvrdí Komise ú čast dotyč ného členského státu. 
V p řípad ě pot řeby stanoví, že jsou spln ěny podmínky ú časti, a p řijme p řechodná opat ření, která jsou 
nezbytná pro použití aktů již př ijatých v rámci posílené spolupráce.CS C 83/190 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Usoudí-li však Komise, že podmínky úč asti spln ěny nejsou, uvede, jaká ustanovení mají být přijata 
pro spln ění t ěchto podmínek, a stanoví lh ůtu pro op ětovné p řezkoumání žádosti. Po uplynutí této 
lh ůty žádost znovu p řezkoumá v souladu s druhým pododstavcem. Pokud Komise usoudí, že 
podmínky ú časti stále nejsou spln ěny, m ůže se doty čný členský stát obrátit v této v ěci na Radu, 
která o žádosti rozhodne. Rada rozhoduje v souladu s článkem 330. Na návrh Komise m ůže rovn ěž 
přijmout př echodná opat ření podle druhého pododstavce.  
2. Každý členský stát, který si p řeje ú častnit se probíhající posílené spolupráce v rámci společ né 
zahrani ční a bezpe čnostní politiky, oznámí sv ůj zám ěr Rad ě, vysokému p ředstaviteli Unie pro 
zahrani ční v ěci a bezpe čnostní politiku a Komisi.  
Rada potvrdí ú čast doty čného členského státu po konzultaci s vysokým p ředstavitelem Unie pro 
zahrani ční v ěci a bezpe čnostní politiku a poté, co v p řípad ě pot řeby stanoví, že jsou spln ěny 
podmínky ú časti. Rada m ůže na návrh vysokého p ředstavitele Unie pro zahrani ční v ěci 
a bezpe čnostní politiku rovn ěž př ijmout nezbytná p řechodná opat ření pro použití akt ů již p řijatých 
v rámci posílené spolupráce. Pokud však Rada usoudí, že podmínky ú časti spln ěny nejsou, uvede, 
jaká ustanovení mají být p řijata pro spln ění t ěchto podmínek, a stanoví lh ůtu pro opětovné př ezkou ­
mání žádosti o úč ast. 
Pro ú čely tohoto odstavce rozhoduje Rada jednomysln ě a v souladu s článkem 330.  
Článek 332  
(bývalé články 27a až 27e, 40 až 40b a 43 až 45 Smlouvy o EU a bývalé články 11 a 11a Smlouvy o ES)  
Náklady vyplývající z provád ění posílené spolupráce, s výjimkou správních náklad ů orgán ů, hradí 
zú častn ěné členské státy, pokud všichni členové Rady po konzultaci s Evropským parlamentem 
jednomysln ě nerozhodnou jinak.  
Článek 333  
(bývalé články 27a až 27e, 40 až 40b a 43 až 45 Smlouvy o EU a bývalé články 11 a 11a Smlouvy o ES)  
1. Stanoví-li n ěkteré ustanovení Smluv, které m ůže být použito v rámci posílené spolupráce, že 
Rada rozhoduje jednomysln ě, m ůže Rada jednomysln ě v souladu s postupem podle článku 330 
přijmout rozhodnutí o tom, že bude rozhodovat kvalifikovanou v ětšinou.  
2. Stanoví-li n ěkteré ustanovení Smluv, které m ůže být použito v rámci posílené spolupráce, že 
Rada p řijímá akty zvláštním legislativním postupem, m ůže Rada jednomysln ě v souladu s postupem 
podle článku 330 p řijmout rozhodnutí o tom, že bude rozhodovat řádným legislativním postupem. 
Rada rozhoduje po konzultaci s Evropským parlamentem.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/191
3. Odstavce 1 a 2 se nepoužijí na rozhodnutí související s vojenstvím nebo obranou.  
Článek 334  
(bývalé články 27a až 27e, 40 až 40b a 43 až 45 Smlouvy o EU a bývalé články 11 a 11a Smlouvy o ES)  
Rada a Komise zajiš ťují soudržnost mezi činnostmi provád ěnými v rámci posílené spolupráce 
a soudržnost t ěchto činností s politikami Unie a za tímto ú čelem spolupracují.  
ČÁST SEDMÁ  
USTANOVENÍ OBECNÁ A ZÁV ĚRE ČNÁ 
Článek 335  
(bývalý článek 282 Smlouvy o ES)  
Unie má v každém z členských stát ů nejširší způ sobilost k práv ům a právním úkon ům, jakou jejich 
vnitrostátní právo p řiznává právnickým osobám; Unie m ůže zejména nabývat a zcizovat movitý 
i nemovitý majetek a vystupovat p řed soudem. Pro tento ú čel je zastupována Komisí. Avšak 
v otázkách spojených s fungováním svých jednotlivých orgán ů je Unie zastupována vzhledem 
k jejich správní samostatnosti každým z nich.  
Článek 336  
(bývalý článek 283 Smlouvy o ES)  
Evropský parlament a Rada p řijmou řádným legislativním postupem a po konzultaci s dalšími 
zú častn ěnými orgány formou na řízení služební řád ú ředník ů Evropské unie a pracovní řád ostatních 
zam ěstnanc ů Unie.  
Článek 337  
(bývalý článek 284 Smlouvy o ES)  
K pln ění úkol ů, které jí jsou sv ěřeny, m ůže Komise shromaž ďovat veškeré informace a provád ět 
veškeré pot řebné pr ůzkumy v mezích a za podmínek stanovených Radou rozhodující prostou 
většinou v souladu se Smlouvami.  
Článek 338  
(bývalý článek 285 Smlouvy o ES)  
1. Aniž je dot čen článek 5 Protokolu o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské 
centrální banky, p řijímají Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem opatř ení 
k vypracování statistik, jestliže je to nezbytné k provád ění činností Unie.CS C 83/192 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
2. P ři vypracování statistik Unie se dodržuje nestrannost, spolehlivost, objektivita, v ědecká nezávi ­
slost, hospodárnost výdaj ů a d ůvěrnost statistických informací; hospodá řským subjekt ům př i tom 
nesm ějí vzniknout nadm ěrné náklady.  
Článek 339  
(bývalý článek 287 Smlouvy o ES)  
Členové orgánů Unie, členové výborů , jakož i ú ředníci a jiní zam ěstnanci Unie jsou povinni, a to i po 
skon čení svých funkcí, nevyzrazovat takové informace, které jsou profesním tajemstvím, zejména 
údaje o podnicích, o jejich obchodních stycích nebo o struktu ře jejich náklad ů. 
Článek 340  
(bývalý článek 288 Smlouvy o ES)  
Smluvní odpov ědnost Unie se řídí právem rozhodným pro p říslušnou smlouvu.  
V p řípad ě mimosmluvní odpov ědnosti nahradí Unie v souladu s obecnými zásadami spole čnými 
právním řád ům členských stát ů škody zp ůsobené jejími orgány nebo jejími zam ěstnanci p ři výkonu 
jejich funkce.  
Odchyln ě od druhého pododstavce nahradí Evropská centrální banka v souladu s obecnými zásadami 
spole čnými právním řád ům členských stát ů škody zp ůsobené jí nebo jejími zam ěstnanci p ři výkonu 
jejich funkce.  
Osobní odpov ědnost zam ěstnanc ů v ůči Unii se řídí služebním nebo pracovním řádem, který se na n ě 
vztahuje.  
Článek 341  
(bývalý článek 289 Smlouvy o ES)  
Sídlo orgánů Unie ur čí vlády členských stát ů vzájemnou dohodou.  
Článek 342  
(bývalý článek 290 Smlouvy o ES)  
Pravidla pro používání ú ředních jazyk ů v orgánech Unie stanoví Rada jednomysln ě formou na řízení; 
pravidla obsažená ve statutu Soudního dvora Evropské unie tím nejsou dot čena.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/193
Článek 343  
(bývalý článek 291 Smlouvy o ES)  
Unie požívá na území členských stát ů výsad a imunit nezbytných k pln ění svého poslání za 
podmínek stanovených v Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie ze dne 8. dubna 
1965. Totéž platí pro Evropskou centrální banku a Evropskou investi ční banku.  
Článek 344  
(bývalý článek 292 Smlouvy o ES)  
Členské státy se zavazují, že spory o výklad nebo provád ění Smluv nebudou řešit jinak, než jak 
stanoví Smlouvy.  
Článek 345  
(bývalý článek 295 Smlouvy o ES)  
Smlouvy se nijak nedotýkají úpravy vlastnictví uplatň ované v členských státech.  
Článek 346  
(bývalý článek 296 Smlouvy o ES)  
1. Ustanovení Smluv nebrání použití následujících pravidel:  
a) členský stát není povinen poskytovat údaje, jejichž zp řístupn ění podle jeho názoru odporuje 
podstatným zájm ům jeho bezpe čnosti,  
b) každý členský stát m ůže u činit opat ření, která považuje za nezbytná k ochran ě podstatných 
zájm ů své bezpe čnosti a která jsou spjata s výrobou zbraní, st řeliva a vále čného materiálu 
nebo obchodem s nimi; tato opat ření nesm ějí nep řízniv ě ovlivnit podmínky hospodá řské sout ěže 
na vnitř ním trhu s výrobky, které nejsou ur čeny výlu čně k vojenským úč elům. 
2. Rada m ůže na návrh Komise jednomyslným rozhodnutím zm ěnit seznam výrobk ů, na n ěž se 
vztahuje odst. 1 písm. b), vypracovaný dne 15. dubna 1958.  
Článek 347  
(bývalý článek 297 Smlouvy o ES)  
Členské státy vzájemn ě konzultují spole čné kroky, které mají zabránit tomu, aby fungování vnit řního 
trhu bylo dot čeno opat řeními, která by byl n ěkterý členský stát nucen u činit v p řípad ě vážných 
vnit řních nepokoj ů ohrožujících ve řejný po řádek, v p řípad ě války nebo vážného mezinárodního 
nap ětí vytvá řejícího nebezpe čí války, anebo proto, aby dostál závazk ům, jež př ijal za ú čelem udržo ­
vání míru a mezinárodní bezpe čnosti.CS C 83/194 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 348  
(bývalý článek 298 Smlouvy o ES)  
Povedou-li opat ření p řijatá v p řípadech uvedených v článcích 346 a 347 k narušení podmínek 
hospodá řské sout ěže na vnitřním trhu, prozkoumá Komise spolu se zú častn ěným státem, jak by 
tato opat ření mohla být p řizpů sobena pravidl ům stanoveným Smlouvami.  
Odchyln ě od postupu stanoveného v článcích 258 a 259 m ůže Komise nebo kterýkoli členský stát 
předložit věc p římo Soudnímu dvoru, pokud se domnívá, že jiný členský stát zneužívá oprávn ění 
stanovených v článcích 346 a 347. Soudní dv ůr rozhodne v neve řejném zasedání.  
Článek 349  
(bývalý čl. 299 odst. 2 druhý, t řetí a čtvrtý pododstavec Smlouvy o ES)  
S ohledem na strukturální sociální a hospodá řskou situaci Guadeloupu, Francouzské Guayany, Marti ­
niku, Réunionu, Svatého Bartolom ěje, Svatého Martina, Azor, Madeiry a Kanárských ostrov ů, která je 
prohlubována jejich odlehlostí, ostrovní povahou, malou rozlohou, složitým povrchem a podnebím 
a hospodá řskou závislostí na malém množství produkt ů, p řičemž nem ěnnost a spolup ůsobení t ěchto 
faktor ů vážným způ sobem ohrožuje jejich rozvoj, p řijímá Rada na návrh Komise a po konzultaci 
s Evropským parlamentem konkrétní opat ření zam ěřená zejména na vytvo ření podmínek pro uplat ­
nění Smluv v t ěchto regionech, v četn ě spole čných politik. Pokud jsou doty čná konkrétní opat ření 
přijímána Radou zvláštním legislativním postupem, rozhoduje rovn ěž na návrh Komise a po konzul ­
taci s Evropským parlamentem.  
Opat ření uvedená v prvním pododstavci se týkají zejména celní a obchodní politiky, da ňové politiky, 
svobodných pásem, zem ěd ělské politiky a politiky rybolovu, podmínek pro zásobování surovinami 
a základním spot řebním zbožím, státních podpor a podmínek p řístupu ke strukturálním fond ům 
a horizontálním program ům Unie.  
Rada p řijme opat ření uvedená v prvním pododstavci s ohledem na zvláštní charakter a omezení 
nejvzdálen ějších region ů, aniž by narušila integritu a soudržnost právního řádu Unie, která zahrnuje 
také vnitř ní trh a spole čné politiky.  
Článek 350  
(bývalý článek 306 Smlouvy o ES)  
Ustanovení Smluv nebrání existenci ani napl ňování regionálních unií mezi Belgií a Lucemburskem 
nebo mezi Belgií, Lucemburskem a Nizozemskem, pokud k dosažení cíl ů t ěchto unií nedosta čuje 
používání Smluv.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/195
Článek 351  
(bývalý článek 307 Smlouvy o ES)  
Práva a povinnosti vyplývající ze smluv uzav řených p řed 1. lednem 1958 nebo pro p řistupující státy 
přede dnem jejich p řistoupení mezi jedním nebo n ěkolika členskými státy na jedné stran ě a jedním 
nebo n ěkolika t řetími zem ěmi na stran ě druhé nejsou Smlouvami dotč eny.  
Pokud jsou uvedené smlouvy neslu čitelné se Smlouvami, použije p říslušný členský stát či členské 
státy všech vhodných prost ředk ů k odstran ění zjišt ěných neslu čitelností. V p řípad ě potř eby si členské 
státy poskytnou vzájemnou pomoc k dosažení tohoto cíle a zaujmou p řípadn ě spole čný postoj.  
Při používání smluv uvedených v prvním pododstavci č lenské státy p řihlížejí k tomu, že výhody 
poskytované ve Smlouvách každým z členských stát ů jsou nedílnou sou částí založení Unie, a jsou 
proto neodd ěliteln ě spojeny s vytvo řením spole čných orgán ů, se sv ěřením pravomocí t ěmto orgánů m 
a s poskytováním stejných výhod všemi ostatními členskými státy.  
Článek 352  
(bývalý článek 308 Smlouvy o ES)  
1. Ukáže-li se, že k dosažení n ěkterého z cíl ů stanovených Smlouvami je nezbytná ur čitá činnost 
Unie v rámci politik vymezených Smlouvami, které však k této činnosti neposkytují nezbytné 
pravomoci, p řijme Rada na návrh Komise jednomysln ě po obdržení souhlasu Evropského parlamentu 
vhodná ustanovení. Pokud jsou doty čná ustanovení p řijímána Radou zvláštním legislativním 
postupem, rozhoduje rovn ěž jednomysln ě, na návrh Komise a po obdržení souhlasu Evropského 
parlamentu.  
2. V rámci postupu pro kontrolu zásady subsidiarity podle čl. 5 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii 
upozorní Komise vnitrostátní parlamenty na návrhy založené na tomto článku. 
3. Opat ření založená na tomto článku nesm ějí harmonizovat právní p ředpisy členských stát ů 
v p řípadech, kdy Smlouvy tuto harmonizaci vylu čují. 
4. Tento článek nem ůže sloužit jako základ pro dosažení cíl ů stanovených v rámci spole čné 
zahrani ční a bezpe čnostní politiky a každý akt př ijatý na základ ě tohoto článku respektuje meze 
stanovené v čl. 40 druhém pododstavci Smlouvy o Evropské unii.CS C 83/196 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 353 
Ustanovení čl. 48 odst. 7 Smlouvy o Evropské unii se nevztahuje na tyto články:  
— čl. 311 t řetí a č tvrtý pododstavec,  
— čl. 312 odst. 2 první pododstavec,  
— článek 352 a  
— článek 354.  
Článek 354  
(bývalý článek 309 Smlouvy o ES)  
Pro ú čely článku 7 Smlouvy o Evropské unii týkajícího se pozastavení urč itých práv vyplývajících 
z členství v Unii se člen Evropské rady nebo Rady zastupující doty čný členský stát nepodílí na 
hlasování a doty čný členský stát se nezapo čítává p ři stanovení jedné t řetiny nebo čtyř p ětin členských 
stát ů podle odstavc ů 1 a 2 uvedeného článku. To, že se osobn ě p řítomní nebo zastoupení členové 
zdrží hlasování, nebrání p řijetí rozhodnutí uvedených v odstavci 2 uvedeného článku.  
Pro p řijímání rozhodnutí uvedených v čl. 7 odst. 3 a 4 Smlouvy o Evropské unii je kvalifikovaná 
většina vymezena v souladu s čl. 238 odst. 3 písm. b) této smlouvy.  
Rozhoduje-li Rada poté, co p řijala rozhodnutí o pozastavení hlasovacích práv podle čl. 7 odst. 3 
Smlouvy o Evropské unii, kvalifikovanou v ětšinou na základ ě ustanovení Smluv, je kvalifikovaná 
většina vymezena podle čl. 238 odst. 3 písm. b) této smlouvy, nebo, rozhoduje-li Rada na návrh 
Komise nebo vysokého př edstavitele Unie pro zahrani ční v ěci a bezpe čnostní politiku, podle čl. 238 
odst. 3 písm. a) této smlouvy.  
Pro ú čely článku 7 Smlouvy o Evropské unii se Evropský parlament usnáší dvout řetinovou v ětšinou 
odevzdaných hlas ů, které p ředstavují v ětšinu všech jeho člen ů. 
Článek 355  
(bývalý čl. 299 odst. 2 první pododstavec a odst. 3 až 6 Smlouvy o ES)  
Vedle článku 52 Smlouvy o Evropské unii o územní p ůsobnosti Smluv se použijí tato ustanovení:  
1. Ustanovení Smluv se vztahují na Guadeloupe, Francouzskou Guayanu, Martinik, Réunion, Svatý 
Bartolom ěj, Svatý Martin, Azory, Madeiru a Kanárské ostrovy v souladu s článkem 349.  
2. Na zámoř ské zem ě a území uvedené v p říloze II se vztahuje zvláštní systém př idružení, který je 
stanoven v č ásti čtvrté.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/197
Smlouvy se nevztahují na zámo řské zem ě a území, jež udržují zvláštní vztahy se Spojeným králov ­
stvím Velké Británie a Severního Irska a jež nejsou zahrnuty ve výše uvedeném seznamu.  
3. Ustanovení Smluv se vztahují i na evropská území, za jejichž zahrani ční vztahy př evzal odpo ­
vědnost členský stát.  
4. Ustanovení Smluv se vztahují na Alandy v souladu s protokolem č. 2 Aktu o podmínkách 
přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království.  
5. Odchylně od článku 52 Smlouvy o Evropské unii a od odstavc ů 1 až 4 tohoto článku platí, že:  
a) Smlouvy se nevztahují na Faerské ostrovy.  
b) Smlouvy se nevztahují na výsostné oblasti Spojeného království Akrotiri a Dhekelia na Kypru, 
s výjimkou rozsahu nezbytného k zajišt ění provedení úpravy stanovené v Protokolu o výsostných 
oblastech Spojeného království Velké Británie a Severního Irska na Kypru, p řiloženého k Aktu 
o podmínkách p řistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské 
republiky, Litevské republiky, Ma ďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Slovinské 
republiky a Slovenské republiky k Evropské unii, v souladu s podmínkami stanovenými 
v uvedeném protokolu.  
c) Ustanovení Smluv se vztahují na britské Normanské ostrovy a ostrov Man jen v mí ře nezbytné 
pro zajišt ění použitelnosti pravidel, jež jsou pro tyto ostrovy stanoveny ve Smlouv ě o p řistoupení 
nových členských stát ů k Evropskému spole čenství a k Evropskému spole čenství pro atomovou 
energii podepsané dne 22. ledna 1972.  
6. Evropská rada m ůže z podn ětu dotyč ného členského státu p řijmout rozhodnutí, kterým se v ůči 
Unii m ění status dánské, francouzské nebo nizozemské zem ě nebo území uvedených v odstavcích 1 
a 2. Evropská rada rozhoduje jednomysln ě po konzultaci s Komisí.  
Článek 356  
(bývalý článek 312 Smlouvy o ES)  
Tato smlouva se uzavírá na dobu neur čitou.  
Článek 357  
(bývalý článek 313 Smlouvy o ES)  
Tato smlouva bude ratifikována Vysokými smluvními stranami v souladu s jejich ústavními p ředpisy. 
Ratifika ční listiny budou uloženy u vlády Italské republiky.CS C 83/198 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Tato smlouva vstupuje v platnost prvním dnem m ěsíce následujícího po uložení ratifika ční listiny tím 
signatá řským státem, který tak u činí jako poslední. Jestliže ji však uloží mén ě než patnáct dní p řed 
po čátkem následujícího m ěsíce, vstupuje smlouva v platnost až prvním dnem druhého m ěsíce 
následujícího po tomto uložení.  
Článek 358 
Na tuto smlouvu se vztahuje článek 55 Smlouvy o Evropské unii.  
NA DŮ KAZ ČEHOŽ  p řipojili níže podepsaní zplnomocn ění zástupci k této smlouv ě své podpisy. 
V Řím ě dne dvacátého pátého b řezna tisíc dev ět set padesát sedm.  
(seznam zplnomocn ěných zástupc ů není př etišt ěn)CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/199

PROTOKOLYCS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/201

PROTOKOL ( č. 1)  
O ÚLOZE VNITROSTÁTNÍCH PARLAMENT Ů 
V EVROPSKÉ UNII  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
MAJÍCE NA PAM ĚTI, že zp ůsob kontroly vlád vnitrostátními parlamenty, pokud jde o činnosti Evropské 
unie, je záležitostí ústavního uspo řádání a praxe každého členského státu,  
PŘEJÍCE SI  podnítit v ětší zapojení vnitrostátních parlament ů do činností Evropské unie a zvýšit jejich 
možnost vyjad řovat se k návrh ům legislativních akt ů Evropské unie, jakož i k jiným záležitostem, 
které pro n ě mohou mít zvláštní význam,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se p řipojují ke Smlouvě o Evropské unii, ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie a ke Smlouv ě o založení Evropského spole čenství pro atomovou 
energii:  
HLAVA I  
INFORMOVÁNÍ VNITROSTÁTNÍCH PARLAMENT Ů 
Článek 1 
Podklady pro konzultace vydané Komisí (zelené a bílé knihy a sd ělení) p ředává Komise p ři jejich 
zve řejn ění p římo vnitrostátním parlament ům. Komise rovn ěž p ředává vnitrostátním parlament ům, 
a to sou časn ě jako Evropskému parlamentu a Rad ě, roč ní legislativní program a veškeré další nástroje 
legislativního plánování nebo politické strategie.  
Článek 2 
Návrhy legislativních aktů zasílané Evropskému parlamentu a Rad ě se postupují vnitrostátním parla ­
ment ům. 
Pro ú čely tohoto protokolu se „návrhem legislativního aktu“ rozum ějí návrhy Komise, podn ěty 
skupiny členských stát ů, podn ěty Evropského parlamentu, žádosti Soudního dvora, doporu čení 
Evropské centrální banky nebo žádosti Evropské investi ční banky za úč elem p řijetí legislativního 
aktu.  
Návrhy legislativních aktů pocházející od Komise postoupí Komise p římo vnitrostátním parla ­
ment ům, a to sou časn ě jako Evropskému parlamentu a Rad ě. 
Návrhy legislativních aktů pocházející od Evropského parlamentu postoupí Evropský parlament 
přímo vnitrostátním parlament ům.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/203
Návrhy legislativních aktů pocházející od skupiny členských států , Soudního dvora, Evropské 
centrální banky nebo Evropské investi ční banky postoupí vnitrostátním parlament ům Rada. 
Článek 3 
Vnitrostátní parlamenty mohou zaslat postupem uvedeným v Protokolu o používání zásad subsidi ­
arity a proporcionality p ředsed ům Evropského parlamentu, Rady a Komise od ůvodn ěné stanovisko 
k tomu, zda je návrh legislativního aktu v souladu se zásadou subsidiarity.  
Pochází-li návrh legislativního aktu od skupiny členských stát ů, p ředá p ředseda Rady od ůvodn ěné 
stanovisko či od ůvodn ěná stanoviska vládám t ěchto členských stát ů. 
Pochází-li návrh legislativního aktu od Soudního dvora, Evropské centrální banky nebo Evropské 
investi ční banky, p ředá p ředseda Rady od ůvodn ěné stanovisko či od ůvodn ěná stanoviska doty čnému 
orgánu nebo doty čné instituci.  
Článek 4 
Mezi okamžikem, kdy je návrh legislativního aktu zp řístupn ěn vnitrostátním parlament ům 
v ú ředních jazycích Unie, a okamžikem, kdy je za řazen na p ředb ěžný poř ad jednání Rady ke 
svému p řijetí nebo k p řijetí postoje v rámci legislativního postupu, musí uplynout lh ůta osmi týdn ů. 
Výjimky jsou možné v p řípad ě naléhavosti, p řičemž se d ůvody pro n ě uvedou v aktu nebo postoji 
Rady. Krom ě náležit ě od ůvodn ěných naléhavých p řípad ů nesmí v pr ůběhu t ěchto osmi týdn ů dojít 
k žádné dohod ě o daném návrhu legislativního aktu. Krom ě náležitě od ůvodn ěných naléhavých 
případ ů musí mezi za řazením návrhu legislativního aktu na p ředb ěžný po řad jednání Rady 
a p řijetím postoje uplynout lhů ta deseti dní.  
Článek 5 
Po řady jednání a výsledky zasedání Rady v četn ě zápis ů ze zasedání, na nichž Rada jedná o návrzích 
legislativních akt ů, se p ředávají p římo vnitrostátním parlament ům sou časně jako vládám členských 
stát ů. 
Článek 6 
Hodlá-li Evropská rada využít čl. 48 odst. 7 první nebo druhý pododstavec Smlouvy o Evropské unii, 
musí být vnitrostátní parlamenty informovány o iniciativ ě Evropské rady nejmén ě šest m ěsíc ů p řed 
přijetím rozhodnutí.  
Článek 7  
Účetní dv ůr p ředá svou výro ční zprávu pro informaci vnitrostátním parlament ům sou časn ě jako 
Evropskému parlamentu a Rad ě.CS C 83/204 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 8 
V p řípad ě vícekomorových vnitrostátních parlament ů se články 1 až 7 vztahují na všechny komory, 
z nichž se skládají.  
HLAVA II  
MEZIPARLAMENTNÍ SPOLUPRÁCE  
Článek 9 
Evropský parlament a vnitrostátní parlamenty spole čně vymezí organizaci a podporu ú činné 
a pravidelné meziparlamentní spolupráce v Evropské unii.  
Článek 10 
Konference parlamentních výbor ů pro evropské záležitosti m ůže Evropskému parlamentu, Rad ě 
a Komisi dávat veškeré podn ěty, které považuje za úč elné. Tato konference krom ě toho podporuje 
vým ěnu informací a osv ěd čených postup ů mezi vnitrostátními parlamenty a Evropským parla ­
mentem, což platí i pro jejich specializované výbory. M ůže rovn ěž po řádat meziparlamentní p řed ­
nášky na zvláštní témata, zejména jednat o otázkách spole čné zahrani ční a bezpe čnostní politiky, 
včetn ě spole čné bezpe čnostní a obranné politiky. Podn ěty konference nezavazují vnitrostátní parla ­
menty ani nep ředjímají jejich postoje.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/205
PROTOKOL ( č. 2)  
O POUŽÍVÁNÍ ZÁSAD SUBSIDIARITY 
A PROPORCIONALITY  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
PŘEJÍCE SI  zajistit, aby rozhodnutí byla p řijímána nejblíže ob čan ům Unie,  
ODHODLÁNY  stanovit podmínky použití zásad subsidiarity a proporcionality, zakotvených v článku 5 
Smlouvy o Evropské unii, a vytvo řit systém kontroly používání t ěchto zásad,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Článek 1 
Každý orgán neustále dbá na dodržování zásad subsidiarity a proporcionality vymezených v článku 5 
Smlouvy o Evropské unii.  
Článek 2 
Před p ředložením návrhu legislativního aktu vede Komise rozsáhlé konzultace. Tyto konzultace musí 
případn ě p řihlížet k regionálnímu a místnímu rozm ěru zamýšlené činnosti. V mimo řádn ě naléhavých 
případech Komise tyto konzultace nevede. Své rozhodnutí od ůvodní v návrhu.  
Článek 3  
Pro ú čely tohoto protokolu se „návrhem legislativního aktu“ rozum ějí návrhy Komise, podn ěty 
skupiny členských stát ů, podn ěty Evropského parlamentu, žádosti Soudního dvora, doporu čení 
Evropské centrální banky a žádosti Evropské investi ční banky za ú čelem p řijetí legislativního aktu.  
Článek 4  
Komise postoupí své návrhy legislativních akt ů a své pozm ěněné návrhy vnitrostátním parlament ům 
členských stát ů sou časn ě jako normotv ůrci Unie.  
Evropský parlament postoupí své návrhy legislativních akt ů a své pozm ěněné návrhy vnitrostátním 
parlament ům. 
Návrhy legislativních aktů pocházející od skupiny členských států , Soudního dvora, Evropské 
centrální banky nebo Evropské investi ční banky, jakož i pozm ěněné návrhy postoupí vnitrostátním 
parlament ům členských stát ů Rada.CS C 83/206 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Po p řijetí legislativních usnesení Evropského parlamentu a postoj ů Rady je tyto orgány postoupí 
vnitrostátním parlament ům. 
Článek 5  
Návrhy legislativních aktů se od ůvod ňují s ohledem na zásady subsidiarity a proporcionality. Každý 
návrh legislativního aktu by m ěl obsahovat zevrubnou informaci umož ňující posoudit soulad se 
zásadami subsidiarity a proporcionality. Tato informace by m ěla obsahovat zhodnocení finan čního 
dopadu návrhu, a jde-li o sm ěrnici, zhodnocení d ůsledků pro p ředpisy, jež mají být členskými státy 
přijaty, p řípadn ě v četn ě d ůsledků pro regionální p ředpisy. D ůvody umož ňující dosp ět k záv ěru, že 
cíl ů Unie lze lépe dosáhnout na její úrovni, se opírají o kvalitativní, a kdekoli je to možné, kvan ­
titativní údaje. Návrhy legislativních akt ů p řihlížejí k nutnosti postupovat tak, aby každá zát ěž, 
finan ční nebo správní, dopadající na Unii, vlády členských stát ů, regionální nebo místní orgány, 
hospodá řské subjekty a ob čany byla co nejmenší a p řim ěřená cíli, jehož má být dosaženo.  
Článek 6 
Ve lh ůtě osmi týdn ů ode dne postoupení návrhu legislativního aktu v ú ředních jazycích Unie m ůže 
každý vnitrostátní parlament nebo kterákoli komora vnitrostátního parlamentu zaslat p ředsedů m 
Evropského parlamentu, Rady a Komise od ůvodn ěné stanovisko uvád ějící, pro č soudí, že dotyč ný 
návrh není v souladu se zásadou subsidiarity. Je v ěcí vnitrostátního parlamentu nebo komory 
vnitrostátního parlamentu p řípadn ě konzultovat regionální parlamenty, které mají normotvornou 
pravomoc.  
Pochází-li návrh legislativního aktu od skupiny členských stát ů, p ředá p ředseda Rady stanovisko 
vládám t ěchto členských stát ů. 
Pochází-li návrh legislativního aktu od Soudního dvora, Evropské centrální banky nebo Evropské 
investi ční banky, p ředá p ředseda Rady stanovisko doty čnému orgánu nebo doty čné instituci.  
Článek 7 
1. Evropský parlament, Rada a Komise a p řípadn ě skupina členských stát ů, Soudní dv ůr, Evropská 
centrální banka nebo Evropská investič ní banka, pochází-li od nich návrh legislativního aktu, p řihlí ­ 
žejí k od ůvodn ěným stanovisk ům, která vydaly vnitrostátní parlamenty nebo komora n ěkterého 
z t ěchto vnitrostátních parlament ů. 
Každý vnitrostátní parlament má dva hlasy rozd ělené na základ ě vnitrostátního parlamentního 
systému. V dvoukomorovém parlamentním systému má každá komora jeden hlas.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/207
2. Pokud od ůvodn ěná stanoviska o nedodržení zásady subsidiarity v návrhu legislativního aktu 
představují nejmén ě jednu t řetinu všech hlas ů p řidělených vnitrostátním parlament ům podle odst. 1 
druhého pododstavce, musí být návrh p řezkoumán. Jde-li o návrh legislativního aktu p ředloženého 
na základ ě článku 76 Smlouvy o fungování Evropské unie a týkajícího se prostoru svobody, bezpe č­
nosti a práva, je t řeba jedné č tvrtiny hlas ů. 
Po takovém př ezkoumání m ůže Komise a př ípadn ě skupina členských stát ů, Evropský parlament, 
Soudní dv ůr, Evropská centrální banka nebo Evropská investič ní banka, pochází-li od nich návrh 
legislativního aktu, rozhodnout, že návrh bu ď zachová, zm ění nebo jej stáhne. Toto rozhodnutí musí 
být od ůvodn ěno. 
3. Pokud dále v rámci řádného legislativního postupu od ůvodn ěná stanoviska o nedodržení 
zásady subsidiarity v návrhu legislativního aktu p ředstavují nejmén ě prostou v ětšinu hlas ů p řiděle ­
ných vnitrostátním parlament ům podle odst. 1 druhého pododstavce, musí být návrh p řezkoumán. 
Po takovém př ezkoumání m ůže Komise rozhodnout, že návrh bu ď zachová, zm ění nebo jej stáhne.  
Pokud Komise rozhodne o zachování návrhu, musí v od ůvodn ěném stanovisku uvést, pro č se 
domnívá, že daný návrh je v souladu se zásadou subsidiarity. Toto od ůvodn ěné stanovisko 
a od ůvodn ěná stanoviska vnitrostátních parlament ů musí být p ředloženy normotv ůrci Unie ke 
zvážení v rámci tohoto postupu:  
a) p řed ukon čením prvního čtení posoudí normotv ůrce (Evropský parlament a Rada) soulad legis ­
lativního návrhu se zásadou subsidiarity, př ičemž zohlední zejména od ůvodn ění p ředložená 
a sdílená v ětšinou vnitrostátních parlament ů, jakož i od ůvodn ěné stanovisko Komise;  
b) pokud normotv ůrce zaujme v ětšinou 55 % členů Rady nebo v ětšinou odevzdaných hlas ů 
v Evropském parlamentu stanovisko, že návrh není v souladu se zásadou subsidiarity, není 
legislativní návrh dále zvažován.  
Článek 8 
Soudní dv ůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat o žalobách týkajících se porušení zásady 
subsidiarity n ěkterým legislativním aktem, které podal podle článku 263 Smlouvy o fungování 
Evropské unie členský stát nebo které členský stát p ředal v souladu se svým právním řádem jménem 
svého vnitrostátního parlamentu či n ěkteré jeho komory.  
Podle stejného článku m ůže takové žaloby podávat rovn ěž Výbor region ů v p řípad ě legislativních 
akt ů, pro jejichž p řijetí Smlouva o fungování Evropské unie stanoví, že má být konzultován.CS C 83/208 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 9 
Komise každoro čně p ředkládá Evropské radě , Evropskému parlamentu, Rad ě a vnitrostátním parla ­
ment ům zprávu o používání článku 5 Smlouvy o Evropské unii. Tuto výro ční zprávu rovn ěž 
předloží Hospodá řskému a sociálnímu výboru a Výboru region ů.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/209
PROTOKOL ( č. 3)  
O STATUTU SOUDNÍHO DVORA EVROPSKÉ UNIE  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
PŘEJÍCE SI  stanovit statut Soudního dvora Evropské unie podle článku 281 Smlouvy o fungování 
Evropské unie,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se p řipojují ke Smlouvě o Evropské unii, ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie a ke Smlouv ě o založení Evropského spole čenství pro atomovou 
energii:  
Článek 1 
Soudní dv ůr Evropské unie je z řízen a vykonává své funkce v souladu s ustanoveními Smluv 
a Smlouvy o založení Evropského spole čenství pro atomovou energii (Smlouva o ESAE) a tohoto 
statutu.  
HLAVA I  
POSTAVENÍ SOUDC Ů A GENERÁLNÍCH ADVOKÁT Ů 
Článek 2 
Každý soudce je povinen p řed nastoupením do své funkce složit na ve řejném zasedání p řed Soudním 
dvorem p řísahu, že bude vykonávat svou funkci zcela nestrann ě a podle svého nejlepšího sv ědomí 
a že bude zachovávat tajnost porad Soudního dvora.  
Článek 3 
Soudci jsou vy ňati z pravomoci soudů . Pokud jde o úkony spojené s výkonem jejich funkce, v četn ě 
ústních a písemných projev ů, jsou vy ňati z pravomoci soudů i po skon čení svých funkcí.  
Soudní dv ůr je m ůže rozhodnutím p řijatým v plénu této imunity zbavit. Týká-li se rozhodnutí člena 
Tribunálu nebo člena specializovaného soudu, rozhodne Soudní dv ůr po konzultaci doty čného 
soudu.  
Je-li po zbavení imunity zahájeno proti n ěkterému soudci trestní řízení, m ůže být tento soudce 
v každém členském státě postaven pouze p řed takový soud, který je p říslušný k trestnímu řízení 
proti soudc ům nejvyšších soudních instancí v tomto členském stát ě.CS C 83/210 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Články 11 až 14 a článek 17 Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie se vztahují na soudce, 
generální advokáty, vedoucího soudní kancelá ře a pomocné zpravodaje Soudního dvora Evropské 
unie, aniž jsou dot čena ustanovení týkající se imunity soudc ů, která jsou uvedena v p ředchozích 
pododstavcích. 
Článek 4 
Soudci nesm ějí vykonávat žádnou politickou nebo správní funkci.  
Neud ělí-li Rada prostou v ětšinou mimo řádně výjimku z tohoto pravidla, nesm ějí b ěhem funk čního 
období vykonávat žádnou výd ěle čnou nebo nevýděle čnou profesionální činnost.  
Při svém nástupu se slavnostn ě zavazují b ěhem výkonu své funkce i po jejím skon čení zachovávat 
povinnosti vyplývající z jejich funkce, zejména povinnost čestného a zdrženlivého jednání př i p řijí­
mání n ěkterých funkcí nebo n ěkterých výhod po tomto skon čení funkce.  
V p řípad ě pochybnosti rozhoduje Soudní dvů r. Týká-li se rozhodnutí člena Tribunálu nebo člena 
specializovaného soudu, rozhodne Soudní dv ůr po konzultaci dotyč ného soudu. 
Článek 5 
Funkce soudce zaniká krom ě pravidelných obm ěn a smrti odstoupením.  
V p řípad ě odstoupení soudce se dopis o odstoupení zasílá p ředsedovi Soudního dvora s tím, aby jej 
předložil p ředsedovi Rady. Jeho uv ědom ěním se místo uvol ňuje. 
Mimo p řípady, na které se použije článek 6, zastává každý soudce svou funkci, dokud se jí neujme 
jeho nástupce.  
Článek 6  
Soudce m ůže být zbaven funkce nebo mu m ůže být od ňat nárok na dů chod nebo jej nahrazující 
požitky pouze tehdy, nesplň uje-li nadále podle jednomyslného názoru soudc ů a generálních advokátů 
Soudního dvora požadované podmínky nebo neplní-li nadále povinnosti vyplývající ze své funkce. 
Doty čný soudce se t ěchto jednání neúč astní. Je-li doty čná osoba členem Tribunálu nebo specializo ­
vaného soudu, rozhodne Soudní dv ůr po konzultaci doty čného soudu. 
Vedoucí soudní kancelá ře Soudního dvora sd ělí rozhodnutí Soudního dvora př edsed ům Evropského 
parlamentu a Komise a oznámí je p ředsedovi Rady.  
V p řípad ě rozhodnutí o zbavení n ěkterého soudce jeho funkce se místo uvol ňuje oznámením tohoto 
rozhodnutí př edsedovi Rady.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/211
Článek 7 
Skon čí-li výkon funkce soudce p řed uplynutím jeho funk čního období, je nahrazen na zbývající část 
funk čního období.  
Článek 8 
Články 2 až 7 se vztahují i na generální advokáty.  
HLAVA II  
ORGANIZACE SOUDNÍHO DVORA  
Článek 9  
Částe čná obm ěna, k níž dochází každé t ři roky, se st řídav ě týká čtrnácti a t řinácti soudc ů. 
Částe čná obm ěna generálních advokát ů, k níž dochází každé t ři roky, se týká vždy čtyř generálních 
advokát ů. 
Článek 10 
Vedoucí soudní kancelá ře Soudního dvora skládá p řed Soudním dvorem p řísahu, že bude vykonávat 
svou funkci zcela nestrann ě a podle svého nejlepšího sv ědomí a že bude zachovávat tajnost porad 
Soudního dvora. 
Článek 11 
Soudní dv ůr zajistí zastupování vedoucího soudní kancelá ře v p řípad ě p řekážky na jeho stran ě. 
Článek 12 
Soudnímu dvoru jsou p řiděleni ú ředníci a jiní zam ěstnanci, aby zajistili jeho chod. Jsou pod řízeni 
vedoucímu soudní kancelá ře Soudního dvora pod dohledem p ředsedy.  
Článek 13 
Na žádost Soudního dvora mohou Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem 
rozhodnout o jmenování pomocných zpravodaj ů a upravit jejich postavení. Pomocní zpravodajové 
mohou být za podmínek stanovených jednacím řádem povoláni k ú časti na př ípravném šet ření 
k v ěcem p ředloženým Soudnímu dvoru a ke spolupráci se soudcem zpravodajem.  
Pomocné zpravodaje jmenuje Rada prostou v ětšinou z osob, které poskytují veškeré záruky nezávi ­
slosti a mají požadovanou právnickou kvalifikaci. P řed Soudním dvorem skládají p řísahu, že budou 
svou funkci vykonávat zcela nestrann ě a podle svého nejlepšího sv ědomí a že budou zachovávat 
tajnost porad Soudního dvora.CS C 83/212 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 14 
Soudci, generální advokáti a vedoucí soudní kancelá ře musí mít bydlišt ě v míst ě sídla Soudního 
dvora.  
Článek 15 
Soudní dv ůr vykonává svou činnost nep řetržit ě. Trvání soudních prázdnin stanoví Soudní dv ůr 
s ohledem na své úřední pot řeby.  
Článek 16 
Soudní dv ůr z řizuje senáty složené ze t ří a p ěti soudc ů. Soudci volí ze svého st ředu p ředsedy senát ů. 
Předsedové senát ů složených z p ěti soudc ů jsou voleni na dobu t ří let. Mohou být zvoleni dvakrát po 
sob ě. 
Velký senát je složen z t řinácti soudc ů. P ředsedá mu p ředseda Soudního dvora. Členy velkého senátu 
jsou rovn ěž p ředsedové senát ů složených z p ěti soudc ů a jiní soudci ur čení za podmínek stanove ­
ných jednacím řádem. 
Soudní dv ůr zasedá ve velkém senátu, požádá-li o to členský stát nebo orgán Unie, který je ú čast ­
níkem řízení.  
Soudní dv ůr zasedá v plénu p ři řízení na základ ě čl. 228 odst. 2, čl. 245 druhého pododstavce, 
článku 247 nebo čl. 286 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie.  
Navíc m ůže Soudní dv ůr po vyslechnutí generálního advokáta rozhodnout, že v ěc bude p ředložena 
plénu, má-li za to, že v ěc, kterou se zabývá, má mimo řádný význam.  
Článek 17 
Soudní dv ůr m ůže platn ě rozhodovat jen v lichém poč tu soudc ů. 
Rozhodnutí senát ů složených ze t ří nebo pě ti soudc ů jsou platná, pouze pokud jsou p řijata t řemi 
soudci. 
Rozhodnutí velkého senátu jsou platná, pouze pokud je p řítomno dev ět soudc ů. 
Rozhodnutí pléna Soudního dvora jsou platná, pouze pokud je p řítomno patnáct soudc ů. 
V p řípad ě p řekážky na stran ě jednoho soudce senátu m ůže být za podmínek stanovených jednacím 
řádem povolán soudce, který je členem jiného senátu.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/213
Článek 18 
Soudci a generální advokáti se nemohou ú častnit rozhodování v žádné v ěci, ve které d říve vystu ­
povali jako zmocn ěnci, poradci nebo advokáti n ěkterého z ú častník ů řízení nebo o níž byli povoláni 
rozhodnout jako členové soudu či vyšet řovací komise nebo v jakémkoli jiném postavení.  
Jestliže má soudce nebo generální advokát ze zvláštního d ůvodu za to, že se nem ůže ú častnit 
projednávání a rozhodování v ur čité v ěci, sd ělí to p ředsedovi. V p řípad ě, že se p ředseda domnívá, 
že se n ěkterý soudce nebo generální advokát nemá ze zvláštního d ůvodu ú častnit projednávání 
a rozhodování v ur čité v ěci, upozorní na to doty čného. 
V p řípad ě obtíží p ři použití tohoto článku rozhoduje Soudní dv ůr. 
Účastník řízení se nem ůže dovolávat státní p říslušnosti soudce nebo skute čnosti, že soudce jeho 
státní p říslušnosti není členem Soudního dvora nebo n ěkterého senátu, za tím ú čelem, aby žádal 
zm ěnu složení Soudního dvora nebo n ěkterého senátu.  
HLAVA III  
ŘÍZENÍ P ŘED SOUDNÍM DVOREM  
Článek 19 
Členské státy a orgány Unie zastupuje p řed Soudním dvorem zmocn ěnec jmenovaný pro každou 
jednotlivou v ěc; zmocn ěnci m ůže být nápomocen poradce nebo advokát.  
Stejným zp ůsobem jsou zastupovány státy, které jsou stranami Dohody o Evropském hospodá řském 
prostoru a nejsou členskými státy, jakož i Kontrolní ú řad ESVO uvedený ve zmín ěné dohod ě. 
Jiní ú častníci řízení musí být zastoupeni advokátem.  
Zastupovat n ěkterého ú častníka řízení p řed Soudním dvorem nebo mu být nápomocen m ůže pouze 
advokát oprávn ěný k výkonu advokacie podle práva n ěkterého členského státu nebo jiného státu, 
který je stranou Dohody o Evropském hospodá řském prostoru.  
Zmocn ěnci, poradci a advokáti vystupující p řed Soudním dvorem požívají práv a záruk nezbytných 
k nezávislému výkonu svých funkcí za podmínek, které ur čí jednací řád. 
Soudní dv ůr má vůč i poradc ům a advokát ům, kte ří p řed ním vystupují, pravomoci obvykle p řizná ­
vané soud ům, a to za podmínek, které ur čí jednací řád. 
Vysokoškolští uč itelé, kte ří jsou státními p říslušníky členských států , jejichž právní řád jim p řiznává 
právo vystupovat p řed soudy, požívají u Soudního dvora práv, která tento článek p řiznává advo ­
kát ům.CS C 83/214 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 20 
Řízení p řed Soudním dvorem má dvě části: písemnou a ústní.  
Písemná část řízení zahrnuje doru čení žalob, spis ů ú častník ů řízení, žalobních odpov ědí a vyjád ření 
a p řípadn ě replik, jakož i veškerých podpů rných písemností a dokument ů nebo jejich ověř ených 
opis ů ú častník ům řízení a orgán ům Unie, jejichž rozhodnutí jsou p ředm ětem sporu.  
Doru čení zajistí vedoucí soudní kancelá ře v po řadí a ve lh ůtách stanovených jednacím ř ádem.  
Ústní část řízení zahrnuje p řednesení zprávy soudce zpravodaje, slyšení zmocn ěnc ů, poradc ů 
a advokát ů, jakož i stanoviska generálního advokáta a podle pot řeby i výslechu svě dk ů a znalc ů. 
Má-li Soudní dv ůr za to, že v ěc neobsahuje žádnou novou právní otázku, m ůže po vyslechnutí 
generálního advokáta rozhodnout, že v ěc bude projednána bez stanoviska generálního advokáta.  
Článek 21 
Žaloba k Soudnímu dvoru se podává prostř ednictvím vedoucího soudní kancelá ře. Musí obsahovat 
jméno a bydlišt ě nebo sídlo žalobce, postavení podepsaného, ozna čení strany nebo stran, proti nimž 
žaloba sm ěřuje, p ředm ět sporu, návrhové žádání a stru čný popis žalobních d ůvod ů. 
K žalob ě musí být v p řípad ě potř eby př ipojen akt, jehož zrušení se požaduje, nebo v p řípad ě 
uvedeném v článku 265 Smlouvy o fungování Evropské unie doklad o datu výzvy zmín ěné 
v uvedeném článku. Jestliže tyto písemnosti nebyly k žalob ě p řipojeny, vyzve vedoucí soudní kance ­
láře žalobce, aby jej v p řim ěřené lhů tě dodal, p řičemž žaloba nesmí být odmítnuta proto, že tato 
vada byla odstran ěna teprve po uplynutí lh ůty stanovené pro podání žaloby.  
Článek 22 
V p řípadech podle článku 18 Smlouvy o ESAE se opravný prost ředek podává k Soudnímu dvoru 
prost řednictvím vedoucího soudní kancelá ře. Musí obsahovat jméno a bydlišt ě nebo sídlo navrho ­
vatele, postavení podepsaného, ozna čení rozhodnutí, proti n ěmuž se opravný prost ředek podává, 
ozna čení ú častník ů řízení, p ředm ět sporu, návrhové žádání a stru čný popis žalobních d ůvod ů. 
K opravnému prost ředku musí být p řipojen ov ěřený opis napadeného rozhodnutí rozhod čího 
výboru.  
Zamítne-li Soudní dvů r opravný prost ředek, nabývá rozhodnutí rozhod čího výboru právní moci.  
Zruší-li Soudní dvů r rozhodnutí rozhod čího výboru, m ůže být řízení př ed rozhod čím výborem na 
návrh n ěkterého z ú častník ů řízení znovu zahájeno. Rozhod čí výbor je p řitom vázán právním 
názorem vyjád řeným v rozhodnutí Soudního dvora.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/215
Článek 23 
V p řípadech uvedených v článku 267 Smlouvy o fungování Evropské unie doru čí p říslušný vnitros ­
tátní soud Soudnímu dvoru své rozhodnutí, jímž bylo řízení p řerušeno a v ěc p ředložena Soudnímu 
dvoru. Toto rozhodnutí pak oznámí vedoucí soudní kancelá ře Soudního dvora ú častník ům řízení, 
členským států m a Komisi, jakož i orgánu, instituci nebo jinému subjektu Unie, který p řijal akt, jehož 
platnost nebo výklad je p ředm ětem sporu.  
Do dvou m ěsíc ů od tohoto oznámení mají úč astníci řízení, členské státy, Komise a podle okolností 
i orgán, instituce nebo jiný subjekt Unie, který p řijal akt, jehož platnost nebo výklad je p ředm ětem 
sporu, právo p ředložit Soudnímu dvoru spisy ú častník ů řízení nebo vyjádření. 
V p řípadech uvedených v článku 267 Smlouvy o fungování Evropské unie oznámí vedoucí soudní 
kancelá ře Soudního dvora rozhodnutí vnitrostátního soudu stát ům, které jsou stranami dohody 
o Evropském hospodá řském prostoru a nejsou členskými státy, jakož i Kontrolnímu ú řadu ESVO 
uvedenému ve zmín ěné dohod ě, a které mohou do dvou m ěsíc ů od tohoto oznámení, jedná-li se 
o n ěkterou z oblastí p ůsobnosti zmín ěné dohody, p ředložit Soudnímu dvoru spisy ú častník ů řízení 
nebo vyjád ření.  
Pokud dohoda týkající se urč ité oblasti uzav řená mezi Radou a jedním nebo více t řetími státy stanoví, 
že tyto státy mají právo p ředkládat spisy ú častník ů řízení nebo vyjád ření, pokud soud členského státu 
požádá Soudní dv ůr o rozhodnutí o p ředb ěžné otázce spadající do oblasti p ůsobnosti dohody, je 
rozhodnutí vnitrostátního soudu obsahující uvedenou otázku také oznámeno doty čným t řetím 
stát ům, které mohou do dvou m ěsíc ů od tohoto oznámení p ředložit Soudnímu dvoru spisy ú čast ­
ník ů řízení nebo vyjád ření. 
Článek 23a  ( 1 ) 
Jednací řád m ůže upravit zrychlené řízení a, v souvislosti se žádostmi o rozhodnutí o p ředb ěžné 
otázce týkajícími se prostoru svobody, bezpe čnosti a práva, naléhavé řízení.  
V t ěchto řízeních lze pro p ředkládání spis ů nebo písemných vyjád ření stanovit kratší lh ůtu, než je 
lh ůta stanovená v článku 23, a odchyln ě od čl. 20 čtvrtého pododstavce lze stanovit, že v ěc bude 
projednána bez stanoviska generálního advokáta.  
V naléhavém řízení lze mimoto omezit okruh ú častník ů řízení a ostatních zú častn ěných uvedených 
v článku 23 oprávn ěných p ředkládat spisy nebo písemná vyjád ření a v př ípadech mimo řádné 
naléhavosti lze upustit od písemné části řízení.CS C 83/216 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010  
( 1 ) Článek vložený rozhodnutím 2008/79/ES, Euratom (Ú ř. v ěst. L 24, 29.1.2008, s. 42).
Článek 24 
Soudní dv ůr m ůže vyzvat ú častníky řízení, aby p ředložili veškeré dokumenty a poskytli veškeré 
informace, které pokládá za žádoucí. V p řípad ě odmítnutí to Soudní dv ůr vezme na v ědomí. 
Soudní dv ůr m ůže rovn ěž požádat členské státy a orgány, instituce nebo jiné subjekty Unie, které 
nejsou ú častníky řízení, o veškeré údaje, jež považuje za nezbytné pro ú čely řízení.  
Článek 25 
Soudní dv ůr m ůže kdykoli pov ěřit kteroukoli osobu, sdružení osob, ú řad, výbor nebo orgán podle 
své volby vypracováním odborného posudku.  
Článek 26 
Výslech sv ědk ů se provádí za podmínek, které stanoví jednací ř ád. 
Článek 27 
Vůč i sv ědk ům, kte ří odpírají plnit sv ědeckou povinnost, vykonává Soudní dvů r pravomoci soudů m 
obvykle př iznávané a m ůže ukládat pen ěžité tresty za podmínek, které stanoví jednací řád. 
Článek 28 
Sv ědci a znalci mohou být vyslechnuti pod p řísahou ve form ě, kterou stanoví jednací řád, anebo 
zp ůsobem, který stanoví právní řád domovského státu sv ědka nebo znalce.  
Článek 29 
Soudní dv ůr m ůže p řikázat, aby byl sv ědek nebo znalec vyslechnut soudním orgánem v míst ě svého 
bydlišt ě. 
Tento př íkaz se zašle k provedení p říslušnému soudnímu orgánu zp ůsobem, který stanoví jednací 
řád. Písemnosti, které byly získány na základ ě tohoto dožádání, se vracejí Soudnímu dvoru stejným 
zp ůsobem.  
Soudní dv ůr nese náklady, pokud je p řípadn ě nep řenese na ú častníky řízení.  
Článek 30  
Každý členský stát posuzuje porušení p řísahy sv ědky nebo znalci jako obdobný trestný čin spáchaný 
před svým vnitrostátním soudem v ob čanskoprávním řízení. Na základ ě oznámení Soudního dvora 
stíhá pachatele tohoto činu př ed p říslušným vnitrostátním soudem.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/217
Článek 31 
Jednání je ve řejné, nerozhodne-li Soudní dv ůr z vážných d ůvod ů bez návrhu nebo na návrh úč ast ­
ník ů řízení jinak.  
Článek 32 
V pr ůběhu jednání m ůže Soudní dv ůr vyslýchat znalce, sv ědky i samotné úč astníky řízení. Ú častníci 
řízení však p řed ním mohou vystupovat pouze prost řednictvím svých zástupc ů. 
Článek 33 
O každém jednání se sepisuje protokol, který podepisují předseda a vedoucí soudní kancelá ře. 
Článek 34 
Po řad jednání stanoví p ředseda. 
Článek 35 
Porady Soudního dvora jsou a z ůstanou tajné.  
Článek 36 
Rozsudky musí být od ůvodn ěny. Uvád ějí se v nich jména soudců , kte ří se ú častnili rozhodování.  
Článek 37 
Rozsudky podepisují p ředseda a vedoucí soudní kancelá ře. Vyhlašují se na ve řejném zasedání.  
Článek 38 
Soudní dv ůr rozhoduje o nákladech řízení.  
Článek 39 
Předseda Soudního dvora m ůže ve zkráceném řízení, které se v nezbytném rozsahu m ůže odchylovat 
od ur čitých pravidel obsažených v tomto statutu a které bude upraveno jednacím řádem, rozhodnout 
o návrzích na odklad provád ění nebo vykonatelnosti napadeného aktu podle článku 278 Smlouvy 
o fungování Evropské unie nebo podle článku 157 Smlouvy o ESAE, na na řízení p ředb ěžných 
opat ření podle článku 279 Smlouvy o fungování Evropské unie nebo na zastavení výkonu rozhod ­
nutí podle č l. 299 čtvrtého pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie nebo podle čl. 164 
třetího pododstavce Smlouvy o ESAE.CS C 83/218 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
V p řípad ě p řekážky na stran ě p ředsedy jej zastoupí jiný soudce za podmínek stanovených jednacím 
řádem.  
Rozhodnutí vydané p ředsedou nebo jeho zástupcem má pouze p ředb ěžnou povahu a nep ředjímá 
rozhodnutí Soudního dvora ve v ěci samé.  
Článek 40 
Členské státy a orgány Unie mohou ve sporech p ředložených Soudnímu dvoru vstoupit do řízení.  
Totéž právo mají instituce a jiné subjekty Unie a každá jiná osoba, které mohou prokázat zájem na 
rozhodnutí sporu p ředloženého Soudnímu dvoru. Fyzické nebo právnické osoby nesm ějí zasahovat 
do spor ů mezi členskými státy, spor ů mezi orgány Unie nebo spor ů mezi členskými státy a orgány 
Unie.  
Aniž je dot čen druhý pododstavec, mohou státy, které jsou stranami Dohody o Evropském hospo ­
dá řském prostoru a které nejsou členskými státy, jakož i Kontrolní ú řad ESVO uvedený ve zmín ěné 
dohod ě, vstoupit do řízení ve sporech týkajících se n ěkteré oblasti p ůsobnosti zmín ěné dohody. 
Návrhová žádání obsažená v návrhu na vstup do řízení se omezí na podporu návrhového žádání 
jednoho z hlavních ú častník ů řízení.  
Článek 41 
Jestliže žalovaný nepodá písemné návrhové žádání, a čkoli byl řádně vyrozum ěn, bude proti n ěmu 
vydán rozsudek pro zmeškání. Proti rozsudku se lze odvolat ve lh ůtě jednoho m ěsíce po jeho 
oznámení. Nerozhodne-li Soudní dv ůr jinak, nemá odvolání odkladný úč inek na výkon rozsudku 
pro zmeškání.  
Článek 42 
Členské státy, orgány, instituce a jiné subjekty Unie a ostatní fyzické nebo právnické osoby mohou 
v p řípadech a za podmínek, které budou stanoveny jednacím řádem, vznést námitky t řetí osoby proti 
rozsudk ům, jestliže se tyto rozsudky týkají jejich práv a jestliže byly vydány bez jejich ú časti.  
Článek 43  
V p řípad ě pochybností o smyslu a dosahu n ěkterého rozsudku je Soudní dv ůr p říslušný podat jeho 
výklad na žádost kteréhokoli úč astníka řízení nebo orgánu Unie, jestliže prokáží, že mají na v ěci 
oprávn ěný zájem.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/219
Článek 44 
Obnovu řízení lze u Soudního dvora žádat jen z toho d ůvodu, že byly zjišt ěny nové rozhodné 
skute čnosti, které p řed vynesením rozsudku nebyly známy Soudnímu dvoru ani ú častníku řízení, 
který o obnovu žádá.  
Obnovené řízení se zahajuje rozhodnutím Soudního dvora, které výslovn ě uvádí existenci nové 
skute čnosti, p řiznává jí význam od ůvod ňující obnovení řízení a prohlašuje proto žádost za p řípu ­
stnou.  
Žádost o obnovu řízení není p řípustná po uplynutí lh ůty deseti let od vydání rozsudku.  
Článek 45 
Jednací řád stanoví prodloužení procesních lh ůt z d ůvodu vzdálenosti.  
Zánik nároku pro zmeškání lh ůty nelze namítat, jestliže doty čná strana prokáže p ůsobení náhody 
nebo vyšší moci.  
Článek 46 
Nároky v ůči Unii z mimosmluvní odpov ědnosti se promlč ují za p ět let ode dne, kdy nastala 
skute čnost, na níž se zakládají. Proml čení se p řerušuje bu ď podáním žaloby u Soudního dvora, 
nebo př edb ěžnou žádostí, kterou poškozený p ředloží p říslušnému orgánu Unie. V naposledy 
uvedeném p řípad ě musí být žaloba podána ve lh ůtě dvou m ěsíc ů stanovené v článku 263 Smlouvy 
o fungování Evropské unie; podle okolností se použije č l. 265 druhý pododstavec Smlouvy 
o fungování Evropské unie.  
Tento článek se rovn ěž vztahuje na nároky v ůči Evropské centrální bance z mimosmluvní odpov ěd­
nosti.  
HLAVA IV  
TRIBUNÁL  
Článek 47 
Ustanovení čl. 9 prvního pododstavce, článk ů 14 a 15, čl. 17 prvního, druhého, čtvrtého a pátého 
pododstavce a článku 18 se použijí na Tribunál a jeho č leny. 
Ustanovení čl. 3 čtvrtého pododstavce a článk ů 10, 11 a 14 se p řim ěřen ě použijí pro vedoucího 
soudní kancelá ře Tribunálu.  
Článek 48  
Tribunál se skládá ze dvaceti sedmi soudc ů.CS C 83/220 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 49 
Členové Tribunálu mohou být povoláni, aby plnili úkoly generálního advokáta.  
Úlohou generálního advokáta je p ředkládat ve řejn ě, zcela nestrann ě a nezávisle od ůvodn ěná stano ­
viska v n ěkterých v ěcech p ředložených Tribunálu a být mu tím nápomocen p ři pln ění jeho poslání.  
Kritéria pro výběr t ěchto v ěcí a postup povolávání generálních advokát ů stanoví jednací řád Tribu ­
nálu. 
Člen povolaný k výkonu funkce generálního advokáta v ur čité v ěci se nesmí ú častnit rozhodování 
v téže v ěci. 
Článek 50 
Tribunál zasedá v senátech o t řech nebo pěti soudcích. Soudci volí ze svého st ředu př edsedy senát ů. 
Předsedové senát ů složených z p ěti soudc ů jsou voleni na dobu t ří let. Mohou být zvoleni dvakrát po 
sob ě. 
Složení senát ů a p řidělování v ěcí jednotlivým senát ům ur čí jednací řád. Ve v ěcech vymezených 
jednacím řádem m ůže Tribunál zasedat v plénu nebo jako samosoudce.  
Jednací řád m ůže rovn ěž stanovit, ve kterých v ěcech a za jakých podmínek Tribunál zasedá ve 
velkém senátu.  
Článek 51 
Odchyln ě od pravidla obsaženého v čl. 256 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie je Soudní 
dv ůr p říslušný rozhodovat o žalobách uvedených v článcích 263 a 265 Smlouvy o fungování 
Evropské unie podaných členským státem proti  
a) aktu nebo ne činnosti Evropského parlamentu nebo Rady nebo obou t ěchto orgán ů jednajících 
spole čně, krom ě: 
— rozhodnutí p řijatých Radou podle čl. 108 odst. 2 t řetího pododstavce Smlouvy o fungování 
Evropské unie,  
— akt ů Rady p řijatých podle na řízení Rady týkajícího se opat ření na ochranu obchodu ve smyslu 
článku 207 Smlouvy o fungování Evropské unie,  
— akt ů Rady, kterými Rada vykonává provádě cí pravomoci v souladu s čl. 291 odst. 2 Smlouvy 
o fungování Evropské unie;CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/221
b) aktu nebo ne činnosti Komise podle čl. 331 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.  
Dále je Soudní dvů r př íslušný rozhodovat o žalobách uvedených v týchž článcích podaných orgánem 
Unie proti aktu nebo ne činnosti Evropského parlamentu, Rady, obou t ěchto orgán ů jednajících 
spole čně nebo Komise nebo podaných orgánem Unie proti aktu nebo ne činnosti Evropské centrální 
banky.  
Článek 52 
Předseda Soudního dvora a př edseda Tribunálu urč í vzájemnou dohodou, za jakých podmínek budou 
úředníci a jiní zam ěstnanci Soudního dvora poskytovat služby Tribunálu, aby zajistili jeho chod. 
Někte ří ú ředníci a jiní zam ěstnanci jsou pod řízeni vedoucímu soudní kancelá ře Tribunálu pod 
dohledem p ředsedy Tribunálu.  
Článek 53  
Řízení p řed Tribunálem se řídí hlavou III.  
Řízení p řed Tribunálem bude podle pot řeby up řesn ěno a dopln ěno jednacím řádem. Jednací řád se 
m ůže odchýlit od čl. 40 čtvrtého pododstavce a článku 41 s ohledem na zvláštnosti spor ů v oblasti 
práv duševního vlastnictví.  
Odchyln ě od čl. 20 čtvrtého pododstavce m ůže generální advokát p ředkládat od ůvodněná stanoviska 
písemn ě. 
Článek 54 
Je-li žaloba nebo jiné podání ur čené Tribunálu omylem podáno vedoucímu soudní kancelář e 
Soudního dvora, př edá je neprodlen ě vedoucímu soudní kancelá ře Tribunálu; obdobn ě je-li žaloba 
nebo jiné podání ur čené Soudnímu dvoru omylem podáno vedoucímu soudní kancelá ře Tribunálu, 
předá je neprodlen ě vedoucímu soudní kancelá ře Soudního dvora.  
Pokud Tribunál zjistí, že není p říslušný k řízení ve v ěci, ve které je p říslušný Soudní dv ůr, postoupí 
věc Soudnímu dvoru; obdobn ě pokud Soudní dv ůr zjistí, že je k řízení p říslušný Tribunál, postoupí 
věc Tribunálu, který již poté nem ůže prohlásit svou nep říslušnost.  
Jsou-li Soudnímu dvoru i Tribunálu p ředloženy v ěci, které mají stejný p ředm ět, týkají se stejné otázky 
výkladu nebo otázky platnosti stejného právního aktu, m ůže Tribunál po vyslechnutí ú častník ů řízení 
přerušit řízení, dokud Soudní dv ůr nevynese rozsudek, nebo je-li žaloba podána podle článku 263 
Smlouvy o fungování Evropské unie, upustit od projednání v ěci, aby umožnil Soudnímu dvoru 
o t ěchto v ěcech rozhodnout. Za stejných okolností m ůže Soudní dv ůr rovn ěž rozhodnout 
o p řerušení řízení, které p řed ním probíhá; v tom p řípad ě řízení p řed Tribunálem pokra čuje. 
Pokud členský stát a orgán Unie napadají tentýž akt, upustí Tribunál od projednání v ěci, aby umožnil 
Soudnímu dvoru rozhodnout o t ěchto žalobách.CS C 83/222 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 55 
Vedoucí soudní kancelá ře Tribunálu oznámí kone čná rozhodnutí Tribunálu, rozhodnutí, která řeší 
věc pouze částe čně, nebo rozhodnutí o otázce týkající se př íslušnosti Tribunálu nebo p řípustnosti 
žaloby všem ú častník ům řízení, jakož i všem členským států m a orgán ům Unie, p řestože nevstoupily 
do řízení p řed Tribunálem.  
Článek 56 
Proti kone čným rozhodnutím Tribunálu, proti rozhodnutím, která řeší v ěc pouze částe čně, nebo 
proti rozhodnutím o otázce týkající se příslušnosti Tribunálu nebo p řípustnosti žaloby lze ve lhů tě 
dvou m ěsíc ů od oznámení napadeného rozhodnutí podat opravný prost ředek k Soudnímu dvoru.  
Tento opravný prost ředek m ůže podat kterýkoli úč astník řízení, jehož návrhovému žádání nebylo 
zcela nebo z části vyhov ěno. Jiní vedlejší úč astníci řízení než členské státy nebo orgány Unie mohou 
podat opravný prost ředek, pouze pokud se jich rozhodnutí Tribunálu p římo týká.  
S výjimkou sporů mezi Unií a jejich zam ěstnanci mohou tento opravný prost ředek podat rovn ěž 
členské státy a orgány Unie, které nevstoupily do řízení p řed Tribunálem. Tyto členské státy a orgány 
mají stejné postavení jako členské státy nebo orgány, které vstoupily do řízení v prvním stupni.  
Článek 57 
Opravný prost ředek k Soudnímu dvoru proti rozhodnutí Tribunálu, kterým byl zamítnut návrh na 
vstup do řízení, m ůže osoba, jejíž návrh byla zamítnut, podat ve lh ůtě dvou týdn ů od oznámení 
rozhodnutí o zamítnutí.  
Účastníci řízení mohou podat opravný prost ředek k Soudnímu dvoru proti rozhodnutím Tribunálu 
přijatým podle článku 278 nebo 279 nebo podle čl. 299 čtvrtého pododstavce Smlouvy o fungování 
Evropské unie nebo podle článku 157 nebo podle čl. 164 t řetího pododstavce Smlouvy o ESAE ve 
lh ůtě dvou m ěsíc ů od jejich oznámení.  
O opravných prost ředcích uvedených v prvním a druhém pododstavci tohoto článku se rozhoduje 
postupem podle článku 39.  
Článek 58 
Opravné prost ředky k Soudnímu dvoru jsou omezeny na právní otázky. Jsou p řípustné pro nep řís ­
lušnost Tribunálu, pro nedostatky řízení p řed Tribunálem, které poškozují zájmy ú častníka řízení 
podávajícího opravný prost ředek, či pro porušení právních p ředpis ů Unie Tribunálem.  
Opravný prost ředek jen proti ur čení výše náhrady nákladů řízení nebo proti rozhodnutí, který 
z ú častník ů řízení je má platit, není p řípustný.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/223
Článek 59 
Je-li podán opravný prost ředek proti rozhodnutí Tribunálu, má řízení př ed Soudním dvorem 
písemnou a ústní č ást. Za podmínek stanovených v jednacím řádu m ůže Soudní dvů r poté, co 
byli vyslechnuti úč astníci řízení a generální advokát, rozhodnout bez ústního jednání.  
Článek 60 
Aniž jsou dot čeny články 278 a 279 Smlouvy o fungování Evropské unie nebo článek 157 Smlouvy 
o ESAE, nemá opravný prost ředek odkladný úč inek.  
Odchyln ě od článku 280 Smlouvy o fungování Evropské unie nabývá rozhodnutí Tribunálu, které 
ruší na řízení, právní moci až dnem, kdy uplyne lh ůta stanovená v čl. 56 prvním pododstavci tohoto 
statutu, nebo pokud je v této lhů tě podán opravný prost ředek, dnem jeho zamítnutí, aniž je dot čeno 
právo ú častníka řízení požádat Soudní dvů r na základ ě článk ů 278 a 279 Smlouvy o fungování 
Evropské unie a článku 157 Smlouvy o ESAE o pozastavení ú čink ů rozhodnutí, které bylo prohlá ­ 
šeno za neplatné, nebo o na řízení jiného p ředb ěžného opat ření. 
Článek 61 
Je-li opravný prost ředek opodstatn ěný, zruší Soudní dv ůr rozhodnutí Tribunálu. Soudní dvů r m ůže 
vydat sám kone čné rozhodnutí ve v ěci, pokud to soudní řízení dovoluje, nebo v ěc vrátit zp ět 
Tribunálu k rozhodnutí.  
Je-li v ěc vrácena Tribunálu, je tento tribunál vázán právním názorem obsaženým v rozhodnutí 
Soudního dvora. 
Je-li opravný prost ředek podaný členským státem nebo orgánem Unie, který nevstoupil do řízení 
před Tribunálem, opodstatněný, m ůže Soudní dvů r ur čit, považuje-li to za nezbytné, které ú činky 
zrušeného rozhodnutí Tribunálu jsou pro ú častníky řízení zachovány.  
Článek 62 
V p řípadech uvedených v čl. 256 odst. 2 a 3 Smlouvy o fungování Evropské unie m ůže první 
generální advokát navrhnout Soudnímu dvoru, aby p řezkoumal rozhodnutí Tribunálu, má-li za to, že 
existuje vážné nebezpe čí narušení jednoty nebo souladu práva Unie.  
Návrh musí podat ve lh ůtě jednoho m ěsíce od vyhlášení rozhodnutí Tribunálu. Soudní dv ůr 
rozhodne ve lhů tě jednoho m ěsíce ode dne, kdy mu první generální advokát podal návrh, zda je 
rozhodnutí t řeba p řezkoumat.  
Článek 62a  
Soudní dv ůr rozhoduje o otázkách, které jsou p ředm ětem př ezkumu, postupem pro naléhavé situace 
na základ ě spisu, který mu p ředá Tribunál.CS C 83/224 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Osoby uvedené v článku 23 a v p řípadech stanovených v čl. 256 odst. 2 Smlouvy o fungování 
Evropské unie i úč astníci řízení př ed Tribunálem mají právo p ředložit Soudnímu dvoru ve lh ůtě 
stanovené k tomuto ú čelu své spisy nebo vyjád ření k otázkám, které jsou p ředm ětem p řezkumu.  
Před vydáním rozhodnutí m ůže Soudní dv ůr rozhodnout o zahájení ústního jednání.  
Článek 62b  
V p řípadech stanovených v čl. 256 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie a aniž jsou dot čeny 
články 278 a 279 Smlouvy o fungování Evropské unie, nemají návrh na p řezkoumání a rozhodnutí 
o zahájení p řezkumného řízení odkladný úč inek. Shledá-li Soudní dvů r, že rozhodnutí Tribunálu 
ohrožuje jednotu nebo soulad práva Unie, vrátí př ípad Tribunálu, který je vázán právním názorem 
Soudního dvora; Soudní dv ůr m ůže ur čit ú činky rozhodnutí Tribunálu, které jsou pro ú častníky 
řízení zachovány. Pokud však řešení sporu vyplývá, s p řihlédnutím k výsledku p řezkumu, ze skut ­
kových zjišt ění, na nichž se zakládá rozhodnutí Tribunálu, rozhodne Soudní dv ůr s kone čnou 
platností. 
V p řípadech stanovených v čl. 256 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, není-li navržen 
přezkum nebo rozhodnuto o zahájení p řezkumu, nabývají odpov ěď nebo odpov ědi Tribunálu na 
otázky, které mu byly p ředloženy, ú činku uplynutím lh ůt stanovených k tomuto ú čelu v čl. 62 
druhém pododstavci. Je-li zahájen p řezkum, nabývají odpov ěď nebo odpov ědi, které jsou p ředm ětem 
přezkumu, ú činku po jeho skon čení, pokud Soudní dv ůr nerozhodne jinak. Shledá-li Soudní dv ůr, že 
rozhodnutí Tribunálu narušuje jednotu nebo soulad práva Unie, nahrazuje odpov ěď Soudního dvora 
na otázky, které jsou p ředm ětem p řezkumu, odpov ěď Tribunálu.  
HLAVA IVa  
SPECIALIZOVANÉ SOUDY  
Článek 62c  
Ustanovení o pravomocích, složení a organizaci specializovaných soud ů z řízených podle článku 257 
Smlouvy o fungování Evropské unie a o řízení p řed nimi jsou obsažena v p říloze tohoto statutu.  
HLAVA V  
ZÁV ĚRE ČNÁ USTANOVENÍ  
Článek 63  
Jednací řády Soudního dvora a Tribunálu obsahují veškerá další ustanovení nezbytná k provád ění 
a p řípadnému dopl ňování tohoto statutu.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/225
Článek 64 
Pravidla o užívání jazyk ů vztahující se na Soudní dv ůr Evropské unie stanoví Rada jednomysln ě 
na řízením. Toto na řízení se p řijme bu ď na žádost Soudního dvora a po konzultaci s Komisí 
a Evropským parlamentem, nebo na návrh Komise a po konzultaci se Soudním dvorem 
a Evropským parlamentem.  
Až do př ijetí t ěchto pravidel z ůstávají v ú činnosti ustanovení jednacího řádu Soudního dvora 
a jednacího řádu Tribunálu týkající se užívání jazyk ů. Odchyln ě od článk ů 253 a 254 Smlouvy 
o fungování Evropské unie mohou být tato ustanovení zm ěněna nebo zrušena pouze 
s jednomyslným souhlasem Rady.  
PŘÍLOHA I  
SOUD PRO VEŘ EJNOU SLUŽBU EVROPSKÉ UNIE  
Článek 1 
Soud pro ve řejnou službu Evropské unie (dále jen „Soud pro ve řejnou službu“) má pravomoc rozhodovat v prvním stupni 
spory mezi Unií a jejími zam ěstnanci podle článku 270 Smlouvy o fungování Evropské unie, v četn ě spor ů mezi každou 
institucí nebo subjektem a jeho zam ěstnanci, které spadají do pravomoci Soudního dvora Evropské unie.  
Článek 2  
Soud pro ve řejnou službu se skládá ze sedmi soudc ů. Na žádost Soudního dvora m ůže Rada kvalifikovanou v ětšinou 
rozhodnout, že zvýší po čet soudc ů. 
Soudci jsou jmenováni na dobu šesti let. Soudci, jejichž funk ční období kon čí, mohou být jmenováni opakovan ě. 
Každé uvoln ěné místo se obsazuje jmenováním nového soudce na dobu šesti let.  
Článek 3  
1. Soudce jmenuje Rada postupem stanoveným v čl. 257 čtvrtém pododstavci Smlouvy o fungování Evropské unie po 
konzultaci s výborem z řízeným tímto článkem. P ři jmenování soudc ů dbá Rada na vyvážené složení Soudu pro ve řejnou 
službu na co nejširším zem ěpisném základ ě z řad státních p říslušník ů členských stát ů a z hlediska zastoupení vnitros ­
tátních právních systém ů. 
2. Každá osoba, která má ob čanství Unie a která spl ňuje podmínky stanovené v čl. 257 čtvrtém pododstavci Smlouvy 
o fungování Evropské unie, m ůže p ředložit svou kandidaturu. Rada stanoví na doporu čení Soudního dvora podmínky 
a postupy pro p ředkládání a vy řizování kandidatur.  
3. Z řizuje se výbor složený ze sedmi osob z řad bývalých členů  Soudního dvora a Tribunálu a obecn ě uznávaných 
právník ů. Rada rozhoduje na doporu čení p ředsedy Soudního dvora o jmenování členů výboru a pravidlech jeho fungo ­
vání.CS C 83/226 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
4. Výbor vydává stanovisko ke vhodnosti kandidát ů na výkon funkce soudce Soudu pro ve řejnou službu. Výbor př ipojí 
k tomuto stanovisku seznam kandidát ů, kte ří mají nejvhodn ější zkušenosti na nejvyšší úrovni. Tento seznam musí 
obsahovat po čet kandidát ů, který odpovídá alespo ň dvojnásobku po čtu soudc ů, které má Rada jmenovat.  
Článek 4 
1. Soudci volí ze svého st ředu p ředsedu Soudu pro ve řejnou službu na dobu t ří let. Př edseda může být zvolen 
opakovan ě. 
2. Soud pro ve řejnou službu zasedá v senátech o t řech soudcích. Ve v ěcech vymezených jednacím řádem m ůže 
rozhodovat v plénu, v senátu o p ěti soudcích nebo jako samosoudce.  
3. Př edseda Soudu pro ve řejnou službu p ředsedá plénu a senátu o p ěti soudcích. Př edsedové senát ů o t řech soudcích 
jsou jmenováni za podmínek stanovených v odstavci 1. Je-li p ředseda Soudu pro ve řejnou službu p řidělen senátu o t řech 
soudcích, p ředsedá mu.  
4. Pravomoci a usnášeníschopnost pléna, jakož i složení senát ů a p řidělování v ěcí jednotlivým senát ům ur čí jednací 
řád. 
Článek 5 
Články 2 až 6, 14 a 15, čl. 17 první, druhý a pátý pododstavec a článek 18 statutu Soudního dvora Evropské unie se 
použijí na Soud pro ve řejnou službu a jeho členy. 
Přísaha uvedená v článku 2 statutu se skládá p řed Soudním dvorem a rozhodnutí uvedená v článcích 3, 4 a 6 tohoto 
statutu p řijímá Soudní dv ůr po konzultaci se Soudem pro ve řejnou službu.  
Článek 6 
1. Soud pro ve řejnou službu se opírá o útvary Soudního dvora a Tribunálu. P ředseda Soudního dvora, pop řípad ě 
předseda Tribunálu ur čí vzájemnou dohodou s p ředsedou Soudu pro ve řejnou službu, za jakých podmínek budou 
úředníci a ostatní zam ěstnanci Soudního dvora nebo Tribunálu poskytovat služby Soudu pro ve řejnou službu, aby zajistili 
jeho chod. N ěkte ří ú ředníci nebo jiní zam ěstnanci jsou pod řízeni vedoucímu soudní kancelá ře Soudu pro ve řejnou službu 
pod dohledem p ředsedy tohoto soudu.  
2. Soud pro ve řejnou službu jmenuje vedoucího své soudní kancelá ře a upraví jeho postavení. Ustanovení čl. 3 
čtvrtého pododstavce a články 10, 11 a 14 statutu Soudního dvora Evropské unie se použijí na vedoucího soudní 
kancelá ře tohoto soudu.  
Článek 7 
1. Řízení p řed Soudem pro ve řejnou službu se řídí hlavou III statutu Soudního dvora Evropské unie, s výjimkou článk ů 
22 a 23 uvedeného statutu. Podle pot řeby bude up řesn ěno a dopln ěno jednacím řádem tohoto soudu.  
2. Pravidla pro používání jazyk ů u Tribunálu se vztahují na Soud pro ve řejnou službu.  
3. Písemná část řízení zahrnuje podání návrhu a žalobní odpov ědi, nerozhodne-li Soud pro ve řejnou službu 
o nezbytnosti druhé vým ěny spis ů ú častník ů řízení. Uskute čnila-li se druhá vým ěna spis ů ú častník ů řízení, m ůže Soud 
pro ve řejnou službu se souhlasem ú častník ů řízení rozhodnout bez ústního jednání.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/227
4. V každém stadiu řízení, v četn ě podání návrhu, m ůže Soud pro ve řejnou službu zkoumat možnosti smírného 
narovnání a může se pokusit o jeho usnadn ění. 
5. Soud pro ve řejnou službu rozhoduje o nákladech řízení. S výhradou zvláštních ustanovení jednacího řádu se 
účastníku řízení, který nem ěl úsp ěch ve v ěci, uloží náhrada náklad ů řízení, pokud to ú častník řízení, který m ěl ve v ěci 
úsp ěch, požadoval.  
Článek 8 
1. Je-li návrh nebo jiné podání ur čené Soudu pro ve řejnou službu omylem podáno vedoucímu soudní kancelá ře 
Soudního dvora nebo Tribunálu, p ředá je neprodlen ě vedoucímu soudní kancelá ře Soudu pro ve řejnou službu. Obdobn ě, 
je-li návrh nebo jiné podání ur čené Soudnímu dvoru nebo Tribunálu omylem podáno vedoucímu soudní kancelá ře Soudu 
pro ve řejnou službu, p ředá je neprodlen ě vedoucímu soudní kancelá ře Soudního dvora nebo Tribunálu.  
2. Pokud Soud pro ve řejnou službu zjistí, že není p říslušný k řízení ve v ěci, ve které je p říslušný Soudní dv ůr nebo 
Tribunál, postoupí v ěc Soudnímu dvoru nebo Tribunálu. Obdobn ě pokud Soudní dv ůr nebo Tribunál zjistí, že je k řízení 
příslušný Soud pro ve řejnou službu, postoupí v ěc Soudu pro ve řejnou službu, který již poté nem ůže prohlásit svou 
nep říslušnost.  
3. Jsou-li Soudu pro ve řejnou službu i Tribunálu p ředloženy v ěci týkající se stejné otázky výkladu nebo otázky 
platnosti stejného právního aktu, m ůže Soud pro ve řejnou službu po vyslechnutí ú častník ů řízení p řerušit řízení, 
dokud Tribunál nevynese rozsudek.  
Jsou-li Soudu pro ve řejnou službu i Tribunálu p ředloženy v ěci, které mají stejný př edmě t, prohlásí Soud pro ve řejnou 
službu svou nep říslušnost, aby umožnil Tribunálu o v ěcech rozhodnout. 
Článek 9 
Proti kone čným rozhodnutím Soudu pro ve řejnou službu, proti rozhodnutím tohoto soudu, která řeší v ěc pouze částe čně, 
nebo proti rozhodnutím o otázce týkající se p říslušnosti soudu nebo p řípustnosti žaloby lze ve lh ůtě dvou m ěsíc ů od 
oznámení napadeného rozhodnutí podat opravný prost ředek k Tribunálu.  
Tento opravný prost ředek může podat kterýkoli ú častník řízení, jehož návrhovým žádáním nebylo zcela nebo z části 
vyhov ěno. Jiní vedlejší úč astníci řízení než členské státy nebo orgány Unie mohou podat opravný prost ředek, pouze 
pokud se jich rozhodnutí Soudu pro ve řejnou službu p římo týká.  
Článek 10  
1. Opravný prost ředek k Tribunálu proti rozhodnutí Soudu pro ve řejnou službu, kterým byl zamítnut návrh na vstup 
do řízení, m ůže osoba, jejíž návrh byl zamítnut, podat ve lh ůtě dvou týdn ů od oznámení rozhodnutí o zamítnutí.  
2. Ú častníci řízení mohou podat opravný prost ředek k Tribunálu proti rozhodnutím Soudu pro ve řejnou službu 
přijatým podle článku 278 nebo 279 nebo podle čl. 299 čtvrtého pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie 
a podle článku 157 nebo podle čl. 164 t řetího pododstavce Smlouvy o ESAE ve lh ůtě dvou m ěsíc ů od jejich oznámení.  
3. Př edseda Tribunálu m ůže o opravných prost ředcích uvedených v odstavcích 1 a 2 rozhodnout ve zkráceném řízení, 
které se v nezbytném rozsahu m ůže odchylovat od ur čitých pravidel obsažených v této p říloze a které bude upraveno 
jednacím řádem Tribunálu.CS C 83/228 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 11 
1. Opravné prost ředky k Tribunálu jsou omezeny na právní otázky. Jsou p řípustné pro nep říslušnost Soudu pro 
ve řejnou službu, pro nedostatky ř ízení p řed tímto soudem, které poškozují zájmy ú častníka řízení podávajícího opravný 
prost ředek, či pro porušení právních p ředpis ů Unie Soudem pro ve řejnou službu.  
2. Opravný prost ředek jen proti ur čení výše náhrady náklad ů řízení nebo proti rozhodnutí, který z ú častník ů řízení je 
má platit, není p řípustný.  
Článek 12 
1. Aniž jsou dot čeny články 278 a 279 Smlouvy o fungování Evropské unie a článek 157 Smlouvy o ESAE, nemá 
opravný prost ředek k Tribunálu odkladný ú činek.  
2. Je-li podán opravný prost ředek proti rozhodnutí Soudu pro ve řejnou službu, má řízení p řed Tribunálem písemnou 
a ústní část. Za podmínek stanovených v jednacím řádu Tribunálu m ůže tento tribunál poté, co vyslechne ú častníky 
řízení, rozhodnout bez ústního jednání.  
Článek 13 
1. Je-li opravný prost ředek opodstatn ěný, zruší Tribunál rozhodnutí Soudu pro ve řejnou službu a vydá rozhodnutí ve 
věci sám. Pokud spor nedovoluje rozhodnout ve v ěci, vrátí v ěc zp ět k rozhodnutí Soudu pro ve řejnou službu.  
2. Je-li v ěc vrácena Soudu pro ve řejnou službu, je tento soud vázán právním názorem obsaženým v rozhodnutí 
Tribunálu.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/229
PROTOKOL ( č. 4)  
O STATUTU EVROPSKÉHO SYSTÉMU CENTRÁLNÍCH BANK 
A EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
PŘEJÍCE SI  p řijmout statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, jak to 
stanoví čl. 129 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se p řipojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
KAPITOLA I  
EVROPSKÝ SYSTÉM CENTRÁLNÍCH BANK  
Článek 1  
Evropský systém centrálních bank  
V souladu s č l. 282 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie tvo ří Evropská centrální banka (ECB) 
a národní centrální banky Evropský systém centrálních bank (ESCB). ECB a národní centrální banky 
členských stát ů, jejichž m ěnou je euro, tvo ří Eurosystém.  
ESCB a ECB plní své úkoly a vyvíjejí svou činnost v souladu s ustanoveními Smluv a tohoto statutu.  
KAPITOLA II  
CÍLE A ÚKOLY ESCB  
Článek 2  
Cíle 
Podle čl. 127 odst. 1 a čl. 282 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie je prvo řadým cílem ESCB 
udržovat cenovou stabilitu. Aniž je dot čen cíl cenové stability, podporuje ESCB obecné hospodá řské 
politiky v Unii se zám ěrem p řisp ět k dosahování cíl ů Unie, jak jsou vymezeny v článku 3 Smlouvy 
o Evropské unii. ESCB jedná v souladu se zásadou otev řeného tržního hospodá řství s volnou sout ěží, 
čímž podporuje efektivní umis ťování zdroj ů, a ve shod ě se zásadami stanovenými v článku 119 
Smlouvy o fungování Evropské unie.CS C 83/230 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 3  
Úkoly  
3.1. Podle čl. 127 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie plní ESCB tyto základní úkoly:  
— vymezuje a provádí m ěnovou politiku Unie,  
— provádí devizové operace v souladu s článkem 219 uvedené smlouvy,  
— drží a spravuje oficiální devizové rezervy členských stát ů, 
— podporuje plynulé fungování platebních systém ů. 
3.2. Podle čl. 127 odst. 3 uvedené smlouvy se t řetí odrážka článku 3.1 nevztahuje na držbu 
a správu devizových provozních z ůstatk ů vládami členských států . 
3.3. Podle čl. 127 odst. 5 uvedené smlouvy p řispívá ESCB k řádnému řízení politik, které prová ­
dějí p říslušné orgány v oblasti dohledu nad úv ěrovými institucemi a stability finan čního systému.  
Článek 4  
Poradní funkce  
Podle čl. 127 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie:  
a) je ECB konzultována:  
— ke všem návrh ům akt ů Unie v oblasti její p ůsobnosti,  
— vnitrostátními orgány ke všem návrh ům právních p ředpis ů z oblastí její p ůsobnosti, avšak 
v mezích a za podmínek stanovených Radou postupem podle článku 41;  
b) ECB m ůže v záležitostech spadajících do oblastí její p ůsobnosti př edkládat svá stanoviska 
orgánů m, institucím nebo jiným subjekt ům Unie či vnitrostátním orgán ům. 
Článek 5  
Shromažď ování statistických informací  
5.1. Pro zajišt ění úkol ů, kterými je pov ěřen ESCB, shromaž ďuje ECB ve spolupráci s národními 
centrálními bankami nezbytné statistické informace bu ď od p říslušných vnitrostátních orgán ů, nebo 
přímo od hospodá řských subjekt ů. Za tím ú čelem spolupracuje s orgány, institucemi nebo jinými 
subjekty Unie, s p říslušnými orgány členských stát ů nebo t řetích zemí a s mezinárodními organiza ­
cemi.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/231
5.2. Úkoly popsané v článku 5.1 provád ějí v rámci svých možností národní centrální banky.  
5.3. ECB je pov ěřena podle pot řeby podporovat harmonizaci pravidel a postup ů, kterými se řídí 
shromaž ďování, sestavování a šíř ení statistických údaj ů v oblastech její p ůsobnosti.  
5.4. Postupem podle článku 41 ur čí Rada fyzické a právnické osoby podléhající zpravodajské 
povinnosti, vymezí režim utajení a stanoví p říslušná provád ěcí a sank ční ustanovení.  
Článek 6  
Mezinárodní spolupráce  
6.1. V oblasti mezinárodní spolupráce týkající se úkol ů sv ěřených ESCB rozhoduje ECB o zp ůsobu 
zastoupení ESCB.  
6.2. ECB a s jejím souhlasem rovn ěž národní centrální banky se podílejí na činnosti mezinárod ­
ních m ěnových institucí.  
6.3. Články 6.1 a 6.2 se použijí, aniž je dot čen článek 138 Smlouvy o fungování Evropské unie.  
KAPITOLA III  
ORGANIZACE ESCB  
Článek 7  
Nezávislost  
ECB, národní centrální banka ani žádný člen jejich rozhodovacích orgán ů nesm ějí v souladu 
s článkem 130 Smlouvy o fungování Evropské unie p ři výkonu pravomocí a pln ění úkol ů 
a povinností sv ěřených jim Smlouvami a tímto statutem vyžadovat ani p řijímat pokyny od orgánů , 
institucí nebo jiných subjekt ů Unie, od žádné vlády členského státu či od jakéhokoli jiného subjektu. 
Orgány, instituce a jiné subjekty Unie a vlády členských stát ů se zavazují zachovávat tuto zásadu 
a nesnažit se ovliv ňovat členy rozhodovacích orgán ů ECB ani národních centrálních bank p ři plnění 
jejich úkol ů. 
Článek 8  
Obecná zásada  
ESCB je řízen rozhodovacími orgány ECB.CS C 83/232 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 9  
Evropská centrální banka  
9.1. ECB, která má podle čl. 282 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie právní subjektivitu, 
má ve všech členských státech nejširší zp ůsobilost k právním úkon ům p řiznávanou podle vnitros ­
tátního práva právnickým osobám; ECB m ůže zejména nabývat a zcizovat movitý majetek 
a nemovitosti a m ůže vystupovat p řed soudy.  
9.2. ECB zajiš ťuje, aby úkoly sv ěřené ESCB podle čl. 127 odst. 2, 3 a 5 uvedené smlouvy byly 
plněny její vlastní č inností ve smyslu tohoto statutu nebo prost řednictvím národních centrálních 
bank podle článk ů 12.1 a 14.  
9.3. Podle čl. 129 odst. 1 uvedené smlouvy jsou rozhodovacími orgány ECB Rada guvernér ů 
a Výkonná rada.  
Článek 10  
Rada guvernér ů 
10.1. Podle čl. 283 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie se Rada guvernér ů skládá z člen ů 
Výkonné rady a z guvernér ů národních centrálních bank členských stát ů, jejichž m ěnou je euro.  
10.2. Každý člen Rady guvernér ů má jeden hlas. Ode dne, kdy po čet člen ů Rady guvernér ů 
přesáhne 21, má každý člen Výkonné rady jeden hlas a poč et guvernér ů s hlasovacím právem je 
15. Tato hlasovací práva se rozd ělí a st řídají takto:  
— ode dne, kdy po čet guvernér ů p řesáhne 15, až do dne, kdy dosáhne po čtu 22, jsou guverné ři 
rozd ěleni do dvou skupin podle po řadí založeného na velikosti podílu členského státu dané 
národní centrální banky na souhrnném hrubém domácím produktu v tržních cenách a na celkové 
souhrnné rozvaze m ěnových finan čních institucí členských stát ů, jejichž m ěnou je euro. Podílu na 
souhrnném hrubém domácím produktu v tržních cenách se p řiděluje váha 5/6 a podílu na 
celkové souhrnné rozvaze m ěnových finan čních institucí se p řiděluje váha 1/6. První skupina 
se skládá z p ěti guvernér ů a druhá skupina se skládá ze zbývajících guvernér ů. Frekvence hlaso ­
vacích práv guvernér ů v první skupině není nižší než frekvence hlasovacích práv guvernér ů ve 
druhé skupin ě. S výhradou p ředchozí v ěty se první skupin ě p řidělují čtyři hlasovací práva a druhé 
skupin ě 11 hlasovacích práv;  
— ode dne, kdy po čet guvernér ů dosáhne 22, se guverné ři rozd ělí do t ří skupin podle po řadí 
založeném na výše uvedených kritériích. První skupina se skládá z p ěti guvernér ů a jsou jí 
přidělena čtyři hlasovací práva. Druhá skupina se skládá z poloviny celkového poč tu guvernér ů, 
přičemž se jakýkoli zlomek zaokrouhlí na celé vyšší číslo, a je jí p řid ěleno osm hlasovacích práv. 
Třetí skupina se skládá ze zbývajících guvernér ů a jsou jí p řidělena t ři hlasovací práva;CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/233
— uvnit ř každé skupiny mají guverné ři hlasovací právo po stejnou dobu; 
— pro výpo čet podíl ů na souhrnném hrubém domácím produktu v tržních cenách se použije článek 
29.2. Celková souhrnná rozvaha m ěnových finan čních institucí se vypo čítá v souladu se statis ­
tickým rámcem, který se v Unii používá v dob ě výpo čtu; 
— p ři jakékoli úprav ě souhrnného hrubého domácího produktu v tržních cenách podle článku 29.3 
nebo p ři jakémkoli zvýšení po čtu guvernér ů se podle výše uvedených zásad upraví velikost nebo 
složení skupin;  
— Rada guvernér ů p řijme dvoutř etinovou v ětšinou všech svých člen ů, s hlasovacím právem i bez 
něj, veškerá opat ření nezbytná pro provád ění výše uvedených zásad a m ůže rozhodnout 
o odložení zavedení rota čního systému až do dne, kdy po čet guvernér ů p řekro čí 18.  
Hlasovací právo se vykonává osobn ě. Odchyln ě od tohoto pravidla m ůže jednací řád uvedený 
v článku 12.3 stanovit, že členové Rady guvernér ů mohou hlasovat prost řednictvím telekonference. 
Jednací řád dále stanoví, že člen Rady guvernér ů, který se delší dobu nem ůže ú častnit jejích zasedání, 
smí za sebe jmenovat náhradníka jako člena Rady guvernér ů. 
Předchozími odstavci nejsou dot čena hlasovací práva všech člen ů Rady guvernér ů, s hlasovacím 
právem i bez n ěj, podle článk ů 10.3, 40.2 a 40.3.  
Nestanoví-li tento statut jinak, rozhoduje Rada guvernér ů prostou v ětšinou člen ů s hlasovacím 
právem. V p řípad ě rovnosti hlas ů je rozhodující hlas prezidenta.  
Rada guvernér ů je schopna se usnášet za p řítomnosti alespo ň dvou t řetin člen ů s hlasovacím právem. 
Není-li tato podmínka spln ěna, m ůže prezident svolat mimo řádné zasedání, na n ěmž mohou být 
rozhodnutí př ijímána bez ohledu na uvedené kvórum.  
10.3. P ři rozhodování podle článk ů 28, 29, 30, 32 a 33 mají hlasy členů Rady guvernér ů váhu 
podle podíl ů národních centrálních bank na upsaném základním kapitálu ECB. Hlasy č len ů Výkonné 
rady mají nulovou váhu. Rozhodnutí vyžadující kvalifikovanou v ětšinu je p řijato, jestliže odevzdané 
souhlasné hlasy p ředstavují alespo ň dv ě t řetiny upsaného základního kapitálu ECB a souč asně 
alespoň polovinu podílník ů. Nem ůže-li být n ěkterý z guvernér ů p řítomen, m ůže ur čit náhradníka, 
který odevzdá jeho vážený hlas.  
10.4. Zasedání jsou d ůvěrná. Rada guvernér ů však m ůže rozhodnout o zveřejn ění výsledku svého 
jednání.  
10.5. Rada guvernér ů zasedá alespo ň desetkrát ro čně.CS C 83/234 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 11  
Výkonná rada  
11.1. Podle čl. 283 odst. 2 prvního pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie se Výkonná 
rada skládá z prezidenta, viceprezidenta a dalších čtyř členů . 
Členové vykonávají svou funkci na plný pracovní úvazek. Žádný člen nesmí vykonávat jinou výd ě­
lečnou nebo nevýdě lečnou profesionální činnost, pokud mu Rada guvernérů k tomu výjime čně 
neud ělí souhlas.  
11.2. Podle čl. 283 odst. 2 druhého pododstavce uvedené smlouvy jsou prezident, viceprezident 
a další členové Výkonné rady jmenováni z uznávaných osobností s profesionální zkušeností 
v m ěnových nebo bankovních záležitostech Evropskou radou, která rozhoduje kvalifikovanou 
většinou na základ ě doporu čení Rady, po konzultaci s Evropským parlamentem a Radou guvernér ů. 
Jejich funk ční období je osmileté a nemohou být jmenováni opakovan ě. 
Členy Výkonné rady mohou být pouze státní p říslušníci členských stát ů. 
11.3. Pracovní řád členů Výkonné rady, zejména jejich platy, d ůchody a jiné dávky sociálního 
zabezpe čení, jsou p ředm ětem smluv s ECB a stanoví je Rada guvernér ů na návrh výboru skládajícího 
se ze t ří člen ů jmenovaných Radou guvernér ů a ze t ří člen ů jmenovaných Radou. Členové Výkonné 
rady nemají právo hlasovat o záležitostech uvedených v tomto odstavci.  
11.4. P řestane-li kterýkoli člen Výkonné rady spl ňovat podmínky nezbytné k výkonu své funkce 
nebo se dopustí vážného pochybení, m ůže být odvolán Soudním dvorem na žádost Rady guvernér ů 
nebo Výkonné rady.  
11.5. Každý osobn ě p řítomný člen Výkonné rady má právo hlasovat a má k tomu ú čelu jeden 
hlas. Není-li stanoveno jinak, rozhoduje Výkonná rada prostou v ětšinou odevzdaných hlas ů. P ři 
rovnosti hlas ů rozhoduje hlas prezidenta. Pravidla hlasování jsou up řesn ěna v jednacím řádu 
uvedeném v článku 12.3.  
11.6. Výkonná rada odpovídá za b ěžné záležitosti ECB.  
11.7. Jakékoli uvoln ěné místo ve Výkonné rad ě se obsazuje jmenováním nového člena podle 
článku 11.2.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/235
Článek 12  
Úkoly rozhodovacích orgán ů 
12.1. Rada guvernér ů p řijímá obecné zásady a činí rozhodnutí nezbytná pro zajišt ění plnění úkol ů 
sv ěřených ESCB Smlouvami a tímto statutem. Rada guvernér ů ur čuje m ěnovou politiku Unie 
a pop řípad ě p řijímá rozhodnutí týkající se st ředn ědobých m ěnových cíl ů, klíč ových úrokových 
sazeb a vytvá ření m ěnových rezerv ESCB, p řičemž př ijme obecné zásady nezbytné k jejich provedení.  
Výkonná rada provádí m ěnovou politiku v souladu s obecnými zásadami a rozhodnutími Rady 
guvernér ů. V tomto sm ěru dává Výkonná rada nezbytné pokyny národním centrálním bankám. 
Navíc na ni m ůže Rada guvernér ů rozhodnutím p řenést ur čité pravomoci. 
V mí ře považované za možnou a p řim ěřenou, a aniž je dot čen tento článek, se ECB obrací na 
národní centrální banky se žádostmi o provedení operací, které pat ří k úkol ům ESCB.  
12.2. Výkonná rada odpovídá za př ípravu zasedání Rady guvernér ů. 
12.3. Rada guvernér ů p řijme jednací řád upravující vnitř ní organizaci ECB a jejích rozhodovacích 
orgánů . 
12.4. Rada guvernér ů vykonává poradní funkce uvedené v článku 4.  
12.5. Rada guvernér ů p řijímá rozhodnutí uvedená v článku 6.  
Článek 13  
Prezident  
13.1. Prezident ECB, nebo v jeho nep řítomnosti viceprezident, p ředsedá Rad ě guvernér ů 
a Výkonné rad ě ECB. 
13.2. Aniž je dot čen článek 38, zastupuje ECB navenek prezident nebo osoba jím k tomuto 
ur čená. 
Článek 14  
Národní centrální banky  
14.1. Podle článku 131 Smlouvy o fungování Evropské unie zajistí každý členský stát, aby jeho 
vnitrostátní právní p ředpisy, v četn ě statutu národní centrální banky, byly slu čitelné se Smlouvami a 
s tímto statutem.  
14.2. Statuty národních centrálních bank stanoví zejména, že funk ční období guvernéra národní 
centrální banky trvá nejmén ě p ět let.CS C 83/236 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Guvernér m ůže být z funkce odvolán pouze tehdy, p řestane-li spl ňovat podmínky požadované 
k jejímu výkonu nebo se dopustí vážného pochybení. V p řípad ě odvolání guvernéra z funkce 
m ůže doty čný guvernér národní centrální banky nebo Rada guvernér ů podat žalobu k Soudnímu 
dvoru, a to z d ůvodu porušení Smluv nebo n ěkteré právní normy vydané k jejich provedení. Tyto 
žaloby je nutné podat do dvou m ěsíc ů ode dne vyhlášení či oznámení žalobci nebo v p řípad ě, že se 
tak nestalo, do dvou m ěsíc ů ode dne, kdy se žalobce o rozhodnutí dozv ěděl. 
14.3. Národní centrální banky jsou nedílnou sou částí ESCB a jednají v souladu s obecnými 
zásadami a pokyny ECB. K dodržování obecných zásad a pokyn ů ECB p řijímá Rada guvernér ů 
nezbytná opat ření a vyžaduje, aby jí byly poskytovány veškeré dostupné informace.  
14.4. Národní centrální banky mohou vykonávat i jiné funkce než ty, jež jsou uvedeny v tomto 
statutu, pokud Rada guvernér ů dvout řetinovou v ětšinou odevzdaných hlas ů nerozhodne, že tyto 
funkce jsou v rozporu s cíli a úkoly ESCB. Tyto funkce jsou vykonávány na vlastní odpov ědnost 
a na vlastní úč et národních centrálních bank a nejsou pokládány za sou část činnosti ESCB.  
Článek 15  
Povinnost p ředkládat zprávy  
15.1. ECB vypracovává a zve řej ňuje zprávy o činnosti ESCB alespo ň jednou za čtvrt roku.  
15.2. Každý týden je uve řej ňován konsolidovaný finan ční výkaz ESCB.  
15.3. Podle čl. 284 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie p ředkládá ECB výro ční zprávu 
o činnosti ESCB a o m ěnové politice za uplynulý i b ěžný rok Evropskému parlamentu, Rad ě, Komisi 
a také Evropské rad ě. 
15.4. Zprávy a výkazy uvedené v tomto článku se poskytují zájemc ům zdarma.  
Článek 16  
Bankovky  
Podle čl. 128 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie má Rada guvernér ů výhradní právo 
povolovat vydávání eurobankovek v Unii. Tyto bankovky mohou vydávat ECB a národní centrální 
banky. Bankovky vydávané ECB a národními centrálními bankami jsou jedinými bankovkami, které 
mají v Unii status zákonného platidla.  
Je-li to možné, respektuje ECB stávající zvyklosti ve vydávání a v grafické úprav ě bankovek.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/237
KAPITOLA IV  
M ĚNOVÉ FUNKCE A OPERACE ESCB  
Článek 17  
Účty u ECB a u národních centrálních bank  
ECB a národní centrální banky mohou pro provád ění svých operací otevírat ú čty úv ěrovým insti ­
tucím, ve řejnoprávním subjekt ům a jiným úč astník ům trhu a jako zajišt ění př ijímat aktiva v četn ě 
zaknihovaných cenných papír ů. 
Článek 18  
Operace na volném trhu a úv ěrové operace  
18.1. Pro dosažení cíl ů ESCB a uskute čnění jeho úkol ů mohou ECB a národní centrální banky:  
— obchodovat na finan čních trzích s pohledávkami a obchodovatelnými cennými papíry zn ějícími 
na euro nebo na jiné m ěny a s drahými kovy formou promptních nebo termínovaných nákup ů 
a prodej ů, formou dohod o zp ětném odkupu nebo formou výp ůjček či p ůjček, 
— provád ět úv ěrové operace s úv ěrovými institucemi a s ostatními ú častníky trhu s tím, že úv ěry 
jsou dostateč ně zajišt ěny. 
18.2. ECB stanoví obecné zásady operací na volném trhu a úv ěrových operací provád ěných ECB 
nebo národními centrálními bankami v četn ě zásad pro vyhlašování podmínek, za nichž jsou národní 
centrální banky p řipraveny takové operace provád ět. 
Článek 19  
Minimální rezervy  
19.1. S výhradou článku 2 m ůže ECB požadovat na úv ěrových institucích usazených v členských 
státech, aby v souladu s cíli m ěnové politiky udržovaly na ú čtech u ECB a u národních centrálních 
bank minimální rezervy. Rada guvernér ů m ůže vydat na řízení týkající se výpo čtu a ur čování poža ­
dované výše minimálních rezerv. V p řípadech jejich nedodržení je ECB oprávn ěna vybírat úroky 
z prodlení a ukládat jiné sankce s rovnocenným ú činkem.  
19.2. Za ú čelem použití tohoto článku ur čí Rada postupem podle článku 41 základ pro mini ­
mální rezervy a nejvýše p řípustný pom ěr mezi t ěmito rezervami a jejich základem, jakož i p řim ěřené 
sankce pro p řípady jejich nedodržení.CS C 83/238 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 20  
Jiné nástroje m ěnové kontroly  
Rada guvernér ů m ůže rozhodnout dvout řetinovou v ětšinou odevzdaných hlas ů o použití dalších 
operativních metod m ěnové kontroly, které považuje s p řihlédnutím k č lánku 2 za vhodné.  
Zakládá-li použití takových metod závazky pro t řetí strany, stanoví Rada postupem podle článku 41 
rozsah jejich použití.  
Článek 21  
Operace s ve řejnoprávními subjekty  
21.1. Podle článku 123 Smlouvy o fungování Evropské unie je zakázáno p ře čerpávání ú čtů nebo 
jakýkoli jiný typ úv ěrování od ECB nebo od národních centrálních bank ve prosp ěch orgán ů, institucí 
nebo jiných subjekt ů Unie, úst ředních vlád, regionálních, místních nebo jiných veř ejných orgánů , 
jiných ve řejnoprávních subjekt ů nebo ve řejných podnik ů členských stát ů; ECB nebo národním 
centrálním bankám je rovněž zakázán p římý nákup jejich dluhových cenných nástroj ů. 
21.2. ECB a národní centrální banky mohou p ůsobit pro subjekty uvedené v článku 21.1 jako 
fiskální agenti.  
21.3. Tento článek se nevztahuje na úv ěrové instituce ve ve řejném vlastnictví, kterým národní 
centrální banky a ECB poskytují stejné zacházení v souvislosti s poskytováním pen ěžních prost ředk ů 
centrálními bankami jako soukromým úv ěrovým institucím.  
Článek 22  
Zú čtovací a platební systémy  
ECB a národní centrální banky mohou poskytovat facility a ECB m ůže vydávat na řízení proto, aby 
byly zajišt ěny ú činné a spolehlivé zú čtovací a platební mechanismy uvnit ř Unie a ve styku se t řetími 
zem ěmi.  
Článek 23  
Operace se t řetími zem ěmi a mezinárodními organizacemi  
ECB a národní centrální banky mohou:  
— navazovat vztahy s centrálními bankami a s finan čními institucemi ve t řetích zemích, a je-li to 
účelné, i s mezinárodními organizacemi,  
— nabývat a prodávat promptn ě i termínovan ě všechny typy devizových aktiv a drahé kovy. Pojem 
„devizové aktivum“ zahrnuje cenné papíry a všechna další aktiva v m ěnách kterékoli zem ě nebo 
v zú čtovacích jednotkách bez ohledu na formu jejich držení,CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/239
— držet a spravovat aktiva uvedená v tomto článku,  
— provád ět ve vztahu k t řetím zemím a k mezinárodním organizacím všechny typy bankovních 
operací v četn ě záp ůjčních a výp ůjčních operací. 
Článek 24  
Jiné operace  
Krom ě operací vyplývajících z jejich úkol ů mohou ECB a národní centrální banky provád ět operace 
pro potř eby svého provozu nebo svých zam ěstnanc ů. 
KAPITOLA V  
DOHLED  
Článek 25  
Dohled  
25.1. ECB m ůže vydávat stanoviska a být konzultována Radou, Komisí a př íslušnými orgány 
členských stát ů ohledn ě p ůsobnosti a používání právních akt ů Unie týkajících se dohledu nad 
úv ěrovými institucemi a stabilitou finan čního systému.  
25.2. V souladu s na řízeními Rady podle čl. 127 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie 
m ůže ECB plnit zvláštní úkoly týkající se dohledu nad úv ěrovými a dalšími finan čními institucemi 
s výjimkou pojiš ťovacích podnik ů. 
KAPITOLA VI  
FINAN ČNÍ USTANOVENÍ ESCB  
Článek 26  
Účetní záv ěrka 
26.1. Ú četní rok ECB a národních centrálních bank za číná prvním lednem a kon čí t řicátým 
prvním prosincem.  
26.2. Roč ní ú četní záv ěrku ECB sestavuje Výkonná rada v souladu se zásadami stanovenými 
Radou guvernér ů. Záv ěrku schvaluje Rada guvernér ů a poté je závěrka zve řejn ěna. 
26.3. Pro analytické a provozní ú čely sestavuje Výkonná rada konsolidovanou rozvahu ESCB 
zahrnující ta aktiva a pasiva národních centrálních bank, která náleží ESCB.CS C 83/240 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
26.4. K používání tohoto článku stanoví Rada guvernérů pravidla nezbytná pro standardizaci 
účtování a vykazování operací národních centrálních bank.  
Článek 27  
Audit ú četnictví  
27.1. Ú četnictví ECB a národních centrálních bank ov ěřují nezávislí externí audito ři doporu čení 
Radou guvernér ů a schválení Radou. Audito ři jsou oprávn ěni zkoumat veškeré ú četnictví ECB 
a národních centrálních bank a obdržet veškeré informace o provedených operacích.  
27.2. Článek 287 Smlouvy o fungování Evropské unie se vztahuje výluč ně na zkoumání výkon ­
nosti správy ECB.  
Článek 28  
Základní kapitál ECB  
28.1. Základní kapitál ECB činí 5 miliard eur. Základní kapitál m ůže být zvýšen rozhodnutím 
Rady guvernér ů kvalifikovanou v ětšinou stanovenou v článku 10.3 v mezích a za podmínek, které 
stanoví Rada postupem podle článku 41.  
28.2. Národní centrální banky jsou jedinými upisovateli a držiteli základního kapitálu ECB. 
Základní kapitál je upisován podle klí če stanoveného v souladu s článkem 29.  
28.3. Rada guvernér ů ur čí kvalifikovanou v ětšinou podle článku 10.3, v jaké výši a jakým 
zp ůsobem má být základní kapitál splacen.  
28.4. S výhradou článku 28.5 nesm ějí být podíly národních centrálních bank na upsaném 
základním kapitálu ECB p řevedeny, zastaveny nebo se stát p ředm ětem výkonu rozhodnutí.  
28.5. Bude-li klí č uvedený v článku 29 upraven, p řevedou národní centrální banky mezi sebou 
příslušné podíly na základním kapitálu tak, aby rozd ělení t ěchto podíl ů odpovídalo upravenému klíč i. 
Rada guvernér ů ur čí podmínky t ěchto p řevod ů.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/241
Článek 29  
Klí č pro upisování základního kapitálu  
29.1. Klí č pro upisování základního kapitálu ECB stanovený poprvé v roce 1998, kdy byl ESCB 
zřízen, se stanoví tak, že se každé národní centrální bance v tomto klí či p řidělí vážený podíl, který se 
rovná sou čtu: 
— 50 % podílu p říslušného členského státu na po čtu obyvatel Unie v p ředposledním roce p řed 
zřízením ESCB,  
— 50 % podílu p říslušného členského státu na hrubém domácím produktu Unie v tržních cenách 
zaznamenaných za posledních p ět let p ředcházejících p ředposlednímu roku p řed z řízením ESCB.  
Procenta se zaokrouhlují sm ěrem nahoru nebo dol ů na nejbližší násobek 0,0001 %.  
29.2. Statistické údaje nezbytné pro pln ění tohoto článku poskytuje Komise v souladu s pravidly 
přijatými Radou postupem podle článku 41.  
29.3. Vážené podíly př idělené národním centrálním bankám budou po založení ESCB upravovány 
každých p ět let, př ičemž se p řim ěřen ě použije článek 29.1. Upravený klí č platí od prvního dne 
následujícího roku.  
29.4. Rada guvernér ů u činí všechna další opat ření nezbytná k použití tohoto článku.  
Článek 30  
Převod devizových rezerv na ECB  
30.1. Aniž je dot čen článek 28, poskytují národní centrální banky ECB devizové rezervy v jiných 
m ěnách než v m ěnách členských stát ů, v eurech, v rezervních pozicích u Mezinárodního m ěnového 
fondu a ve zvláštních právech čerpání až do protihodnoty rovnající se 50 miliardám eur. Rada 
guvernér ů rozhodne o části, která by m ěla být ECB poskytnuta po jejím založení, a o částkách 
poskytovaných v pozd ějších termínech. ECB má plné právo držet a spravovat devizové rezervy, které 
na ni byly p řevedeny, a využívat je pro ú čely stanovené v tomto statutu.  
30.2. P řísp ěvky jednotlivých národních centrálních bank se stanoví v pom ěru k jejich podílu na 
upsaném základním kapitálu ECB.  
30.3. ECB př ipíše ve prosp ěch každé národní centrální banky pohledávku ve výši jejího p řísp ěvku. 
Rada guvernér ů rozhoduje o denominaci a úro čení t ěchto pohledávek.  
30.4. ECB m ůže podle článku 30.2 vyzvat ke složení dalších devizových rezerv nad limit stano ­
vený v článku 30.1 v mezích a za podmínek, které stanoví Rada postupem podle článku 41.CS C 83/242 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
30.5. ECB m ůže držet a spravovat rezervní pozice u Mezinárodního m ěnového fondu a zvláštní 
práva čerpání a zajiš ťovat sdružování t ěchto rezerv.  
30.6. Rada guvernér ů p řijme veškerá další opat ření nezbytná k používání tohoto článku.  
Článek 31  
Devizové rezervy národních centrálních bank  
31.1. Národní centrální banky jsou oprávn ěny provád ět operace k pln ění svých závazků v ůči 
mezinárodním organizacím v souladu s článkem 23.  
31.2. Všechny ostatní operace s devizovými rezervami zbývajícími národním centrálním bankám 
po p řevodech provedených podle článku 30 a transakce členských stát ů s jejich devizovými provo ­
zními z ůstatky p řekra čujícími částku stanovenou podle článku 31.3 podléhají schválení ECB s cílem 
zajistit soulad s devizovou a m ěnovou politikou Unie.  
31.3. Rada guvernér ů stanoví obecné zásady s cílem usnadnit tyto operace.  
Článek 32  
Přerozd ělování m ěnových p říjm ů národních centrálních bank  
32.1. P říjmy dosažené národními centrálními bankami p ři uskute čňování úkol ů v rámci m ěnové 
politiky ESCB (dále jen „m ěnové p říjmy“) jsou na konci každého ú četního roku p řerozd ělovány 
v souladu s tímto článkem.  
32.2. Částka m ěnových p říjm ů každé národní centrální banky se rovná jejímu ro čnímu p říjmu 
z aktiv, která drží jako protihodnotu bankovek v ob ěhu, a závazk ů z vklad ů úv ěrových institucí. Tato 
aktiva vedou národní centrální banky odd ělen ě v souladu s obecnými zásadami př ijatými Radou 
guvernér ů. 
32.3. Jestliže po zavedení eura Rada guvernér ů usoudí, že struktura bilancí národních centrálních 
bank nedovoluje použití článku 32.2, m ůže Rada guvernér ů kvalifikovanou v ětšinou rozhodnout, že 
odchyln ě od článku 32.2 bude m ěnový p říjem vypo čítáván podle jiné metody, a to po dobu 
nepř esahující p ět let.  
32.4. Výše m ěnového p říjmu každé národní centrální banky se snižuje o částku rovnající se 
úrok ům, které tato centrální banka platí ze závazk ů z vklad ů úv ěrových institucí podle článku 19.  
Rada guvernér ů m ůže rozhodnout o odškodn ění národních centrálních bank za náklady spojené 
s vydáváním bankovek nebo za výjime čných okolností za zvláštní ztráty vzniklé z operací m ěnové 
politiky provád ěných ve prosp ěch ESCB. Odškodn ění bude provedeno ve form ě, jakou bude Rada 
guvernér ů považovat za vhodnou; tyto částky se mohou vzájemn ě zapo čítat proti m ěnovým 
příjm ům národních centrálních bank.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/243
32.5. Úhrnný m ěnový p říjem národních centrálních bank se rozd ělí mezi národní centrální banky 
v poměru k jejich splaceným podíl ům na základním kapitálu ECB, nerozhodne-li Rada guvernér ů 
podle článku 33.2 jinak.  
32.6. Vzájemné zú čtování a vypo řádání z ůstatk ů vzniklých p ři p řerozd ělování m ěnových p říjm ů 
provede ECB v souladu s obecnými zásadami p řijatými Radou guvernér ů. 
32.7. Rada guvernér ů p řijme veškerá další opat ření nezbytná k používání tohoto článku.  
Článek 33  
Rozd ělování čistých zisk ů a ztrát ECB  
33.1. Čistý zisk ECB je p řevád ěn v tomto poř adí: 
a) částka, již ur čí Rada guvernér ů a jež nesmí p řekro čit 20 % čistého zisku, se p řevede do všeobec ­
ného rezervního fondu až do výše 100 % základního kapitálu,  
b) zbývající čistý zisk se rozd ěluje podílník ům ECB v pom ěru k jejich splaceným podíl ům. 
33.2. Zaznamená-li ECB ztrátu, m ůže být schodek vyrovnán ze všeobecného rezervního fondu 
ECB, a bude-li to nezbytné, na základ ě rozhodnutí Rady guvernér ů z m ěnového p říjmu p říslušného 
účetního roku, a to pom ěrn ě až do výše částek p řid ělených národním centrálním bankám podle 
článku 32.5.  
KAPITOLA VII  
OBECNÁ USTANOVENÍ 
Článek 34  
Právní akty  
34.1. Podle článku 132 Smlouvy o fungování Evropské unie Evropská centrální banka:  
— p řijímá na řízení v rozsahu nezbytném pro pln ění úkolů vymezených v čl. 3.1 první odrážce, 
v článcích 19.1, 22 nebo 25.2 tohoto statutu a v p řípadech stanovených právními akty Rady, jež 
jsou uvedeny v článku 41,  
— p řijímá rozhodnutí nezbytná pro pln ění úkol ů sv ěřených ESCB Smlouvami a tímto statutem,  
— vydává doporu čení a zaujímá stanoviska.  
34.2. ECB m ůže rozhodnout o zveř ejn ění svých rozhodnutí, doporu čení a stanovisek.CS C 83/244 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
34.3. V mezích a za podmínek stanovených Radou postupem podle článku 41 statutu je ECB 
oprávn ěna ukládat podnik ům pen ěžité pokuty nebo penále za nepln ění povinností vyplývajících 
z jejích na řízení a rozhodnutí.  
Článek 35  
Soudní kontrola a záležitosti s ní související  
35.1. Jednání nebo opomenutí ECB podléhají p řezkoumání nebo výkladu Soudního dvora 
Evropské unie v p řípadech a za podmínek stanovených Smlouvami. ECB je oprávn ěna podat žalobu 
v p řípadech a za podmínek stanovených Smlouvami.  
35.2. Spory mezi ECB na jedné stran ě a jejími v ěřiteli, dlužníky či jakoukoli jinou osobou na 
stran ě druhé rozhodují př íslušné národní soudy, není-li dána pravomoc Soudního dvora Evropské 
unie.  
35.3. ECB podléhá úprav ě odpov ědnosti podle č lánku 340 Smlouvy o fungování Evropské unie. 
Odpov ědnost národních centrálních bank se řídí p říslušným vnitrostátním právem.  
35.4. Soudní dv ůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat na základ ě rozhod čí doložky obsa ­ 
žené ve ve řejnoprávní nebo v soukromoprávní smlouv ě uzav řené ECB nebo na její ú čet. 
35.5. Rozhodnutí ECB o př edložení v ěci Soudnímu dvoru Evropské unie p řijímá Rada guvernér ů. 
35.6. Soudní dv ůr Evropské unie má pravomoc ve sporech týkajících se závazk ů, které mají podle 
Smluv a tohoto statutu plnit národní centrální banky. Usoudí-li ECB, že n ěkterá národní centrální 
banka nesplnila povinnost vyplývající ze Smluv a tohoto statutu, poskytne doty čné národní centrální 
bance p říležitost p ředložit své p řipomínky a poté vydá ve v ěci od ůvodn ěné stanovisko. Nevyhoví-li 
doty čná národní centrální banka tomuto stanovisku ve lh ůtě stanovené ECB, m ůže ECB p ředložit v ěc 
Soudnímu dvoru Evropské unie.  
Článek 36  
Zam ěstnanci  
36.1. Na návrh Výkonné rady p řijme Rada guvernér ů pracovní řád pro zam ěstnance ECB.  
36.2. Soudní dv ůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat jakékoli spory mezi ECB a jejími 
zam ěstnanci v mezích a za podmínek stanovených v pracovním řádu.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/245
Článek 37  (bývalý článek 38)  
Služební tajemství  
37.1. Členové řídicích orgán ů a zam ěstnanci ECB a národních centrálních bank jsou povinni i po 
skon čení svého pracovního pom ěru zachovávat ml čenlivost o informacích, které jsou p ředm ětem 
služebního tajemství.  
37.2. Osoby mající p řístup k údaj ům, na n ěž se vztahují právní p ředpisy Unie ukládající povinnost 
ml čenlivosti, podléhají t ěmto př edpis ům. 
Článek 38  (bývalý článek 39)  
Osoby s podpisovým právem  
Vůč i t řetím stranám ECB právn ě zavazují její prezident nebo dva členové Výkonné rady nebo 
podpisy dvou zam ěstnanc ů ECB, kte ří byli k podepisování jménem ECB jejím prezidentem řádně 
zmocněni.  
Článek 39  (bývalý článek 40)  
Výsady a imunity  
ECB požívá na území členských stát ů výsad a imunit nezbytných pro pln ění svých úkol ů za 
podmínek stanovených v Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie.  
KAPITOLA VIII  
ZM ĚNY STATUTU A DOPLŇ UJÍCÍ PRÁVNÍ P ŘEDPISY  
Článek 40  (bývalý článek 41)  
Zjednodušený postup pro p řijímání zm ěn 
40.1. Podle čl. 129 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie mohou Evropský parlament 
a Rada řádným legislativním postupem m ěnit články 5.1, 5.2, 5.3, 17, 18, 19.1, 22, 23, 24, 26, 
32.2, 32.3, 32.4, 32.6, čl. 33.1 písm. a) a článek 36 tohoto statutu bu ď na doporu čení ECB a po 
konzultaci s Komisí, anebo na návrh Komise a po konzultaci s ECB.  
40.2. Evropská rada m ůže zm ěnit článek 10.2 jednomysln ě rozhodnutím na doporu čení Evropské 
centrální banky a po konzultaci s Evropským parlamentem a Komisí, anebo na doporu čení Komise 
a po konzultaci s Evropským parlamentem a Evropskou centrální bankou. Tyto zm ěny vstoupí 
v platnost po schválení členskými státy v souladu s jejich ústavními p ředpisy.CS C 83/246 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
40.3. Doporu čení ECB podle tohoto článku vyžaduje jednomyslné rozhodnutí Rady guvernér ů. 
Článek 41  (bývalý článek 42)  
Dopl ňující právní p ředpisy  
V souladu s č l. 129 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie p řijme Rada na návrh Komise a po 
konzultaci s Evropským parlamentem a ECB, anebo na doporu čení ECB a po konzultaci s Evropským 
parlamentem a Komisí p ředpisy uvedené v článcích 4, 5.4, 19.2, 20, 28.1, 29.2, 30.4 a 34.3 tohoto 
statutu.  
KAPITOLA IX  
PŘECHODNÁ A JINÁ USTANOVENÍ O ESCB  
Článek 42  (bývalý článek 43)  
Obecná ustanovení  
42.1. Na základ ě výjimky uvedené v článku 139 Smlouvy o fungování Evropské unie nezakládají 
následující články tohoto statutu práva ani neukládají povinnosti pro doty čný členský stát: 3, 6, 9.2, 
12.1, 14.3, 16, 18, 19, 20, 22, 23, 26.2, 27, 30, 31, 32, 33, 34 a 49.  
42.2. Centrální banky členských stát ů, na které se vztahuje výjimka podle článku 139 uvedené 
smlouvy, si zachovají své pravomoci v oblasti m ěnové politiky podle př íslušného vnitrostátního 
práva.  
42.3. V článcích 3, 11.2 a 19 tohoto statutu se „ členskými státy“ rozum ějí podle článku 139 
uvedené smlouvy členské státy, jejichž m ěnou je euro.  
42.4. V článcích 9.2, 10.2, 10.3, 12.1, 16, 17, 18, 22, 23, 27, 30, 31, 32, 33.2 a 49 tohoto 
statutu se „národními centrálními bankami“ rozum ějí centrální banky členských stát ů, jejichž m ěnou 
je euro.  
42.5. V článcích 10.3 a 33.1 se „podílníky“ rozum ějí rovn ěž centrální banky č lenských stát ů, 
jejichž m ěnou je euro.  
42.6. V článcích 10.3 a 30.2 se „upsaným základním kapitálem ECB“ rozumí základní kapitál 
upsaný centrálními bankami členských stát ů, jejichž m ěnou je euro.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/247
Článek 43  (bývalý článek 44)  
Přechodné úkoly ECB  
ECB p řevezme d řívější úkoly Evropského m ěnového institutu uvedené v čl. 141 odst. 2 Smlouvy 
o fungování Evropské unie, které v d ůsledku výjimek vztahujících se na jeden nebo n ěkolik členských 
stát ů musí být ješt ě spln ěny po zavedení eura.  
Při p řípravách na zrušení výjimek uvedených v článku 140 uvedené smlouvy plní ECB poradní 
funkci.  
Článek 44  (bývalý článek 45)  
Generální rada ECB  
44.1. Aniž je dot čen čl. 129 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, z řizuje se Generální 
rada jako t řetí rozhodovací orgán ECB.  
44.2. Generální rada je složena z prezidenta a viceprezidenta ECB a z guvernér ů národních 
centrálních bank. Zasedání Generální rady se mohou ú častnit další č lenové Výkonné rady, avšak 
bez hlasovacího práva.  
44.3. Povinnosti Generální rady taxativn ě vymezuje článek 46 tohoto statutu.  
Článek 45  (bývalý článek 46)  
Jednací řád Generální rady  
45.1. Generální rad ě ECB p ředsedá prezident, nebo v jeho nep řítomnosti viceprezident ECB.  
45.2. P ředseda Rady a jeden člen Komise se mohou úč astnit zasedání Generální rady, avšak bez 
hlasovacího práva.  
45.3. Zasedání Generální rady p řipravuje prezident.  
45.4. Odchyln ě od článku 12.3 p řijme Generální rada sv ůj jednací řád. 
45.5. ECB z řídí sekretariát Generální rady.  
Článek 46  (bývalý článek 47)  
Povinnosti Generální rady  
46.1. Generální rada:  
— plní úkoly uvedené v článku 43,  
— p řispívá k pln ění poradních funkcí uvedených v článcích 4 a 25.1.CS C 83/248 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
46.2. Generální rada p řispívá k: 
— shromaž ďování statistických informací, jak je uvedeno v článku 5,  
— podávání zpráv o činnosti ECB, jak je uvedeno v článku 15,  
— stanovení pravidel uvedených v článku 26.4 nezbytných k používání článku 26,  
— p řijímání veškerých dalších opat ření uvedených v článku 29.4 nezbytných k používání článku 29,  
— p řijetí pracovního řádu pro zam ěstnance ECB podle článku 36.  
46.3. Generální rada se podílí na p řípravách nezbytných pro neodvolatelné stanovení p řepo číta ­
cích koeficient ů m ěn členských stát ů, na které se vztahuje výjimka, v ůči euru, jak je uvedeno 
v čl. 140 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie.  
46.4. Generální radu informuje o rozhodnutích Rady guvernérů prezident ECB.  
Článek 47  (bývalý článek 48)  
Přechodná ustanovení o základním kapitálu ECB  
V souladu s článkem 29.1 je každé národní centrální bance p řidělen vážený podíl podle klí če pro 
upisování základního kapitálu ECB. Odchyln ě od článku 28.3 nesplácejí centrální banky členských 
stát ů, na které se vztahuje výjimka, sv ůj upsaný základní kapitál, nerozhodne-li Generální rada 
většinou p ředstavující alespo ň dv ě t řetiny upsaného základního kapitálu ECB a alespo ň polovinu 
podílník ů, že musí být splacen minimální procentní podíl jako p řísp ěvek na úhradu provozních 
náklad ů ECB.  
Článek 48  (bývalý článek 49)  
Odložené splácení základního kapitálu, rezervních fond ů a rezerv ECB  
48.1. Centrální banka členského státu, na který se přestala vztahovat výjimka, splácí sv ůj upsaný 
podíl na základním kapitálu ECB ve stejném rozsahu jako centrální banky členských stát ů, jejichž 
m ěnou je euro, a v souladu s č lánkem 30.1 p řevádí své devizové rezervy na ECB. Výše t ěchto 
převod ů se ur čuje násobkem hodnoty devizových rezerv, které již byly v souladu s článkem 30.1 
převedeny na ECB, vyjádřené v eurech podle platných sm ěnných kurz ů, a pom ěru mezi po čtem 
podíl ů upsaných doty čnou národní centrální bankou a po čtem podíl ů již splacených ostatními 
národními centrálními bankami.  
48.2. Krom ě platby, jež má být provedena podle článku 48.1, p řispívá doty čná centrální banka do 
rezervních fond ů ECB a do rezerv rovnocenných rezervním fond ům a na částku, jež má být ješt ě 
vy člen ěna na rezervní fondy a rezervy odpovídající z ůstatku ú čtu zisk ů a ztrát k 31. prosinci roku, 
který p ředcházel roku zrušení výjimky. Částka ur čená k p řevodu se vypo čítá jako násobekCS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/249
výše rezerv, jak byly výše definovány a schváleny v bilanci ECB, a pom ěru mezi po čtem podíl ů 
upsaných doty čnou centrální bankou a po čtem podíl ů již splacených ostatními národními centrál ­
ními bankami.  
48.3. Jakmile se jedna nebo více zemí stanou členskými státy a jejich národní centrální banky se 
stanou sou částí ESCB, upsaný základní kapitál ECB a horní hranice částky devizových rezerv, které 
mohou být př evedeny na ECB, budou automaticky zvýšeny. V rámci rozší řeného klíč e pro upisování 
základního kapitálu se zvýšení ur čí vynásobením dosavadních částek poměrem vážených podíl ů 
vstupujících národních centrálních bank k váženým podíl ům národních centrálních bank, které již 
jsou členy ESCB. Vážený podíl každé národní centrální banky v klí či pro upisování základního 
kapitálu se vypo čte obdobn ě podle článku 29.1 a v souladu s článkem 29.2. Pro statistické údaje 
se použijí referen ční období totožná s t ěmi, která byla použita p ři poslední pětileté úprav ě vážených 
podíl ů podle článku 29.3.  
Článek 49  (bývalý článek 52 ) 
Vým ěna bankovek v m ěnách členských stát ů 
Po neodvolatelném stanovení p řepoč ítacích koeficient ů v souladu s čl. 140 odst. 3 Smlouvy 
o fungování Evropské unie p řijme Rada guvernér ů opat ření nezbytná k zajišt ění toho, aby bankovky 
zn ějící na m ěny s neodvolateln ě stanovenými p řepo čítacími koeficienty byly vym ěňovány národními 
centrálními bankami za své jmenovité hodnoty.  
Článek 50  (bývalý článek 53)  
Použitelnost p řechodných ustanovení  
Články 42 až 47 jsou použitelné po dobu existence členských stát ů, na které se vztahuje výjimka.CS C 83/250 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 5)  
O STATUTU EVROPSKÉ INVESTI ČNÍ BANKY  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
PŘEJÍCE SI  stanovit statut Evropské investi ční banky zmín ěný v článku 308 Smlouvy o fungování 
Evropské unie,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se př ipojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Článek 1 
Evropská investi ční banka, založená článkem 308 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen 
„banka“), se z řizuje a vykonává své úkoly a činnost v souladu se Smlouvami a tímto statutem.  
Článek 2 
Úkoly banky stanoví článek 309 Smlouvy o fungování Evropské unie.  
Článek 3 
V souladu s č lánkem 308 Smlouvy o fungování Evropské unie jsou členy banky členské státy.  
Článek 4 
1. Bance se př iděluje základní kapitál ve výši 232 392 989 000 EUR, který upíší členské státy 
v t ěchto částkách:  
Německo  37 578 019 000  
Francie  37 578 019 000  
Itálie  37 578 019 000  
Spojené království  37 578 019 000  
Špan ělsko 22 546 811 500  
Belgie 10 416 365 500  
Nizozemsko  10 416 365 500  
Švédsko  6 910 226 000  
Dánsko  5 274 105 000  
Rakousko 5 170 732 500  
Polsko 4 810 160 500  
Finsko  2 970 783 000CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/251
Řecko 2 825 416 500  
Portugalsko  1 820 820 000  
Česká republika  1 774 990 500  
Ma ďarsko 1 679 222 000  
Irsko  1 318 525 000  
Rumunsko  1 217 626 000  
Slovensko  604 206 500  
Slovinsko  560 951 500  
Bulharsko 410 217 500  
Litva 351 981 000  
Lucembursko  263 707 000  
Kypr  258 583 500  
Lotyšsko  214 805 000  
Estonsko  165 882 000  
Malta 98 429 500 
Členské státy odpovídají pouze do výše svého podílu upsaného a dosud nesplaceného základního 
kapitálu. 
2. P řijetím nového člena se zvyšuje upsaný základní kapitál o částku odpovídající vkladu nového 
člena. 
3. Rada guvernér ů m ůže jednomysln ě rozhodnout o zvýšení upsaného základního kapitálu.  
4. Podíl na upsaném základním kapitálu nem ůže být postoupen ani zastaven ani obstaven.  
Článek 5 
1. Členské státy splatí upsaný základní kapitál do pr ům ěrné výše 5 % částek uvedených v čl. 4 
odst. 1.  
2. V p řípad ě zvýšení upsaného základního kapitálu se Rada guvernérů m ůže jednomysln ě usnést 
na procentu, které musí být zaplaceno, a na zp ůsobu této platby. Platby v hotovosti se provád ějí 
výhradn ě v eurech.  
3. Správní rada m ůže požadovat splacení zbývající části upsaného základního kapitálu, pokud se 
toto splacení stane nutným, aby banka mohla dostát svým závazk ům. 
Každý členský stát zaplatí částku úm ěrnou svému podílu na upisovaném základním kapitálu.CS C 83/252 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 6  
(bývalý článek 8)  
Banku spravuje a ř ídí Rada guvernér ů, správní rada a řídící výbor.  
Článek 7  
(bývalý článek 9)  
1. Radu guvernér ů tvoř í minist ři ur čení členskými státy.  
2. Rada guvernér ů vydává obecné sm ěrnice týkající se úvěrové politiky banky v souladu s cíli 
Unie.  
Rada guvernér ů dbá na provád ění t ěchto sm ěrnic.  
3. Rada guvernér ů mimo jiné:  
a) rozhoduje o zvýšení upsaného základního kapitálu podle čl. 4 odst. 3 a čl. 5 odst. 2; 
b) pro ú čely čl. 9 odst. 1 rozhoduje o zásadách finan čních operací provád ěných v rámci úkol ů 
banky;  
c) vykonává pravomoci uvedené v článcích 9 a 11, pokud jde o jmenování a zbavení ú řadu člen ů 
správní rady a řídícího výboru a dalších osob podle čl. 11 odst. 1 druhého pododstavce;  
d) rozhoduje o poskytování finan čních prost ředk ů na investi ční operace, které mají být zcela nebo 
částe čně provád ěny mimo území členských stát ů v souladu s čl. 16 odst. 1;  
e) schvaluje výro ční zprávu vypracovanou správní radou;  
f) schvaluje ro ční rozvahu, jakož i výkaz zisk ů a ztrát;  
g) vykonává ostatní pravomoci a povinnosti sv ěřené tímto statutem;  
h) schvaluje jednací řád banky.  
4. Rada guvernér ů má pravomoc p řijímat jednomysln ě v rámci Smluv a tohoto statutu veškerá 
rozhodnutí, která se týkají zastavení činnosti banky a její p řípadné likvidace.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/253
Článek 8  
(bývalý článek 10)  
Nestanoví-li tento statut jinak, p řijímá Rada guvernér ů rozhodnutí prostou v ětšinou svých člen ů. Tato 
většina musí p ředstavovat alespo ň 50 % upsaného základního kapitálu.  
Pro dosažení kvalifikované v ětšiny je t řeba 18 hlas ů a 68 % upsaného základního kapitálu.  
Zdrží-li se p řítomní nebo zastoupení členové hlasování, není to p řekážkou př ijetí rozhodnutí vyža ­
dujících jednomyslnost.  
Článek 9  
(bývalý článek 11)  
1. Správní rada rozhoduje o poskytování finan čních prost ředk ů, zejména ve form ě úv ěrů a záruk, 
a o uzavírání pů jček; stanoví úrokové míry poskytnutých úv ěrů a provize a jiné poplatky. Na základ ě 
rozhodnutí př ijatého kvalifikovanou v ětšinou m ůže p řenést n ěkteré své funkce na řídící výbor. 
Rozhoduje o podmínkách takového p řenesení a dohlíží na jeho výkon.  
Správní rada dozírá na řádnou správu banky; zajiš ťuje, že banka je řízena v souladu s ustanoveními 
Smluv a tohoto statutu, jakož i s obecnými sm ěrnicemi vydanými Radou guvernérů . 
Na konci ú četního období je povinna podat Rad ě guvernér ů zprávu a po schválení ji uve řejnit.  
2. Správní rada je složena z 28 řádných člen ů a 18 zastupujících člen ů. 
Řádné členy jmenuje na dobu p ěti let Rada guvernér ů, p řičemž každý členský stát nominuje jednoho 
řádného člena a jeden řádný člen je nominován Komisí.  
Zastupující členy jmenuje na dobu pěti let Rada guvernér ů takto:  
— dva zastupující členy nominované Spolkovou republikou N ěmecko,  
— dva zastupující členy nominované Francouzskou republikou,  
— dva zastupující členy nominované Italskou republikou,  
— dva zastupující členy nominované Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska,  
— jednoho zastupujícího člena nominovaného vzájemnou dohodou Špan ělského království 
a Portugalské republiky,CS C 83/254 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
— jednoho zastupujícího člena nominovaného vzájemnou dohodou Belgického království, Lucem ­
burského velkovévodství a Nizozemského království,  
— dva zastupující členy nominované vzájemnou dohodou Dánského království, Řecké republiky, 
Irska a Rumunska,  
— dva zastupující členy nominované vzájemnou dohodou Estonské republiky, Lotyšské republiky, 
Litevské republiky, Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království,  
— t ři zastupující členy nominované vzájemnou dohodou Bulharské republiky, České republiky, 
Kyperské republiky, Ma ďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko 
a Slovenské republiky,  
— jednoho zastupujícího člena nominovaného Komisí.  
Správní rada kooptuje šest odborník ů bez hlasovacího práva: t ři z nich jako řádné členy a t ři jako 
zastupující členy. 
Řádní i zastupující členové mohou být jmenováni opakovan ě. 
Jednací řád stanoví pravidla pro ú čast na sch ůzích správní rady a pravidla týkající se zastupujících 
člen ů a kooptovaných odborník ů. 
Předseda, nebo v jeho nep řítomnosti jeden z místop ředsed ů, řídícího výboru př edsedá sch ůzi správní 
rady, avšak neú častní se hlasování.  
Členové správní rady jsou vybíráni z osob, které poskytují veškeré záruky zp ůsobilosti a nezávislosti; 
odpovídají pouze bance.  
3. Odvolat řádného člena správní rady m ůže Rada guvernér ů rozhodnutím p řijatým kvalifiko ­
vanou v ětšinou, a to pouze v p řípad ě, že již nesplň uje podmínky nutné k výkonu funkce.  
Neschválení výro ční zprávy vede k odstoupení správní rady.  
4. Uvolní-li se místo v d ůsledku smrti, individuálního nebo kolektivního odstoupení anebo odvo ­
lání, bude místo znovu obsazeno podle pravidel stanovených v odstavci 2. Krom ě celkové obm ěny se 
uvoln ěná místa obsazují na zbytek funk čního období.  
5. Rada guvernér ů stanoví odm ěny člen ům správní rady. Ur čí, jaká činnost je neslu čitelná 
s funkcemi řádného nebo zastupujícího člena.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/255
Článek 10  
(bývalý článek 12)  
1. Každý řádný člen má ve správní rad ě jeden hlas. Své hlasovací právo m ůže bez omezení 
delegovat zp ůsobem uvedeným v jednacím řádu banky.  
2. Nestanoví-li tento statut jinak, p řijímá správní rada rozhodnutí nejmén ě t řetinou svých člen ů 
s hlasovacím právem, kte ří p ředstavují alespo ň 50 % upsaného základního kapitálu. Pro dosažení 
kvalifikované v ětšiny je t řeba 18 hlas ů a 68 % upsaného základního kapitálu. Jednací řád banky 
ur čuje kvórum nutné k platnosti usnesení správní rady.  
Článek 11  
(bývalý článek 13)  
1. Řídící výbor se skládá z p ředsedy a osmi místopř edsedů jmenovaných Radou guvernér ů na 
návrh správní rady na dobu šesti let. Mohou být jmenováni opakovan ě. 
Rada guvernér ů m ůže jednomyslným rozhodnutím zm ěnit poč et člen ů řídícího výboru.  
2. Rada guvernér ů m ůže kvalifikovanou v ětšinou na návrh správní rady p řijatý rovn ěž kvalifiko ­
vanou v ětšinou rozhodnout o odvolání č lena řídícího výboru.  
3. Řídící výbor zajiš ťuje pod dohledem p ředsedy a pod kontrolou správní rady vedení b ěžných 
obchod ů banky.  
Připravuje rozhodnutí správní rady, zejména pokud jde o uzavírání p ůjček a poskytování finan čních 
prost ředk ů, zejména ve form ě úv ěrů a záruk; zajiš ťuje provád ění t ěchto rozhodnutí.  
4. Řídící výbor p řijímá svá stanoviska k návrh ům na uzav ření p ůjček nebo poskytnutí finan čních 
prost ředk ů, zejména ve form ě úv ěrů a záruk, v ětšinou hlas ů. 
5. Rada guvernér ů ur čuje odm ěnu člen ů řídícího výboru a stanoví, jaké činnosti jsou neslu čitelné 
s jejich funkcí.  
6. P ředseda, v p řípad ě jeho nepřítomnosti jeden z místopředsed ů, zastupuje banku v soudních 
i mimosoudních v ěcech.  
7. Zam ěstnanci banky jsou pod řízeni p ředsedovi. P ředseda je př ijímá a propouští. P ři výb ěru 
zam ěstnanc ů je povinen p řihlížet nejen k osobním schopnostem a odborné kvalifikaci, ale i ke 
spravedlivému zastoupení státních p říslušník ů členských států . Jednací řád ur čí subjekt p říslušný 
k p řijímání p ředpis ů týkajících se zam ěstnanc ů.CS C 83/256 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
8. Řídící výbor a zam ěstnanci banky odpovídají pouze bance a vykonávají své funkce zcela 
nezávisle.  
Článek 12  
(bývalý článek 14)  
1. Výbor složený ze šesti člen ů jmenovaných Radou guvernér ů na základ ě jejich zp ůsobilosti 
prov ěřuje, zda činnosti banky odpovídají nejlepší bankovní praxi, a odpovídá za audit jejího ú čet­
nictví.  
2. Výbor uvedený v odstavci 1 každoro čně prov ěřuje, zda jsou operace a ú četnictví banky řádně 
vedeny. Za tímto úč elem ověř uje, zda byly operace banky provedeny v souladu s požadavky 
a postupy stanovenými tímto statutem a jednacím řádem. 
3. Výbor uvedený v odstavci 1 potvrzuje, že finan ční výkazy a jiné finan ční informace obsažené 
v roč ní ú četní záv ěrce sestavené správní radou poskytují v ěrný obraz finan ční situace banky, pokud 
jde o její aktiva a pasiva, a výsledk ů jejích operací a hotovostních tok ů za dané ú četní období.  
4. Jednací řád stanoví požadovanou kvalifikaci členů výboru uvedeného v odstavci 1 a podmínky 
jeho činnosti.  
Článek 13  
(bývalý článek 15)  
Banka jedná s každým členským státem prost řednictvím orgánu, který tento stát ur čí. P ři provád ění 
finan čních operací se obrací na národní centrální banku p říslušného členského státu nebo na jiné 
finan ční orgány, které tento stát schválil.  
Článek 14  
(bývalý článek 16)  
1. Banka spolupracuje se všemi mezinárodními organizacemi, jež vyvíjejí činnost v obdobných 
oblastech. 
2. Banka naváže veškerá spojení pot řebná pro spolupráci s bankovními a finan čními orgány zemí, 
ve kterých provádí své operace.  
Článek 15  
(bývalý článek 17)  
Na žádost n ěkterého členského státu nebo Komise anebo z ú řední povinnosti Rada guvernér ů 
vykládá nebo dopl ňuje sm ěrnice, které vydala na základ ě článku 7 tohoto statutu, a to za podmínek, 
za jakých byly p řijaty.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/257
Článek 16  
(bývalý článek 18)  
1. V rámci úkol ů vyty čených v článku 309 Smlouvy o fungování Evropské unie poskytuje banka 
finan ční prost ředky, zejména ve form ě úv ěrů a záruk, svým členů m nebo podnik ům soukromého či 
ve řejného práva na investice, které mají být uskute čněny na území členských stát ů, pokud prost ředky 
z jiných zdroj ů nejsou za p řim ěřených podmínek dosažitelné.  
Nicmén ě rozhodnutím Rady guvernér ů kvalifikovanou v ětšinou na návrh správní rady m ůže banka 
poskytnout finan ční prost ředky na investice, které mají být uskute čněny zcela nebo z části mimo 
území členských stát ů. 
2. Jestliže je to možné, je poskytnutí p ůjčky vázáno podmínkou, že sou časně bude použito též 
jiných prost ředk ů financování.  
3. Jestliže p ůjčka nebyla poskytnuta č lenskému státu, ale jinému podniku nebo samosprávnému 
celku, podmíní banka poskytnutí této p ůjčky bu ď zárukou členského státu, na jehož území bude 
investice uskute čněna, nebo jinými dostate čnými zárukami nebo finan ční silou dlužníka.  
Krom ě toho stanoví správní rada kvalifikovanou v ětšinou, v souladu se zásadami stanovenými Radou 
guvernér ů podle čl. 7 odst. 3 písm. b) a vyžaduje-li to provád ění operace podle článku 309 Smlouvy 
o fungování Evropské unie, podmínky jakékoli finan ční operace, která p ředstavuje specifický profil 
rizika, a je tedy považována za zvláštní činnost.  
4. Banka m ůže poskytnout záruku na pů jčky uzav řené podniky soukromého či ve řejného práva 
anebo samosprávnými celky k provedení operací uvedených v článku 309 Smlouvy o fungování 
Evropské unie.  
5. Úhrnná částka nesplacených úv ěrů a záruk poskytnutých bankou nesmí p řevýšit 250 % částky 
úhrnu upsaného základního kapitálu, rezervních fond ů, nerozd ělených rezerv a kladného z ůstatku 
účtu zisk ů a ztrát. Druhá uvedená úhrnná částka se sníží o částku rovnající se upsané částce, a to 
i nesplacené, na jakoukoli majetkovou úč ast banky.  
Bankou vyplacená částka majetkové úč asti nesmí nikdy p řevýšit částku odpovídající úhrnu splace ­
ného upsaného základního kapitálu, rezervních fond ů, nerozd ělených rezerv a kladného z ůstatku 
účtu zisk ů a ztrát.  
Jako výjimka mají zvláštní činnosti banky, o nichž rozhodla Rada guvernérů a správní rada podle 
odstavce 3, zvláš ť p řidělené rezervní fondy.  
Tento odstavec se rovn ěž vztahuje na konsolidované ú četnictví banky.  
6. Banka se zajiš ťuje proti riziku zm ěny kurz ů tím, že ke smlouvám o p ůjčkách a zárukách př ipojí 
doložky, které bude považovat za vhodné.CS C 83/258 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 17  
(bývalý článek 19)  
1. Úroková míra p ůjček a provize a jiné poplatky, které má banka poskytnout, musí být p řizp ů­
sobovány podmínkám p řevládajícím na kapitálovém trhu a musí být propo čítány tak, aby banka 
z jejich výnosů plnila své závazky, kryla své náklady a rizika a podle článku 22 vytvo řila rezervní 
fond. 
2. Banka nepovoluje snížení úrokové míry. V p řípad ě, že snížení úrokové míry je žádoucí 
vzhledem ke zvláštní povaze investice, která má být financována, m ůže p říslušný členský stát 
nebo t řetí strana ud ělit bonifikaci úroku, pokud je ud ělení této bonifikace slu čitelné s pravidly 
stanovenými v článku 107 Smlouvy o fungování Evropské unie.  
Článek 18  
(bývalý článek 20)  
Při svých finan čních operacích zachovává banka tyto zásady: 
1. Dbá, aby její prost ředky byly používány co nejú čelněji v zájmu Unie.  
M ůže poskytnout p ůjčky nebo záruky pouze:  
a) jestliže splácení úrok ů a umo řování je kryto ziskem z podnikání, pokud jde o investice provádě né 
podniky ve výrobním odvětví, anebo, v p řípad ě ostatních investic, jestliže je zajišt ěno závazkem, 
který p řevzal stát, v n ěmž se investice uskute čňuje, či jiným zp ůsobem,  
b) a jestliže provedení investice p řispívá ke zvýšení obecné hospodá řské produktivity a p ůsobí 
přízniv ě k vytvo ření vnit řního trhu. 
2. Nesmí nabývat žádné podíly v podnicích ani p řijímat žádnou odpov ědnost za jejich řízení, 
ledaže by to vyžadovala ochrana jejích práv a bylo tak zajišt ěno splacení její pohledávky.  
Avšak správní rada stanoví kvalifikovanou většinou, v souladu se zásadami stanovenými Radou 
guvernér ů podle čl. 7 odst. 3 písm. b) a vyžaduje-li to provád ění operací podle článku 309 Smlouvy 
o fungování Evropské unie, podmínky majetkové ú časti v obchodním podniku, pokud je to vyža ­
dováno k financování investice nebo programu, obvykle jako dopl ňku úv ěru nebo záruky.  
3. M ůže postupovat své pohledávky na kapitálovém trhu a požadovat za tím ú čelem od svých 
dlužník ů vydání dluhopis ů nebo jiných cenných papír ů.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/259
4. Ani banka, ani členské státy nesmí stanovovat podmínky, podle kterých by m ěly být částky 
z jejích p ůjček použity na území ur čitého členského státu.  
5. M ůže vázat poskytnutí p ůjček na podmínku, že se uskute ční mezinárodní ve řejná sout ěž. 
6. Nefinancuje zcela ani z části žádnou investici, s níž nesouhlasí členský stát, na jehož území má 
být tato investice uskute čněna. 
7. Jako doplněk ke své úv ěrové činnosti m ůže banka poskytovat služby technické pomoci 
v souladu s podmínkami, jež stanovila Rada guvernérů kvalifikovanou v ětšinou, a v souladu 
s tímto statutem.  
Článek 19  
(bývalý článek 21)  
1. Každý podnik nebo ve řejnoprávní či soukromoprávní subjekt se m ůže p římo obrátit na banku 
se žádostí o financování. Žádosti mohou být bance rovn ěž podávány bu ď prost řednictvím Komise, 
nebo prost řednictvím členského státu, na jehož území bude investice uskute čněna. 
2. Jestliže se žádost podává prostř ednictvím Komise, bude p ředložena k vyjád ření členskému státu, 
na jehož území bude investice uskute čněna. Jestliže se žádost podává prost řednictvím státu, bude 
předložena k vyjádření Komisi. Jestliže žádost podává p římo podnik, bude p ředložena danému 
členskému státu i Komisi.  
Doty čné členské státy a Komise musí podat svá vyjád ření ve lh ůtě dvou m ěsíc ů. Neobdrží-li v této 
lh ůtě vyjád ření, m ůže mít banka za to, že příslušný projekt nevyvolává námitek.  
3. Správní rada rozhoduje o finan čních operacích, které jí p ředložil řídící výbor.  
4. Řídící výbor zkoumá, zda finan ční operace, které mu byly p ředloženy, jsou v souladu s tímto 
statutem, zejména s články 16 a 18. Jestliže se řídící výbor vysloví pro finan ční operaci, p ředloží 
správní rad ě odpovídající návrh; své kladné stanovisko m ůže vázat na podmínky, které považuje za 
podstatné. Jestliže se řídící výbor vysloví proti finan ční operaci, p ředloží správní rad ě p říslušné 
podklady spolu se svým vyjád řením.  
5. V p řípad ě záporného stanoviska řídícího výboru m ůže správní rada poskytnout dané financo ­
vání pouze jednomyslným rozhodnutím.  
6. V př ípad ě záporného stanoviska Komise m ůže správní rada poskytnout dané financování pouze 
jednomyslným rozhodnutím, p řičemž člen ustanovený do své funkce na základ ě jmenování Komisí 
se zdrží hlasování.CS C 83/260 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
7. V p řípad ě záporného stanoviska řídícího výboru i Komise nem ůže správní rada dané financo ­
vání poskytnout.  
8. Pokud musí být finan ční operace související se schválenou investicí restrukturována, aby byla 
chrán ěna práva a zájmy banky, p řijme řídící výbor neprodlen ě naléhavá opat ření, jež považuje za 
nezbytná, a ihned o nich informuje správní radu.  
Článek 20  
(bývalý článek 22)  
1. Banka si prost ředky pot řebné k pln ění svých úkol ů p ůjčuje na kapitálovém trhu.  
2. Banka si m ůže p ůjčovat na kapitálových trzích č lenských stát ů v rámci právních p ředpis ů 
upravujících tyto trhy.  
Příslušné orgány členského státu, na který se vztahuje výjimka ve smyslu čl. 139 odst. 1 Smlouvy 
o fungování Evropské unie, mohou odmítnout souhlas jen tehdy, hrozí-li kapitálovému trhu tohoto 
státu vážné poruchy.  
Článek 21  
(bývalý článek 23)  
1. Banka m ůže použít voln ě použitelných prost ředk ů, které bezprost ředn ě nepot řebuje ke krytí 
svých závazk ů, takto:  
a) m ůže investovat na pen ěžních trzích;  
b) m ůže s výhradou čl. 18 odst. 2 nakupovat a prodávat cenné papíry;  
c) m ůže provád ět jakékoli jiné finan ční operace, které se vztahují k p ředm ětu její činnosti.  
2. S výhradou ustanovení článku 23 provádí banka p ři správ ě svých investic jen takovou devi ­
zovou arbitráž, kterou p římo vyžaduje uskute čňování jejích pů jček nebo pln ění jejích závazk ů 
z p ůjček, které uzav řela, nebo záruk, které poskytla.  
3. V oblastech zmín ěných v tomto článku p ůsobí banka ve shod ě s p říslušnými orgány nebo 
národními centrálními bankami členských stát ů.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/261
Článek 22  
(bývalý článek 24)  
1. Postupn ě bude vytvo řen rezervní fond až do výše 10 % upsaného základního kapitálu. Od ůvod ­ 
ňuje-li to stav závazk ů banky, m ůže správní rada rozhodnout o z řízení dodate čných rezerv. Dokud 
tento rezervní fond nebude pln ě vytvo řen, budou do n ěj odvád ěny: 
a) p říjmy z úrok ů z p ůjček, které banka poskytla z částek, jež mají členské státy platit podle 
článku 5;  
b) p říjmy z úrok ů z p ůjček, které banka poskytla z částek získaných splacením p ůjček podle písmene 
a), 
pokud t ěchto p říjm ů z úrok ů není t řeba k pln ění závazků nebo ke krytí náklad ů banky.  
2. Prost ředky rezervního fondu musí být investovány tak, aby mohly být kdykoli použity 
v souladu s ú čelem tohoto fondu.  
Článek 23  
(bývalý článek 25)  
1. Banka je vždy oprávn ěna p řevádět pohledávky do m ěny členského státu, jehož m ěnou není 
euro, aby mohla provád ět finan ční operace odpovídající jejímu př edm ětu činnosti, tak jak je stanoven 
v článku 309 Smlouvy o fungování Evropské unie s p řihlédnutím k článku 21 tohoto statutu. Banka 
se podle možností zdrží provád ění takových př evod ů, má-li volné nebo uvolnitelné pohledávky 
v m ěn ě, kterou pot řebuje.  
2. Banka m ůže sm ěnit pohledávky, jež má v m ěn ě členského státu, jehož m ěnou není euro, za 
prost ředky v m ěn ě t řetích zemí jen se souhlasem tohoto členského státu.  
3. Banka m ůže voln ě nakládat s částí svého splaceného základního kapitálu, jakož i s devizami 
půjčenými na trzích mimo Unie.  
4. Členské státy se zavazují, že dlužník ům banky dají k dispozici prost ředky v cizích m ěnách 
potř ebné ke splácení jistiny a úrok ů z p ůjček poskytnutých nebo zajišt ěných bankou na investice, 
které mají být uskute čněny na jejich území.CS C 83/262 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 24  
(bývalý článek 26)  
Jestliže n ěkterý členský stát neplní své členské povinnosti vyplývající z tohoto statutu, zejména 
povinnost splatit sv ůj podíl, anebo povinnost zajistit splácení úroků a umo řování svých p ůjček, 
m ůže Rada guvernér ů rozhodnutím p řijatým kvalifikovanou v ětšinou zastavit poskytování p ůjček 
nebo záruk tomuto členskému státu nebo jeho státním p říslušník ům. 
Toto rozhodnutí nezbavuje stát ani jeho státní př íslušníky jejich povinností v ůči bance.  
Článek 25  
(bývalý článek 27)  
1. Jestliže Rada guvernér ů rozhodne zastavit činnost banky, bude neprodlen ě ukon čen veškerý 
provoz s výjimkou operací nutných k řádnému použití, ochran ě a zachování majetku, jakož i 
k vyrovnání závazk ů. 
2. V př ípad ě likvidace jmenuje Rada guvernér ů likvidátory a vydá jim pokyny k provedení likvi ­
dace. Dbá na zachování práv zam ěstnanc ů. 
Článek 26  
(bývalý článek 28)  
1. Banka požívá v každém členském státě nejširší právní zp ůsobilost p řiznávanou právnickým 
osobám p říslušným vnitrostátním právem; m ůže zejména nabývat a zcizovat movitý majetek 
a nemovitosti a vystupovat p řed soudem.  
2. Majetek banky nesmí být žádnou formou zabaven nebo vyvlastn ěn. 
Článek 27  
(bývalý článek 29)  
Spory mezi bankou na jedné stran ě a jejími v ěřiteli, dlužníky nebo t řetími stranami na druhé stran ě 
rozhodují p říslušné vnitrostátní soudy, s výhradou pravomocí p řiznaných Soudnímu dvoru Evropské 
unie. Banka m ůže v kterékoli smlouv ě sjednat rozhod čí řízení.  
Banka si zvolí sv ůj obecný soud v každém členském státě . M ůže však v kterékoli smlouv ě provést 
zvláštní volbu obecného soudu.  
Majetek a pohledávky banky mohou být zabaveny nebo se stát p ředm ětem výkonu rozhodnutí pouze 
na př íkaz soudu.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/263
Článek 28  
(bývalý článek 30)  
1. Rada guvernér ů m ůže jednomyslným rozhodnutím z řídit pobo čky nebo jiné subjekty s právní 
subjektivitou a finan ční samostatností.  
2. Rada guvernér ů p řijme jednomysln ě stanovy subjekt ů uvedených v odstavci 1. Stanovy ur čí 
zejména jejich cíle, složení, základní kapitál, členy, sídlo, finan ční zdroje, interven ční nástroje, 
pravidla auditu a jejich vztah s orgány banky.  
3. Banka je oprávn ěna podílet se na řízení t ěchto subjekt ů a p řispívat k jejich upsanému základ ­
nímu kapitálu do výše stanovené jednomyslným rozhodnutím Rady guvernér ů. 
4. Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie se vztahuje na subjekty uvedené v odstavci 1, 
pokud podléhají právu Unie, členy jejich orgán ů p ři výkonu jejich funkcí a na jejich zam ěstnance, 
a to za podmínek, které se vztahují na banku.  
Na dividendy, kapitálové zisky nebo jiné druhy p říjm ů vyplývající z takových subjekt ů, na které mají 
nárok jiní členové než Evropská unie a banka, se však nadále vztahují p říslušné daň ové p ředpisy.  
5. Soudní dv ůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat v mezích níže stanovených spory týkající 
se opat ření p řijatých orgány subjektu podléhajícího právu Unie. Kterýkoli člen takového subjektu 
v tomto postavení nebo členské státy mohou podat žalobu proti t ěmto opat řením za podmínek 
stanovených v článku 263 Smlouvy o fungování Evropské unie.  
6. Rada guvernér ů m ůže v souladu s p říslušnými vnit řními př edpisy jednomysln ě rozhodnout 
o p řipušt ění zam ěstnanc ů subjekt ů podléhajících právu Unie do spole čných režim ů s bankou.CS C 83/264 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 6)  
O UMÍST ĚNÍ SÍDEL ORGÁN Ů A N ĚKTERÝCH 
INSTITUCÍ, SUBJEKT Ů A ÚTVAR Ů EVROPSKÉ UNIE  
ZÁSTUPCI VLÁD ČLENSKÝCH STÁT Ů, 
S OHLEDEM  na článek 341 Smlouvy o fungování Evropské unie a článek 189 Smlouvy o založení 
Evropského spole čenství pro atomovou energii,  
MAJÍCE NA PAM ĚTI A POTVRZUJÍCE  rozhodnutí ze dne 8. dubna 1965, a aniž jsou dot čena rozhodnutí 
o sídlech budoucích orgán ů, institucí, subjekt ů a útvar ů, 
SE DOHODLI  na následujících ustanoveních, která se p řipojují ke Smlouv ě o Evropské unii, ke Smlouv ě 
o fungování Evropské unie a ke Smlouv ě o založení Evropského spole čenství pro atomovou energii:  
Jediný článek 
a) Evropský parlament má sídlo ve Štrasburku, kde se konají plenární zasedání, která trvají 12 
m ěsíc ů, v četn ě zasedání o rozpo čtu. Dopl ňující plenární zasedání se konají v Bruselu. Výbory 
Evropského parlamentu zasedají v Bruselu. Generální sekretariát Evropského parlamentu a jeho 
útvary sídlí v Lucemburku.  
b) Rada má sídlo v Bruselu. B ěhem m ěsíc ů dubna, června a října zasedá v Lucemburku.  
c) Komise má sídlo v Bruselu. Útvary vyjmenované v článcích 7, 8 a 9 rozhodnutí ze dne 8. dubna 
1965 sídlí v Lucemburku.  
d) Soudní dv ůr Evropské unie má sídlo v Lucemburku.  
e) Ú četní dv ůr má sídlo v Lucemburku.  
f) Hospodá řský a sociální výbor má sídlo v Bruselu.  
g) Výbor region ů má sídlo v Bruselu.  
h) Evropská investi ční banka má sídlo v Lucemburku.  
i) Evropská centrální banka má sídlo ve Frankfurtu.  
j) Evropský policejní úř ad (Europol) má sídlo v Haagu.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/265
PROTOKOL ( č. 7)  
O VÝSADÁCH A IMUNITÁCH EVROPSKÉ UNIE  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
BEROUCE V ÚVAHU , že podle článku 343 Smlouvy o fungování Evropské unie a článku 191 Smlouvy 
o založení Evropského spole čenství pro atomovou energii (ESAE) požívají Evropská unie a ESAE na 
území členských stát ů imunit a výsad nezbytných pro pln ění svého poslání,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se p řipojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie a ke Smlouv ě o založení Evropského spole čenství pro atomovou 
energii:  
KAPITOLA I  
MOVITÝ A NEMOVITÝ MAJETEK, POHLEDÁVKY A OPERACE EVROPSKÉ UNIE  
Článek 1 
Prostory a budovy Unie jsou nedotknutelné. Jsou vylou čeny z domovních prohlídek, rekvizic, zaba ­
vení či vyvlastn ění. Majetek a pohledávky Unie se nemohou stát p ředm ětem jakéhokoli výkonu 
správního nebo soudního rozhodnutí bez zmocn ění Soudního dvora. 
Článek 2 
Archivy Unie jsou nedotknutelné.  
Článek 3 
Unie, její pohledávky, p říjmy a ostatní majetek jsou osvobozeny od veškerých p římých daní.  
Vlády členských stát ů p řijímají, kdykoli je to možné, vhodná opatř ení umož ňující prominutí nebo 
navrácení nep římých daní a poplatk ů z prodeje, které tvo ří sou část ceny v ěcí movitých nebo nemo ­
vitostí, jestliže Unie uskute ční pro své ú řední pot řeby v ětší nákupy, jejichž cena zahrnuje dan ě 
a poplatky tohoto druhu. Provád ěním t ěchto opat ření nesmí být narušena hospodá řská sout ěž 
v rámci Unie.  
Osvobození se nevztahuje na dan ě, dávky a poplatky p ředstavující pouze odm ěnu za ve řejn ě 
prosp ěšné služby.CS C 83/266 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 4 
Unie je osvobozena od veškerých cel, zákaz ů a omezení p ři dovozu a vývozu, pokud jde o p ředm ěty 
ur čené pro její ú řední pot řebu; takto dovezené p ředm ěty nebudou zcizeny úplatn ě ani bezúplatn ě na 
území zem ě, na n ěž budou dovezeny, jinak než za podmínek schválených vládou p říslušné zem ě. 
Unie je rovn ěž osvobozena od veškerých cel a od zákazu a omezení p ři dovozu a vývozu svých 
publikací.  
KAPITOLA II  
KOMUNIKACE A PR ŮKAZY 
Článek 5  
(bývalý článek 6)  
Orgány Unie požívají pro svou ú řední komunikaci a p ředávání veškerých dokument ů na území všech 
členských stát ů stejného zacházení, jaké daný stát přiznává diplomatickým zastoupením.  
Úřední korespondence a jiná úř ední komunikace orgán ů Unie nepodléhá cenzu ře. 
Článek 6  
(bývalý článek 7)  
Předsedové orgán ů Unie mohou vydávat členů m a zam ěstnanc ům orgán ů Unie pr ůkazy, jejichž 
formu stanoví Rada prostou v ětšinou a jež úř ady členských stát ů uznávají za platné cestovní doklady. 
Tyto pr ůkazy jsou vydávány úř edník ům a jiným zam ěstnanc ům za podmínek stanovených služebním 
a pracovním řádem Unie.  
Komise m ůže uzav řít dohody umožň ující uznávat tyto pr ůkazy za platné cestovní doklady na území 
třetích zemí.  
KAPITOLA III  
ČLENOVÉ EVROPSKÉHO PARLAMENTU 
Článek 7  
(bývalý článek 8)  
Volný pohyb člen ů Evropského parlamentu, kte ří jedou na místo zasedání Evropského parlamentu 
nebo se z n ěj vracejí, nepodléhá žádným omezením správní či jiné povahy.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/267
Člen ům Evropského parlamentu p ři celním odbavení a p ři devizové kontrole:  
a) p řiznává jejich vlastní vláda stejné výhody, jaké p řiznává vyšším ú ředník ům pohybujícím se 
v zahrani čí p ři plnění do časného ú ředního poslání,  
b) p řiznávají vlády ostatních členských stát ů stejné výhody, jaké p řiznávají zástupc ům zahrani čních 
vlád p ři plnění do časného ú ředního poslání.  
Článek 8  
(bývalý článek 9)  
Členové Evropského parlamentu nemohou být vyšet řováni, zadrženi nebo stíháni pro své názory či 
hlasování b ěhem výkonu své funkce.  
Článek 9  
(bývalý článek 10)  
V pr ůběhu zasedání Evropského parlamentu jeho členové: 
a) na území vlastního státu požívají imunit p řiznávaných člen ům parlamentu vlastního státu,  
b) na území všech ostatních členských stát ů nemohou být zadrženi ani soudn ě stíháni.  
Jsou chrán ěni imunitou rovn ěž b ěhem cesty na místo zasedání Evropského parlamentu a při návratu 
z n ěj. 
Imunity se nelze dovolávat v p řípad ě p řistižení p ři činu; Evropský parlament je oprávn ěn svého člena 
imunity zbavit.  
KAPITOLA IV  
ZÁSTUPCI ČLENSKÝCH STÁT Ů Ú ČASTNÍCÍ SE ČINNOSTI ORGÁN Ů EVROPSKÉ UNIE  
Článek 10  
(bývalý článek 11)  
Zástupci členských stát ů, kte ří se ú častní činnosti orgán ů Unie, jejich poradci a techni čtí experti 
požívají po dobu výkonu své činnosti a b ěhem cest na místo zasedání nebo p ři návratu z n ěj 
obvyklých výsad, imunit a výhod.  
Tento článek se vztahuje rovn ěž na členy poradních orgán ů Unie.CS C 83/268 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
KAPITOLA V  
ÚŘEDNÍCI A JINÍ ZAM ĚSTNANCI EVROPSKÉ UNIE  
Článek 11  
(bývalý článek 12)  
Na území všech členských stát ů ú ředníci a jiní zam ěstnanci Unie bez ohledu na svou státní p řísluš ­
nost:  
a) jsou vy ňati z pravomoci soudů pro úkony spojené s výkonem jejich funkce, v četn ě ústních 
a písemných projev ů, s výhradou použití ustanovení smluv jednak o pravidlech ur čujících odpo ­
vědnost ú ředníků a jiných zam ěstnanc ů v ůči Unii a jednak o p říslušnosti Soudního dvora 
Evropské unie rozhodovat spory mezi Unií a jejich ú ředníky a jinými zam ěstnanci. Této imunity 
požívají i po ukon čení své funkce,  
b) nepodléhají oni ani jejich manželé či manželky a jimi vyživovaní rodinní p říslušníci p ředpis ům 
omezujícím p řist ěhovalectví a ur čujícím náležitosti p řihlašování cizinc ů, 
c) požívají v oblasti m ěnových a devizových p ředpis ů výhod p řiznávaných obvykle zam ěstnanc ům 
mezinárodních organizací,  
d) požívají práva bezceln ě dovážet bytové za řízení a jiné v ěci osobní pot řeby v souvislosti s prvním 
nástupem do funkce v dané zemi a práva bezceln ě zp ětn ě vyvézt bytové za řízení a jiné v ěci 
osobní pot řeby p ři ukon čení výkonu funkce v dané zemi, v obou p řípadech s výhradou podmínek 
považovaných za nezbytné vládou zem ě, v níž je toto právo uplat ňováno, 
e) požívají práva bezceln ě dovézt automobil pro svou osobní pot řebu, který získali v zemi svého 
posledního pobytu nebo v zemi, jejímiž jsou státními p říslušníky, za podmínek daného vnit řního 
trhu, a bezceln ě zp ětn ě vyvézt automobil, s výhradou podmínek považovaných za nezbytné 
vládou zem ě, v níž je toto právo uplat ňováno.  
Článek 12  
(bývalý článek 13)  
Platy, mzdy a služební požitky, které poskytuje Unie svým ú ředník ům a jiným zam ěstnanc ům, 
podléhají dani ve prosp ěch Unie, jejíž podmínky a zp ůsob vybírání stanoví Evropský parlament 
a Rada řádným legislativním postupem a po konzultaci s dot čenými orgány formou na řízení.  
Úředníci a jiní zam ěstnanci jsou osvobozeni od vnitrostátních daní z plat ů, mezd a požitků , které jim 
poskytuje Unie.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/269
Článek 13  
(bývalý článek 14)  
S ú ředníky a jinými zam ěstnanci Unie, kte ří si výlu čně z d ůvod ů výkonu svých funkcí ve službách 
Unie z řizují bydlišt ě na území členského státu jiného, než jehož jsou da ňovými rezidenty, je pro 
účely vybírání daní z p říjmu, z majetku a d ědické dan ě a dodržování smluv o zamezení dvojího 
zdan ění, uzav řených mezi členskými zem ěmi Unie, zacházeno jak ve státě, v n ěmž pobývají, tak ve 
stát ě, jehož jsou da ňovými rezidenty, tak, jako by si zachovali své p ůvodní bydlišt ě v posledn ě 
jmenovaném stát ě, je-li tento stát členem Unie. Toto ustanovení se vztahuje rovn ěž na manžela 
nebo manželku, pokud nevykonává vlastní profesionální č innost, a na d ěti vyživované osobami 
uvedenými v tomto článku a v jejich pé či. 
Movitý majetek ve vlastnictví osob uvedených v p ředchozím pododstavci, který se nachází na území 
státu pobytu, je osvobozen od d ědické dan ě v tomto stát ě; pro stanovení této dan ě je tento majetek 
posuzován, jako by se nacházel ve stát ě, jehož jsou tyto osoby daň ovými rezidenty, s výhradou práv 
třetích zemí a p řípadného použití ustanovení mezinárodních smluv o zamezení dvojího zdan ění. 
Při použití ustanovení tohoto článku se nep řihlíží k bydlišti získanému výlu čně k výkonu funkcí ve 
službách jiných mezinárodních organizací.  
Článek 14  
(bývalý článek 15)  
Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem a po konzultaci s dot čenými orgány 
rozhodují formou na řízení o stanovení systému sociálních dávek p říslušejících ú ředník ům a jiným 
zam ěstnanc ům Unie.  
Článek 15  
(bývalý článek 16)  
Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem a po konzultaci s ostatními zú častn ě­
nými orgány ur čí formou na řízení kategorie úředník ů a jiných zam ěstnanc ů Unie, na které se použijí 
všechna nebo n ěkterá ustanovení článku 11, čl. 12 druhého pododstavce a článku 13.  
Jména, funkce a adresy ú ředník ů a jiných zam ěstnanc ů zařazených do jednotlivých kategorií jsou 
pravideln ě sd ělovány vládám členských stát ů.CS C 83/270 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
KAPITOLA VI  
VÝSADY A IMUNITY ZASTOUPENÍ T ŘETÍCH ZEMÍ POV ĚŘENÝCH U EVROPSKÉ UNIE  
Článek 16  
(bývalý článek 17)  
Členský stát, na jehož území se nachází sídlo Unie, p řiznává zastoupením t řetích zemí pov ěřeným 
u Unie obvyklé diplomatické imunity a výsady.  
KAPITOLA VII  
OBECNÁ USTANOVENÍ 
Článek 17  
(bývalý článek 18)  
Výsady, imunity a výhody jsou p řiznávány ú ředník ům a jiným zam ěstnanců m Unie výhradn ě 
v zájmu Unie.  
Každý orgán Unie je povinen zbavit ú ředníka nebo jiného zam ěstnance imunity ve všech p řípadech, 
kdy podle jeho názoru zrušení této imunity není v rozporu se zájmy Unie.  
Článek 18  
(bývalý článek 19)  
Při uplat ňování tohoto protokolu jednají orgány Unie ve vzájemné shod ě s odpov ědnými ú řady 
příslušných členských stát ů. 
Článek 19  
(bývalý článek 20)  
Články 11 až 14 a článek 17 se vztahují na p ředsedu Evropské rady.  
Vztahují se rovn ěž na členy Komise.  
Článek 20  
(bývalý článek 21)  
Články 11 až 14 a článek 17 se vztahují na soudce, generální advokáty, vedoucí soudní kancelá ře 
a pomocné zpravodaje p ři Soudním dvoru Evropské unie, aniž je dot čen článek 3 Protokolu 
o statutu Soudního dvora Evropské unie týkající se vyn ětí soudc ů a generálních advokát ů 
z pravomoci soud ů.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/271
Článek 21  
(bývalý článek 22)  
Tento protokol se vztahuje rovn ěž na Evropskou investi ční banku, na členy jejích orgán ů, její 
zam ěstnance a zástupce členských stát ů, kte ří se ú častní její činnosti; ustanovení protokolu 
o statutu této banky tím nejsou dot čena. 
Evropská investi ční banka je rovn ěž osvobozena od veškerých daní a obdobných poplatk ů 
v souvislosti se zvýšením svého základního kapitálu a od r ůzných formalit, které jsou s tím spojeny 
ve stát ě, na jehož území se nachází její sídlo. Rovn ěž její rozpušt ění či likvidace nepodléhá 
poplatk ům. Krom ě toho činnost banky a jejích orgán ů vykonávaná na základ ě statutu nepodléhá 
dani z obratu.  
Článek 22  
(bývalý článek 23)  
Tento protokol se rovn ěž vztahuje na Evropskou centrální banku, na členy jejích orgán ů a na její 
zam ěstnance, aniž jsou dot čena ustanovení Protokolu o statutu Evropského systému centrálních bank 
a Evropské centrální banky.  
Evropská centrální banka je rovn ěž osvobozena od veškerých daní a jiných poplatk ů v souvislosti se 
zvýšením jejího základního kapitálu a veškerých formalit, které s tím jsou spojeny ve stát ě, v n ěmž 
má sídlo. Činnost Evropské centrální banky a jejích orgán ů vykonávaná v souladu se statutem 
Evropského systému centrálních bank a Evro pské centrální banky nepodléhá dani z obratu.CS C 83/272 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 8)  
K ČL. 6 ODST. 2 SMLOUVY O EVROPSKÉ UNII 
O P ŘISTOUPENÍ UNIE K EVROPSKÉ ÚMLUV Ě 
O OCHRAN Ě LIDSKÝCH PRÁV A ZÁKLADNÍCH 
SVOBOD  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se př ipojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Článek 1 
Dohoda o p řistoupení Unie k Evropské úmluv ě o ochran ě lidských práv a základních svobod (dále 
jen „Evropská úmluva“) podle čl. 6 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii musí odrážet nezbytnost 
zachování specifických rys ů Unie a práva Unie, zejména pokud jde o:  
a) zvláštní úpravu p řípadné ú časti Unie v kontrolních orgánech Evropské úmluvy;  
b) mechanismy nezbytné k zajišt ění toho, aby stížnosti podané jinými než členskými státy a stížnosti 
podané fyzickými osobami byly správn ě podávány podle p řípadu proti členským stát ům nebo 
Unii.  
Článek 2 
Dohoda uvedená v článku 1 zajistí, aby se p řistoupení nedotklo p ůsobnosti Unie ani pravomocí 
jejích orgán ů. Zajistí, aby se žádné z jejích ustanovení nedotýkalo zvláštního postavení členských 
stát ů ve vztahu k Evropské úmluv ě, zejména k jejím protokol ům, opat řením p řijatým členskými státy 
odchyln ě od Evropské úmluvy v souladu s jejím článkem 15 a výhradám členských stát ů k Evropské 
úmluv ě, jež byly formulovány v souladu s jejím článkem 57.  
Článek 3  
Žádné ustanovení dohody uvedené v článku 1 se nedotkne článku 344 Smlouvy o fungování 
Evropské unie.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/273
PROTOKOL ( č. 9)  
O ROZHODNUTÍ RADY, KTERÝM SE PROVÁDÍ ČL. 16 
ODST. 4 SMLOUVY O EVROPSKÉ UNII A Č L. 238 
ODST. 2 SMLOUVY O FUNGOVÁNÍ EVROPSKÉ UNIE 
JEDNAK MEZI 1. LISTOPADEM 2014 A 31. B ŘEZNEM 2017 
A JEDNAK OD 1. DUBNA 2017  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
MAJÍCE NA PAM ĚTI zásadní význam, který p ři schvalování Lisabonské smlouvy m ěla dohoda 
o rozhodnutí Rady provád ějícím čl. 16 odst. 4 Smlouvy o Evropské unii a čl. 23 odst. 2 Smlouvy 
o fungování Evropské unie jednak mezi 1. listopadem 2014 a 31. b řeznem 2017 a jednak od 
1. dubna 2017 (dále jen „rozhodnutí“),  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Jediný článek  
Předtím než Rada p řezkoumá jakýkoliv návrh, jehož cílem by byla bu ď zm ěna či zrušení rozhodnutí 
nebo jakéhokoliv jeho ustanovení, nebo nep římá zm ěna jeho oblasti p ůsobnosti nebo smyslu 
prost řednictvím zm ěny jiného právního aktu Unie, Evropská rada tento návrh p ředb ěžn ě projedná, 
přičemž rozhoduje konsensem podle čl. 15 odst. 4 Smlouvy o Evropské unii.CS C 83/274 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 10)  
O STÁLÉ STRUKTUROVANÉ SPOLUPRÁCI 
STANOVENÉ ČLÁNKEM 42 SMLOUVY O EVROPSKÉ 
UNII  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
S OHLEDEM  na čl. 42 odst. 6 a článek 46 Smlouvy o Evropské unii,  
MAJÍCE NA PAM ĚTI, že Unie vede spole čnou zahrani ční a bezpe čnostní politiku založenou na stále se 
zvyšující konvergenci činností členských stát ů, 
MAJÍCE NA PAM ĚTI, že spole čná bezpeč nostní a obranná politika je nedílnou sou částí spole čné zahra ­
ni ční a bezpe čnostní politiky; že zajiš ťuje Unii operativní schopnost, která se opírá o civilní 
a vojenské prost ředky; že je Unie m ůže použít pro mise uvedené v č lánku 43 Smlouvy 
o Evropské unii vedené mimo území Unie k udržení míru, p ředcházení konfliktů m a posílení mezi ­
národní bezpe čnosti v souladu se zásadami Charty Organizace spojených národ ů; že plnění t ěchto 
úkol ů je založeno na využití vojenských schopností poskytnutých členskými státy v souladu se 
zásadou „jednoho souboru sil“,  
MAJÍCE NA PAM ĚTI, že spole čná bezpe čnostní a obranná politika Unie se nedotýká zvláštní povahy 
bezpe čnostní a obranné politiky n ěkterých členských stát ů, 
MAJÍCE NA PAM ĚTI, že spole čná bezpe čnostní a obranná politika Unie uznává závazky vyplývající ze 
Severoatlantické smlouvy t ěch členských stát ů, které uskute čňují svou spole čnou obranu v rámci 
Organizace Severoatlantické smlouvy, jež z ůstává základem kolektivní obrany svých člen ů a je 
v souladu se spole čnou bezpe čnostní a obrannou politikou vytvo řenou v tomto rámci,  
PŘESV ĚDČENY O TOM , že výrazn ější úloha Unie v oblasti bezpeč nosti a obrany p řisp ěje k vitalit ě 
obnovené Atlantické aliance v souladu s ujednáními „Berlín plus“,  
ODHODLÁNY  zajistit, aby Unie byla schopná pln ě p řevzít odpov ědnosti, které pro ni vyplývají 
v mezinárodním spole čenství,  
UZNÁVAJÍCE , že Organizace spojených národ ů m ůže Unii požádat o pomoc p ři provád ění naléhavých 
misí uskute čňovaných podle kapitol VI a VII Charty Organizace spojených národ ů, 
UZNÁVAJÍCE , že posílení bezpe čnostní a obranné politiky si vyžádá úsilí členských stát ů v oblasti 
schopností,  
VĚDOMY SI TOHO , že vkro čení do nové etapy ve vývoji evropské bezpe čnostní a obranné politiky 
předpokládá odhodlané úsilí dot čených členských stát ů, 
MAJÍCE NA PAM ĚTI d ůležitost toho, aby byl vysoký p ředstavitel Unie pro zahrani ční v ěci 
a bezpe čnostní politiku pln ě zapojen do jednání týkajících se stálé strukturované spolupráce,CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/275
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se p řipojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Článek 1 
Stálá strukturovaná spolupráce podle čl. 42 odst. 6 Smlouvy o Evropské unii je otev řena každému 
členskému státu, který se zaváže ode dne vstupu Lisabonské smlouvy v platnost:  
a) postupovat intenzivn ěji k rozvoji svých obranných schopností prost řednictvím rozvoje svého 
vnitrostátního p řísp ěvku a př ípadné ú časti v mnohonárodních silách, v hlavních evropských 
programech pro výbavu a v činnosti agentury pro oblast rozvoje obranných schopností, výzkumu, 
po řizování a vyzbrojování (Evropská obranná agentura); a  
b) mít nejpozd ěji do roku 2010 schopnosti poskytnout, bu ď na vnitrostátní úrovni, nebo coby 
sou část mnohonárodních skupin sil, bojové jednotky ur čené pro plánované mise, strukturované 
na taktické úrovni jako bojová seskupení, s podp ůrnými prvky v četn ě dopravy a logistiky, které 
jsou b ěhem 5 až 30 dn ů schopny provád ět mise uvedené v článku 43 Smlouvy o Evropské unii, 
zejména v reakci na žádost Organizace spojených národ ů, a které mohou být drženy po úvodní 
dobu 30 dn ů, jež m ůže být prodloužena až na nejmén ě 120 dn ů. 
Článek 2 
Členské státy ú častnící se stálé strukturované spolupráce se k dosažení cílů uvedených v článku 1 
zavazují:  
a) spolupracovat od vstupu Lisabonské smlouvy v platnost za ú čelem dosažení schválených cíl ů 
týkajících se úrovně investi čních výdaj ů na obranné vybavení a pravideln ě tyto cíle p řezkoumávat 
s ohledem na bezpe čnostní situaci a mezinárodní odpov ědnosti Unie;  
b) vzájemn ě v co nejv ětší mí ře sla ďovat obranná za řízení, zejména harmonizací identifikace svých 
vojenských pot řeb, sdružováním a p řípadn ě specializací svých obranných prost ředk ů a schopností 
a podporou spolupráce v oblasti výcviku a logistiky;  
c) p řijímat konkrétní opatř ení k posílení disponibility, interoperability, flexibility a schopnosti nasa ­
zení svých sil, zejména ur čením spole čných cíl ů týkajících se rozmíst ění sil, v četn ě p řípadného 
přezkumu svých vnitrostátních rozhodovacích postupů ; 
d) spolupracovat na zajišt ění toho, že p řijímají nezbytná opat ření pro nápravu, a to i prost řednictvím 
mnohonárodního p řístupu a aniž jsou dot čeny takové závazky v rámci Organizace Severoatlan ­
tické smlouvy, nedostatk ů zjišt ěných v rámci „Mechanismu pro rozvoj schopností“;CS C 83/276 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
e) p řípadn ě se ú častnit vývoje hlavních spole čných nebo evropských program ů pro výbavu v rámci 
Evropské obranné agentury.  
Článek 3  
Evropská obranná agentura p řispívá k pravidelnému hodnocení p řísp ěvk ů zú častn ěných členských 
stát ů v oblasti schopností, zejména p řísp ěvk ů u čin ěných v souladu s kritérii stanovenými mimo jiné 
na základ ě článku 2, a podává o nich nejmén ě jednou ro čně zprávu. Hodnocení m ůže sloužit jako 
základ pro doporu čení a rozhodnutí Rady p řijímaná podle článku 46 Smlouvy o Evropské unii.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/277
PROTOKOL ( č. 11)  
K ČLÁNKU 42 SMLOUVY O EVROPSKÉ UNII  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
BEROUCE V ÚVAHU  potř ebu provád ět ustanovení čl. 42 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii v plném 
rozsahu,  
BEROUCE V ÚVAHU,  že politika Unie v souladu s článkem 42 se nedotýká zvláštní povahy bezpe č­
nostní a obranné politiky n ěkterých členských stát ů a uznává závazky n ěkterých členských stát ů 
uskute čňujících svou spole čnou bezpe čnost prost řednictvím Organizace Severoatlantické smlouvy 
(NATO), které vyplývají ze Severoatlantické smlouvy a které jsou v souladu se spole čnou bezpe č­
nostní a obrannou politikou vytvo řenou v tomto rámci,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se p řipojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Evropská unie vypracuje spole čně se Západoevropskou unií pravidla pro posílení vzájemné spolu ­
práce.CS C 83/278 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 12)  
O POSTUPU P ŘI NADM ĚRNÉM SCHODKU  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
PŘEJÍCE SI  stanovit způ soby, jak postupovat př i nadm ěrném schodku uvedeném v článku 126 
Smlouvy o fungování Evropské unie,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se př ipojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Článek 1 
Referen ční hodnoty uvedené v čl. 126 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie jsou:  
— 3 % pro pom ěr plánovaného nebo skuteč ného schodku ve řejných financí k hrubému domácímu 
roduktu v tržních cenách,  
— 60 % pro poměr ve řejného dluhu k hrubému domácímu produktu v tržních cenách.  
Článek 2 
V článku 126 uvedené smlouvy a v tomto protokolu se:  
— výrazem „ve řejný“ rozumí vztahující se k ve řejné správ ě, tj. k úst řední vlád ě, regionálním nebo 
místním orgán ům nebo fond ům sociálního zabezpe čení s výjimkou obchodních operací, jak jsou 
definovány v Evropském systému integrovaných hospodá řských ú čtů, 
— „schodkem“ rozumí čisté výp ůjčky, jak jsou definovány v Evropském systému integrovaných 
hospodá řských ú čtů, 
— „investicí“ rozumí tvorba hrubého fixního kapitálu, jak je definována v Evropském systému 
integrovaných hospodá řských ú čtů, 
— „dluhem“ rozumí celkový hrubý dluh v jeho jmenovité hodnot ě nesplacený na konci roku, 
konsolidovaný uvnit ř a mezi jednotlivými odv ětvími veř ejné správy, jak jsou definovány 
v první odrážce.  
Článek 3  
Pro zajišt ění ú činnosti postupu p ři nadm ěrném schodku odpovídají vlády členských stát ů v rámci 
tohoto postupu za schodky ve řejné správy, jak je definována v čl. 2 první odrážce. Členské státy dbajíCS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/279
na to, aby jim postupy na úrovni vlastního státu v rozpo čtové oblasti umožnily plnit jejich závazky 
vyplývající ze Smluv v této oblasti. Členské státy podávají neprodlen ě a pravidelně  zprávy Komisi 
o svých p ředpokládaných a skute čných schodcích a o výši svých dluh ů. 
Článek 4  
Statistické údaje pot řebné pro použití tohoto protokolu poskytuje Komise.CS C 83/280 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 13)  
O KRITÉRIÍCH KONVERGENCE  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
PŘEJÍCE SI  stanovit kritéria konvergence uvedená v článku 140 Smlouvy o fungování Evropské unie, 
kterými se bude Unie řídit p ři rozhodování o ukon čení výjimek členských stát ů, na které se vztahuje 
výjimka,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se př ipojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Článek 1 
Kritérium cenové stability, jak je uvedeno v čl. 140 odst. 1 první odrážce Smlouvy o fungování 
Evropské unie, znamená, že členský stát vykazuje dlouhodob ě udržitelnou cenovou stabilitu 
a pr ům ěrnou míru inflace m ěřenou v pr ůběhu jednoho roku př ed provedeným šet řením, jež nep ře­
kra čuje o více než 1,5 procentního bodu míru inflace nejvýše t ří členských států , které v oblasti 
cenové stability dosáhly nejlepších výsledk ů. Inflace se m ěří pomocí indexu spot řebitelských cen na 
srovnatelném základ ě s p řihlédnutím k rozdílnému vymezení pojm ů v jednotlivých členských státech.  
Článek 2 
Kritérium stavu ve řejných financí, jak je uvedeno v čl. 140 odst. 1 druhé odrážce uvedené smlouvy, 
znamená, že v dob ě šet ření se na členský stát nevztahuje rozhodnutí Rady podle čl. 126 odst. 6 
uvedené smlouvy o existenci nadm ěrného schodku.  
Článek 3 
Kritérium úč asti v mechanismu sm ěnných kurz ů Evropského m ěnového systému, jak je uvedeno 
v čl. 140 odst. 1 t řetí odrážce uvedené smlouvy, znamená, že členský stát alespo ň po dobu posled ­
ních dvou let p řed šet řením dodržoval fluktua ční rozp ětí stanovené mechanismem sm ěnných kurz ů 
Evropského m ěnového systému, aniž by byl sm ěnný kurz vystaven silným tlak ům. Zejména pak 
nesm ěl členský stát v tomto období z vlastního podn ětu devalvovat dvoustranný st řední kurz své 
m ěny v ůči euru.  
Článek 4  
Kritérium konvergence úrokových sazeb, jak je uvedeno v čl. 140 odst. 1 čtvrté odrážce uvedené 
smlouvy, znamená, že v pr ůběhu jednoho roku p řed šet řením pr ům ěrná dlouhodobá nominální 
úroková sazba členského státu nep řekra čovala o více než 2 procentní body úrokovou sazbu nejvýšeCS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/281
tří členských stát ů, které dosáhly v oblasti cenové stability nejlepších výsledk ů. Úrokové sazby se 
zjiš ťují na základě dlouhodobých státních dluhopis ů nebo srovnatelných cenných papír ů, 
s př ihlédnutím k rozdílnému vymezení pojm ů v jednotlivých členských státech.  
Článek 5 
Statistické údaje pot řebné pro použití tohoto protokolu poskytuje Komise.  
Článek 6  
Rada vydá na základ ě jednomyslného rozhodnutí na návrh Komise a po konzultaci s Evropským 
parlamentem, Evropskou centrální bankou a Hospodář ským a finan čním výborem vhodná pravidla 
podrobn ě upravující kritéria konvergence uvedená v článku 140 Smlouvy o fungování Evropské unie, 
která poté nahradí tento protokol.CS C 83/282 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 14)  
O EUROSKUPIN Ě 
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
PŘEJÍCE  si usnadnit podmínky pro siln ější hospodá řský r ůst v Evropské unii a rozvinout za tímto 
účelem stále užší koordinaci hospodá řských politik v eurozón ě, 
VĚDOMY  si toho, že je nezbytné stanovit zvláštní ustanovení pro posílený dialog mezi členskými 
státy, jejichž m ěnou je euro, dokud se euro nestane m ěnou všech členských stát ů Unie,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Článek 1 
Minist ři členských stát ů, jejichž m ěnou je euro, se spolu neformáln ě scházejí. Tato setkání se konají 
tak často, jak je t řeba, aby mohli diskutovat o otázkách spojených se zvláštní odpov ědností, kterou 
sdílejí v oblasti jednotné m ěny. Komise se setkání ú častní. Evropská centrální banka je vyzvána 
k ú časti na t ěch setkáních, která p řipravují zástupci ministr ů financí členských stát ů, jejichž 
m ěnou je euro, a zástupci Komise.  
Článek 2  
Minist ři členských stát ů, jejichž m ěnou je euro, volí na dva a p ůl roku v ětšinou hlas ů t ěchto 
členských stát ů p ředsedu.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/283
PROTOKOL ( č. 15)  
O N ĚKTERÝCH USTANOVENÍCH TÝKAJÍCÍCH SE 
SPOJENÉHO KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE 
A SEVERNÍHO IRSKA  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
UZNÁVAJÍCE,  že Spojené království není povinno a ani se nezavázalo p řijmout euro bez zvláštního 
rozhodnutí své vlády a parlamentu,  
S OHLEDEM  na to, že dne 16. října 1996 a 30. října 1997 vláda Spojeného království oznámila Rad ě 
sv ůj úmysl neú častnit se t řetí etapy hospodá řské a m ěnové unie,  
SE Z ŘETELEM NA  zvyklost vlády Spojeného království financovat svou úv ěrovou pot řebu prodejem 
pohledávek soukromému sektoru,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se p řipojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
1. Pokud Spojené království Rad ě neoznámí, že má v úmyslu p řijmout euro, není povinno tak u činit.  
2. Vzhledem k oznámení podanému Rad ě vládou Spojeného království dne 16. října 1996 
a 30. října 1997 se na Spojené království použijí body 3 až 8 a 10.  
3. Spojené království si ponechá své pravomoci v oblasti m ěnové politiky podle svého vnitrostátního 
práva.  
4. Ustanovení čl. 119 druhého pododstavce, čl. 126 odst. 1, 9 a 11, čl. 127 odst. 1 až 5, článk ů 
128, 130, 131, 132, 133 a 138, čl. 140 odst. 3, článku 219, čl. 282 odst. 2, s výjimkou první 
a poslední v ěty, a odst. 5 a článku 283 Smlouvy o fungování Evropské unie se nepoužijí na Spojené 
království. Stejn ě tak se na Spojené království nepoužije čl. 121 odst. 2 uvedené smlouvy, pokud se 
jedná o p řijímání částí hlavních sm ěrů hospodá řských politik, které se obecn ě týkají eurozóny. 
V t ěchto ustanoveních se odkazy na Unii nebo členské státy nevztahují na Spojené království 
a odkazy na národní centrální banky se nevztahují na Bank of England.  
5. Spojené království se snaží vyvarovat nadm ěrných schodk ů ve řejných financí.  
Články 143 a 144 Smlouvy o fungování Evropské unie se i nadále použijí na Spojené království. 
Ustanovení čl. 134 odst. 4 a článek 142 se použijí na Spojené království, jako by šlo o stát, na který 
se vztahuje výjimka.CS C 83/284 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
6. Hlasovací práva Spojeného království se pozastavují pro p řijímání akt ů Rady uvedených v článcích 
vyjmenovaných v bod ě 4 a v př ípadech uvedených v čl. 139 odst. 4 prvním pododstavci Smlouvy 
o fungování Evropské unie. Pro tento ú čel se použije čl. 139 odst. 4 druhý pododstavec uvedené 
smlouvy.  
Spojené království není rovněž oprávn ěno ú častnit se jmenování prezidenta, viceprezidenta a dalších 
člen ů Výkonné rady ECB podle čl. 283 odst. 2 druhého pododstavce uvedené smlouvy.  
7. Články 3, 4, 6, 7, 9.2, 10.1, 10.3, 11.2, 12.1, 14, 16, 18, 19, 20, 22, 23, 26, 27, 30, 31, 32, 33, 
34 a 49 Protokolu o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále 
jen „statut“) se nevztahují na Spojené království.  
V t ěchto článcích uvedené odkazy na Unii nebo na členské státy se nevztahují na Spojené království 
a odkazy na národní centrální banky nebo na vlastníky podíl ů se nevztahují na Bank of England.  
Odkazy v článcích 10.3 a 30.2 statutu na „upsaný základní kapitál ECB“ se nevztahují na základní 
kapitál, který upsala Bank of England.  
8. Ustanovení čl. 141 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie a články 43 až 47 statutu se 
použijí nezávisle na tom, zda se na n ěkterý členský stát vztahuje výjimka či nikoli, s výhradou 
následujících zm ěn: 
a) v článku 43 se odkazy na úkoly ECB a EMI vztahují na úkoly, které je t řeba po zavedení eura ješt ě 
splnit na základ ě p řípadného rozhodnutí Spojeného království nep řijmout euro;  
b) krom ě úkol ů uvedených v článku 46 plní ECB poradní a pomocnou úlohu p ři příprav ě rozhod ­
nutí Rady, která budou u čin ěna ve vztahu k Spojenému království, v souladu s bodem 9 písm. a) 
a c) tohoto protokolu;  
c) Bank of England splácí sv ůj upsaný základní kapitál ECB jako p řísp ěvek na její provozní náklady, 
a to na stejném základ ě jako národní centrální banky členských stát ů, na n ěž se vztahuje výjimka.  
9. Spojené království m ůže kdykoli oznámit sv ůj úmysl p řijmout euro. V takovém p řípad ě: 
a) je Spojené království oprávn ěno p řijmout euro, pouze pokud splní nezbytné podmínky. Na žádost 
Spojeného království za podmínek a př i použití postupu podle čl. 140 odst. 1 a 2 Smlouvy 
o fungování Evropské unie Rada rozhodne, zda Spojené království nezbytné podmínky spl ňuje; 
b) Bank of England splatí sv ůj podíl na upsaném základním kapitálu, p řevede do ECB m ěnové 
rezervy a p řisp ěje do jejích rezerv na stejném základ ě jako národní centrální banka členského 
státu, na který se p řestala vztahovat výjimka;CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/285
c) Rada za podmínek a p ři zachování postupu podle čl. 140 odst. 3 uvedené smlouvy p řijme veškerá 
další rozhodnutí nezbytná k tomu, aby Spojené království mohlo p řijmout euro.  
Pokud Spojené království p řijme v souladu s tímto bodem protokolu euro, p řestanou být použitelné 
body 3 až 8.  
10. Aniž je dot čen článek 123 Smlouvy o fungování Evropské unie a č lánek 21.1 statutu, m ůže 
vláda Spojeného království zachovat svou úv ěrovou strategii „Ways and Means“ u Bank of England 
tak dlouho, dokud Spojené království nep řijme euro.CS C 83/286 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 16)  
O N ĚKTERÝCH USTANOVENÍCH TÝKAJÍCÍCH SE 
DÁNSKA  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
BEROUCE V ÚVAHU , že ústava Dánska obsahuje ustanovení, která mohou vyžadovat vypsání referenda 
v Dánsku p ředtím, než tento stát odvolá svou výjimku,  
S OHLEDEM  na to, že dne 3. listopadu 1993 vláda Dánska oznámila Rad ě sv ůj úmysl neú častnit se 
třetí etapy hospodá řské a m ěnové unie,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se př ipojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
1. Vzhledem k oznámení podanému Rad ě dánskou vládou dne 3. listopadu 1993 se na Dánsko 
vztahuje výjimka. Na základ ě této výjimky se na Dánsko použijí všechny články a ustanovení Smluv 
a statutu ESCB a ECB zmi ňující výjimku.  
2. Postup uvedený v článku 140 Smlouvy o fungování Evropské unie umož ňující zrušení výjimky 
m ůže být zahájen jen na žádost Dánska.  
3. V p řípad ě zrušení výjimky p řestanou být ustanovení tohoto protokolu použitelná.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/287
PROTOKOL ( č. 17)  
O DÁNSKU  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
PŘEJÍCE SI  upravit n ěkteré zvláštní problémy týkající se Dánska,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Ustanovení článku 14 Protokolu o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální 
banky nemají vliv na oprávn ění Národní banky Dánska plnit i nadále úkoly v ůči t ěm územím 
Dánského království, která nejsou sou částí Unie.CS C 83/288 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 18)  
O FRANCII  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
PŘEJÍCE SI  vzít v úvahu jeden zvláštní bod týkající se Francie,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Francie si zachová výsadu m ěnové emise v Nové Kaledonii, Francouzské Polynésii a na Wallisu 
a Futun ě za podmínek stanovených jejím vnitrostátním právem a jako jediná bude oprávn ěna ur čovat 
paritu CFP franku.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/289
PROTOKOL ( č. 19)  
O SCHENGENSKÉM ACQUIS ZA ČLEN ĚNÉM DO RÁMCE EVROPSKÉ 
UNIE  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
BEROUCE NA V ĚDOMÍ , že dohody podepsané n ěkterými členskými státy Evropské unie dne 14. června 
1985 a dne 19. června 1990 v Schengenu o postupném odstra ňování kontrol na spole čných 
hranicích, na n ě navazující dohody a na jejich základě p řijaté p ředpisy byly za člen ěny do rámce 
Evropské unie Amsterodamskou smlouvou ze dne 2. října 1997,  
PŘEJÍCE SI  zachovat schengenské  acquis , jak se vyvinulo od vstupu Amsterodamské smlouvy v platnost, 
a toto acquis  rozvíjet, aby se p řisp ělo k dosažení cíle poskytnout ob čan ům Unie prostor svobody, 
bezpe čnosti a práva bez vnit řních hranic,  
BEROUCE V ÚVAHU  zvláštní postavení Dánska,  
BEROUCE V ÚVAHU  to, že se na Irsko a Spojené království Velké Británie a Severního Irska n ěkterá 
ustanovení schengenského  acquis  nevztahují; že je však t řeba t ěmto členským států m umožnit, aby 
ostatní ustanovení tohoto  acquis  plně nebo částe čně p řevzaly,  
UZNÁVAJÍCE , že je proto nutné využít ustanovení Smluv o užší spolupráci mezi n ěkterými členskými 
státy,  
BEROUCE V ÚVAHU  to, že je t řeba zachovat zvláštní vztah s Islandskou republikou a Norským králov ­
stvím, kdy jsou oba tyto státy vázány ustanoveními o Severské pasové unii spole čně se severskými 
členskými státy Evropské unie,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Článek 1 
Belgické království, Bulharská republika, Česká republika, Dánské království, Spolková republika 
Německo, Estonská republika, Řecká republika, Špan ělské království, Francouzská republika, Italská 
republika, Kyperská republika, Lotyšská republika, Litevská republika, Lucemburské velkovévodství, 
Ma ďarská republika, Republika Malta, Nizozemské království, Rakouská republika, Polská republika, 
Portugalská republika, Rumunsko, Republika Slovinsko, Slovenská republika, Finská republika 
a Švédské království jsou zmocn ěny mezi sebou navázat posílenou spolupráci v oblastech, na n ěž 
se vztahují ustanovení vymezená Radou, jež tvo ří „schengenské  acquis “. Tato spolupráce se uskute č­ 
ňuje v institucionálním a právním rámci Evropské unie, p ři dodržování p říslušných ustanovení 
Smluv.CS C 83/290 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 2 
Schengenské  acquis  se vztahuje na členské státy uvedené v článku 1, aniž je dot čen článek 3 aktu 
o p řistoupení ze dne 16. dubna 2003 a článek 4 aktu o p řistoupení ze dne 25. dubna 2005. Rada 
nahrazuje výkonný výbor z řízený schengenskými dohodami.  
Článek 3 
Účast Dánska na p řijímaní opat ření p ředstavujících rozvoj schengenského  acquis , jakož i provád ění 
těchto opat ření a jejich použití na Dánsko, se řídí p říslušnými ustanoveními Protokolu o postavení 
Dánska.  
Článek 4 
Irsko a Spojené království Velké Británie a Severního Irska mohou kdykoli požádat, aby se na n ě 
vztahovala n ěkterá nebo veškerá ustanovení schengenského  acquis . 
Rada o takové žádosti rozhoduje jednomyslností svých člen ů uvedených v článku 1 a zástupce vlády 
doty čného státu.  
Článek 5 
1. Návrhy a podn ěty navazující na schengenské  acquis  podléhají p říslušným ustanovením Smluv.  
Pokud Irsko nebo Spojené království v p řim ěřené lh ůtě písemn ě neoznámí Rad ě, že se cht ějí ú častnit, 
považuje se v této souvislosti povolení podle článku 329 Smlouvy o fungování Evropské unie za 
ud ělené členským států m uvedeným v článku 1 a rovn ěž Irsku nebo Spojenému království, hodlá-li 
se n ěkterá z t ěchto zemí ú častnit spolupráce v doty čných oblastech.  
2. Pokud se má v souladu s rozhodnutím podle článku 4 za to, že Irsko nebo Spojené království 
učinily oznámení, mohou nicmén ě tyto zem ě písemn ě oznámit Radě do t ří m ěsíc ů, že si nep řejí se 
těchto návrh ů nebo podn ětů ú častnit. V takovém p řípad ě se Irsko ani Spojené království jejich 
přijímání neú častní. Ode dne tohoto oznámení se postup pro p řijímání opat ření navazujících na 
schengenské  acquis  pozastaví až do ukon čení postupu uvedeného v odstavci 3 nebo 4 nebo až do 
doby, kdy je uvedené oznámení kdykoli v pr ůběhu tohoto postupu staženo.  
3. Na členský stát, který u činil oznámení podle odstavce 2, se ode dne vstupu navrhovaného 
opat ření v platnost p řestávají vztahovat všechna rozhodnutí p řijatá Radou podle článku 4, a to 
v rozsahu, jejž Rada považuje za nezbytný, a za podmínek stanovených rozhodnutím Rady p řijatým 
na návrh Komise kvalifikovanou v ětšinou. Toto rozhodnutí se p řijme podle t ěchto kritérií: RadaCS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/291
usiluje o zachování co nejv ětší míry úč asti doty čného členského státu, aniž by došlo k vážnému 
narušení praktické funk čnosti jednotlivých částí schengenského  acquis , a sou časně respektuje jejich 
soudržnost. Komise p ředloží sv ůj návrh co nejdř íve po oznámení podle odstavce 2. Rada rozhodne 
do čtyř m ěsíc ů od p ředložení návrhu Komise, v p řípad ě pot řeby po konání dvou návazných zasedání.  
4. Pokud do konce doby čtyř m ěsíc ů Rada nepřijme rozhodnutí, m ůže členský stát bez dalšího 
prodlení požádat, aby se návrhem zabývala Evropská rada. V takovém př ípad ě p řijme Evropská rada 
na svém p říštím zasedání na návrh Komise kvalifikovanou v ětšinou rozhodnutí v souladu s kritérii 
uvedenými v odstavci 3.  
5. Pokud do ukon čení postupu podle odstavc ů 3 nebo 4 Rada nebo p řípadn ě Evropská rada 
nepř ijmou rozhodnutí, pozastavení postupu pro p řijímání opat ření navazujícího na schengenské  
acquis  se ukon čí. Pokud je uvedené opatř ení následn ě p řijato, př estávají se všechna rozhodnutí p řijatá 
Radou podle č lánku 4 ode dne vstupu opat ření v platnost vztahovat na doty čný členský stát 
v rozsahu a za podmínek stanovených Komisí, ledaže uvedený členský stát své oznámení podle 
odstavce 2 př ed p řijetím opat ření stáhl. Komise rozhodne nejpozd ěji ke dni tohoto p řijetí. P ři 
přijímání rozhodnutí Komise dodržuje kritéria uvedená v odstavci 3.  
Článek 6 
Islandská republika a Norské království se p řidružují k provád ění schengenského  acquis a k jeho 
dalšímu rozvoji. P říslušné postupy budou stanoveny v dohod ě, kterou s t ěmito státy uzav ře Rada 
rozhodující jednomyslností členských stát ů uvedených v článku 1. Sou částí této dohody jsou usta ­
novení o p řísp ěvku Islandu a Norska na finan ční d ůsledky provád ění tohoto protokolu.  
Rada uzav ře jednomyslným rozhodnutím s Islandem a Norskem zvláštní dohodu, kterou se mezi 
Irskem a Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska na jedné stran ě a Islandem 
a Norskem na straně druhé stanoví práva a povinnosti v oblastech, ve kterých pro tyto státy platí 
schengenské  acquis . 
Článek 7  
Při jednání o p řijímání nových členských stát ů do Evropské unie platí schengenské  acquis a další 
opat ření, která v jeho rámci p řijaly orgány, za  acquis , které musí všichni kandidáti na p řijetí p řevzít 
v plném rozsahu.CS C 83/292 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 20)  
O POUŽITÍ N ĚKTERÝCH HLEDISEK ČLÁNKU 26 
SMLOUVY O FUNGOVÁNÍ EVROPSKÉ UNIE 
NA SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ A IRSKO  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
PŘEJÍCE SI  upravit ur čité otázky týkající se Spojeného království a Irska,  
S OHLEDEM  na to, že mezi Spojeným královstvím a Irskem existuje mnoho let zvláštní úprava 
cestování,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se př ipojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Článek 1 
Bez ohledu na články 26 a 77 Smlouvy o fungování Evropské unie, jakékoli jiné ustanovení Smluv, 
jakékoli opat ření vydané v rámci těchto smluv nebo jakoukoli mezinárodní dohodu uzav řenou Unií 
nebo Unií a členskými státy s jednou nebo n ěkolika t řetími zem ěmi je Spojené království oprávn ěno 
provád ět na svých hranicích s jinými členskými státy kontroly osob, které cht ějí vstoupit do Spoje ­
ného království, pokud to považují za nezbytné:  
a) k ověř ení práva na vstup do Spojeného království ob čan ů členských stát ů a osob na nich 
závislých, které požívají práv ud ělených právem Unie, jakož i ob čan ů jiných stát ů, jimž taková 
práva náleží podle dohody, kterou je Spojené království vázáno; a  
b) k rozhodnutí, zda jiným osobám povolení ke vstupu do Spojeného království bude vydáno či 
nikoli.  
Články 26 a 77 Smlouvy o fungování Evropské unie nebo jiná ustanovení zmín ěné smlouvy nebo 
Smlouvy o Evropské unii nebo opatř ení př ijatá v rámci t ěchto smluv se v žádném př ípad ě nedotýkají 
práva Spojeného království takové kontroly zavést a provád ět. Uvádí-li se v tomto článku Spojené 
království, rozumí se tím i území, za jejichž zahrani ční vztahy p řevzalo odpov ědnost Spojené králov ­
ství.  
Článek 2  
Spojené království a Irsko mohou i nadále mezi sebou upravovat pohyb osob mezi svými územími 
(„spole čný prostor cestování“), pokud práva osob uvedených v čl. 1 prvním pododstavci písm. a) 
tohoto protokolu z ůstanou v plném rozsahu zachována. Článek 1 tohoto protokolu tudíž platí,CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/293
pokud je zachována tato úprava, za stejných podmínek a p ředpoklad ů jako pro Spojené království 
též pro Irsko. Články 26 a 77 Smlouvy o fungování Evropské unie nebo jiná ustanovení zmín ěné 
smlouvy nebo Smlouvy o Evropské unii nebo opat ření p řijatá v rámci t ěchto smluv se této úpravy 
nedotýkají.  
Článek 3 
Ostatní členské státy jsou oprávněny na svých hranicích nebo na všech místech, kde je možno 
vstoupit na jejich území, provád ět kontroly osob, které cht ějí vstoupit na jejich území ze Spojeného 
království nebo z území, za jejichž zahrani ční vztahy p řevzalo odpov ědnost Spojené království, pro 
tytéž ú čely, jaké jsou uvedeny v článku 1 tohoto protokolu, nebo z Irska, pokud článek 1 tohoto 
protokolu platí pro Irsko.  
Články 26 a 77 Smlouvy o fungování Evropské unie nebo jiná ustanovení zmín ěné smlouvy nebo 
Smlouvy o Evropské unii nebo opatř ení p řijatá v rámci t ěchto smluv se nedotýkají práv ostatních 
členských stát ů takové kontroly zavést a provád ět.CS C 83/294 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 21)  
O POSTAVENÍ SPOJENÉHO KRÁLOVSTVÍ A IRSKA S OHLEDEM NA 
PROSTOR SVOBODY, BEZPE ČNOSTI A PRÁVA  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
PŘEJÍCE SI  upravit ur čité otázky týkající se Spojeného království a Irska,  
S OHLEDEM  na Protokol o použití n ěkterých hledisek článku 26 Smlouvy o fungování Evropské unie 
na Spojené království a Irsko,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Článek 1 
S výhradou článku 3 se Spojené království a Irsko nepodílejí na p řijímání opat ření Rady, která jsou 
navrhována podle části t řetí hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie. K rozhodnutím Rady, která 
musí být p řijata jednomysln ě, je nutný souhlas všech člen ů Rady s výjimkou zástupc ů vlád Spojeného 
království a Irska.  
Pro ú čely tohoto článku je kvalifikovaná v ětšina vymezena v souladu s čl. 238 odst. 3 Smlouvy 
o fungování Evropské unie.  
Článek 2  
Na základ ě článku 1 a s výhradou článk ů 3, 4 a 6 nejsou ustanovení č ásti t řetí hlavy V Smlouvy 
o fungování Evropské unie, opat ření vydaná podle uvedené hlavy, ustanovení mezinárodních smluv, 
které budou uzavř eny Unií podle zmín ěné hlavy, a rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie, 
kterými jsou taková ustanovení nebo opat ření vykládána, závazná nebo použitelná pro Spojené 
království nebo Irsko; tato ustanovení, opat ření nebo rozhodnutí se nedotýkají pravomocí, práv 
a povinností t ěchto stát ů; tato ustanovení, opat ření nebo rozhodnutí se v žádném p řípad ě nedotýkají  
acquis  Spole čenství nebo Unie, ani nejsou sou částí práva Unie vztahujícího se na Spojené království 
a Irsko.  
Článek 3  
1. Spojené království nebo Irsko mohou p ředsedovi Rady do t ří m ěsíc ů po p ředložení návrhu 
nebo podn ětu podle části t řetí hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie písemn ě oznámit, že se 
cht ějí ú častnit p řijímání a používání navrženého opat ření, což je jim na základě tohoto oznámení 
povoleno.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/295
K rozhodnutím Rady, která musí být p řijata jednomysln ě, je nutný souhlas všech člen ů Rady 
s výjimkou člena, který takové oznámení neu činil. Opat ření př ijaté podle tohoto odstavce je závazné 
pro všechny č lenské státy, které se ú častnily jeho př ijímání.  
Opat ření p řijatá podle článku 70 Smlouvy o fungování Evropské unie stanoví podmínky ú časti 
Spojeného království a Irska na hodnoceních týkajících se oblastí spadajících do části t řetí hlavy V 
uvedené smlouvy.  
Pro ú čely tohoto článku je kvalifikovaná v ětšina vymezena v souladu s čl. 238 odst. 3 Smlouvy 
o fungování Evropské unie.  
2. Nem ůže-li být opat ření podle odstavce 1 p řijato v p řim ěřené dob ě s ú častí Spojeného království 
či Irska, m ůže Rada p řijmout dané opat ření podle článku 1 bez ú časti Spojeného království nebo 
Irska. V tomto p řípad ě se použije článek 2.  
Článek 4 
Spojené království nebo Irsko mohou kdykoli poté, co Rada p řijme opat ření podle části t řetí hlavy 
V Smlouvy o fungování Evropské unie, Radě a Komisi oznámit, že si p řejí toto opat ření p řijmout. 
V tomto př ípad ě se př im ěřen ě použije postup podle čl. 331 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské 
unie.  
Článek 4a 
1. Ustanovení tohoto protokolu se v p řípad ě Spojeného království a Irska vztahují rovn ěž na 
opat ření navržená nebo p řijatá podle části t řetí hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie, která 
m ění stávající opat ření, jímž jsou vázány.  
2. V p řípadech, kdy Rada na návrh Komise rozhodne, že neú čast Spojeného království nebo Irska 
v pozm ěn ěné podob ě stávajícího opat ření zp ůsobí neproveditelnost tohoto opat ření pro další členské 
státy nebo Unii, m ůže je Rada naléhav ě vyzvat k u čin ění oznámení podle článku 3 nebo 4. Pro ú čely 
článku 3 za číná ode dne tohoto rozhodnutí Rady plynout další dvoum ěsí ční doba.  
Pokud po uplynutí dvoum ěsí ční doby od rozhodnutí Rady neu činí Spojené království nebo Irsko 
oznámení podle článku 3 nebo 4, stávající opatř ení pro n ě p řestává být závazné i použitelné, ledaže 
doty čný členský stát u činil oznámení podle článku 4 p řed vstupem pozm ěňujícího opat ření 
v platnost. Tento úč inek nastává dnem vstupu pozm ěňujícího opat ření v platnost nebo dnem 
uplynutí dvoum ěsí ční doby, podle toho, co nastane pozd ěji.CS C 83/296 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Pro ú čely tohoto odstavce Rada po d ůkladném projednání dané záležitosti rozhodne kvalifikovanou 
většinou svých člen ů zastupujících členské státy, které se ú častní nebo úč astnily p řijetí pozm ěňujícího 
opat ření. Kvalifikovaná v ětšina Rady je vymezena podle čl. 238 odst. 3 písm. a) Smlouvy o fungování 
Evropské unie.  
3. Rada m ůže kvalifikovanou v ětšinou na návrh Komise rozhodnout, že Spojené království nebo 
Irskou ponesou p řípadné p římé finan ční d ůsledky, které nezbytn ě a nevyhnuteln ě nastaly z d ůvodu 
ukon čení jejich ú časti na stávajícím opat ření.  
4. Tímto článkem není dot čen článek 4.  
Článek 5 
Členský stát, který není vázán opat řením p řijatým podle části t řetí hlavy V Smlouvy o fungování 
Evropské unie, nenese, krom ě správních výdaj ů orgán ů, finan ční d ůsledky tohoto opat ření, neroz ­
hodne-li Rada jednomyslně a po konzultaci s Evropským parlamentem jinak.  
Článek 6 
V p řípadech, kdy jsou Spojené království nebo Irsko podle tohoto protokolu vázány opat řením 
přijatým Radou podle části t řetí hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie, platí ohledn ě tohoto 
opat ření pro doty čný stát p říslušná ustanovení Smluv.  
Článek 6a  
Spojené království nebo Irsko nebudou vázány pravidly stanovenými na základ ě článku 16 Smlouvy 
o fungování Evropské unie, která se týkají zpracovávání osobních údaj ů členskými státy, vykonávají-li 
činnosti spadající do oblasti p ůsobnosti části t řetí hlavy V kapitoly 4 nebo 5 uvedené smlouvy, 
pokud nejsou vázány pravidly Unie pro formy justi ční spolupráce v trestních v ěcech nebo policejní 
spolupráce, v jejichž rámci musí být ustanovení stanovená na základ ě článku 16 dodržována.  
Článek 7  
Články 3, 4 a 4a se nedotýkají Protokolu o schengenském  acquis za člen ěném do rámce Evropské 
unie.  
Článek 8  
Irsko m ůže Rad ě písemn ě oznámit, že si již nep řeje, aby se na n ě tento protokol vztahoval. 
V takovém p řípad ě platí pro Irsko b ěžná ustanovení Smlouvy.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/297
Článek 9  
Pokud jde o Irsko, nevztahuje se tento protokol na článek 75 Smlouvy o fungování Evropské unie.CS C 83/298 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 22)  
O POSTAVENÍ DÁNSKA  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
MAJÍCE NA PAM ĚTI rozhodnutí hlav stát ů a p ředsedů vlád, zasedajících v Evropské rad ě v Edinburghu 
dne 12. prosince 1992, o ur čitých Dánskem vznesených problémech týkajících se Smlouvy 
o Evropské unii,  
VĚDOMY SI  postoje Dánska k ob čanství Unie, hospodá řské a m ěnové unii, obranné politice, jakož i 
k oblasti spravedlnosti a vnit řních v ěcí, zakotveného v rozhodnutí z Edinburghu,  
VĚDOMY SI  skute čnosti, že pokra čování právního režimu, který je založen na rozhodnutí 
z Edinburghu, v rámci Smluv významn ě omezí ú čast Dánska na dů ležitých oblastech spolupráce 
Unie a že by bylo v zájmu Unie zajistit integritu  acquis  v oblasti svobody, bezpe čnosti a práva,  
PŘEJÍCE SI  proto stanovit právní rámec, který Dánsku umožní podílet se na p řijímání opat ření navr ­
hovaných na základ ě části t řetí hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie, a vítajíce zám ěr Dánska 
této možnosti využít, až to bude v sou ladu s jeho ústavními požadavky možné,  
BEROUCE NA V ĚDOMÍ , že Dánsko nebude bránit ostatním členským stát ům v rozvíjení užší spolupráce, 
pokud jde o opat ření, která Dánsko nezavazují,  
BEROUCE V ÚVAHU  článek 3 Protokolu o schengenském  acquis za člen ěném do rámce Evropské unie,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se př ipojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
ČÁST I  
Článek 1 
Dánsko se neú častní p řijímání opat ření Rady navrhovaných podle č ásti t řetí hlavy V Smlouvy 
o fungování Evropské unie. K rozhodnutím Rady, která musí být p řijata jednomysln ě, je nutný 
souhlas všech člen ů Rady s výjimkou zástupce vlády Dánska.  
Pro ú čely tohoto článku je kvalifikovaná v ětšina vymezena v souladu s čl. 238 odst. 3 Smlouvy 
o fungování Evropské unie.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/299
Článek 2 
Žádná ustanovení části t řetí hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie, žádná opat ření p řijatá 
podle uvedené hlavy, žádná ustanovení mezinárodních dohod uzav řených Unií podle uvedené hlavy 
a žádná rozhodnutí Soudního dvora Evrop ské unie, kterými jsou taková ustanovení nebo opat ření či 
jakákoli opat ření pozm ěn ěná nebo pozm ěnitelná podle uvedené hlavy vykládána, nejsou pro Dánsko 
závazná ani použitelná; tato ustanovení, opat ření nebo rozhodnutí se v žádném p řípad ě nedotýkají 
pravomocí, práv a povinností Dánska; tato ustanovení, opatř ení nebo rozhodnutí se nijak nedotýkají  
acquis  Spole čenství nebo Unie, ani nejsou sou částí práva Unie vztahujícího se na Dánsko. Zejména 
akty Unie v oblasti policejní spolupráce a justi ční spolupráce v trestních v ěcech, které byly p řijaty 
před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost a které se pozm ěňují, jsou pro Dánsko nadále závazné 
a použitelné ve stávajícím zn ění. 
Článek 2a 
Článek 2 tohoto protokolu se použije rovn ěž v souvislosti s t ěmi pravidly stanovenými na základ ě 
článku 16 Smlouvy o fungování Evropské unie, která se týkají zpracovávání osobních údaj ů člen ­
skými státy, pokud vykonávají činnosti spadající do oblasti p ůsobnosti části t řetí hlavy V kapitoly 4 
nebo 5 uvedené smlouvy.  
Článek 3 
Krom ě správních výdaj ů orgánů nenese Dánsko finan ční d ůsledky opat ření podle článku 1.  
Článek 4 
1. Do šesti m ěsíc ů poté, co Rada p řijala návrh nebo podn ět k dopln ění schengenského  acquis  na 
základ ě této části, se Dánsko rozhodne, zda toto rozhodnutí Rady provede ve svém vnitrostátním 
právu. P řijme-li takové rozhodnutí, zakládá povinnost podle mezinárodního práva mezi Dánskem 
a ostatními členskými státy, které jsou opat řením vázány.  
2. Rozhodne-li se Dánsko, že rozhodnutí Rady podle odstavce 1 neprovede, zváží ostatní členské 
státy vázané tímto opat řením a Dánsko, jaká vhodná opat ření mají být u čin ěna. 
ČÁST II  
Článek 5  
Pokud jde o opat ření p řijatá Radou v oblasti čl. 26 odst. 1 a článk ů 42 až 46 Smlouvy o Evropské 
unii, neú častní se Dánsko vypracovávání a provád ění t ěch rozhodnutí a činností Unie, které mají vliv 
na obranu. Dánsko se proto neú častní p řijímání t ěchto opat ření. Dánsko nebude bránit členskýmCS C 83/300 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
stát ům v rozvíjení užší spolupráce v této oblasti. Dánsko není povinno p řispívat na financování 
opera čních výdaj ů, které z t ěchto opat ření vyplývají, ani dávat Unii k dispozici vojenské schopnosti.  
K akt ům Rady, které mají být p řijaty jednomysln ě, je nutný souhlas všech člen ů Rady s výjimkou 
zástupce dánské vlády.  
Pro ú čely tohoto článku je kvalifikovaná v ětšina vymezena v souladu s čl. 238 odst. 3 Smlouvy 
o fungování Evropské unie.  
ČÁST III  
Článek 6 
Články 1, 2 a 3 se nepoužijí na opat ření k ur čení t ěch t řetích zemí, jejichž státní p říslušníci p ři 
překra čování vn ějších hranic členských stát ů musí mít vízum, a na opatř ení o jednotném vzoru víz.  
ČÁST IV 
Článek 7 
Dánsko m ůže ostatním členským stát ům kdykoli v souladu se svými ústavními p ředpisy oznámit, že 
si již nep řeje zcela nebo z části tohoto protokolu využívat. V takovém p řípad ě bude uplat ňovat 
Dánsko v plném rozsahu veškerá opat ření př ijatá v rámci Evropské unie, která jsou v té dob ě ú činná.  
Článek 8 
1. Aniž je dot čen článek 7, m ůže Dánsko ostatním členským stát ům kdykoli v souladu se svými 
ústavními požadavky oznámit, že s ú činkem od prvního dne m ěsíce následujícího po tomto ozná ­
mení sestává část I protokolu z ustanovení uvedených v p říloze. V takovém př ípad ě se články 5 až 8 
odpovídajícím zp ůsobem př ečíslují.  
2. Šest m ěsíc ů po nabytí ú činku oznámení podle odstavce 1 je celé schengenské  acquis a opat ření 
přijatá k jeho dopln ění, jež do té doby Dánsko zavazovala jako povinnost podle mezinárodního 
práva, v Dánsku závazné jako právo Unie.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/301
PŘÍLOHA  
Článek 1 
S výhradou článku 3 se Dánsko nepodílí na p řijímání opat ření Rady navrhovaných podle části t řetí hlavy V Smlouvy 
o fungování Evropské unie. K akt ům Rady, které musí být př ijaty jednomysln ě, je nutný souhlas všech členů Rady 
s výjimkou zástupce dánské vlády.  
Pro ú čely tohoto článku je kvalifikovaná v ětšina vymezena v souladu s čl. 238 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské 
unie.  
Článek 2 
Na základ ě článku 1 a s výhradou článk ů 3, 4 a 8 nejsou ustanovení části t řetí hlavy V Smlouvy o fungování Evropské 
unie, opat ření p řijatá podle uvedené hlavy, ustanovení mezinárodních smluv uzav řených Unií podle uvedené hlavy, jakož 
i rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie, kterými jsou taková ustanovení nebo opat ření vykládána, pro Dánsko 
závazná ani použitelná. Tato ustanovení, opat ření nebo rozhodnutí se v žádném p řípad ě nedotýkají pravomocí, práv 
a povinností Dánska. Tato ustanovení, opat ření nebo rozhodnutí se nijak nedotýkají  acquis  Spole čenství nebo Unie, ani 
nejsou souč ástí práva Unie vztahujícího se na Dánsko.  
Článek 3 
1. Do t ří m ěsíc ů od p ředložení Rad ě návrhu nebo podn ětu podle části t řetí hlavy V Smlouvy o fungování Evropské 
unie může Dánsko písemn ě p ředsedovi Rady oznámit, že si p řeje ú častnit se p řijímání a používání navrženého opat ření, 
na čež bude Dánsko oprávn ěno tak u činit.  
2. Nem ůže-li být opat ření uvedené v odstavci 1 p řijato v p řim ěřené dob ě s ú častí Dánska, mů že Rada p řijmout 
opat ření uvedené v odstavci 1 bez ú časti Dánska v souladu s článkem 1. V takovém p řípad ě se použije článek 2.  
Článek 4 
Dánsko m ůže kdykoli po p řijetí opat ření podle části t řetí hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie Rad ě a Komisi 
oznámit, že si p řeje toto opat ření p řijmout. V takovém p řípad ě se p řiměř en ě použije postup podle čl. 331 odst. 1 
uvedené smlouvy.  
Článek 5 
1. Ustanovení tohoto protokolu se v p řípad ě Dánska vztahují rovněž na opat ření navržená nebo p řijatá podle části 
třetí hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie, která m ění stávající opat ření, jímž je vázáno.  
2. V p řípadech, kdy Rada na návrh Komise rozhodne, že neú čast Dánska v pozm ěněné podob ě stávajícího opat ření 
zp ůsobí neproveditelnost tohoto opat ření pro další členské státy nebo Unii, m ůže je Rada naléhav ě vyzvat k u činění 
oznámení podle článku 3 nebo 4. Pro úč ely článku 3 za číná ode dne tohoto rozhodnutí Rady plynout další dvoum ěsíční 
doba.CS C 83/302 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Pokud po uplynutí dvoum ěsíční doby od rozhodnutí Rady neuč iní Dánsko oznámení podle článku 3 nebo 4, stávající 
opat ření pro n ě p řestává být závazné i použitelné, ledaže u činilo oznámení podle článku 4 p řed vstupem pozm ěňujícího 
opat ření v platnost. Tento ú činek nastává dnem vstupu pozm ěňujícího opat ření v platnost nebo dnem uplynutí dvou ­
m ěsíční doby, podle toho, co nastane pozd ěji. 
Pro ú čely tohoto odstavce Rada po dů kladném projednání dané záležitosti rozhodne kvalifikovanou v ětšinou svých člen ů 
zastupujících členské státy, které se ú častní nebo ú častnily p řijetí pozm ěňujícího opat ření. Kvalifikovaná v ětšina Rady je 
vymezena podle čl. 238 odst. 3 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie.  
3. Rada m ůže kvalifikovanou v ětšinou na návrh Komise rozhodnout, že Dánsko ponese př ípadné p římé finanč ní 
důsledky, které nezbytn ě a nevyhnuteln ě nastaly z d ůvodu ukon čení jeho ú časti na stávajícím opat ření. 
4. Tímto článkem není dot čen článek 4.  
Článek 6 
1. Oznámení podle článku 4 se podá nejpozd ěji šest m ěsíc ů po kone čném p řijetí opat ření, pokud jde o opat ření 
rozvíjející schengenské  acquis . 
Nepodá-li Dánsko oznámení podle článk ů 3 nebo 4 ohledn ě opat ření rozvíjejícího schengenské  acquis , zváží členské státy 
vázané tímto opat řením a Dánsko, jaká vhodná opat ření mají být uč in ěna. 
2. Oznámení podle článku 3 ohledn ě opat ření rozvíjejícího schengenské  acquis  se nezvratn ě považuje za oznámení 
podle článku 3 pro všechny další návrhy nebo podn ěty zam ěřené na dopln ění uvedeného opat ření, pokud takový návrh 
nebo podn ět rozvíjí schengenské  acquis . 
Článek 7 
Dánsko nebude vázáno pravidly stanovenými na základ ě článku 16 Smlouvy o fungování Evropské unie, která se týkají 
zpracovávání osobních údaj ů členskými státy, vykonává-li činnosti spadající do oblasti p ůsobnosti části t řetí hlavy V 
kapitoly 4 nebo 5 uvedené smlouvy, pokud není vázáno pravidly Unie pro formy justi ční spolupráce v trestních v ěcech 
nebo policejní spolupráce, v jejichž rámci musí být ustanovení stanovená na základ ě článku 16 dodržována.  
Článek 8 
Pokud je v p řípadech uvedených v této části Dánsko vázáno opat řením p řijatým Radou podle části t řetí hlavy V Smlouvy 
o fungování Evropské unie, použijí se na Dánsko ve vztahu k tomuto opat ření p říslušná ustanovení Smluv.  
Článek 9  
Pokud není Dánsko vázáno opat řením p řijatým Radou podle části t řetí hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie, 
nenese kromě správních výdaj ů orgán ů finan ční d ůsledky tohoto opat ření, nerozhodne-li Rada jednomysln ě hlasy všech 
svých člen ů po konzultaci s Evropským parlamentem jinak.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/303
PROTOKOL ( č. 23)  
O VN ĚJŠÍCH VZTAZÍCH ČLENSKÝCH STÁT Ů, POKUD JDE 
O P ŘEKRA ČOVÁNÍ VN ĚJŠÍCH HRANIC  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
BEROUCE V ÚVAHU  pot řebu členských stát ů zajistit, kde je to potřebné ve spolupráci s t řetími zem ěmi, 
účinnou kontrolu na svých vn ějších hranicích,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Ustanovení o opat řeních ohledn ě p řekra čování vn ějších hranic, obsažená v čl. 77 odst. 2 písm. b) 
Smlouvy o fungování Evropské unie, se nedotýkají pravomoci členských stát ů sjednávat nebo 
uzavírat dohody se t řetími zem ěmi, pokud jsou v souladu s právem Unie a ostatními p říslušnými 
mezinárodními dohodami.CS C 83/304 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 24)  
O POSKYTOVÁNÍ AZYLU STÁTNÍM P ŘÍSLUŠNÍK ŮM 
ČLENSKÝCH STÁT Ů EVROPSKÉ UNIE  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
VZHLEDEM K TOMU , že v souladu s čl. 6 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii uznává Unie práva, svobody 
a zásady vyhlášené v Listin ě základních práv,  
VZHLEDEM K TOMU , že podle čl. 6 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii tvo ří základní práva, která jsou 
zaru čena Evropskou úmluvou o ochran ě lidských práv a základních svobod, obecné zásady práva 
Unie,  
VZHLEDEM K TOMU , že Soudní dvů r Evropské unie má pravomoc zajiš ťovat, aby Unie p ři výkladu 
a používání čl. 6 odst. 1 a 3 Smlouvy o Evropské unii dodržovala právní př edpisy;  
VZHLEDEM K TOMU , že podle článku 49 Smlouvy o Evropské unii je každý stát, který žádá o členství 
v Unii, povinen dodržovat hodnoty stanovené v článku 2 Smlouvy o Evropské unii;  
BEROUCE V ÚVAHU , že článek 7 Smlouvy o Evropské unii vytvá ří mechanismus pro pozastavení 
ur čitých práv v p řípad ě závažného a dlouhotrvajícího porušování t ěchto hodnot členským státem;  
MAJÍCE NA PAM ĚTI, že každý státní p říslušník členského státu požívá jako ob čan Unie zvláštního 
postavení a zvláštní ochrany, které zaruč ují členské státy v souladu s částí druhou Smlouvy 
o fungování Evropské unie;  
BEROUCE V ÚVAHU , že Smlouvy vytvá řejí prostor bez vnitř ních hranic a poskytují každému ob čanu 
Unie právo svobodn ě se pohybovat a pobývat na území členských stát ů; 
PŘEJÍCE SI  zabránit, aby právo azylu bylo užíváno k jiným než předpokládaným ú čelům; 
VZHLEDEM K TOMU , že tento protokol uznává ú čel a cíle Ženevské úmluvy o právním postavení 
uprchlík ů ze dne 28. července 1951;CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/305
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Jediný článek 
Se z řetelem na úrove ň ochrany základních práv a svobod v členských státech Evropské unie se 
členské státy navzájem považují pro veškeré právní a praktické ú čely spojené se záležitostmi azylu za 
bezpe čnou zemi p ůvodu. Žádost př íslušníka členského státu o azyl m ůže proto jiný členský stát 
zvažovat nebo p řijmout k dalšímu zpracování pouze v následujících p řípadech:  
a) jestliže se členský stát, jehož p říslušníkem je žadatel, rozhodne poté, co vstoupí Amsterodamská 
smlouva v platnost, využívaje článku 15 Úmluvy o ochran ě lidských práv a základních svobod, 
přijmout opat ření, která se na jeho území odchylují od povinností vyplývajících z úmluvy;  
b) jestliže bylo zahájeno řízení podle čl. 7 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii a Rada nebo p řípadn ě 
Evropská rada o n ěm ješt ě nerozhodla s ohledem na členský stát, jehož je žadatel příslušníkem;  
c) jestliže Rada p řijala rozhodnutí podle čl. 7 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii s ohledem na členský 
stát, jehož je žadatel p říslušníkem, nebo jestliže Evropská rada p řijala rozhodnutí podle čl. 7 
odst. 2 uvedené smlouvy s ohledem na členský stát, jehož je žadatel p říslušníkem;  
d) jestliže členský stát s ohledem na žádost státního p říslušníka jiného členského státu o azylu 
rozhodl jednostrann ě; v takovém p řípad ě bude Rada neprodlen ě informována; p ři zkoumání 
žádosti se vychází z domn ěnky, že žádost je zjevn ě neod ůvodn ěná, aniž je jakýmkoli zp ůsobem 
ohrožena rozhodovací pravomoc členského státu.CS C 83/306 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 25)  
O VÝKONU SDÍLENÝCH PRAVOMOCÍ  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se př ipojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Jediný článek  
Pokud jde o čl. 2 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie týkající se sdílených pravomocí, p řijala- 
li Unie v n ěkteré oblasti opat ření, vztahuje se rozsah tohoto výkonu jejích pravomocí pouze na 
prvky, které jsou upraveny p ředm ětným aktem Unie, a tudíž se nevztahuje na celou oblast.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/307
PROTOKOL ( č. 26)  
O SLUŽBÁCH OBECNÉHO ZÁJMU  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
PŘEJÍCE  si zd ůraznit význam služeb obecného zájmu,  
SE DOHODLY  na následujících výkladových ustanoveních, která se p řipojují ke Smlouv ě o Evropské 
unii a ke Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Článek 1 
Spole čné hodnoty Unie ve vztahu ke službám obecného hospodá řského zájmu ve smyslu č lánku 14 
Smlouvy o fungování Evropské unie zahrnují zejména:  
— zásadní úlohu a široké rozhodovací pravomoci celostátních, regionálních a místních orgán ů p ři 
poskytování, po řizování a organizování služeb obecného hospodá řského zájmu, aby tyto služby 
co nejlépe odpovídaly pot řebám uživatel ů; 
— rozmanitost r ůzných služeb obecného hospodá řského zájmu a rozdíly mezi pot řebami 
a preferencemi uživatel ů, které mohou vzniknout v d ůsledku rozdílné zem ěpisné, sociální 
nebo kulturní situace;  
— vysokou úrove ň kvality, bezpe čnosti a dostupnosti, rovné zacházení a podporu univerzálního 
přístupu a práv uživatel ů. 
Článek 2  
Ustanovení Smluv se nijak nedotýkají pravomoci členských stát ů poskytovat, poř izovat a organizovat 
nehospodá řské služby obecného zájmu.CS C 83/308 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 27)  
O VNIT ŘNÍM TRHU A HOSPODÁ ŘSKÉ SOUT ĚŽI  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
BEROUCE V ÚVAHU , že vnitř ní trh podle článku 3 Smlouvy o Evropské unii zahrnuje systém zajiš ťující, 
aby hospodá řská sout ěž nebyla narušována,  
SE DOHODLY , že 
za tímto ú čelem Unie v p řípad ě potř eby př ijme opat ření podle ustanovení Smluv, v četn ě článku 352 
Smlouvy o fungování Evropské unie.  
Tento protokol se p řipojuje ke Smlouv ě o Evropské unii a ke Smlouv ě o fungování Evropské unie.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/309
PROTOKOL ( č. 28)  
O HOSPODÁ ŘSKÉ, SOCIÁLNÍ A ÚZEMNÍ 
SOUDRŽNOSTI  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
PŘIPOMÍNAJÍCE,  že článek 3 Smlouvy o Evropské unii zahrnuje cíl podpory hospodář ské, sociální 
a územní soudržnosti a solidarity mezi členskými státy a že tato soudržnost pat ří mezi oblasti 
sdílené pravomoci Unie podle čl. 4 odst. 2 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské unie,  
PŘIPOMÍNAJÍCE,  že ustanovení části t řetí hlavy XVIII o hospodá řské, sociální a územní soudržnosti ve 
svém celku p ředstavují právní základ pro upev ňování a další rozvíjení činnosti Unie v oblasti hospo ­
dá řské, sociální a územní soudržnosti, zejména pro vytvoř ení nového fondu,  
PŘIPOMÍNAJÍCE,  že článek 177 Smlouvy o fungování Evropské unie stanoví z řízení Fondu soudržnosti,  
BEROUCE NA V ĚDOMÍ,  že Evropská investi ční banka (EIB) p ůjčuje zna čné a stále se zvyšující částky ve 
prosp ěch chudších region ů, 
BEROUCE NA V ĚDOMÍ  p řání dosáhnout v ětší pružnosti v p řidělování prost ředk ů ze strukturálních 
fond ů, 
BEROUCE NA V ĚDOMÍ  p řání rozlišovat podíl ú časti Unie na programech a projektech v ur čitých 
zemích,  
BEROUCE NA V ĚDOMÍ  návrh v ěnovat v systému vlastních zdrojů více pozornosti relativnímu blahobytu 
členských stát ů, 
ZNOVU POTVRZUJÍ,  že podpora hospodá řské, sociální a územní soudržnosti je životn ě d ůležitá pro 
celkový rozvoj a trvalý úsp ěch Unie,  
ZNOVU POTVRZUJÍ  své p řesv ědčení, že strukturální fondy by m ěly i nadále hrát významnou roli při 
dosahování cíl ů Unie v oblasti soudržnosti,  
ZNOVU POTVRZUJÍ  své p řesv ědčení, že EIB by m ěla i nadále v ěnovat v ětšinu svých prost ředk ů na 
podporu hospodá řské, sociální a územní soudržnosti, a prohlašují, že jsou p řipraveny p řezkoumat 
kapitálové potř eby EIB, jakmile to bude pro tento ú čel nezbytné,  
SHODUJÍ SE V TOM,  že Fond soudržnosti poskytne finan ční p řísp ěvky Unie na projekty v oblasti 
životního prost ředí a transevropských sítí v členských státech, jejichž HNP na hlavu je nižší, než 
je 90 % pr ům ěru dosahovaného v Unii, a které uskute čňují program pro splně ní podmínek hospo ­
dá řské konvergence stanovených v č lánku 126 Smlouvy o fungování Evropské unie,CS C 83/310 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
VYHLAŠUJÍ  sv ůj úmysl umožnit větší míru pružnosti v p řidělování prost ředk ů ze strukturálních fond ů 
pro zvláštní pot řeby, které nejsou zahrnuty v rámci stávajících předpis ů o strukturálních fondech,  
VYHLAŠUJÍ  svou ochotu rozlišovat podíl ú časti Unie v rámci program ů a projekt ů strukturálních fond ů 
ve snaze vyhnout se nadm ěrnému zvyšování rozpo čtových výdaj ů v mén ě prosperujících členských 
státech,  
UZNÁVAJÍ  potř ebu pravidelně sledovat pokrok v oblasti hospodá řské, sociální a územní soudržnosti 
a vyjad řují svou p řipravenost zabývat se veškerými nezbytnými opat řeními v této oblasti,  
VYHLAŠUJÍ  sv ůj zám ěr ve vě tší mí ře zohled ňovat možnosti jednotlivých členských států p řispívat do 
systému vlastních zdroj ů a sv ůj zám ěr zkoumat prost ředky, které umož ňují mén ě prosperujícím 
členským států m usm ěrňovat regresivní prvky stávajícího systému vlastních zdroj ů, 
SOUHLASÍ  s p řipojením tohoto protokolu ke Smlouv ě o Evropské unii a ke Smlouv ě o fungování 
Evropské unie.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/311
PROTOKOL ( č. 29)  
O SYSTÉMU VE ŘEJNOPRÁVNÍHO VYSÍLÁNÍ 
V ČLENSKÝCH STÁTECH  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
BEROUCE V ÚVAHU,  že systém ve řejnoprávního vysílání v členských zemích je p římo spjat 
s demokratickými, spole čenskými a kulturními pot řebami každé společ nosti a s pot řebou zachovat 
mediální pluralitu,  
SE DOHODLY  na následujících výkladových ustanoveních, která se p řipojují ke Smlouv ě o Evropské 
unii a Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Ustanovení Smluv se nedotýkají pravomocí členských stát ů financovat ve řejnoprávní vysílání, pokud 
je takové financování poskytováno organizacím pro ve řejnoprávní vysílání k pln ění ve řejných služeb, 
jak jsou svěř eny, vymezeny a organizovány v každém členském stát ě, a pokud takové financování 
neovliv ňuje obchodní podmínky a hospodá řskou sout ěž v Unii v mí ře, která by byla v rozporu se 
spole čným zájmem, p řičemž se p řihlíží k pln ění ve řejné služby.CS C 83/312 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 30)  
O UPLAT ŇOVÁNÍ LISTINY ZÁKLADNÍCH PRÁV 
EVROPSKÉ UNIE V POLSKU A VE SPOJENÉM 
KRÁLOVSTVÍ  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
VZHLEDEM K TOMU , že v článku 6 Smlouvy o Evropské unii Unie uznává práva, svobody a zásady 
vyhlášené v Listin ě základních práv Evropské unie,  
VZHLEDEM K TOMU , že Listina musí být uplat ňována p řísn ě v souladu s uvedeným článkem 6 a 
hlavou VII Listiny,  
VZHLEDEM K TOMU , že podle uvedeného článku 6 musí být Listina uplat ňována a vykládána soudy 
Polska a Spojeného království p řísn ě v souladu s vysv ětleními uvedenými ve zmín ěném článku,  
VZHLEDEM K TOMU , že Listina obsahuje práva i zásady,  
VZHLEDEM K TOMU , že Listina obsahuje ustanovení ob čanské a politické povahy i ustanovení povahy 
hospodá řské a sociální,  
VZHLEDEM K TOMU , že Listina potvrzuje práva, svobody a zásady uznávané Unií a tato práva zvidi ­
telňuje, avšak netvo ří nová práva nebo nové zásady,  
PŘIPOMÍNAJÍCE  závazky Polska a Spojeného království podle Smlouvy o Evropské unii, Smlouvy 
o fungování Evropské unie a podle práva Unie obecn ě, 
BEROUCE NA V ĚDOM Í p řání Polska a Spojeného království vyjasnit n ěkteré aspekty uplat ňování Listiny,  
PŘEJÍCE SI  proto vyjasnit uplat ňování Listiny ve vztahu k právním p ředpis ům a správním postup ům 
Polska a Spojeného království a její soudní vymahatelnosti v Polsku a ve Spojeném království,  
POTVRZUJÍCE , že odkazy uvedené v tomto protokolu na fungování ur čitého ustanovení Listiny se 
v žádném p řípad ě nedotýkají fungování jiných ustanovení Listiny,  
POTVRZUJÍCE , že tento protokol se nedotýká uplat ňování Listiny na ostatní členské státy,  
POTVRZUJÍCE , že tento protokol se nedotýká ostatních závazk ů Polska a Spojeného království podle 
Smlouvy o Evropské unii, Smlouvy o fungování Evropské unie a podle práva Unie obecn ě,CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/313
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Článek 1 
1. Listina nerozši řuje možnost Soudního dvora Evropské unie ani jakéhokoliv soudu Polska či 
Spojeného království shledat, že právní a správní p ředpisy, zvyklosti nebo postupy Polska či Spoje ­
ného království nejsou v souladu se základními právy, svobodami nebo zásadami, které Listina 
potvrzuje.  
2. Zejména, a aby se p ředešlo jakékoliv pochybnosti, nic v hlav ě IV Listiny nezakládá soudn ě 
vymahatelná práva platná v Polsku či ve Spojeném království, pokud tato práva nejsou stanovena ve 
vnitrostátním právu Polska či Spojeného království.  
Článek 2 
Tam, kde ustanovení Listiny odkazuje na vnitrostátní právní p ředpisy a zvyklosti, vztahuje se toto 
ustanovení na Polsko či Spojené království pouze v tom rozsahu, v jakém jsou práva nebo zásady 
v doty čném ustanovení obsažené uznávány v právních p ředpisech nebo zvyklostech Polska či Spoje ­
ného království.CS C 83/314 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 31)  
O DOVOZU ROPNÝCH PRODUKT Ů RAFINOVANÝCH 
NA NIZOZEMSKÝCH ANTILÁCH DO EVROPSKÉ 
UNIE  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
PŘEJÍCE SI  podrobn ěji upravit obchodní režim pro dovoz ropných produkt ů rafinovaných na Nizo ­
zemských Antilách do Evropské unie,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se př ipojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Článek 1 
Tento protokol se vztahuje na ropné produkty čísel 27.10, 27.11, 27.12, ex 27.13 (parafín, petro ­
lejový vosk nebo petrolejová živice, parafínové zbytky) a 27.14 bruselské nomenklatury, pokud jsou 
dováženy ke spot řeb ě v č lenských státech.  
Článek 2 
Členské státy se zavazují poskytnout ropným produkt ům rafinovaným na Nizozemských Antilách za 
podmínek stanovených tímto protokolem celní preference, které vyplývají z jejich p řidružení k Unii. 
Tato ustanovení nemohou být dot čena pravidly p ůvodu používanými v členských státech.  
Článek 3  
1. Shledá-li Komise na návrh n ěkterého členského státu nebo z vlastního podn ětu, že dovoz 
ropných produktů rafinovaných na Nizozemských Antilách uskute čněný v režimu podle článku 2 
vyvolává na trhu jednoho nebo více členských stát ů skute čné obtíže, rozhodne o zavedení, zvýšení 
nebo znovuzavedení celních sazeb na tento dovoz danými členskými státy v mí ře a na dobu, která je 
nezbytná k náprav ě daného stavu. Takto zavedené, zvýšené nebo znovuzavedené celní sazby nesm ějí 
překroč it celní sazby používané na tytéž produkty v ůči t řetím zemím.  
2. Odstavec 1 lze v každém p řípad ě použít, dosáhne-li dovoz ropných produkt ů rafinovaných na 
Nizozemských Antilách do členských stát ů dva miliony tun ro čně. 
3. Komise oznámí Radě svá rozhodnutí podle odstavc ů 1 a 2 v četn ě t ěch, kterými se zamítá 
návrh n ěkterého členského státu. Ta se jimi m ůže zabývat na žádost n ěkterého členského státu 
a m ůže vždy rozhodnout o jejich zm ěn ě nebo vrácení.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/315
Článek 4 
1. Má-li n ěkterý členský stát za to, že dovoz ropných produkt ů rafinovaných na Nizozemských 
Antilách uskute čněný p římo nebo p řes jiný členský stát v režimu podle článku 2 vyvolává na jeho 
trhu skute čné obtíže a že je t řeba bezodkladných opat ření k náprav ě tohoto stavu, m ůže z vlastního 
rozhodnutí zavést na tento dovoz cla, jejichž sazby nesm ějí p řesáhnout celní sazby uplat ňované na 
tytéž produkty v ůči t řetím zemím. Oznámí toto rozhodnutí Komisi, která do jednoho m ěsíce 
rozhodne, zda mohou být opat ření p řijatá doty čným státem ponechána v platnosti nebo zda musí 
být zm ěněna či zrušena. Na toto rozhodnutí Komise se použije čl. 3 odst. 3.  
2. P řekro čí-li dovoz ropných produkt ů rafinovaných na Nizozemských Antilách, uskute čněný 
přímo nebo p řes jiný členský stát v režimu podle článku 2 do jednoho nebo více členských stát ů 
Evropské unie, v kalendá řním roce množství udané v p říloze k tomuto protokolu, považují se 
opat ření p řijatá pro b ěžný rok zú častn ěným členským státem nebo státy podle odstavce 1 za 
oprávn ěná; Komise vezme p řijatá opat ření na v ědomí poté, co se p řesv ěd čí, že bylo dosaženo 
stanovených množství. V tomto p řípad ě ostatní členské státy nep ředloží vě c Rad ě. 
Článek 5 
Rozhodne-li se Unie uplat ňovat množstevní omezení na dovoz ropných produktů z jakéhokoli místa 
vývozu, mohou být použita i na dovoz t ěchto produkt ů z Nizozemských Antil. V tomto případ ě 
bude Nizozemským Antilám oproti t řetím zemím zaruč eno p řednostní zacházení.  
Článek 6 
1. Rada p řezkoumá ustanovení článk ů 2 až 5 jednomyslným rozhodnutím po konzultaci 
s Evropským parlamentem a Komisí, jakmile p řijme spole čnou definici p ůvodu pro ropné produkty 
ze t řetích zemí a p řidružených zemí nebo rozhodnutí v rámci spole čné obchodní politiky týkající se 
doty čných produkt ů nebo jakmile vytvo ří spole čnou energetickou politiku.  
2. P ři takovém p řezkumu musí být pro Nizozemské Antily zachovány rovnocenné výhody ve 
vhodné podob ě a pro množství nejmén ě dva a p ůl milionu tun ropných produkt ů. 
3. Závazky Unie týkající se rovnocenných výhod podle odstavce 2 mohou být p řípadn ě rozd ěleny 
mezi jednotlivé zem ě, p řičemž se p řihlédne k množstvím stanoveným v p říloze k tomuto protokolu.CS C 83/316 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 7 
K provedení tohoto protokolu je Komise pov ěřena sledováním vývoje dovozu ropných produkt ů 
rafinovaných na Nizozemských Antilách do členských stát ů. Členské státy sd ělí Komisi všechny 
informace sloužící tomuto ú čelu správními postupy doporu čenými Komisí, která dbá na jejich 
rozši řování. 
PŘÍLOHA K PROTOKOLU  
K provedení čl. 4 odst. 2 Protokolu o dovozu ropných produkt ů rafinovaných na Nizozemských Antilách do Evropské 
unie se Vysoké smluvní strany dohodly, že množství 2 milion ů tun antilských ropných produkt ů bude mezi členské státy 
rozd ěleno takto: 
Spolková republika N ěmecko . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  625 000 tun 
Hospodá řská unie belgicko-lucemburská . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  200 000 tun 
Francie . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  . . 75 000 tun 
Itálie . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 100 000 tun 
Nizozemsko . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  1 000 000 tunCS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/317
PROTOKOL ( č. 32)  
O NABÝVÁNÍ NEMOVITOSTÍ V DÁNSKU  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
PŘEJÍCE SI  upravit n ěkteré zvláštní problémy týkající se Dánska,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Odchyln ě od ustanovení Smluv si Dánsko m ůže zachovat své stávající právní p ředpisy o nabývání 
objekt ů neur čených k celoro čnímu bydlení.CS C 83/318 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 33)  
K ČLÁNKU 157 SMLOUVY O FUNGOVÁNÍ EVROPSKÉ UNIE  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Pro ú čely použití článku 157 Smlouvy o fungování Evropské unie se pln ění vyplývající ze systému 
sociálního zabezpe čení pracovník ů nepovažují za pen ěžní odm ěnu, pokud se týkají období zam ěst ­
nání p řed 17. kv ětnem 1990, s výjimkou zam ěstnanc ů nebo oprávn ěných osob jednajících v jejich 
zastoupení, kte ří p řed tímto datem podali žalobu nebo zahájili obdobné řízení podle vnitrostátního 
práva.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/319
PROTOKOL ( č. 34)  
O ZVLÁŠTNÍ ÚPRAV Ě VZTAHUJÍCÍ SE NA GRÓNSKO  
Jediný článek 
1. Zacházení s dovozem produkt ů, které podléhají spole čné organizaci trhu s produkty rybolovu 
a které pocházejí z Grónska, zahrnuje, p ři dodržování mechanism ů spole čné organizace trhu, osvo ­
bození od cel a poplatk ů s rovnocenným úč inkem a nep řítomnost množstevních omezení a opat ření 
s rovnocenným úč inkem, jsou-li možnosti p řístupu do grónských zón rybolovu, které jsou Unii 
zaru čeny na základ ě dohody mezi Unií a p říslušným orgánem Grónska, pro Unii uspokojivé.  
2. Veškerá opat ření týkající se úpravy dovozu t ěchto produkt ů, v četn ě opat ření týkajících se 
přijímání uvedených opat ření, se p řijímají postupem podle článku 43 Smlouvy o fungování Evropské 
unie.CS C 83/320 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 35)  
O ČLÁNKU 40.3.3 ÚSTAVY IRSKA  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se p řipojují ke Smlouv ě o Evropské unii, ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie a ke Smlouv ě o založení Evropského spole čenství pro atomovou 
energii:  
Žádná ustanovení Smluv nebo Smlouvy o založení Evropského spole čenství pro atomovou energii 
nebo smluv a aktů tyto smlouvy pozm ěňujících nebo dopl ňujících se nevztahují na použití článku 
40.3.3 Ústavy Irska v Irsku.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/321
PROTOKOL ( č. 36)  
O P ŘECHODNÝCH USTANOVENÍCH  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
VZHLEDEM K TOMU , že za ú čelem zorganizování p řechodu mezi institucionálními ustanoveními Smluv 
použitelnými p řed vstupem Lisabonské smlouvy v platnost a ustanoveními obsaženými v uvedené 
smlouv ě je nezbytné stanovit p řechodná ustanovení,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se p řipojují ke Smlouvě o Evropské unii, ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie a ke Smlouv ě o založení Evropského spole čenství pro atomovou 
energii:  
Článek 1 
V tomto protokolu se „Smlouvami“ rozum ějí Smlouva o Evropské unii, Smlouva o fungování 
Evropské unie a Smlouva o založení Evropského spole čenství pro atomovou energii.  
HLAVA I  
USTANOVENÍ O EVROPSKÉM PARLAMENTU  
Článek 2 
Včas p řed volbami do Evropského parlamentu v roce 2009 p řijme Evropská rada v souladu s čl. 14 
odst. 2 druhým pododstavcem Smlouvy o Evropské unii rozhodnutí, kterým stanoví složení Evrop ­
ského parlamentu.  
Až do konce volebního období 2004-2009 z ůstávají složení a po čet poslanc ů Evropského parla ­
mentu stejné jako p ři vstupu Lisabonské smlouvy v platnost.  
HLAVA II  
USTANOVENÍ O KVALIFIKOVANÉ V ĚTŠIN Ě 
Článek 3  
1. V souladu s čl. 16 odst. 4 Smlouvy o Evropské unii nabývají ustanovení uvedeného odstavce 
a ustanovení čl. 238 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, týkající se vymezení kvalifikované 
většiny v Evropské rad ě a Rad ě, ú činku dnem 1. listopadu 2014.  
2. Mezi 1. listopadem 2014 a 31. b řeznem 2017, má-li být rozhodnutí p řijato kvalifikovanou 
většinou, m ůže člen Rady požádat, aby bylo toto rozhodnutí p řijato kvalifikovanou v ětšinou podle 
odstavce 3. V tomto p řípad ě se použijí odstavce 3 a 4.CS C 83/322 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
3. Aniž je dot čen čl. 235 odst. 1 druhý pododstavec Smlouvy o fungování Evropské unie, platí do 
dne 31. října 2014 následující ustanovení:  
Má-li se Evropská rada nebo Rada usnést kvalifikovanou v ětšinou, je hlas ům jejích členů p řidělena 
tato váha:  
Belgie 12  
Bulharsko 10  
Česká republika  12  
Dánsko  7  
Německo  29  
Estonsko  4  
Irsko  7  
Řecko 12  
Špan ělsko 27  
Francie  29  
Itálie  29  
Kypr  4  
Lotyšsko  4  
Litva 7  Lucembursko  4  
Ma ďarsko 12  
Malta 3  
Nizozemsko  13  
Rakousko  10 
Polsko  27 
Portugalsko  12  
Rumunsko  14  
Slovinsko  4  
Slovensko  7  
Finsko  7  
Švédsko  10  
Spojené království  29  
Pokud musí být podle Smluv rozhodnutí p řijato na návrh Komise, je k jeho p řijetí t řeba nejmén ě 
255 hlas ů vyjad řujících kladné stanovisko v ětšiny člen ů. V ostatních p řípadech se k p řijetí akt ů 
vyžaduje nejmén ě 255 hlas ů vyjad řujících kladné stanovisko alespo ň dvou t řetin člen ů. 
Člen Evropské rady nebo Rady m ůže požádat, aby p ři p řijímání aktu Evropské rady nebo Rady 
kvalifikovanou v ětšinou bylo ov ěřeno, zda členské státy tvo řící tuto kvalifikovanou v ětšinu zastupují 
alespoň 62 % celkového poč tu obyvatel Unie. Ukáže-li se, že tato podmínka není spln ěna, není daný 
akt p řijat. 
4. Do 31. října 2014 je v p řípadech, kdy se na základ ě Smluv na hlasování nepodílejí všichni 
členové Rady, zejména v p řípadech, kdy se odkazuje na kvalifikovanou v ětšinu podle čl. 238 odst. 3 
Smlouvy o fungování Evropské unie, kvalifikovaná v ětšina vymezena jako stejný podíl vážených 
hlas ů a stejný podíl po čtu členů Rady, a p řípadn ě jako stejné procento po čtu obyvatel dotyč ných 
členských stát ů, které jsou uvedeny v odstavci 3 tohoto článku.  
HLAVA III  
USTANOVENÍ O SLOŽENÍCH RADY  
Článek 4  
Až do vstupu rozhodnutí uvedeného v čl. 16 odst. 6 prvním pododstavci Smlouvy o Evropské unii 
v platnost se Rada m ůže scházet ve složeních uvedených v druhém a t řetím pododstavci uvedeného 
odstavce a v dalších složeních ze seznamu s tanoveného rozhodnutím Rady pro obecné záležitosti, 
která rozhoduje prostou v ětšinou.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/323
HLAVA IV  
USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE KOMISE, V ČETN Ě VYSOKÉHO P ŘEDSTAVITELE UNIE PRO ZAHRANI ČNÍ VĚ CI 
A BEZPE ČNOSTNÍ POLITIKU  
Článek 5 
Členové Komise zastávající svou funkci v den vstupu Lisabonské smlouvy v platnost z ůstávají ve 
funkci až do konce svého funk čního období. V den jmenování vysokého p ředstavitele Unie pro 
zahrani ční v ěci a bezpe čnostní politiku však skon čí funk ční období člena, který je stejné státní 
příslušnosti jako vysoký p ředstavitel.  
HLAVA V  
USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE GENERÁLNÍHO TAJEMNÍKA RADY, VYSOKÉHO P ŘEDSTAVITELE PRO 
SPOLE ČNOU ZAHRANI ČNÍ A BEZPE ČNOSTNÍ POLITIKU A NÁM ĚSTKA GENERÁLNÍHO TAJEMNÍKA 
RADY  
Článek 6 
Funk ční období generálního tajemníka Rady, vysokého p ředstavitele pro spole čnou zahrani ční 
a bezpe čnostní politiku a nám ěstka generálního tajemníka Rady kon čí dnem vstupu Lisabonské 
smlouvy v platnost. Rada jmenuje generálního tajemníka v souladu s čl. 240 odst. 2 Smlouvy 
o fungování Evropské unie.  
HLAVA VI  
USTANOVENÍ O PORADNÍCH INSTITUCÍCH  
Článek 7 
Až do vstupu rozhodnutí uvedeného v článku 301 Smlouvy o fungování Evropské unie v platnost je 
rozd ělení člen ů Hospodá řského a sociálního výboru toto:  
Belgie 12  
Bulharsko  12  
Česká republika  12  
Dánsko  9  
Německo 24  
Estonsko  7  
Irsko  9  
Řecko 12  Špan ělsko  21 
Francie  24 
Itálie  24  
Kypr  6  
Lotyšsko  7  
Litva 9  
Lucembursko  6  
Ma ďarsko 12CS C 83/324 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Malta 5  
Nizozemsko  12  
Rakousko 12  
Polsko 21  
Portugalsko  12  
Rumunsko  15  Slovinsko  7  
Slovensko  9  
Finsko  9  
Švédsko  12  
Spojené království  24  
Článek 8 
Až do vstupu rozhodnutí uvedeného v článku 305 Smlouvy o fungování Evropské unie v platnost je 
rozd ělení člen ů Výboru region ů toto:  
Belgie 12  
Bulharsko 12  
Česká republika  12  
Dánsko  9  
Německo  24  
Estonsko  7  
Irsko  9  
Řecko 12  
Špan ělsko 21  
Francie  24  
Itálie  24  
Kypr  6  
Lotyšsko  7  
Litva 9  
Lucembursko  6  Ma ďarsko 12  
Malta 5  
Nizozemsko  12  
Rakousko  12 
Polsko  21 
Portugalsko  12  
Rumunsko  15  
Slovinsko  7  
Slovensko  9  
Finsko  9  
Švédsko  12  
Spojené království  24  
HLAVA VII  
PŘECHODNÁ USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE AKT Ů P ŘIJATÝCH NA ZÁKLAD Ě HLAV V A VI SMLOUVY 
O EVROPSKÉ UNII P ŘED VSTUPEM LISABONSKÉ SMLOUVY V PLATNOST  
Článek 9 
Právní ú činky akt ů orgán ů, institucí a jiných subjekt ů Unie p řijatých na základ ě Smlouvy o Evropské 
unii p řed vstupem Lisabonské smlouvy v platnost jsou zachovány až do zrušení, zániku nebo zm ěny 
těchto akt ů za použití Smluv. Totéž platí pro úmluvy uzavř ené mezi členskými státy na základ ě 
Smlouvy o Evropské unii.  
Článek 10  
1. Jako p řechodné opat ření a v p řípad ě akt ů Unie v oblasti policejní spolupráce a justi ční spolu ­
práce v trestních v ěcech, které byly p řijaty p řed vstupem Lisabonské smlouvy v platnost, jsou 
pravomoci orgán ů ke dni vstupu uvedené Smlouvy v platnost tyto: pravomoci Komise podle článkuCS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/325
258 Smlouvy o fungování Evropské unie se nepoužijí a pravomoci Soudního dvora Evropské unie 
podle hlavy VI Smlouvy o Evropské unii ve zn ění platném p řed vstupem Lisabonské smlouvy 
v platnost z ůstávají stejné, a to i v p řípad ě, že byly uznány podle čl. 35 odst. 2 Smlouvy 
o Evropské unii.  
2. Zm ěna ur čitého aktu uvedeného v odstavci 1 vede k použití pravomocí orgán ů uvedených 
v daném odstavci, jak jsou stanoveny ve Smlouvách, ohledn ě pozm ěněného aktu a v ůči t ěm člen ­
ským stát ům, na n ěž se uvedený pozm ěn ěný akt vztahuje.  
3. Použitelnost p řechodného opat ření uvedeného v odstavci 1 v každém p řípad ě kon čí p ět let ode 
dne vstupu Lisabonské smlouvy v platnost.  
4. Nejpozd ěji šest m ěsíc ů p řed uplynutím p řechodného období podle odstavce 3 m ůže Spojené 
království oznámit Rad ě, že v p řípad ě akt ů uvedených v odstavci 1 nep řijímá pravomoci orgán ů 
uvedené v odstavci 1, jak jsou stanoveny ve Smlouvách. Pokud Spojené království u činí toto ozná ­
mení, použitelnost všech aktů podle odstavce 1 na Spojené království skon čí dnem uplynutí p řechod ­
ného období podle odstavce 3. Tento pododstavec se nepoužije na pozm ěn ěné akty, které se vztahují 
na Spojené království, jak je uvedeno v odstavci 2.  
Rada na návrh Komise kvalifikovanou v ětšinou ur čí nezbytná následná a přechodná opat ření. 
Spojené království se p řijímání tohoto rozhodnutí neú častní. Kvalifikovaná v ětšina Rady je vymezena 
podle čl. 238 odst. 3 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie.  
Rada také m ůže kvalifikovanou v ětšinou na návrh Komise p řijmout rozhodnutí o tom, že Spojené 
království ponese p řípadné př ímé finan ční d ůsledky, které nezbytn ě a nevyhnuteln ě nastaly z d ůvodu 
ukon čení jeho ú časti na t ěchto aktech. 
5. Spojené království m ůže kdykoli poté oznámit Rad ě, že si p řeje ú častnit se akt ů, jež se na n ě 
přestaly vztahovat podle odst. 4 prvního pododstavce. V tom p řípad ě se použijí př íslušná ustanovení 
Protokolu o schengenském  acquis  za člen ěném do rámce Evropské unie, p řípadn ě Protokolu 
o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpe čnosti a práva. 
Pravomoci orgán ů ve vztahu k t ěmto akt ům jsou pravomoci stanovené ve Smlouvách. P ři rozho ­
dování podle p říslušných protokolů usilují orgány Unie a Spojené království o obnovení co nejv ětší 
možné míry úč asti Spojeného království v  acquis Unie v prostoru svobody, bezpe čnosti a práva, aniž 
by došlo k vážnému narušení praktické funk čnosti jeho jednotlivých částí a za sou časného respek ­
tování jejich soudržnosti.CS C 83/326 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 37)  
O FINAN ČNÍCH D ŮSLEDCÍCH UPLYNUTÍ DOBY 
PLATNOSTI SMLOUVY O ESUO A O VÝZKUMNÉM 
FONDU PRO UHLÍ A OCEL  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
PŘIPOMÍNAJÍCE,  že veškeré položky aktiv a pasiv Evropského spole čenství uhlí a oceli, jak existovaly 
k 23. červenci 2002, byly p řevedeny na Evropské spole čenství ode dne 24. července 2002,  
VĚDOMY SI  skute čnosti, že je vhodné využít tyto prostředky pro výzkum v odvě tvích spojených 
s uhelným a ocelá řským pr ůmyslem, a že je proto t řeba k tomuto úč elu stanovit n ěkterá zvláštní 
pravidla,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se př ipojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Článek 1 
1. S výhradou jakéhokoli zvýšení nebo snížení, k n ěmuž m ůže dojít v pr ůběhu likvidace, se čistá 
hodnota t ěchto položek, jak jsou uvedeny v rozvaze ESUO ke dni 23. července 2002, považuje za 
majetek ur čený na výzkum v odv ětvích spojených s uhelným a ocelá řským pr ůmyslem pod názvem 
„ESUO v likvidaci“. Po ukon čení likvidace nese majetek název „Majetek Výzkumného fondu pro uhlí 
a ocel“.  
2. P říjmy plynoucí z tohoto majetku, které se nazývají „Výzkumný fond pro uhlí a ocel“, jsou 
ur čeny výhradn ě na výzkum provád ěný v odv ětvích spojených s uhelným a ocelá řským pr ůmyslem 
mimo rámcový výzkumný program v souladu s tímto protokolem a akty p řijatými na jeho základ ě. 
Článek 2 
Rada zvláštním legislativním postupem a po obdržení souhlasu Evropského parlamentu p řijme 
veškeré p ředpisy nezbytné k provedení tohoto protokolu, v četn ě základních zásad.  
Rada na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem p řijme opat ření, která stanoví 
víceleté finan ční základní sm ěry pro správu majetku Výzkumného fondu pro uhlí a ocel a technické 
základní sm ěry pro výzkumný program tohoto fondu.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/327
Článek 3  
Nestanoví-li tento protokol a akty p řijaté na jeho základ ě jinak, použijí se ustanovení Smluv.CS C 83/328 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PŘÍLOHYCS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/329

PŘÍLOHA I  
SEZNAM PODLE ČLÁNKU 38 SMLOUVY O FUNGOVÁNÍ EVROPSKÉ UNIE  
– 1 –  – 2 – 
Číslo bruselské 
nomenklatury  Popis zboží  
Kapitola 1  Živá zví řata 
Kapitola 2  Maso a poživatelné droby  
Kapitola 3  Ryby, korýši a m ěkkýši  
Kapitola 4  Mléko a mléč né výrobky; pta čí vejce; p řírodní med  
Kapitola 5  
05.04 St řeva, m ěchý ře a žaludky ze zví řat (jiných než ryb), celé a jejich části 
05.15  Produkty živo čišného p ůvodu jinde neuvedené ani nezahrnuté; mrtvá 
zví řata kapitol 1 nebo 3, nevhodná k lidské spot řebě 
Kapitola 6 Živé rostliny a kv ětiná řské produkty  
Kapitola 7  Jedlá zelenina, rostliny, ko řeny a hlízy  
Kapitola 8  Jedlé ovoce; slupky citrusových plod ů a meloun ů 
Kapitola 9  Káva, čaj, ko ření, krom ě maté ( čísla 09.03)  
Kapitola 10 Obiloviny  
Kapitola 11 Mlýnské výrobky; slad; škroby; lepek; inulin  
Kapitola 12 Olejnatá semena a olejnaté plody; r ůzná zrna a plody, pr ůmyslové 
a léč ivé rostliny; sláma a pícniny  
Kapitola 13 
ex 13.03  Pektin  
Kapitola 15 
15.01 Vep řové sádlo a jiný lisovaný nebo tavený vep řový tuk; lisovaný nebo 
tavený dr ůbeží tuk  
15.02 Hov ězí, ov čí nebo kozí l ůj, surový nebo tavený, též „premier jus“  
15.03 Stearin z vep řového sádla, olein z vep řového sádla, oleostearin 
a oleomargarin, neemulgované, nesmíchané ani jinak neupravené  
15.04 Tuky a oleje z ryb a z mo řských savc ů, též rafinované  
15.07 Ztužené rostlinné oleje, tekuté nebo pevné, surové, čišt ěné nebo rafino ­
vané 
15.12  Tuky a oleje živo čišné nebo rostlinné, hydrogenované, též rafinované, ale 
jinak neupravenéCS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/331
– 1 –  – 2 – 
Číslo bruselské 
nomenklatury  Popis zboží  
15.13  Margarin, um ělé vep řové sádlo a jiné upravené potravinové tuky  
15.17  Zbytky po zpracování živo čišných tuk ů nebo živo čišných nebo rostlin ­
ných vosk ů 
Kapitola 16 P řípravky z masa, ryb, korýš ů nebo m ěkkýš ů 
Kapitola 17 
17.01  Řepný a t řtinový cukr, v pevném stavu  
17.02  Ostatní cukry; cukerné sirupy; um ělý med (též smíšený s p řírodním 
medem); karamel  
17.03  Melasa, též odbarvená  
17.05 (*)  Aromatizované nebo barvené cukry, sirupy a melasy (v četn ě vanilkového 
cukru nebo vanilínu), vyjma ovocných š ťáv s p řísadou cukru v jakémkoli 
pom ěru 
Kapitola 18 
18.01  Kakaové boby, též ve zlomcích, surové nebo pražené  
18.02  Kakaové sko řápky, slupky a ostatní kakaové odpady  
Kapitola 20  P řípravky ze zeleniny, poživatelných rostlin, ovoce nebo z jiných rostlin 
nebo částí rostlin  
Kapitola 22 22.04  Hroznový mošt částe čně zkvašený nebo hroznový mošt, jehož kvašení 
bylo zastaveno jinak než p řidáním alkoholu  
22.05  Víno z čerstvých hrozn ů; hroznový mošt z čerstvých hrozn ů, jehož 
kvašení bylo zastaveno p řidáním alkoholu  
22.07  Ostatní kvašené nápoje (jable čné, hruškové, medovina)  
ex 22.08 (*)  Ethylalkohol denaturovaný či nedenaturovaný, o jakémkoli obsahu alko
­
holu, získávaný ze země dělských produkt ů uvedených v p říloze I, vyjma 
destilát ů, likér ů a jiných lihových nápoj ů a složených lihových p řípravk ů 
(tzv. koncentrované extrakty) pro výrobu alkoholických nápoj ů ex 22.09 (*)  
22.10 (*)  Stolní ocet a jeho náhražky  
Kapitola 23 Zbytky a odpady v potraviná řském pr ůmyslu; p řipravené krmivo  
Kapitola 24  
24.01  Nezpracovaný tabák, tabákový odpad  
Kapitola 45 
45.01  Surový přírodní korek, korkový odpad; granulovaný nebo na prach roze ­
mletýCS C 83/332 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
– 1 –  – 2 – 
Číslo bruselské 
nomenklatury  Popis zboží  
Kapitola 54 
54.01 Len surový, máč ený, t řený, vochlovaný nebo jinak zpracovaný, avšak 
nesp ředený, koudel a odpad (v četn ě rozvlákn ěného materiálu)  
Kapitola 57 57.01 Pravé konopí (Cannabis sativa ) surové, máč ené, t řené, vochlované nebo 
jinak zpracované, avšak nesp ředené, koudel a odpad (v četn ě rozvlákn ě
­
ného materiálu)  
(*) Položka doplně ná článkem 1 nař ízení Rady Evropského hospodá řského spole čenství č. 7bis ze 
dne 18. prosince 1959 (Ú ř. v ěst. č o 7, 30.1.1961, s. 71/61).CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/333
PŘÍLOHA II  
ZÁMO ŘSKÉ ZEMĚ A ÚZEMÍ, NA N ĚŽ SE VZTAHUJE ČÁST ČTRVTÁ SMLOUVY 
O FUNGOVÁNÍ EVROPSKÉ UNIE  
— Grónsko,  
— Nová Kaledonie a závislá území,  
— Francouzská Polynésie,  
— Francouzská jižní a antarktická území,  
— ostrovy Wallis a Futuna,  
— Mayotte, 
— Saint-Pierre a Miquelon,  
— Aruba,  
— Nizozemské Antily:  
— Bonaire, — Curaçao, — Saba, — Sint Eustatius,  
— Sint Maarten,  
— Anguilla,  
— Kajmanské ostrovy,  
— Falklandy,  
— Jižní Georgie a Jižní Sandwichovy ostrovy,  
— Montserrat,  
— Pitcairn,  
— Svatá Helena a závislá území,  
— Britské území v Antarktid ě, 
— Britské indickooceánské území,  
— Turks a Caicos,  
— Britské Panenské ostrovy,
 
— Bermudy.CS C 83/334 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROHLÁŠENÍ  
PŘIPOJENÁ K ZÁV ĚRE ČNÉMU AKTU MEZIVLÁDNÍ KONFERENCE, 
KTERÁ P ŘIJALA LISABONSKOU SMLOUVU  
podepsanou dne 13. prosince 2007CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/335

A. PROHLÁŠENÍ K USTANOVENÍM SMLUV  
1. Prohlášení o Listin ě základních práv Evropské unie  
Listina základních práv Evropské unie, jež je právn ě závazná, potvrzuje základní práva zaru čená 
Evropskou úmluvou o ochran ě lidských práv a základních svobod a práva vyplývající z ústavních 
tradic spole čných členským stát ům. 
Listina nerozši řuje oblast p ůsobnosti práva Unie nad rámec pravomocí Unie, ani nevytvá ří žádnou 
novou pravomoc či úkol pro Unii, ani nem ění pravomoci a úkoly vymezené Smlouvami.  
2. Prohlášení k čl. 6 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii 
Konference se dohodla, že p řistoupení Unie k Evropské úmluv ě o ochran ě lidských práv a základních 
svobod se uskute ční tak, aby byly zachovány zvláštnosti právního řádu Unie. Konference bere v této 
souvislosti na v ědomí existenci pravidelného dialogu mezi Soudním dvorem Evropské unie 
a Evropským soudem pro lidská práva; tento dialog m ůže být posílen po p řistoupení Evropské 
unie k této úmluv ě. 
3. Prohlášení k článku 8 Smlouvy o Evropské unii  
Unie bere v úvahu zvláštní situaci malých stát ů, které s ní udržují specifické blízké vztahy.  
4. Prohlášení o složení Evropského parlamentu  
Dodate čné k řeslo v Evropském parlamentu bude př iděleno Itálii.  
5. Prohlášení o politické dohod ě Evropské rady týkající se návrhu 
rozhodnutí o složení Evropského parlamentu  
Evropská rada vyjádř í politický souhlas s revidovaným návrhem rozhodnutí o složení Evropského 
parlamentu ve volebním období 2009-2014, založeným na návrhu Evropského parlamentu.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/337
6. Prohlášení k čl. 15 odst. 5 a 6, čl. 17 odst. 6 a 7 a článku 18 Smlouvy 
o Evropské unii 
Při výb ěru osob vyzvaných k vykonávání funkcí př edsedy Evropské rady, p ředsedy Komise 
a vysokého p ředstavitele Unie pro zahrani ční vě ci a bezpe čnostní politiku se vezme náležit ě 
v úvahu nezbytnost respektování zem ěpisné a demografické rozmanitosti Unie a jejích členských 
stát ů. 
7. Prohlášení k čl. 16 odst. 4 Smlouvy o Evropské unii a k čl. 238 odst. 2 
Smlouvy o fungování Evropské unie  
Konference prohlašuje, že rozhodnutí provád ějící čl. 16 odst. 4 Smlouvy o Evropské unii a čl. 238 
odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie bude p řijato Radou v den podpisu Lisabonské smlouvy 
a vstoupí v platnost dnem vstupu této smlouvy v platnost. Návrh rozhodnutí je uveden dále:  
Návrh rozhodnutí Rady,  
kterým se provádí čl. 16 odst. 4 Smlouvy o Evropské unii a čl. 238 odst. 2 
Smlouvy o fungování Evropské unie jednak mezi 1. listopadem 2014 
a 31. b řeznem 2017 a jednak od 1. dubna 2017  
RADA EVROPSKÉ UNIE,  
vzhledem k t ěmto d ůvod ům: 
(1) Je t řeba p řijmout ustanovení, která umožní hladký př echod ze systému rozhodování v Rad ě 
kvalifikovanou v ětšinou, jak je vymezen v čl. 3 odst. 3 Protokolu o p řechodných ustanoveních, 
který bude nadále použitelný až do 31. října 2014, na systém hlasování podle čl. 16 odst. 4 
Smlouvy o Evropské unii a čl. 238 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, který bude 
použitelný od 1. listopadu 2014, v četn ě zvláštních ustanovení stanovených v čl. 3 odst. 2 
uvedeného protokolu na p řechodné období až do 31. b řezna 2017.  
(2) P řipomíná se, že je zvyklostí Rady vynakládat vešk eré možné úsilí k posílení demokratické 
legitimity akt ů p řijímaných kvalifikovanou v ětšinou,CS C 83/338 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
ROZHODLA TAKTO:  
Oddíl 1  
Ustanovení použitelná mezi 1. listopadem 2014 a 31. b řeznem 2017  
Článek 1 
Pokud mezi 1. listopadem 2014 a 31. b řeznem 2017 členové Rady, kte ří zastupují  
a) alespo ň t ři čtvrtiny po čtu obyvatel nebo  
b) alespo ň t ři čtvrtiny po čtu členských stát ů 
nutných k vytvo ření bloka ční menšiny vyplývající z použití čl. 16 odst. 4 prvního pododstavce 
Smlouvy o Evropské unii nebo čl. 238 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, oznámí Rad ě 
sv ůj nesouhlas s p řijetím aktu kvalifikovanou v ětšinou, Rada tuto záležitost projedná.  
Článek 2 
V pr ůběhu tohoto jednání vynaloží Rada nejvyšší možné úsilí, aby v p řim ěřené dob ě, a aniž jsou 
dot čeny povinné lhů ty stanovené právem Unie, dosáhla uspokojivého řešení obav vyjád řených členy 
Rady uvedenými v článku 1.  
Článek 3 
Za tímto ú čelem př edseda Rady s pomocí Komise a p ři dodržení jednacího řádu Rady vynaloží 
veškerou iniciativu nezbytnou k usnadn ění širšího základu shody v Rad ě. Členové Rady jsou mu 
nápomocni.  
Oddíl 2  
Ustanovení použitelná od 1. dubna 2017  
Článek 4  
Pokud od 1. dubna 2017 členové Rady, kte ří zastupují  
a) alespo ň 55 % obyvatel nebo  
b) alespo ň 55 % poč tu členských stát ůCS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/339
nutných k vytvo ření bloka ční menšiny vyplývající z použití čl. 16 odst. 4 prvního pododstavce 
Smlouvy o Evropské unii nebo čl. 238 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, oznámí Rad ě 
sv ůj nesouhlas s p řijetím aktu kvalifikovanou v ětšinou, Rada tuto záležitost projedná.  
Článek 5 
V pr ůběhu tohoto jednání vynaloží Rada nejvyšší možné úsilí, aby v p řim ěřené dob ě, a aniž jsou 
dot čeny povinné lhů ty stanovené právem Unie, dosáhla uspokojivého řešení obav vyjád řených členy 
Rady uvedenými v článku 4.  
Článek 6 
Za tímto ú čelem př edseda Rady s pomocí Komise a p ři dodržení jednacího řádu Rady vynaloží 
veškerou iniciativu nezbytnou k usnadn ění širšího základu shody v Rad ě. Členové Rady jsou mu 
nápomocni. 
Oddíl 3 
Vstup v platnost rozhodnutí  
Článek 7  
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vstupu v platnost Lisabonské smlouvy.  
8. Prohlášení o praktických opat řeních, která mají být p řijata ke dni 
vstupu Lisabonské smlouvy v platnost, pokud jde o p ředsednictví Evropské 
rady a Rady pro zahrani ční v ěci 
Vstoupí-li Lisabonská smlouva v platnost po 1. lednu 2009, vyzve konference p říslušné orgány 
členského státu, který bude práv ě vykonávat šestim ěsíční p ředsednictví Rady, na jedné stran ě 
a osobu, která bude zvolena p ředsedou Evropské rady, jakož i osobu, která bude jmenována vysokým 
představitelem Unie pro zahrani ční vě ci a bezpe čnostní politiku, na straně druhé, aby po konzultaci 
s následujícím šestim ěsí čním p ředsednictvím p řijaly nezbytná konkrétní opat ření, která umožní 
účinný př echod hmotných a organiza čních prvk ů výkonu p ředsednictví Evropské rady a Rady pro 
zahrani ční v ěci.CS C 83/340 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
9. Prohlášení k čl. 16 odst. 9 Smlouvy o Evropské unii o rozhodnutí 
Evropské rady týkajícím se výkonu p ředsednictví Rady  
Konference prohlašuje, že by Rada m ěla za čít př ipravovat rozhodnutí provád ějící rozhodnutí 
o výkonu př edsednictví Rady ihned po podpisu Lisabonské smlouvy a politicky je schválit do šesti 
m ěsíc ů. Návrh rozhodnutí Evropské rady, které bude př ijato ke dni vstupu uvedené smlouvy 
v platnost, je uveden dále:  
Návrh rozhodnutí Evropské rady  
o výkonu p ředsednictví Rady  
Článek 1 
1. P ředsednictví Rady, s výjimkou složení pro zahrani ční záležitosti, vykonávají p ředem ur čené 
skupiny t ří členských stát ů po dobu osmnácti m ěsíc ů. Tyto skupiny jsou vytvo řeny rovnou rotací 
členských stát ů, p řičemž se vezme v úvahu jejich rozmanitost a zem ěpisná rovnováha v Unii.  
2. Každý člen skupiny postupn ě p ředsedá po dobu šesti m ěsíc ů všem složením Rady, s výjimkou 
složení pro zahrani ční záležitosti. Ostatní členové skupiny jsou p ředsedajícímu členovi nápomocni ve 
všech jeho funkcích na základě spole čného programu. Členové skupiny mohou mezi sebou dohod ­
nout jinou úpravu.  
Článek 2 
Výboru stálých zástupc ů vlád členských stát ů p ředsedá zástupce č lenského státu, který p ředsedá Radě 
pro obecné záležitosti.  
Politickému a bezpe čnostnímu výboru p ředsedá zástupce vysokého p ředstavitele Unie pro zahrani ční 
věci a bezpe čnostní politiku.  
Přípravným orgánů m r ůzných složení Rady, s výjimkou složení pro zahrani ční záležitosti, p ředsedá 
člen skupiny vykonávající p ředsednictví doty čného složení, není-li podle článku 4 rozhodnuto jinak.  
Článek 3  
Rada pro obecné záležitosti zajiš ťuje ve spolupráci s Komisí soudržnost a pokra čování prací jednot ­
livých složení Rady v rámci víceletých program ů. Členské státy vykonávající p ředsednictví p řijmou 
s pomocí generálního sekretariátu Rady veškerá ú čelná opat ření pro organizaci a hladký chod prací 
Rady.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/341
Článek 4 
Rada p řijme rozhodnutí provád ějící toto rozhodnutí.  
10. Prohlášení k článku 17 Smlouvy o Evropské unii  
Konference se domnívá, že pokud již v Komisi nebudou zastoupeni státní p říslušníci všech členských 
stát ů, m ěla by Komise v ěnovat zvláštní pozornost pot řeb ě zajistit plnou transparentnost ve vztazích 
se všemi členskými státy. V souladu s tím by Komise m ěla udržovat úzké styky se všemi členskými 
státy bez ohledu na to, zda jejich státní p říslušník vykonává funkci člena Komise či nikoliv, a m ěla by 
v této souvislosti v ěnovat zvláštní pozornost pot řebě p ředávat si vzájemn ě informace se všemi 
členskými státy a tyto státy konzultovat.  
Konference má rovn ěž za to, že by Komise m ěla p řijmout veškerá nezbytná opat ření k zajišt ění 
plného zohledn ění skute čné politické, sociální a hospodá řské situace ve všech členských státech, 
včetn ě t ěch členských stát ů, jejichž státní p říslušník nevykonává funkci člena Komise. Tato opat ření 
by m ěla zahrnovat záruku toho, že postavení t ěchto členských stát ů bude upraveno vhodnou 
organiza ční úpravou.  
11. Prohlášení k čl. 17 odst. 6 a 7 Smlouvy o Evropské unii  
Konference má za to, že v souladu s ustanoveními Smluv mají Evropský parlament a Evropská rada 
spole čnou odpov ědnost za hladký pr ůběh postupu vedoucího k volb ě p ředsedy Evropské komise. 
Před rozhodnutím Evropské rady povedou tedy zástupci Evropského parlamentu a Evropské rady 
nezbytné konzultace v rámci, který považují za nejvhodn ější. Tyto konzultace se zam ěří na profil 
kandidát ů na funkci p ředsedy Komise, př ičemž se p řihlédne k volbám do Evropského parlamentu 
v souladu s čl. 17 odst. 7 prvním pododstavcem. Podrobnosti t ěchto konzultací mohou být ve 
vhodnou dobu blíže ur čeny vzájemnou dohodou Evropského parlamentu a Evropské rady.  
12. Prohlášení k článku 18 Smlouvy o Evropské unii  
1. Konference prohlašuje, že b ěhem p řípravných prací p ředcházejících jmenování vysokého p řed ­
stavitele Unie pro zahrani ční v ěci a bezpeč nostní politiku, k n ěmuž má dojít dnem vstupu Lisa ­
bonské smlouvy v platnost v souladu s článkem 18 Smlouvy o Evropské unii a článkem 5 Protokolu 
o p řechodných ustanoveních, a jehož funk ční období bude od uvedeného dne až do skon čení 
funk čního období Komise, která bude ve funkci k uvedenému dni, se uskute ční p říslušné kontakty 
s Evropským parlamentem.  
2. Dále konference p řipomíná, že pokud jde o vysokého p ředstavitele Unie pro zahrani ční v ěci 
a bezpeč nostní politiku, jehož funk ční období za čne v listopadu roku 2009 ve stejné dob ě a na 
stejné období jako funk ční období p říští Komise, bude jmenován v souladu s články 17 a 18 
Smlouvy o Evropské unii.CS C 83/342 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
13. Prohlášení o spole čné zahrani ční a bezpe čnostní politice 
Konference zd ůrazň uje, že ustanovení Smlouvy o Evropské unii týkající se spole čné zahrani ční 
a bezpe čnostní politiky, v četn ě vytvo ření ú řadu vysokého p ředstavitele Unie pro zahrani ční v ěci 
a bezpe čnostní politiku a vytvo ření Evropské služby pro vn ější činnost, nemají vliv na odpov ědnost 
členských stát ů ve stávající podob ě, pokud jde o formulaci a provád ění jejich zahrani ční politiky, ani 
na jejich zastoupení ve t řetích zemích a mezinárodních organizacích.  
Konference rovn ěž p řipomíná, že ustanoveními upravujícími spole čnou bezpe čnostní a obrannou 
politiku není dot čena zvláštní povaha bezpe čnostní a obranné politiky členských stát ů. 
Zd ůrazň uje, že Evropská unie a její členské státy budou i nadále vázány ustanoveními Charty 
Organizace spojených národ ů, a zejména hlavní zodpov ědností Rady bezpe čnosti a jejích členů za 
zachování mezinárodního míru a bezpe čnosti.  
14. Prohlášení o spole čné zahrani ční a bezpe čnostní politice 
Krom ě zvláštních pravidel a postup ů uvedených v čl. 24 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii konference 
zd ůrazň uje, že ustanovení týkající se spole čné zahrani ční a bezpe čnostní politiky, v četn ě vysokého 
představitele Unie pro zahrani ční věci a bezpe čnostní politiku a Evropské služby pro vn ější činnost, 
neovlivní stávající právní základ, odpov ědnost ani pravomoci jednotlivých členských stát ů, pokud jde 
o formulaci a provád ění jejich zahrani ční politiky, jejich diplomatické služby, vztahy se t řetími 
zem ěmi a ú čast v mezinárodních organizacích, v četn ě členství členského státu v Rad ě bezpe čnosti 
OSN.  
Konference rovn ěž konstatuje, že ustanovení týkající se spole čné zahrani ční a bezpe čnostní politiky 
neposkytují Komisi nové pravomoci v oblasti iniciace rozhodnutí ani neposilují úlohu Evropského 
parlamentu.  
Konference rovn ěž př ipomíná, že ustanoveními upravujícími spole čnou evropskou bezpeč nostní 
a obrannou politiku není dot čena zvláštní povaha bezpe čnostní a obranné politiky členských stát ů. 
15. Prohlášení k článku 27 Smlouvy o Evropské unii  
Konference prohlašuje, že jakmile bude podepsána Lisabonská smlouva, m ěli by generální tajemník 
Rady, vysoký p ředstavitel pro spole čnou zahrani ční a bezpe čnostní politiku, Komise a členské státy 
zahájit p řípravné práce týkající se Evropské služby pro vn ější činnost.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/343
16. Prohlášení k čl. 55 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii  
Konference má za to, že možnost p řeklad ů Smluv do jazyk ů uvedených v čl. 55 odst. 2 p řispívá 
k napln ění cíle Unie respektovat svou bohatou kulturní a jazykovou rozmanitost podle čl. 3 odst. 3 
čtvrtého pododstavce. V této souvislosti konference potvrzuje oddanost Unie evropské kulturní 
rozmanitosti a zvláštní pozornost, kterou bude nadále v ěnovat uvedeným a jiným jazyk ům. 
Konference doporu čuje, aby členské státy, které si přejí využít možnosti uvedené v čl. 55 odst. 2, 
oznámily Rad ě do šesti m ěsíc ů ode dne podpisu Lisabonské smlouvy jazyk nebo jazyky, do nichž 
budou tyto Smlouvy p řeloženy.  
17. Prohlášení o p řednosti práva  
Konference p řipomíná, že v souladu s ustálenou judikaturou Soudního dvora Evropské unie mají 
Smlouvy a právo př ijímané Unií na základě Smluv p řednost p řed právem členských stát ů, za 
podmínek stanovených touto judikaturou.  
Konference dále rozhodla, že se k tomuto závěre čnému aktu p řipojí stanovisko právní služby Rady 
o p řednosti práva ES ve zn ění uvedeném v dokumentu 11197/07 (JUR 260):  
„Stanovisko právní služby Rady  
ze dne 22. června 2007  
Z judikatury Soudního dvora vyplývá, že p řednost práva ES je základní zásadou práva Spole čenství. Podle 
Soudního dvora je tato zásada neodmyslitelným prvkem zvláštní povahy Evropského spole čenství. V dob ě 
prvního rozsudku této ustálené judikatury (rozsudek ze dne 15. července 1964 ve v ěci 6/64, Costa/ENEL (  1 )) 
nebyla ve Smlouv ě žádná zmínka o p řednosti. Je tomu tak i dnes. Skute čnost, že zásada p řednosti nebude 
v budoucí smlouv ě uvedena, nezm ění žádným zp ůsobem existenci této zásady ani stávající judikaturu Soudního 
dvora.  
___________  
( 1 ) ‚Z toho vyplývá, (…) že právo vytvo řené Smlouvou, tedy autonomním pramenem práva, by nem ělo být vzhledem ke své zvláštní 
a p ůvodní povaze p řeváženo vnitrostátními právními p ředpisy jakéhokoli charakteru, pokud nemá ztratit sv ůj charakter práva 
Spole čenství a pokud nemá být zpochybn ěn právní základ Spole čenství samotného. ‘ “ 
18. Prohlášení o vymezení pravomocí  
Konference zd ůrazň uje, že v souladu se systémem rozd ělení pravomocí mezi Unii a členské státy 
podle Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o fungování Evropské unie náležejí pravomoci, které 
nejsou Smlouvami sv ěřeny Unii, členským stát ům.CS C 83/344 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Sv ěřují-li v ur čité oblasti Smlouvy Unii pravomoc sdílenou s členskými státy, vykonávají členské státy 
svou pravomoc v rozsahu, v jakém ji Unie nevykonala nebo se ji rozhodla p řestat vykonávat. 
Posledn ě uvedená situace nastává, když p říslušné orgány Unie rozhodnou o zrušení legislativního 
aktu, zejména aby lépe zajistily, že zásady subsidiarity a proporcionality budou trvale respektovány. 
Rada m ůže na podn ět jednoho nebo více svých členů (zástupc ů členských stát ů) a v souladu 
s článkem 241 Smlouvy o fungování Evropské unie požádat Komisi, aby p ředložila návrhy na 
zrušení legislativního aktu. Konference vítá prohlášení Komise, že bude t ěmto žádostem v ěnovat 
zvláštní pozornost.  
Zástupci vlád členských stát ů zasedající na mezivládní konferenci mohou řádným postupem pro 
přijímání zm ěn stanoveným v čl. 48 odst. 2 až 5 Smlouvy o Evropské unii také rozhodnout o zm ěně 
smluv, na kterých je Unie založena, mimo jiné za ú čelem rozší ření nebo omezení pravomocí 
sv ěřených Unii uvedenými smlouvami.  
19. Prohlášení k článku 8 Smlouvy o fungování Evropské unie  
Konference se dohodla, že v rámci celkového úsilí Unie odstranit nerovnosti mezi ženami a muži 
bude Unie usilovat ve svých r ůzných politikách o boj proti veškerým formám domácího násilí. 
Členské státy by m ěly p řijmout veškerá nezbytná opat ření pro př edcházení t ěmto trestným čin ům 
a jejich trestání, jakož i pro podporu a ochranu ob ětí. 
20. Prohlášení k článku 16 Smlouvy o fungování Evropské unie 
Konference prohlašuje, že p ři p řijímání pravidel o ochran ě osobních údaj ů na základ ě článku 16, 
která mohou mít p římé d ůsledky pro národní bezpe čnost, bude zvláštní povaha této otázky náležit ě 
zohledn ěna. P řipomíná, že platné právní p ředpisy (viz zejména sm ěrnici 95/46/ES) obsahují v tomto 
ohledu zvláštní odchylky.  
21. Prohlášení o ochran ě osobních údaj ů v oblasti justi ční spolupráce 
v trestních v ěcech a policejní spolupráce  
Konference uznává, že zvláštní pravidla pro ochranu osobních údaj ů a volný pohyb t ěchto údaj ů 
v oblastech justi ční spolupráce v trestních v ěcech a policejní spolupráce, založená na článku 16 
Smlouvy o fungování Evropské unie, by se mohla vzhledem ke specifické povaze t ěchto oblastí 
ukázat jako nezbytná.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/345
22. Prohlášení k článk ům 48 a 79 Smlouvy o fungování Evropské unie  
Konference má za to, že pokud by se návrh legislativního aktu založený na čl. 79 odst. 2 dotkl 
důležitých aspekt ů systému sociálního zabezpe čení členského státu, v četn ě oblasti p ůsobnosti, 
náklad ů nebo finan ční struktury, nebo by se dotkl finan ční rovnováhy tohoto systému, jak je 
stanoveno v čl. 48 druhém pododstavci, budou zájmy daného členského státu pln ě zohledn ěny. 
23. Prohlášení k čl. 48 druhému pododstavci Smlouvy o fungování 
Evropské unie 
Konference p řipomíná, že v takovém p řípad ě Evropská rada v souladu s čl. 15 odst. 4 Smlouvy 
o Evropské unii rozhoduje konsensem.  
24. Prohlášení o právní subjektivit ě Evropské unie 
Konference potvrzuje, že skuteč nost, že Evropská unie má právní subjektivitu, Unii v žádném p řípad ě 
neoprav ňuje k p řijímání právních p ředpis ů nebo k jednání v oblastech mimo pravomoci, které byly 
Unii sv ěřeny členskými státy ve Smlouvách.  
25. Prohlášení k článk ům 75 a 215 Smlouvy o fungování Evropské unie  
Konference p řipomíná, že dodržování základních práv a svobod vyžaduje zejména v ěnování dosta ­
tečné pozornosti ochran ě a dodržování práva dot čených fyzických osob nebo subjekt ů na zákonné 
záruky. Za tímto úč elem a s cílem zajistit přísnou soudní kontrolu rozhodnutí, jež pod řizují fyzické 
osoby nebo subjekty omezujícím opat řením, musí být tato rozhodnutí založena na jasných 
a jednozna čných kritériích. Tato kritéria by m ěla být p řizp ůsobena charakteristickým rys ům každého 
omezujícího opat ření.  
26. Prohlášení o neú časti členského státu na opat ření založeném 
na části třetí hlav ě V Smlouvy o fungování Evropské unie  
Konference prohlašuje, že pokud se členský stát rozhodne neú častnit se opat ření založeného na části 
třetí hlav ě V Smlouvy o fungování Evropské unie, Rada d ůkladn ě projedná možné dů sledky a dopad 
neú časti tohoto členského státu na uvedeném opat ření. 
Každý členský stát m ůže dále vyzvat Komisi, aby situaci p řezkoumala na základ ě článku 116 
Smlouvy o fungování Evropské unie.  
Předcházejícími pododstavci není dot čena možnost členského státu obrátit se v této otázce na 
Evropskou radu.CS C 83/346 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
27. Prohlášení k čl. 85 odst. 1 druhému pododstavci Smlouvy 
o fungování Evropské unie  
Konference má za to, že by na řízení podle čl. 85 odst. 1 druhého pododstavce Smlouvy o fungování 
Evropské unie m ěla zohlednit vnitrostátní p ředpisy a postupy týkající se zahájení trestního stíhání.  
28. Prohlášení k článku 98 Smlouvy o fungování Evropské unie 
Konference bere na v ědomí, že se článek 98 použije v souladu se sou časnou praxí. Slova „opat ření 
(…) nutná k vyrovnání hospodá řských nevýhod, jež byly hospodá řství ur čitých oblastí Spolkové 
republiky zp ůsobeny rozd ělením N ěmecka,“ se vykládají v souladu se stávající judikaturou Soudního 
dvora Evropské unie.  
29. Prohlášení k čl. 107 odst. 2 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské 
unie 
Konference bere na v ědomí, že se čl. 107 odst. 2 písm. c) vykládá v souladu se stávající judikaturou 
Soudního dvora Evropské unie o použitelnosti ustanovení na podporu poskytovanou urč itým 
oblastem Spolkové republiky N ěmecko postiženým bývalým rozd ělením N ěmecka. 
30. Prohlášení k článku 126 Smlouvy o fungování Evropské unie 
Pokud jde o článek 126, konference potvrzuje, že zvyšování r ůstového potenciálu a zajišt ění zdra ­
vého rozpo čtového stavu jsou dva pilí ře hospodá řské a rozpo čtové politiky Unie a členských stát ů. 
Pakt o stabilit ě a rů stu je významným nástrojem pro dosažení t ěchto cíl ů. 
Konference znovu potvrzuje svou oddanost ustanovením týkajícím se Paktu o stabilit ě a r ůstu, která 
tvo ří rámec pro koordinaci rozpo čtových politik členských stát ů. 
Konference potvrzuje, že systém založený na pravidlech je nejlepší zárukou dodržování závazk ů 
a rovného zacházení se všemi členskými státy.  
V tomto rámci konference rovn ěž znovu potvrzuje svou oddanost cíl ům Lisabonské strategie: vytvá ­ 
ření pracovních míst, strukturálním reformám a sociální soudržnosti.  
Cílem Unie je dosažení vyrovnaného hospodá řského rů stu a cenové stability. Proto je t řeba, aby 
hospodá řské a rozpo čtové politiky stanovily správné priority v oblasti hospodá řských reforem, 
inovace, konkurenceschopnosti a posílení soukromých investic a spot řeby v obdobích slabého hospo ­
dá řského rů stu. To by se m ělo odrážet ve sm ěřování rozpoč tových rozhodnutí na vnitrostátníCS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/347
úrovni a na úrovni Unie, zejména prost řednictvím restrukturalizace p říjm ů a výdaj ů ve řejných 
rozpo čtů, za sou časného dodržování rozpo čtové kázn ě v souladu se Smlouvami a s Paktem 
o stabilit ě a r ůstu. 
Rozpo čtové a hospodá řské výzvy, kterým členské státy čelí, podtrhují význam zdravé rozpo čtové 
politiky v celém hospodá řském cyklu.  
Konference se dohodla, že by členské státy m ěly aktivně využívat období hospodá řského oživení za 
účelem konsolidace ve řejných financí a zlepšení rozpoč tového stavu. Cílem je postupn ě docílit 
rozpo čtového p řebytku v č asech konjunktury, který vytvo ří nezbytnou rezervu pro období hospo ­
dá řského poklesu, a př isp ět tak k dlouhodobé udržitelnosti ve řejných financí.  
Členské státy se zájmem o čekávají p řípadné návrhy Komise a další p řísp ěvky členských stát ů ur čené 
k posílení a vyjasn ění provád ění Paktu o stabilit ě a r ůstu. Členské státy p řijmou veškerá nezbytná 
opat ření k posílení r ůstového potenciálu svých ekonomik. Tento cíl by mohla podpo řit lepší koor ­
dinace hospodá řských politik. Toto prohlášení nep ředjímá budoucí rozhovory o Paktu o stabilit ě 
a rů stu. 
31. Prohlášení k článku 156 Smlouvy o fungování Evropské unie 
Konference potvrzuje, že politiky popsané v článku 156 spadají v zásad ě do pravomoci členských 
stát ů. Podp ůrná a koordina ční opat ření uskute čňovaná na úrovni Unie v souladu s uvedeným 
článkem jsou dopl ňkové povahy. Slouží k posílení spolupráce mezi členskými státy, a nikoliv 
k harmonizaci vnitrostátních systém ů. Záruky a zvyklosti existující v každém členském státě týkající 
se odpov ědnosti sociálních partner ů nejsou dot čeny.  
Tímto prohlášením nejsou dot čena ustanovení Smluv, která sv ěřují pravomoc Unii, v četn ě oblasti 
sociálních v ěcí. 
32. Prohlášení k čl. 168 odst. 4 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Konference prohlašuje, že opat ření, která budou p řijata podle čl. 168 odst. 4 písm. c), musí zohled ­ 
ňovat spole čné otázky bezpe čnosti a jejich cílem musí být stanovení vysokých norem jakosti 
a bezpe čnosti, pokud by vnitrostátní normy mající vliv na vnit řní trh jinak bránily dosažení vysoké 
úrovn ě ochrany lidského zdraví.CS C 83/348 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
33. Prohlášení k článku 174 Smlouvy o fungování Evropské unie 
Konference má za to, že odkaz na ostrovní regiony uvedený v článku 174 m ůže zahrnovat ostrovní 
státy jako celek, s výhradou spln ění nezbytných kritérií.  
34. Prohlášení k článku 179 Smlouvy o fungování Evropské unie 
Konference se dohodla že činnost Unie v oblasti výzkumu a technologického rozvoje bude v ěnovat 
řádnou pozornost základním sm ěrům a volbám obsaženým v politikách výzkumu členských stát ů. 
35. Prohlášení k článku 194 Smlouvy o fungování Evropské unie  
Konference se domnívá, že se článek 194 nedotýká práva členských stát ů p řijímat nezbytná ustano ­
vení k zajišt ění svého zásobování energií za podmínek uvedených v článku 347.  
36. Prohlášení k článku 218 Smlouvy o fungování Evropské unie 
o sjednávání a uzavírání mezinárodních smluv členskými státy týkajících se 
prostoru svobody, bezpe čnosti a práva 
Konference potvrzuje, že členské státy mohou sjednávat a uzavírat smlouvy se t řetími zem ěmi nebo 
mezinárodními organizacemi v oblastech zahrnutých částí t řetí hlavou V kapitolami 3, 4 a 5, pokud 
jsou tyto smlouvy v souladu s právem Unie.  
37. Prohlášení k článku 222 Smlouvy o fungování Evropské unie  
Aniž jsou dot čena opat ření Unie p řijatá ke splnění jejího závazku solidarity v ůči členskému státu, 
který je cílem teroristického útoku nebo ob ětí př írodní nebo člov ěkem způ sobené pohromy, není 
žádné z ustanovení článku 222 urč eno k tomu, aby ovliv ňovalo právo jiného členského státu na 
volbu nejvhodn ějšího prostř edku ke spln ění svého závazku solidarity v ůči uvedenému členskému 
státu.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/349
38. Prohlášení k článku 252 Smlouvy o fungování Evropské unie o po čtu 
generálních advokát ů Soudního dvora  
Konference prohlašuje, že pokud Soudní dvů r požádá v souladu s čl. 252 prvním pododstavcem 
Smlouvy o fungování Evropské unie o zvýšení po čtu generálních advokátů o t ři (jedenáct namísto 
osmi), bude Rada jednomysln ě s tímto zvýšením souhlasit.  
Konference se dohodla, že v takovém p řípad ě bude mít Polsko stálého generálního advokáta, stejně 
jako jej již má N ěmecko, Francie, Itálie, Španělsko a Spojené království, a nebude se již ú častnit 
systému částe čné obm ěny, p řičemž stávající systém částe čné obm ěny se bude týkat p ěti generálních 
advokát ů namísto t ří. 
39. Prohlášení k článku 290 Smlouvy o fungování Evropské unie 
Konference bere na v ědomí zám ěr Komise pokra čovat v souladu se svými zavedenými postupy 
v konzultacích odborník ů jmenovaných členskými státy p ři vypracovávání svých návrh ů akt ů 
v p řenesené pravomoci v oblasti finan čních služeb.  
40. Prohlášení k článku 329 Smlouvy o fungování Evropské unie 
Konference prohlašuje, že členské státy mohou ve své žádosti o navázání posílené spolupráce uvést, 
zda již v této fázi zamýšlejí uplatnit článek 333 o rozší ření hlasování kvalifikovanou v ětšinou nebo 
použití řádného legislativního postupu.  
41. Prohlášení k článku 352 Smlouvy o fungování Evropské unie  
Konference prohlašuje, že odkaz na cíle Unie v čl. 352 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie 
se týká cíl ů stanovených v čl. 3 odst. 2 a 3 Smlouvy o Evropské unii a cíl ů čl. 3 odst. 5 uvedené 
smlouvy souvisejících s vn ější činností na základ ě části páté Smlouvy o fungování Evropské unie. Je 
proto vylou čeno, že by činnost založená na článku 352 Smlouvy o fungování Evropské unie 
sledovala pouze cíle stanovené v čl. 3 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii. V této souvislosti konference 
konstatuje, že v souladu s čl. 31 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii nemohou být v oblasti spole čné 
zahrani ční a bezpe čnostní politiky p řijímány legislativní akty.CS C 83/350 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
42. Prohlášení k článku 352 Smlouvy o fungování Evropské unie 
Konference zd ůrazň uje, že v souladu s ustálenou judikaturou Soudního dvora Evropské unie nem ůže 
článek 352 Smlouvy o fungování Evropské unie jakožto nedílná sou část institucionálního systému 
založeného na zásad ě sv ěřených pravomocí sloužit jako základ pro rozšíř ení rozsahu pravomocí 
Unie nad obecný rámec vymezený ustanoveními Smluv jako celku, a zejména ustanoveními, která 
vymezují úkoly a činnosti Unie. Článek 352 nem ůže být v žádném p řípad ě použit jako základ pro 
přijetí ustanovení, jejichž ú činek by v podstatě znamenal zm ěnu Smluv, aniž by se použil postup, 
který pro tento úč el Smlouvy stanoví.  
43. Prohlášení k čl. 355 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie  
Vysoké smluvní strany se dohodly, že Evropská rada na základ ě čl. 355 odst. 6 p řijme rozhodnutí, 
jež povede ke zm ěně postavení Mayotte ve vztahu k Unii tak, že se toto území stane nejvzdálen ějším 
regionem ve smyslu čl. 355 odst. 1 a článku 349, jakmile francouzské orgány Evropské rad ě 
a Komisi oznámí, že to probíhající vývoj vnit řního statutu ostrova umož ňuje.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/351
B. PROHLÁŠENÍ K PROTOKOL ŮM P ŘIPOJENÝM KE SMLOUVÁM  
44. Prohlášení k článku 5 Protokolu o schengenském acquis za člen ěném 
do rámce Evropské unie 
Konference bere na v ědomí, že pokud členský stát u činil oznámení podle čl. 5 odst. 2 Protokolu 
o schengenském  acquis  za členěném do rámce Evropské unie, že se nechce ú častnit návrhu či podn ětu, 
m ůže být toto oznámení staženo kdykoli p řed př ijetím opat ření navazujícího na schengenské  acquis . 
45. Prohlášení k čl. 5 odst. 2 Protokolu o schengenském acquis 
za člen ěném do rámce Evropské unie  
Konference prohlašuje, že kdykoli Spojené království nebo Irsko oznámí Rad ě sv ůj úmysl neú častnit 
se opat ření navazujícího na část schengenského  acquis , které se úč astní, Rada d ůkladn ě projedná 
možné dopady neú časti daného členského státu v uvedeném opat ření. P ři projednání v rámci Rady 
by m ěly být zohledn ěny informace poskytnuté Komisí týkající se vztahu mezi návrhem 
a schengenským  acquis . 
46. Prohlášení k čl. 5 odst. 3 Protokolu o schengenském acquis 
za člen ěném do rámce Evropské unie  
Konference p řipomíná, že pokud Rada nep řijme rozhodnutí po prvním v ěcném projednání záleži ­
tosti, m ůže jí Komise p ředložit pozm ěn ěný návrh k dalšímu v ěcnému projednání ve lh ůtě čtyř 
m ěsíc ů. 
47. Prohlášení k čl. 5 odst. 3, 4 a 5 Protokolu o schengenském  acquis  
za člen ěném do rámce Evropské unie  
Konference bere na v ědomí, že podmínky, jež stanoví rozhodnutí uvedené v čl. 5 odst. 3, 4 nebo 5 
Protokolu o schengenském  acquis  zač len ěném do rámce Evropské unie, mohou stanovit, že doty čný 
členský stát ponese p řípadné p římé finan ční d ůsledky, které nezbytn ě a nevyhnuteln ě nastanou 
v d ůsledku ukon čení jeho ú časti v č ásti nebo celém  acquis  uvedeném v jakémkoli rozhodnutí Rady 
přijatém podle článku 4 uvedeného protokolu.CS C 83/352 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
48. Prohlášení k Protokolu o postavení Dánska 
Konference bere na v ědomí, že Dánsko s ohledem na právní akty, které p řijme Rada bu ď sama, nebo 
spole čně s Evropským parlamentem, a které obsahují jak ustanovení použitelná na Dánsko, tak 
i ustanovení, jež na Dánsko použitelná nejsou, protože se na jejich právní základ vztahuje část I 
Protokolu o postavení Dánska, prohlašuje, že nevyužije svého hlasovacího práva k tomu, aby zabrá ­
nilo p řijetí ustanovení, která na Dánsko nejsou použitelná.  
Dále konference bere na v ědomí, že na základ ě prohlášení konference k článku 222 Dánsko prohla ­ 
šuje, že dánská úč ast na činnostech nebo právních aktech podle článku 222 se uskute ční v souladu 
s částí I a částí II Protokolu o postavení Dánska.  
49. Prohlášení o Itálii  
Konference bere na v ědomí, že Protokol o Itálii p řipojený v roce 1957 ke Smlouv ě o založení 
Evropského hospodá řského spole čenství, pozm ěn ěný p ři p řijetí Smlouvy o Evropské unii, uvád ěl 
toto: 
„VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
PŘEJÍCE SI vy řešit n ěkteré zvláštní otázky týkající se Itálie,  
SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se p řipojují k této smlouv ě: 
ČLENSKÉ STÁTY SPOLE ČENSTVÍ 
BEROU NA V ĚDOMÍ skute čnost, že italská vláda zahájila desetiletý program hospodá řského rozvoje 
zam ěřený na vyrovnání strukturální nerovnováhy italského hospodá řství, zejména vybavením mén ě 
rozvinutých oblastí na jihu a na italských ostrovech a vytvo řením nových pracovních míst s cílem 
odstranit nezam ěstnanost;  
PŘIPOMÍNAJÍ, že zásady a cíle tohoto programu italské vlády byly vzaty na v ědomí a schváleny 
organizacemi pro mezinárodní spolupráci, jichž jsou členské státy členy;  
UZNÁVAJÍ, že dosažení cíl ů italského programu je v jejich spole čném zájmu;  
SHODUJÍ SE na tom, aby orgán ům Spole čenství bylo doporu čeno s cílem usnadnit italské vlád ě 
spln ění tohoto úkolu p řijmout všechny prost ředky a postupy umožn ěné Smlouvou, zejména p řim ě­ 
řené využití zdroj ů Evropské investi ční banky a Evropského sociálního fondu;CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/353
DOMNÍVAJÍ SE, že orgány Společ enství musí p ři uplat ňování Smlouvy brát v úvahu úsilí, které musí 
italské hospodá řství vyvinout b ěhem nadcházejících let, a vhodnou p říležitost k odvrácení nebez ­
pe čného nap ětí, zejména v platební bilanci a úrovni zam ěstnanosti, které by mohlo ohrozit uplat ­ 
ňování Smlouvy v Itálii;  
UZNÁVAJÍ zejména, že v p řípad ě použití článk ů 109h a 109i je t řeba dbát, aby opat ření požadovaná 
od italské vlády zajiš ťovala napln ění jejího programu hospodá řského rozvoje a zvýšení životní úrovn ě 
obyvatelstva.“  
50. Prohlášení k článku 10 Protokolu o p řechodných ustanoveních  
Konference vyzývá Evropský parlament, Radu a Komisi, aby ve vhodných p řípadech a podle 
možností ve lh ůtě p ěti let uvedené v čl. 10 odst. 3 Protokolu o p řechodných ustanoveních usilovaly 
v rámci svých pravomocí o p řijetí právních akt ů, kterými se m ění nebo nahrazují akty uvedené 
v čl. 10 odst. 1 uvedeného protokolu.CS C 83/354 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
C. PROHLÁŠENÍ ČLENSKÝCH STÁT Ů 
51. Prohlášení Belgického království o vnitrostátních parlamentech  
Belgie up řes ňuje, že podle jejího ústavního práva jak Sn ěmovna zastupitel ů a Senát Federálního 
parlamentu, tak i parlamentní shromáždění spole čenství a region ů jednají, z hlediska pravomocí 
vykonávaných Unií, jako složky vnitrostátního parlamentního systému nebo jako komory vnitros ­
tátního parlamentu.  
52. Prohlášení Belgického království, Bulharské republiky, Spolkové 
republiky N ěmecko, Řecké republiky, Špan ělského království, Italské 
republiky, Kyperské republiky, Litevské republiky, Lucemburského 
velkovévodství, Ma ďarské republiky, Republiky Malta, Rakouské 
republiky, Portugalské republiky, Rumunska, Republiky Slovinsko 
a Slovenské republiky o symbolech Evropské unie  
Belgie, Bulharsko, N ěmecko, Řecko, Špan ělsko, Itálie, Kypr, Litva, Lucembursko, Ma ďarsko, Malta, 
Rakousko, Portugalsko, Rumunsko, Slovinsko a Slovensko prohlašují, že vlajka znázor ňující kruh 
dvanácti zlatých hv ězd na modrém pozadí, hymna vycházející z „Ódy na radost“ z Deváté symfonie 
Ludwiga van Beethovena, heslo „Jednotná v rozmanitosti“, euro jako m ěna Evropské unie a 9. kv ěten 
jako den Evropy pro n ě z ůstávají i nadále symboly sounáležitosti ob čan ů Evropské unie a jejich 
svazku s ní.  
53. Prohlášení České republiky k Listin ě základních práv Evropské unie  
1. Česká republika p řipomíná, že ustanovení Listiny základních práv Evropské unie jsou ur čena 
orgánů m a institucím Evropské unie v souladu se zásadou subsidiarity a rozd ělením pravomocí mezi 
Evropskou unií a jejími členskými státy, jak bylo znovu potvrzeno v prohlášení ( č. 18) o vymezení 
pravomocí. Česká republika zd ůrazň uje, že její ustanovení jsou ur čena členským stát ům pouze tehdy, 
pokud provád ějí právo Unie, a nikoli tehdy, když p řijímají nebo provád ějí vnitrostátní právo nezá ­
visle na právu Unie.  
2. Česká republika rovn ěž zd ůrazň uje, že Listina nerozši řuje oblast uplat ňování práva Unie 
a nezakládá žádnou novou pravomoc Unie. Listina nezužuje oblast uplat ňování vnitrostátního 
práva a neomezuje žádné souč asné pravomoci vnitrostátních orgán ů v této oblasti.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/355
3. Česká republika podtrhuje, že pokud Listina uznává základní práva a zásady, které vyplývají 
z ústavních zvyklostí spole čných členským stát ům, tato práva a zásady musí být vykládány v souladu 
s t ěmito zvyklostmi.  
4. Česká republika dále zd ůrazň uje, že žádné ustanovení této Listiny nesmí být vykládáno jako 
omezení nebo narušení lidských práv a základních svobod, které jsou v oblasti své p ůsobnosti 
uznávány právem Unie a mezinárodními smlouvami, jejichž smluvní stranou je Unie nebo všechny 
její členské státy, v četn ě Evropské úmluvy o ochran ě lidských práv a základních svobod, a ústavami 
členských stát ů. 
54. Prohlášení Spolkové republiky N ěmecko, Irska, Ma ďarské republiky, 
Rakouské republiky a Švédského království  
Německo, Irsko, Ma ďarsko, Rakousko a Švédsko konstatují, že zásadní ustanovení Smlouvy 
o založení Evropského spole čenství pro atomovou energii nebyla podstatn ě zm ěn ěna od vstupu 
uvedené smlouvy v platnost a musí být aktualizována. Podporují myšlenku konference zástupc ů 
vlád členských stát ů, jež by m ěla být svolána co nejd říve. 
55. Prohlášení Špan ělského království a Spojeného království Velké 
Británie a Severního Irska  
Smlouvy se použijí na Gibraltar jako na evropské území, za jehož vn ější vztahy p řevzal odpov ědnost 
členský stát. To nemá za následek zm ěnu př íslušných postoj ů doty čných členských stát ů. 
56. Prohlášení Irska k článku 3 Protokolu o postavení Spojeného 
království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpe čnosti a práva  
Irsko potvrzuje svou oddanost Unii jako prostoru svobody, bezpe čnosti a práva, v n ěmž jsou 
respektována základní práva a r ůzné právní systémy a tradice členských států a jenž poskytuje 
ob čan ům vysokou úrove ň bezpe čnosti.  
Irsko proto prohlašuje, že je pevn ě odhodláno uplatnit v co nejv ětší mí ře své právo podle článku 3 
Protokolu o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpe čnosti 
a práva ú častnit se p řijímání opat ření na základě části t řetí hlavy V Smlouvy o fungování Evropské 
unie.  
Irsko se bude v co nejv ětší mí ře ú častnit zejména opatř ení v oblasti policejní spolupráce.CS C 83/356 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Irsko dále p řipomíná, že v souladu s článkem 8 protokolu m ůže Rad ě písemn ě oznámit, že si již 
nepř eje, aby se na n ě protokol vztahoval. Irsko má v úmyslu p řezkoumat uplat ňování t ěchto 
ujednání do t ří let od vstupu Lisabonské smlouvy v platnost.  
57. Prohlášení Italské republiky o složení Evropského parlamentu 
Itálie p řipomíná, že v souladu s články 10 a 14 Smlouvy o Evropské unii se Evropský parlament 
skládá ze zástupc ů ob čan ů Unie, jejichž zastoupení je zajišt ěno pom ěrným sestupným zp ůsobem.  
Itálie rovn ěž p řipomíná, že na základ ě článku 9 Smlouvy o Evropské unii a článku 20 Smlouvy 
o fungování Evropské unie je ob čanem Unie každá osoba, která má státní př íslušnost členského státu.  
Proto se Itálie domnívá, že, aniž je dot čeno rozhodnutí týkající se volebního období 2009-2014, 
musí každé rozhodnutí p řijaté Evropskou radou z podn ětu Evropského parlamentu a s jeho 
souhlasem stanovící složení Evropského parlamentu dodržovat zásady stanovené v č lánku 14 
Smlouvy o Evropské unii.  
58. Prohlášení Lotyšské republiky, Ma ďarské republiky a Republiky 
Malta o zp ůsobu psaní názvu jednotné m ěny ve Smlouvách  
Aniž je dot čen jednotný způ sob psaní názvu jednotné m ěny Evropské unie podle Smluv, jak je 
uveden na bankovkách a mincích, Lotyšsko, Ma ďarsko a Malta prohlašují, že zp ůsob psaní názvu 
jednotné m ěny, vč etn ě odvozených tvar ů, použitý v lotyšském, ma ďarském a maltském zn ění Smluv 
nemá vliv na stávající pravidla lotyšského, ma ďarského a maltského jazyka.  
59. Prohlášení Nizozemského království k článku 312 Smlouvy o fungo- 
vání Evropské unie  
Nizozemské království bude souhlasit s rozhodnutím uvedeným v čl. 312 odst. 2 druhém podod ­
stavci Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud revize rozhodnutí uvedeného v čl. 311 t řetím 
pododstavci uvedené smlouvy p řinese Nizozemsku uspokojivé řešení jeho nadm ěrného záporného 
čistého p řísp ěvku do rozpo čtu Unie.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/357
60. Prohlášení Nizozemského království k článku 355 Smlouvy o fungo- 
vání Evropské unie 
Nizozemské království prohlašuje, že podn ět k rozhodnutí uvedenému v čl. 355 odst. 6, urč enému 
ke zm ěně postavení Nizozemských Antil nebo Aruby vzhledem k Unii, bude p ředložen pouze na 
základ ě rozhodnutí př ijatého v souladu s ústavou Nizozemského království.  
61. Prohlášení Polské republiky k Listin ě základních práv Evropské unie  
Listina se nijak nedotýká práva členských stát ů p řijímat právní p ředpisy v oblasti ve řejné mravnosti, 
rodinného práva, jakož i ochrany lidské d ůstojnosti a dodržování fyzické a mravní integrity člov ěka. 
62. Prohlášení Polské republiky k Protokolu o uplat ňování Listiny 
základních práv Evropské unie v Polsku a Spojeném království  
Polská republika prohlašuje, že vzhledem k tradici spole čenského hnutí „Solidarita“ a jeho význam ­
nému p řínosu k boji za sociální a pracovní práva pln ě respektuje sociální a pracovní práva, jak jsou 
stanovena právem Evropské unie, a zejména ta, jež jsou potvrzena v hlav ě IV Listiny základních práv 
Evropské unie.  
63. Prohlášení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska 
o definici pojmu „státní p říslušníci“ 
S ohledem na Smlouvy a na Smlouvu o založení Evropského spole čenství pro atomovou energii 
a jiné akty z t ěchto smluv odvozených nebo jejichž platnost tyto smlouvy zachovávají, trvá Spojené 
království na svém prohlášení ze dne 31. prosince 1982 o definici pojmu „státní p říslušníci“ s tou 
výjimkou, že odkazem na „ob čany britských závislých území“ se rozum ějí „ob čané britských zámo ř­
ských území“.  
64. Prohlášení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska 
o volebním právu pro volby do Evropského parlamentu  
Spojené království bere na v ědomí, že ú čelem článku 14 Smlouvy o Evropské unii a jiných ustano ­
vení Smluv není m ěnit základ volebního práva pro volby do Evropského parlamentu.CS C 83/358 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
65. Prohlášení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska 
k článku 75 Smlouvy o fungování Evropské unie  
Spojené království pln ě podporuje energické opat ření za ú čelem př ijetí finan čních sankcí urč ených na 
předcházení a boj proti terorismu a souvisejícím činnostem. Proto Spojené království prohlašuje, že 
zamýšlí uplatnit své právo podle článku 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska 
s ohledem na prostor svobody, bezpe čnosti a práva ú častnit se p řijímání všech návrh ů podle článku 
75 Smlouvy o fungování Evropské unie.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/359

SROVNÁVACÍ TABULKY  (*) 
Smlouva o Evropské unii  
Dosavadní číslování Smlouvy o Evropské unii  Nové číslování Smlouvy o Evropské unii  
HLAVA I – SPOLE ČNÁ USTANOVENÍ HLAVA I – SPOLE ČNÁ USTANOVENÍ  
Článek 1  Článek 1  
Článek 2  
Článek 2  Článek 3  
Článek 3 (zrušen) (  1 ) 
Článek 4  
Článek 5 (  2 ) 
Článek 4 (zrušen) (  3 ) 
Článek 5 (zrušen) (  4 ) 
Článek 6  Článek 6  
Článek 7  Článek 7  
Článek 8  
HLAVA II – USTANOVENÍ POZM ĚŇUJÍCÍ 
SMLOUVU O ZALOŽENÍ EVROPSKÉHO 
HOSPODÁ ŘSKÉHO SPOLE ČENSTVÍ S CÍLEM 
ZALOŽIT EVROPSKÉ SPOLE ČENSTVÍ  HLAVA II – USTANOVENÍ 
O DEMOKRATICKÝCH ZÁSADÁCH 
Článek 8 (zrušen) (  5 ) Článek 9  
Článek 10 (  6 ) 
( 1 ) V ěcn ě nahrazen článkem 7 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) 
a čl. 13 odst. 1 a čl. 21 odst. 3 druhým pododstavcem Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva 
o EU“). 
( 2 ) Nahrazuje článek 5 Smlouvy o založení Evropského spole čenství (dále jen „Smlouva o ES“). 
( 3 ) V ěcn ě nahrazen článkem 15 Smlouvy o EU. 
( 4 ) V ěcn ě nahrazen čl. 13 odst. 2 Smlouvy o EU. 
( 5 ) Článek 8 Smlouvy o Evropské unii ve zn ění platném p řed vstupem Lisabonské smlouvy v platnost (dále 
jen „dosavadní Smlouva o EU“) m ěnil Smlouvu o ES. Tyto zm ěny jsou za člen ěny do uvedené smlouvy 
a článek 8 se zrušuje. Jeho číslo je použito pro vložení nového ustanovení. 
( 6 ) Odstavec 4 v ěcn ě nahrazuje čl. 191 první pododstavec Smlouvy o ES.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/361  
(*) Tyto dv ě tabulky vyplývají z tabulek uvedených v článku 5 Lisabonské smlouvy, avšak neobsahují 
prost řední sloupec, který obsahoval mezitímní číslování uvád ěné v Lisabonské smlouvě .
Dosavadní číslování Smlouvy o Evropské unii  Nové číslování Smlouvy o Evropské unii  
Článek 11  
Článek 12  
HLAVA III – USTANOVENÍ POZM ĚŇUJÍCÍ 
SMLOUVU O ZALOŽENÍ EVROPSKÉHO 
SPOLE ČENSTVÍ UHLÍ A OCELI  HLAVA III – USTANOVENÍ O ORGÁNECH  
Článek 9 (zrušen) (  7 ) Článek 13  
Článek 14 (  8 ) 
Článek 15 (  9 ) 
Článek 16 (  10 ) 
Článek 17 (  11 ) 
Článek 18  
Článek 19 (  12 ) 
HLAVA IV – USTANOVENÍ POZM ĚŇUJÍCÍ 
SMLOUVU O ZALOŽENÍ EVROPSKÉHO 
SPOLE ČENSTVÍ PRO ATOMOVOU ENERGII HLAVA IV – USTANOVENÍ O POSÍLENÉ 
SPOLUPRÁCI 
Článek 10 (zrušen) (  13 ) 
Články 27a až 27e (nahrazeny) 
Články 40, 40a a 40b (nahrazeny) 
Články 43 až 45 (nahrazeny)  Článek 20 (  14 ) 
( 7 ) Článek 9 dosavadní Smlouvy o Evropské unii m ěnil Smlouvu o založení Evropského spole čenství uhlí 
a oceli. Uvedená smlouva pozbyla platnosti dnem 23. č ervence 2002. Článek 9 se zrušuje a jeho číslo 
je použito pro vložení nového ustanovení. 
( 8 ) — Odstavce 1 a 2 v ěcn ě nahrazují článek 189 Smlouvy o ES; 
— odstavce 1 až 3 v ěcn ě nahrazují čl. 190 odst. 1 až 3 Smlouvy o ES; 
— odstavec 1 v ěcn ě nahrazuje čl. 192 první pododstavec Smlouvy o ES; 
— odstavec 4 v ěcn ě nahrazuje čl. 197 první pododstavec Smlouvy o ES. 
( 9 ) V ěcn ě nahrazuje článek 4 Smlouvy o EU. 
( 10 ) — Odstavec 1 v ěcn ě nahrazuje čl. 202 první a druhou odrážku Smlouvy o ES; 
— odstavce 2 a 9 v ěcn ě nahrazují článek 203 Smlouvy o ES; 
— odstavce 4 a 5 v ěcn ě nahrazují čl. 205 odst. 2 a 4 Smlouvy o ES. 
( 11 ) — Odstavec v ěcn ě nahrazuje článek 211 Smlouvy o ES; 
— odstavce 3 a 7 v ěcn ě nahrazují článek 214 Smlouvy o ES; 
— odstavec 6 v ěcn ě nahrazuje čl. 217 odst. 1, 3 a 4 Smlouvy o ES. 
( 12 ) — V ěcn ě nahrazuje článek 220 Smlouvy o ES; 
— odst. 2 první pododstavec v ěcn ě nahrazuje čl. 221 první pododstavec Smlouvy o ES. 
( 13 ) Článek 10 dosavadní Smlouvy o Evropské unii m ěnil Smlouvu o založení Evropského spole čenství pro 
atomovou energii. Tyto zm ěny jsou zač len ěny do uvedené smlouvy a článek 10 se zrušuje. Jeho číslo 
je použito pro vložení nového ustanovení. 
( 14 ) Nahrazuje rovn ěž články 11 a 11a Smlouvy o ES.CS C 83/362 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Dosavadní číslování Smlouvy o Evropské unii  Nové číslování Smlouvy o Evropské unii  
HLAVA V – USTANOVENÍ O SPOLE ČNÉ 
ZAHRANI ČNÍ A BEZPE ČNOSTNÍ POLITICE HLAVA V – OBECNÁ USTANOVENÍ O VN ĚJŠÍ 
ČINNOSTI UNIE A ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ 
O SPOLE ČNÉ ZAHRANI ČNÍ 
A BEZPE ČNOSTNÍ POLITICE  
Kapitola 1 – Obecná ustanovení o vn ější 
činnosti Unie  
Článek 21  
Článek 22  
Kapitola 2 – Zvláštní ustanovení o spole čné 
zahrani ční a bezpe čnostní politice  
Oddíl 1 – Spole čná ustanovení  
Článek 23  
Článek 11  Článek 24  
Článek 12  Článek 25  
Článek 13  Článek 26  
Článek 27  
Článek 14  Článek 28  
Článek 15  Článek 29  
Článek 22 (p řemíst ěn) Článek 30  
Článek 23 (p řemíst ěn) Článek 31  
Článek 16  Článek 32  
Článek 17 (p řemíst ěn) Článek 42 
Článek 18  Článek 33  
Článek 19  Článek 34  
Článek 20  Článek 35  
Článek 21  Článek 36  
Článek 22 (p řemíst ěn) Článek 30 
Článek 23 (p řemíst ěn) Článek 31 
Článek 24  Článek 37CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/363
Dosavadní číslování Smlouvy o Evropské unii  Nové číslování Smlouvy o Evropské unii  
Článek 25  Článek 38  
Článek 39  
Článek 47 (p řemíst ěn) Článek 40  
Článek 26 (zrušen)  
Článek 27 (zrušen)  
Článek 27a (nahrazen) (  15 ) Článek 20 
Článek 27b (nahrazen) (  15 ) Článek 20 
Článek 27c (nahrazen) (  15 ) Článek 20 
Článek 27d (nahrazen) (  15 ) Článek 20 
Článek 27e (nahrazen) (  15 ) Článek 20 
Článek 28  Článek 41  
Oddíl 2 – Ustanovení o spole čné bezpe čnostní 
a obranné politice  
Článek 17 (p řemíst ěn) Článek 42  
Článek 43  
Článek 44  
Článek 45  
Článek 46  
HLAVA VI – USTANOVENÍ O POLICEJNÍ 
A JUSTI ČNÍ SPOLUPRÁCI V TRESTNÍCH 
VĚCECH (zrušena) (  16 ) 
Článek 29 (nahrazen) (  17 ) 
Článek 30 (nahrazen) (  18 ) 
Článek 31 (nahrazen) (  19 ) 
( 15 ) Články 27a až 27e dosavadní Smlouvy o EU, týkající se posílené spolupráce, se nahrazují rovn ěž 
články 326 až 334 Smlouvy o fungování EU. 
( 16 ) Hlava VI dosavadní Smlouvy o EU, týkající se policejní a justi ční spolupráce v trestních v ěcech, se 
nahrazuje kapitolami 1, 4 a 5 části t řetí hlavy V Smlouvy o fungování EU. 
( 17 ) Nahrazen článkem 67 Smlouvy o fungování EU. 
( 18 ) Nahrazen články 87 a 88 Smlouvy o fungování EU. 
( 19 ) Nahrazen články 82, 83 a 85 Smlouvy o fungování EU.CS C 83/364 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Dosavadní číslování Smlouvy o Evropské unii  Nové číslování Smlouvy o Evropské unii  
Článek 32 (nahrazen) (  20 ) 
Článek 33 (nahrazen) (  21 ) 
Článek 34 (zrušen)  
Článek 35 (zrušen)  
Článek 36 (nahrazen) (  22 ) 
Článek 37 (zrušen)  
Článek 38 (zrušen)  
Článek 39 (zrušen)  
Článek 40 (nahrazen) (  23 ) Článek 20 
Článek 40a (nahrazen) (  23 ) Článek 20 
Článek 40b (nahrazen) (  23 ) Článek 20 
Článek 41 (zrušen)  
Článek 42 (zrušen)  
HLAVA VII – USTANOVENÍ O POSÍLENÉ 
SPOLUPRÁCI (nahrazena) (  24 ) HLAVA IV – USTANOVENÍ O POSÍLENÉ SPOLUPRÁCI 
Článek 43 (nahrazen) (
 24 ) Článek 20 
Článek 43a (nahrazen) (  24 ) Článek 20 
Článek 43b (nahrazen) (  24 ) Článek 20 
Článek 44 (nahrazen) (  24 ) Článek 20 
Článek 44a (nahrazen) (  24 ) Článek 20 
Článek 45 (nahrazen) (  24 ) Článek 20 
HLAVA VIII – ZÁV ĚRE ČNÁ USTANOVENÍ  HLAVA VI – ZÁV ĚRE ČNÁ USTANOVENÍ  
Článek 46 (zrušen)  
Článek 47  
( 20 ) Nahrazen článkem 89 Smlouvy o fungování EU. 
( 21 ) Nahrazen článkem 72 Smlouvy o fungování EU. 
( 22 ) Nahrazen článkem 71 Smlouvy o fungování EU. 
( 23 ) Články 40, 40a a 40b dosavadní Smlouvy o EU, týkající se posílené spolupráce, se nahrazují rovn ěž 
články 326 až 334 Smlouvy o fungování EU. 
( 24 ) Články 43 až 45 a hlava VII dosavadní Smlouvy o EU, týkající se posílené spolupráce, se nahrazují 
rovn ěž články 326 až 334 Smlouvy o fungování EU.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/365
Dosavadní číslování Smlouvy o Evropské unii  Nové číslování Smlouvy o Evropské unii  
Článek 47 (nahrazen)  Článek 40 
Článek 48  Článek 48  
Článek 49  Článek 49  
Článek 50  
Článek 51  
Článek 52  
Článek 50 (zrušen)  
Článek 51  Článek 53  
Článek 52  Článek 54  
Článek 53  Článek 55  
Smlouva o fungování Evropské unie  
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
ČÁST PRVNÍ – ZÁSADY  ČÁST PRVNÍ – ZÁSADY  
Článek 1 (zrušen)  
Článek 1  
Článek 2 (zrušen) (  25 ) 
Hlava I – Druhy a oblasti pravomocí Unie  
Článek 2  
Článek 3  
Článek 4  
Článek 5  
Článek 6  
Hlava II – Obecn ě použitelná ustanovení  
( 25 ) V ěcn ě nahrazen článkem 3 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“).CS C 83/366 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Článek 7  
Čl. 3 odst. 1 (zrušen) (  26 ) 
Čl. 3 odst. 2  Článek 8  
Článek 4 (p řemíst ěn) Článek 119 
Článek 5 (nahrazen) (  27 ) 
Článek 9  
Článek 10  
Článek 6  Článek 11  
Čl. 153 odst. 2 (p řemíst ěn) Článek 12  
Článek 13 (  28 ) 
Článek 7 (zrušen) (  29 ) 
Článek 8 (zrušen) (  30 ) 
Článek 9 (zrušen)  
Článek 10 (zrušen) (  31 ) 
Článek 11 (nahrazen) (  32 ) Články 326 až 334  
Článek 11a (nahrazen) (  32 ) Články 326 až 334  
Článek 12 (p řemíst ěn) Článek 18 
Článek 13 (p řemíst ěn) Článek 19 
Článek 14 (p řemíst ěn) Článek 26 
Článek 15 (p řemíst ěn) Článek 27 
Článek 16  Článek 14  
Článek 255 (p řemíst ěn) Článek 15  
Článek 286 (nahrazen)  Článek 16  
( 26 ) V ěcn ě nahrazen články 3 až 6 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování 
EU“). 
( 27 ) Nahrazen článkem 5 Smlouvy o EU. 
( 28 ) Vložení normativní části protokolu o ochran ě a dobrých životních podmínkách zví řat. 
( 29 ) V ěcn ě nahrazen článkem 13 Smlouvy o EU. 
( 30 ) V ěcn ě nahrazen článkem 13 Smlouvy o EU a čl. 282 odst. 1 Smlouvy o fungování EU. 
( 31 ) V ěcn ě nahrazen čl. 4 odst. 3 Smlouvy o EU. 
( 32 ) Nahrazen rovn ěž článkem 20 Smlouvy o EU.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/367
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Článek 17  
ČÁST DRUHÁ – OB ČANSTVÍ UNIE  ČÁST DRUHÁ – ZÁKAZ DISKRIMINACE 
A OB ČANSTVÍ UNIE  
Článek 12 (p řemíst ěn) Článek 18  
Článek 13 (p řemíst ěn) Článek 19  
Článek 17  Článek 20  
Článek 18  Článek 21  
Článek 19  Článek 22  
Článek 20  Článek 23  
Článek 21  Článek 24  
Článek 22  Článek 25  
ČÁST T ŘETÍ – POLITIKY SPOLE ČENSTVÍ ČÁST T ŘETÍ – VNIT ŘNÍ POLITIKY 
A ČINNOSTI UNIE 
Hlava I – Vnit řní trh  
Článek 14 (p řemíst ěn) Článek 26  
Článek 15 (p řemíst ěn) Článek 27  
Hlava I – Volný pohyb zboží  Hlava II – Volný pohyb zboží  
Článek 23  Článek 28  
Článek 24  Článek 29  
Kapitola 1 – Celní unie  Kapitola 1 – Celní unie  
Článek 25  Článek 30  
Článek 26  Článek 31  
Článek 27  Článek 32  
Část t řetí hlava X  – Spolupráce v celních vě cech 
(přemíst ěna) Kapitola 2 – Spolupráce v celních v ěcech  
Článek 135 (p řemíst ěn) Článek 33  
Kapitola 2 – Zákaz množstevních omezení 
mezi členskými státy  Kapitola 3 – Zákaz množstevních omezení mezi členskými státy  
Článek 28  Článek 34CS C 83/368 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Článek 29  Článek 35  
Článek 30  Článek 36  
Článek 31  Článek 37  
Hlava II – Zem ědělství  Hlava III – Zem ědělství a rybolov  
Článek 32  Článek 38  
Článek 33  Článek 39  
Článek 34  Článek 40  
Článek 35  Článek 41  
Článek 36  Článek 42  
Článek 37  Článek 43  
Článek 38  Článek 44  
Hlava III – Volný pohyb osob, služeb a kapitálu  Hlava IV – Volný pohyb osob, služeb a kapitálu  
Kapitola 1 – Pracovníci  Kapitola 1 – Pracovníci  
Článek 39  Článek 45  
Článek 40  Článek 46  
Článek 41  Článek 47  
Článek 42  Článek 48  
Kapitola 2 – Právo usazování  Kapitola 2 – Právo usazování  
Článek 43  Článek 49  
Článek 44  Článek 50  
Článek 45  Článek 51  
Článek 46  Článek 52  
Článek 47  Článek 53  
Článek 48  Článek 54  
Článek 294 (p řemíst ěn) Článek 55  
Kapitola 3 – Služby  Kapitola 3 – Služby  
Článek 49  Článek 56CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/369
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Článek 50  Článek 57  
Článek 51  Článek 58  
Článek 52  Článek 59  
Článek 53  Článek 60  
Článek 54  Článek 61  
Článek 55  Článek 62  
Kapitola 4 – Kapitál a platby Kapitola 4 – Kapitál a platby 
Článek 56  Článek 63  
Článek 57  Článek 64  
Článek 58  Článek 65  
Článek 59  Článek 66  
Článek 60 (p řemíst ěn) Článek 75 
Hlava IV – Vízová, azylová a p řist ěhovalecká 
politika a jiné politiky týkající se volného 
pohybu osob Hlava V – Prostor svobody, bezpe čnosti a práva 
Kapitola 1 – Obecná ustanovení  
Článek 61  Článek 67 (  33 ) 
Článek 68  
Článek 69  
Článek 70  
Článek 71 (  34 ) 
Čl. 64 odst. 1 (nahrazen)  Článek 72 (  35 ) 
Článek 73  
Článek 66 (nahrazen) Článek 74  
Článek 60 (p řemíst ěn) Článek 75  
Článek 76  
( 33 ) Nahrazuje rovn ěž článek 29 dosavadní Smlouvy o EU. 
( 34 ) Nahrazuje článek 36 dosavadní Smlouvy o EU. 
( 35 ) Nahrazuje rovn ěž článek 33 dosavadní Smlouvy o EU.CS C 83/370 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Kapitola 2 – Politiky týkající se kontrol na 
hranicích, azylu a p řist ěhovalectví 
Článek 62  Článek 77  
Čl. 63 body 1 a 2 a čl. 64 odst. 2 (  36 ) Článek 78  
Čl. 63 body 3 a 4  Článek 79  
Článek 80  
Čl. 64 odst. 1 (nahrazen)  Článek 72 
Kapitola 3 – Justi ční spolupráce v obč anských 
věcech 
Článek 65  Článek 81  
Článek 66 (nahrazen)  Článek 74 
Článek 67 (zrušen)  
Článek 68 (zrušen)  
Článek 69 (zrušen)  
Kapitola 4 – Justi ční spolupráce v trestních 
věcech 
Článek 82 (  37 ) 
Článek 83 (  37 ) 
Článek 84  
Článek 85 (  37 ) 
Článek 86  
Kapitola 5 – Policejní spolupráce  
Článek 87 (  38 ) 
Článek 88 (  38 ) 
Článek 89 (  39 ) 
( 36 ) Čl. 63 body 1 a 2 Smlouvy o založení Evropského spole čenství (dále jen „Smlouva o ES“) se nahrazují 
čl. 78 odst. 1 a 2 Smlouvy o fungování EU a č. 64 odst. 2 Smlouvy o ES se nahrazuje čl. 78 odst. 3 
Smlouvy o fungování EU. 
( 37 ) Nahrazuje článek 31 dosavadní Smlouvy o EU. 
( 38 ) Nahrazuje článek 30 dosavadní Smlouvy o EU. 
( 39 ) Nahrazuje článek 32 dosavadní Smlouvy o EU.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/371
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Hlava V – Doprava Hlava VI – Doprava 
Článek 70  Článek 90  
Článek 71  Článek 91  
Článek 72  Článek 92  
Článek 73  Článek 93  
Článek 74  Článek 94  
Článek 75  Článek 95  
Článek 76  Článek 96  
Článek 77  Článek 97  
Článek 78  Článek 98  
Článek 79  Článek 99  
Článek 80  Článek 100  
Hlava VI – Spole čná pravidla pro hospodá řskou 
sout ěž, dan ě a sbližování právních p ředpis ů Hlava VII – Spole čná pravidla pro hospodá ř­
skou sout ěž, dan ě a sbližování právních p řed ­
pis ů 
Kapitola 1 – Pravidla hospodá řské sout ěže Kapitola 1 – Pravidla hospodá řské sout ěže 
Oddíl 1 – Pravidla platná pro podniky  Oddíl 1 – Pravidla platná pro podniky  
Článek 81  Článek 101  
Článek 82  Článek 102  
Článek 83  Článek 103  
Článek 84  Článek 104  
Článek 85  Článek 105  
Článek 86  Článek 106  
Oddíl 2 – Státní podpory  Oddíl 2 – Státní podpory  
Článek 87  Článek 107  
Článek 88  Článek 108  
Článek 89  Článek 109  
Kapitola 2 – Da ňová ustanovení  Kapitola 2 – Da ňová ustanoveníCS C 83/372 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Článek 90  Článek 110  
Článek 91  Článek 111  
Článek 92  Článek 112  
Článek 93  Článek 113  
Kapitola 3 – Sbližování právních p ředpis ů Kapitola 3 – Sbližování právních p ředpis ů 
Článek 95 (p řemíst ěn) Článek 114  
Článek 94 (p řemíst ěn) Článek 115  
Článek 96  Článek 116  
Článek 97  Článek 117  
Článek 118  
Hlava VII – Hospodá řská a m ěnová politika Hlava VIII – Hospodá řská a mě nová politika 
Článek 4 (p řemíst ěn) Článek 119  
Kapitola 1 – Hospodá řská politika  Kapitola 1 – Hospodá řská politika  
Článek 98  Článek 120  
Článek 99  Článek 121  
Článek 100  Článek 122  
Článek 101  Článek 123  
Článek 102  Článek 124  
Článek 103  Článek 125  
Článek 104  Článek 126  
Kapitola 2 – M ěnová politika Kapitola 2 – M ěnová politika 
Článek 105  Článek 127  
Článek 106  Článek 128  
Článek 107  Článek 129  
Článek 108  Článek 130  
Článek 109  Článek 131  
Článek 110  Článek 132CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/373
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Čl. 111 odst. 1 až 3 a 5 (př emíst ěny) Článek 219  
Čl. 111 odst. 4 (př emíst ěn) Článek 138  
Článek 133  
Kapitola 3 – Institucionální ustanovení  Kapitola 3 – Institucionální ustanovení  
Článek 112 (př emíst ěn) Článek 283  
Článek 113 (př emíst ěn) Článek 284  
Článek 114  Článek 134  
Článek 115  Článek 135  
Kapitola 4 – Ustanovení týkající se členských 
stát ů, jejichž m ěnou je euro  
Článek 136  
Článek 137  
Čl. 111 odst. 4 (p řemíst ěn) Článek 138  
Kapitola 4 – Př echodná ustanovení  Kapitola 5 – Přechodná ustanovení  
Článek 116 (zrušen)  
Článek 139  
Čl. 117 odst. 1, odst. 2 návě tí a šestá odrážka 
a odst. 3 až 9 (zrušen)  
Čl. 117 odst. 2 prvních p ět odrážek (př emíst ěn) Čl. 141 odst. 2  
Čl. 121 odst. 1 (p řemíst ěn) 
Čl. 122 odst. 2 druhá v ěta (p řemíst ěn) 
Čl. 123 odst. 5 (p řemíst ěn) Článek 140 (  40 ) 
Článek 118 (zrušen)  
Čl. 123 odst. 3 (p řemíst ěn) 
Čl. 117 odst. 2 prvních p ět odrážek (p řemíst ěn) Článek 141 (  41 ) 
( 40 ) — Čl. 140 odst. 1 p řebírá zn ění čl. 121 odst. 1 Smlouvy o ES; 
— čl. 140 odst. 2 p řebírá zn ění čl. 122 odst. 2 druhé v ěty Smlouvy o ES; 
— čl. 140 odst. 3 p řebírá zn ění čl. 123 odst. 5 Smlouvy o ES. 
( 41 ) — Čl. 141 odst. 1 p řebírá zn ění čl. 123 odst. 3 Smlouvy o ES; 
— čl. 141 odst. 2 p řebírá zn ění čl. 117 odst. 2 prvních p ěti odrážek Smlouvy o ES.CS C 83/374 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Čl. 124 odst. 1 (p řemíst ěn) Článek 142  
Článek 119  Článek 143  
Článek 120  Článek 144  
Čl. 121 odst. 1 (př emíst ěn) Čl. 140 odst. 1  
Čl. 121 odst. 2 až 4 (zrušeny)  
Čl. 122 odst. 1, odst. 2 první v ěta a odst. 3, 4, 
5 a 6 (zrušen)  
Čl. 122 odst. 2 druhá v ěta (p řemíst ěn) Čl. 140 odst. 2 první v ěta 
Čl. 123 odst. 1, 2 a 4 (zrušeny)  
Čl. 123 odst. 3 (př emíst ěn) Čl. 141 odst. 1  
Čl. 123 odst. 5 (p řemíst ěn) Čl. 140 odst. 3  
Čl. 124 odst. 1 (p řemíst ěn) Článek 142 
Čl. 124 odst. 2 (zrušen)  
Hlava VIII – Zam ěstnanost  Hlava IX – Zam ěstnanost  
Článek 125  Článek 145  
Článek 126  Článek 146  
Článek 127  Článek 147  
Článek 128  Článek 148  
Článek 129  Článek 149  
Článek 130  Článek 150  
Hlava IX – Spole čná obchodní politika 
(p řemíst ěna) Část pátá hlava II – Spole čná obchodní politika  
Článek 131 (př emíst ěn) Článek 206 
Článek 132 (zrušen)  
Článek 133 (př emíst ěn) Článek 207 
Článek 134 (zrušen)  
Hlava X – Spolupráce v celních v ěcech 
(p řemíst ěna) Část t řetí hlava II kapitola 2 – Spolupráce v celních 
věcechCS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/375
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Článek 135 (př emíst ěn) Článek 33 
Hlava XI – Sociální politika, všeobecné 
a odborné vzd ělávání a mládež  Hlava X – Sociální politika  
Kapitola 1 – Sociální ustanovení (zrušena)  
Článek 136  Článek 151  
Článek 152  
Článek 137  Článek 153  
Článek 138  Článek 154  
Článek 139  Článek 155  
Článek 140  Článek 156  
Článek 141  Článek 157  
Článek 142  Článek 158  
Článek 143  Článek 159  
Článek 144  Článek 160  
Článek 145  Článek 161  
Kapitola 2 – Evropský sociální fond  Hlava XI – Evropský sociální fond  
Článek 146  Článek 162  
Článek 147  Článek 163  
Článek 148  Článek 164  
Kapitola 3 – Všeobecné a odborné vzd ělávání 
a mládež  Hlava XII – Všeobecné a odborné vzd ělávání, 
mládež a sport  
Článek 149  Článek 165  
Článek 150  Článek 166  
Hlava XII – Kultura  Hlava XIII – Kultura  
Článek 151  Článek 167  
Hlava XIII – Ve řejné zdraví  Hlava XIV – Ve řejné zdraví  
Článek 152  Článek 168  
Hlava XIV – Ochrana spot řebitele  Hlava XV – Ochrana spot řebiteleCS C 83/376 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Čl. 153 odst. 1, 3, 4 a 5  Článek 169  
Čl. 153 odst. 2 (př emíst ěn) Článek 12 
Hlava XV – Transevropské sít ě Hlava XVI – Transevropské sít ě 
Článek 154  Článek 170  
Článek 155  Článek 171  
Článek 156  Článek 172  
Hlava XVI – Pr ůmysl  Hlava XVII – Průmysl  
Článek 157  Článek 173  
Hlava XVII – Hospodá řská a sociální soudrž ­
nost  Hlava XVIII – Hospodá řská, sociální a územní 
soudržnost  
Článek 158  Článek 174  
Článek 159  Článek 175  
Článek 160  Článek 176  
Článek 161  Článek 177  
Článek 162  Článek 178  
Hlava XVIII – Výzkum a technologický rozvoj  Hlava XIX – Výzkum, technologický rozvoj 
a vesmír  
Článek 163  Článek 179  
Článek 164  Článek 180  
Článek 165  Článek 181  
Článek 166  Článek 182  
Článek 167  Článek 183  
Článek 168  Článek 184  
Článek 169  Článek 185  
Článek 170  Článek 186  
Článek 171  Článek 187  
Článek 172  Článek 188  
Článek 189CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/377
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Článek 173  Článek 190  
Hlava XIX – Životní prost ředí Hlava XX – Životní prost ředí 
Článek 174  Článek 191  
Článek 175  Článek 192  
Článek 176  Článek 193  
Hlava XXI – Energetika  
Článek 194  
Hlava XXII – Cestovní ruch  
Článek 195  
Hlava XXIII – Civilní ochrana  
Článek 196  
Hlava XXIV – Správní spolupráce  
Článek 197  
Hlava XX – Rozvojová spolupráce (p řemíst ěna) Část pátá hlava III kapitola 1 – Rozvojová spolu ­
práce  
Článek 177 (př emíst ěn) Článek 208  
Článek 178 (zrušen) (  42 ) 
Článek 179 (př emíst ěn) Článek 209  
Článek 180 (př emíst ěn) Článek 210  
Článek 181 (př emíst ěn) Článek 211  
Hlava XXI – Hospodá řská, finan ční a technická 
spolupráce se t řetími zem ěmi (p řemíst ěna) Část pátá hlava III kapitola 2 – Hospodá řská, 
finan ční a technická spolupráce se t řetími země mi 
Článek 181a (p řemíst ěn) Článek 212  
ČÁST ČTVRTÁ – P ŘIDRUŽENÍ ZÁMO ŘSKÝCH 
ZEMÍ A ÚZEMÍ  ČÁST ČTVRTÁ – P ŘIDRUŽENÍ ZÁMO Ř­
SKÝCH ZEMÍ A ÚZEMÍ  
Článek 182  Článek 198  
Článek 183  Článek 199  
( 42 ) V ěcn ě nahrazen čl. 208 odst. 1 prvním pododstavcem druhou v ětou Smlouvy o fungování EU.CS C 83/378 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Článek 184  Článek 200  
Článek 185  Článek 201  
Článek 186  Článek 202  
Článek 187  Článek 203  
Článek 188  Článek 204  
ČÁST PÁTÁ – VN ĚJŠÍ ČINNOST UNIE  
Hlava I – Obecná ustanovení o vn ější činnosti 
Unie  
Článek 205  
Část t řetí hlava IX – Spole čná obchodní politika  Hlava II – Spole čná obchodní politika  
Článek 131 (p řemíst ěn) Článek 206  
Článek 133 (p řemíst ěn) Článek 207  
Hlava III – Spolupráce se t řetími zem ěmi 
a humanitární pomoc  
Část t řetí hlava XX – Rozvojová spolupráce 
(přemíst ěna) Kapitola 1 – Rozvojová spolupráce  
Článek 177 (p řemíst ěn) Článek 208 (  43 ) 
Článek 179 (p řemíst ěn) Článek 209  
Článek 180 (p řemíst ěn) Článek 210  
Článek 181 (p řemíst ěn) Článek 211  
Část t řetí hlava XXI – Hospodá řská, finan ční 
a technická spolupráce se tř etími zem ěmi (p řemís ­
těna) Kapitola 2 – Hospodá řská, finanč ní a technická 
spolupráce se t řetími zem ěmi 
Článek 181a (p řemíst ěn) Článek 212  
Článek 213  
Kapitola 3 – Humanitní pomoc  
Článek 214  
Hlava IV – Omezující opat ření 
( 43 ) Odst. 1 druhý pododstavec druhá v ěta v ěcn ě nahrazuje článek 178 Smlouvy o ES.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/379
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Článek 301 (nahrazen) Článek 215  
Hlava V – Mezinárodní smlouvy  
Článek 216  
Článek 310 (p řemíst ěn) Článek 217  
Článek 300 (nahrazen) Článek 218  
Čl. 111 odst. 1 až 3 a 5 (p řemíst ěny) Článek 219  
Hlava VI – Vztahy Unie s mezinárodními 
organizacemi a t řetími zem ěmi a delegace unie  
Články 302, 303 a 304 (nahrazeny)  Článek 220  
Článek 221  
Hlava VII – Doložka solidarity  
Článek 222  
ČÁST PÁTÁ – ORGÁNY SPOLE ČENSTVÍ ČÁST ŠESTÁ – INSTITUCIONÁLNÍ 
A FINAN ČNÍ USTANOVENÍ 
Hlava I – Ustanovení o orgánech  Hlava I – Ustanovení o orgánech  
Kapitola 1 – Orgány Kapitola 1 – Orgány  
Oddíl 1 – Evropský parlament  Oddíl 1 – Evropský parlament  
Článek 189 (zrušen) (  44 ) 
Čl. 190 odst, 1, 2 a 3 (zrušen) (  45 ) 
Čl. 190 odst. 4 a 5  Článek 223  
Čl. 191 první pododstavec (zrušen) (  46 ) 
Čl. 191 druhý pododstavec  Článek 224  
Čl. 192 první pododstavec (zrušen) (  47 ) 
Čl. 192 druhý pododstavec  Článek 225  
Článek 193  Článek 226  
( 44 ) V ěcn ě nahrazen čl. 14 odst. 1 a 2 Smlouvy o EU. 
( 45 ) V ěcn ě nahrazen čl. 14 odst. 1, 2 a 3 Smlouvy o EU. 
( 46 ) V ěcn ě nahrazen čl. 11 odst. 4 Smlouvy o EU. 
( 47 ) V ěcn ě nahrazen čl. 14 odst. 1 Smlouvy o EU.CS C 83/380 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Článek 194  Článek 227  
Článek 195  Článek 228  
Článek 196  Článek 229  
Čl. 197 první pododstavec (zrušen) (  48 ) 
Čl. 197 druhý, t řetí a čtvrtý pododstavec  Článek 230  
Článek 198  Článek 231  
Článek 199  Článek 232  
Článek 200  Článek 233  
Článek 201  Článek 234  
Oddíl 2 – Evropská rada  
Článek 235  
Článek 236  
Oddíl 2 – Rada Oddíl 3 – Rada  
Článek 202 (zrušen) (  49 ) 
Článek 203 (zrušen) (  50 ) 
Článek 204  Článek 237  
Čl. 205 odst. 2 a 4 (zrušen) (  51 ) 
Čl. 205 odst. 1 a 3  Článek 238  
Článek 206  Článek 239  
Článek 207  Článek 240  
Článek 208  Článek 241  
Článek 209  Článek 242  
Článek 210  Článek 243  
Oddíl 3 – Komise  Oddíl 4 – Komise  
( 48 ) V ěcn ě nahrazen čl. 14 odst. 4 Smlouvy o EU. 
( 49 ) V ěcn ě nahrazen čl. 16 odst. 1 Smlouvy o EU a články 290 a 291 Smlouvy o fungování EU. 
( 50 ) V ěcn ě nahrazen čl. 16 odst. 2 a 9 Smlouvy o EU. 
( 51 ) V ěcn ě nahrazen čl. 16 odst. 4 a 5 Smlouvy o EU.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/381
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Článek 211 (zrušen) (  52 ) 
Článek 244  
Článek 212 (př emíst ěn) Čl. 249 odst. 2  
Článek 213  Článek 245  
Článek 214 (zrušen) (  53 ) 
Článek 215  Článek 246  
Článek 216  Článek 247  
Čl. 217 odst. 1, 3 a 4 (zrušen) (  54 ) 
Čl. 217 odst. 2  Článek 248  
Čl. 218 odst. 1 (zrušen) (  55 ) 
Čl. 218 odst. 2  Článek 249  
Článek 219  Článek 250  
Oddíl 4 – Soudní dv ůr Oddíl 5 – Soudní dv ůr Evropské unie  
Článek 220 (zrušen) (  56 ) 
Čl. 221 první pododstavec (zrušen) (  57 ) 
Čl. 221 druhý a t řetí pododstavec  Článek 251  
Článek 222  Článek 252  
Článek 223  Článek 253  
Článek 224 (  58 ) Článek 254  
Článek 255  
Článek 225  Článek 256  
Článek 225a  Článek 257  
( 52 ) V ěcn ě nahrazen čl. 17 odst. 1 Smlouvy o EU. 
( 53 ) V ěcn ě nahrazen čl. 17 odst. 3 a 7 Smlouvy o EU. 
( 54 ) V ěcn ě nahrazen čl. 17 odst. 6 Smlouvy o EU. 
( 55 ) V ěcn ě nahrazen článkem 295 Smlouvy o fungování EU. 
( 56 ) V ěcn ě nahrazen článkem 19 Smlouvy o EU. 
( 57 ) V ěcn ě nahrazen čl. 19 odst. 2 prvním pododstavcem Smlouvy o EU. 
( 58 ) První v ěta prvního pododstavce v ěcn ě nahrazena čl. 19 odst. 2 druhým pododstavcem Smlouvy o EU.CS C 83/382 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Článek 226  Článek 258  
Článek 227  Článek 259  
Článek 228  Článek 260  
Článek 229  Článek 261  
Článek 229a  Článek 262  
Článek 230  Článek 263  
Článek 231  Článek 264  
Článek 232  Článek 265  
Článek 233  Článek 266  
Článek 234  Článek 267  
Článek 235  Článek 268  
Článek 269  
Článek 236  Článek 270  
Článek 237  Článek 271  
Článek 238  Článek 272  
Článek 239  Článek 273  
Článek 240  Článek 274  
Článek 275  
Článek 276  
Článek 241  Článek 277  
Článek 242  Článek 278  
Článek 243  Článek 279  
Článek 244  Článek 280  
Článek 245  Článek 281  
Oddíl 6 – Evropská centrální banka  
Článek 282  
Článek 112 (p řemíst ěn) Článek 283CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/383
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Článek 113 (p řemíst ěn) Článek 284  
Oddíl 5 – Ú četní dv ůr Oddíl 7 – Účetní dv ůr 
Článek 246  Článek 285  
Článek 247  Článek 286  
Článek 248  Článek 287  
Kapitola 2 – Ustanovení spole čná pro více 
orgán ů Kapitola 2 – Právní akty Unie, postupy jejich 
přijímání a jiná ustanovení  
Oddíl 1 – Právní akty Unie  
Článek 249  Článek 288  
Článek 289  
Článek 290 (  59 ) 
Článek 291 (  59 ) 
Článek 292  
Oddíl 2 – Postupy p řijímání akt ů a jiná usta ­
novení  
Článek 250  Článek 293  
Článek 251  Článek 294  
Článek 252 (zrušen)  
Článek 295  
Článek 253  Článek 296  
Článek 254  Článek 297  
Článek 298  
Článek 255 (př emíst ěn) Článek 15 
Článek 256  Článek 299  
Kapitola 3 – Poradní instituce Unie  
Článek 300  
Kapitola 3 – Hospodá řský a sociální výbor  Oddíl 1 – Hospodá řský a sociální výbor  
( 59 ) V ěcn ě nahrazuje čl. 202 t řetí odrážku Smlouvy o ES.CS C 83/384 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Článek 257 (zrušen) (  60 ) 
Čl. 258 první, druhý a čtvrtý pododstavec  Článek 301  
Čl. 258 t řetí pododstavec (zrušen) (  61 ) 
Článek 259  Článek 302  
Článek 260  Článek 303  
Článek 261 (zrušen)  
Článek 262  Článek 304  
Kapitola 4 – Výbor region ů Oddíl 2 – Výbor region ů 
Čl. 263 první a pátý pododstavec (zrušen) (  62 ) 
Čl. 263 druhý, t řetí a čtvrtý pododstavec  Článek 305  
Článek 264  Článek 306  
Článek 265  Článek 307  
Kapitola 5 – Evropská investi ční banka  Kapitola 4 – Evropská investi ční banka  
Článek 266  Článek 308  
Článek 267  Článek 309  
Hlava II – Finan ční ustanovení  Hlava II – Finan ční ustanovení  
Článek 268  Článek 310  
Kapitola 1 – Vlastní zdroje Unie  
Článek 269  Článek 311  
Článek 270 (zrušen) (  63 ) 
Kapitola 2 – Víceletý finanč ní rámec  
Článek 312  
Kapitola 3 – Ro ční rozpo čet Unie  
( 60 ) V ěcn ě nahrazen čl. 300 odst. 2 Smlouvy o fungování EU. 
( 61 ) V ěcn ě nahrazen čl. 300 odst. 4 Smlouvy o fungování EU. 
( 62 ) V ěcn ě nahrazen čl. 300 odst. 3 a 4 Smlouvy o fungování EU. 
( 63 ) V ěcn ě nahrazen čl. 310 odst. 4 Smlouvy o fungování EU.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/385
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Čl. 272 odst. 1 (p řemíst ěn) Článek 313  
Článek 271 (př emíst ěn) Článek 316  
Čl. 272 odst. 1 (př emíst ěn) Článek 313  
Čl. 272 odst. 2 až 10  Článek 314  
Článek 273  Článek 315  
Článek 271 (p řemíst ěn) Článek 316  
Kapitola 4 – Pln ění rozpo čtu a absolutorium  
Článek 274  Článek 317  
Článek 275  Článek 318  
Článek 276  Článek 319  
Kapitola 5 – Spole čná ustanovení  
Článek 277  Článek 320  
Článek 278  Článek 321  
Článek 279  Článek 322  
Článek 323  
Článek 324  
Kapitola 6 – Boj proti podvod ům 
Článek 280  Článek 325  
Hlava III – Posílená spolupráce  
Články 11 a 11a (nahrazeny) Článek 326 (  64 ) 
Články 11 a 11a (nahrazeny) Článek 327 (  64 ) 
Články 11 a 11a (nahrazeny) Článek 328 (  64 ) 
Články 11 a 11a (nahrazeny) Článek 329 (  64 ) 
Články 11 a 11a (nahrazeny) Článek 330 (  64 ) 
Články 11 a 11a (nahrazeny) Článek 331 (  64 ) 
Články 11 a 11a (nahrazeny)  Článek 332 (  64 ) 
( 64 ) Nahrazuje rovn ěž články 27a až 27e, 40, 40a, 40b a 43 až 45 dosavadní Smlouvy o EU.CS C 83/386 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Články 11 a 11a (nahrazeny)  Článek 333 (  64 ) 
Články 11 a 11a (nahrazeny) Článek 334 (  64 ) 
ČÁST ŠESTÁ – OBECNÁ A ZÁV ĚRE ČNÁ 
USTANOVENÍ ČÁST SEDMÁ – OBECNÁ A ZÁV ĚRE ČNÁ 
USTANOVENÍ 
Článek 281 (zrušen) (  65 ) 
Článek 282  Článek 335  
Článek 283  Článek 336  
Článek 284  Článek 337  
Článek 285  Článek 338  
Článek 286 (nahrazen)  Článek 16 
Článek 287  Článek 339  
Článek 288  Článek 340  
Článek 289  Článek 341  
Článek 290  Článek 342  
Článek 291  Článek 343  
Článek 292  Článek 344  
Článek 293 (zrušen)  
Článek 294 (př emíst ěn) Článek 55 
Článek 295  Článek 345  
Článek 296  Článek 346  
Článek 297  Článek 347  
Článek 298  Článek 348  
Čl. 299 odst. 1 (zrušen) (  66 ) 
Čl. 299 odst. 2 druhý, t řetí a čtvrtý podod ­
stavec  Článek 349  
Čl. 299 odst. 2 první pododstavec a odst. 3 až 
6 (p řemíst ěn) Článek 355  
( 64 ) Nahrazuje rovn ěž články 27a až 27e, 40, 40a, 40b a 43 až 45 dosavadní Smlouvy o EU. 
( 65 ) V ěcn ě nahrazen článkem 47 Smlouvy o EU. 
( 66 ) V ěcn ě nahrazen článkem 52 Smlouvy o EU.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/387
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Článek 300 (nahrazen)  Článek 218 
Článek 301 (nahrazen)  Článek 215 
Článek 302 (nahrazen)  Článek 220 
Článek 303 (nahrazen)  Článek 220 
Článek 304 (nahrazen)  Článek 220 
Článek 305 (zrušen)  
Článek 306  Článek 350  
Článek 307  Článek 351  
Článek 308  Článek 352  
Článek 353  
Článek 309  Článek 354  
Článek 310 (př emíst ěn) Článek 217  
Článek 311 (zrušen) (  67 ) 
Čl. 299 odst. 2 první pododstavec a odst. 3 až 6 
(přemíst ěn) Článek 355  
Článek 312  Článek 356  
Záv ěrečná ustanovení  
Článek 313  Článek 357  
Článek 358  
Článek 314 (zrušen) (  68 ) 
( 67 ) V ěcn ě nahrazen článkem 51 Smlouvy o EU. 
( 68 ) V ěcn ě nahrazen článkem 55 Smlouvy o EU.CS C 83/388 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010