Smlouva o Ústavě pro Evropu - Protokoly a přílohy - 8.Protokol o smlouvách a aktech o přistoupení Dánského království, Irska a Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, Řecké republiky, Španělského království a Portugalské republiky a Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království



Úřední věstník 310 , 16/12/2004 S. 0267 - 0296



8. PROTOKOL O SMLOUVÁCH A AKTECH O PŘISTOUPENÍ DÁNSKÉHO KRÁLOVSTVÍ, IRSKA A SPOJENÉHO KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE A SEVERNÍHO IRSKA, ŘECKÉ REPUBLIKY, ŠPANĚLSKÉHO KRÁLOVSTVÍ A PORTUGALSKÉ REPUBLIKY A RAKOUSKÉ REPUBLIKY, FINSKÉ REPUBLIKY A ŠVÉDSKÉHO KRÁLOVSTVÍ VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY, PŘIPOMÍNAJÍCE, že Dánské království, Irsko a Spojené království Velké Británie a Severního Irska přistoupily k Evropským společenstvím dne 1. ledna 1973; že Řecká republika přistoupila k Evropským společenstvím dne 1. ledna 1981; že Španělské království a Portugalská republika přistoupily k Evropským společenstvím dne 1. ledna 1986; že Rakouská republika, Finská republika a Švédské království přistoupily k Evropským společenstvím a Evropské unii založené Smlouvou o Evropské unii dne 1. ledna 1995; VZHLEDEM K TOMU, že čl. IV-437 odst. 2 Ústavy stanoví, že smlouvy o uvedených přistoupeních se zrušují; VZHLEDEM K TOMU, že některá ustanovení uvedená v těchto smlouvách o přistoupení a v aktech k nim připojených jsou i nadále významná; že čl. IV-437 odst. 2 Ústavy stanoví, že taková ustanovení musejí být převzata do protokolu nebo se na ně v něm musí odkazovat, aby zůstala v platnosti a jejich právní účinky byly zachovány; VZHLEDEM K TOMU, že tato ustanovení vyžadují nezbytné technické úpravy, které je uvedou do souladu s Ústavou, aniž by byly změněny jejich právní účinky; SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Ústavě pro Evropu a Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii: HLAVA I SPOLEČNÁ USTANOVENÍ Článek 1 Práva a závazky, které vyplývají ze smluv o přistoupení uvedených v čl. IV-437 odst. 2 písm. a) až d) Ústavy nabyly účinku podle podmínek stanovených v těchto smlouvách dnem a) 1. ledna 1973, pokud jde o smlouvu o přistoupení Dánského království, Irska a Spojeného království Velké Británie a Severního Irska; b) 1. ledna 1981, pokud jde o smlouvu o přistoupení Řecké republiky; c) 1. ledna 1986, pokud jde o smlouvu o přistoupení Španělského království a Portugalské republiky; d) 1. ledna 1995, pokud jde o smlouvu o přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království. Článek 2 1. Přistupující státy uvedené v článku 1 jsou povinny přistoupit k následujícím dohodám nebo smlouvám uzavřeným před jejich přistoupením, pokud jsou takové dohody nebo smlouvy stále v platnosti: a) dohody nebo smlouvy uzavřené mezi ostatními členskými státy, které jsou založené na Smlouvě o založení Evropského společenství, Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii nebo Smlouvě o Evropské unii, nebo které jsou nezbytné k dosažení cílů těchto smluv a které se vztahují k fungování Společenství nebo Unie nebo které jsou spojeny s jejich činnostmi; b) dohody nebo smlouvy uzavřené ostatními členskými státy, jednajícími společně s Evropskými společenstvími, s jedním nebo více třetími státy nebo s mezinárodní organizací a smlouvy, které s uvedenými dohodami nebo smlouvami souvisejí. Unie a ostatní členské státy napomáhají v tomto ohledu přistupujícím státům uvedeným v článku 1. 2. Přistupující státy uvedené v článku 1 přijmou vhodná opatření, je-li to nutné, k upravení jejich postavení ve vztahu k mezinárodním organizacím a těm mezinárodním dohodám, v kterých je Unie nebo Evropské společenství pro atomovou energii nebo ostatní členské státy smluvní stranou, k právům a povinnostem, které vyplývají z jejich přistoupení k Unii. Článek 3 Ustanovení aktů o přistoupení, jak jsou vykládána Soudním dvorem Evropských společenství a Soudem prvního stupně, jejichž účelem nebo účinkem je zrušit nebo změnit nejen na přechodnou dobu akty přijaté orgány, institucemi či jinými subjekty Evropských společenství nebo Evropské unie založené Smlouvou o Evropské unii, zůstávají v platnosti s výhradou druhého pododstavce. Ustanovení uvedená v prvním pododstavci mají stejnou právní sílu jako akty, které zrušují nebo pozměňují, a podléhají stejným pravidlům jako tyto akty. Článek 4 Znění aktů orgánů, institucí nebo jiných subjektů Evropských společenství nebo Evropské unie založené Smlouvou o Evropské unii, které byly přijaty před přistoupeními uvedenými v článku 1 a které byly následně vypracovány v jazyce anglickém a dánském, jazyce řeckém, jazyce španělském a portugalském a v jazyce finském a švédském, jsou ode dnů přistoupení uvedených v článku 1 platná za stejných podmínek jako znění vypracovaná a platná v ostatních jazycích. Článek 5 Evropský zákon Rady může zrušit přechodná ustanovení stanovená v tomto protokolu, pokud již nejsou použitelná. Rada rozhoduje jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem. HLAVA II USTANOVENÍ PŘEVZATÁ Z AKTU O PODMÍNKÁCH PŘISTOUPENÍ DÁNSKÉHO KRÁLOVSTVÍ, IRSKA A SPOJENÉHO KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE A SEVERNÍHO IRSKA ODDÍL 1 Ustanovení o Gibraltaru Článek 6 1. Akty orgánů týkající se produktů uvedených v příloze I Ústavy a produktů podléhajících při dovozu do Unie zvláštní úpravě v důsledku provádění společné zemědělské politiky, jakož i akty týkající se harmonizace právních předpisů členských států v oblasti daně z obratu se nevztahují na Gibraltar, pokud Rada nepřijme evropské rozhodnutí, které stanoví jinak. Rada rozhoduje jednomyslně na návrh Komise. 2. Situace Gibraltaru vymezená v bodě VI přílohy II [1] aktu o přistoupení Dánského království, Irska a Spojeného království Velké Británie a Severního Irska je zachována. ODDÍL 2 Ustanovení o Faerských ostrovech Článek 7 Dánští státní příslušníci s bydlištěm na Faerských ostrovech jsou považováni za státní příslušníky členského státu ve smyslu Ústavy až ode dne, k němuž se tato Ústava začne na tyto ostrovy vztahovat. ODDÍL 3 Ustanovení o britských Normanských ostrovech a o ostrovu Man Článek 8 1. Právní úprava Unie v oblasti cel a množstevních omezení, zejména cla, poplatky s rovnocenným účinkem a společný celní sazebník, se vztahuje na britské Normanské ostrovy a ostrov Man za stejných podmínek jako na Spojené království. 2. U zemědělských produktů a produktů vzniklých jejich zpracováním, na něž se vztahuje zvláštní obchodní režim, se použijí vůči třetím zemím poplatky a další opatření při dovozu stanovená právními předpisy Unie a použitelná Spojeným královstvím. Stejně tak jsou použitelné takové právní předpisy Unie, které jsou nezbytné k zajištění volného pohybu zboží a k dodržování obvyklých podmínek hospodářské soutěže při obchodu s těmito produkty. Rada na návrh Komise přijme evropská nařízení nebo rozhodnutí, která určí podmínky, za nichž se ustanovení podle prvního a druhého pododstavce použijí na těchto územích. Článek 9 Práva, jichž ve Spojeném království požívají státní příslušníci britských Normanských ostrovů nebo ostrova Man, nejsou právem Unie dotčena. Nemohou však využívat ustanovení práva Unie týkajících se volného pohybu osob a služeb. Článek 10 Ustanovení Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii, která se vztahují na osoby nebo podniky ve smyslu článku 196 zmíněné smlouvy, se na tyto osoby či podniky vztahují za předpokladu, že mají bydliště nebo jsou usazeny na územích uvedených v článku 8 tohoto protokolu. Článek 11 Úřady území uvedených v článku 8 zacházejí se všemi fyzickými nebo právnickými osobami Unie stejně. Článek 12 Pokud by během používání právní úpravy stanovené tímto oddílem vyvstaly na kterékoli straně obtíže ve vztazích mezi Unií a územími uvedenými v článku 8, navrhne Komise neprodleně Radě vhodná opatření k nápravě, včetně podmínek a způsobu jejich provedení. Rada přijme vhodná evropská nařízení nebo rozhodnutí ve lhůtě jednoho měsíce. Článek 13 Ve smyslu tohoto oddílu se za státního příslušníka britských Normanských ostrovů nebo ostrova Man považuje kterýkoli britský občan, který této státní příslušnosti nabyl na základě skutečnosti, že se on sám nebo jeden z jeho rodičů nebo prarodičů narodil nebo byl osvojen, naturalizován nebo zapsán do matriky na jednom z uvedených ostrovů. Není však považován za tímto účelem za státního příslušníka britských Normanských ostrovů nebo ostrova Man, pokud se on sám nebo jeden z jeho rodičů nebo prarodičů narodil nebo byl osvojen, naturalizován nebo zapsán do matriky ve Spojeném království. Rovněž se za státního příslušníka těchto území nepovažuje, pokud měl někdy obvyklý pobyt ve Spojeném království po dobu pěti let. Správní opatření nezbytná pro určení uvedených osob budou oznámena Komisi. ODDÍL 4 Ustanovení o provádění politiky industrializace a hospodářského rozvoje v Irsku Článek 14 Členské státy berou na vědomí skutečnost, že irská vláda provádí politiku industrializace a hospodářského rozvoje, jejímž cílem je přiblížit životní úroveň v Irsku životní úrovni ostatních evropských národů a odstranit nedostatečnou zaměstnanost a přitom postupně vyrovnávat regionální rozdíly v úrovni rozvoje. Uznávají, že dosažení cílů této politiky je v jejich společném zájmu a dohodly se doporučit za tímto účelem orgánům, aby uplatňovaly veškeré prostředky a postupy podle Ústavy, zejména přiměřeným využitím prostředků Unie, jež jsou k dispozici pro uskutečnění jejích cílů. Členské státy uznávají zejména, že v případě uplatňování článků III-167 a III-168 Ústavy bude třeba přihlížet k cílům hospodářského rozvoje a zvyšování životní úrovně obyvatelstva. ODDÍL 5 Ustanovení o výměně poznatků s Dánskem v oblasti jaderné energie Článek 15 1. Od 1. ledna 1973 jsou Dánsku zpřístupněny poznatky sdělované členským státům, osobám a podnikům v souladu s článkem 13 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii, které je na svém území šíří jen v omezeném rozsahu, za podmínek stanovených v uvedeném článku. 2. Od 1. ledna 1973 zpřístupní Dánsko Evropskému společenství pro atomovou energii stejný objem poznatků v oblastech uvedených v odstavci 3. Podrobný výklad těchto poznatků je uveden v dokumentu, který bude předán Komisi. Komise sdělí tyto poznatky podnikům ve Společenství za podmínek stanovených v článku 13 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii. 3. Dánsko zpřístupní Společenství informace v těchto oblastech: a) DOR Reaktor moderovaný těžkou vodou a chlazený organickým chladivem; b) DT-350, DK-400 Těžkovodní reaktory s tlakovou nádobou; c) vysokoteplotní plynová smyčka; d) měřicí systém a zvláštní elektronické zařízení; e) spolehlivost; f) jaderná fyzika, dynamika reaktorů a přenos tepla; g) zkoušky materiálu a vnitřní vybavení reaktoru. 4. Dánsko se zavazuje zpřístupňovat Společenství, zejména v průběhu návštěv pracovníků Společenství nebo členských států ve výzkumném středisku v Risö, veškeré doplňkové informace k předávaným zprávám, za podmínek, jež budou stanoveny v jednotlivých případech vzájemnou dohodou. Článek 16 1. V oblastech, v nichž Dánsko zpřístupňuje své poznatky Evropskému společenství pro atomovou energii, udělují příslušné subjekty na žádost a za obchodních podmínek licence členským státům, osobám a podnikům Společenství, pokud jsou držiteli výhradních práv na patenty přihlášené v členských zemích Společenství a pokud nemají žádnou povinnost vůči třetím osobám udělovat nebo nabízet výlučné licence nebo částečně výlučné licence na práva vyplývající z těchto patentů. 2. Je-li udělena výlučná nebo částečně výlučná licence, Dánsko podporuje a usnadňuje postup, při němž držitelé takových licencí udělují za obchodních podmínek sublicence členským státům, osobám a podnikům ve Společenství. Udělení takových výlučných nebo částečně výlučných licencí se provádí na běžné obchodní bázi. ODDÍL 6 Ustanovení o výměně poznatků s Irskem v oblasti jaderné energie Článek 17 1. Od 1. ledna 1973 jsou Irsku zpřístupněny poznatky sdělované členským státům, osobám a podnikům v souladu s článkem 13 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii, které je na svém území šíří jen v omezeném rozsahu, za podmínek stanovených v uvedeném článku. 2. Od 1. ledna 1973 zpřístupní Irsko Evropskému společenství pro atomovou energii poznatky určené k šíření jen v omezeném rozsahu, získané v oblasti jaderné energie v Irsku, pokud se nejedná o přísně obchodní použití. Komise sdělí tyto poznatky podnikům ve Společenství za podmínek stanovených v článku 13 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii. 3. Poznatky uvedené v odstavcích 1 a 2 se týkají zejména výzkumu k vývoji energetických reaktorů a prací o radioizotopech a o jejich použití v lékařství, včetně otázek týkajících se radiační ochrany. Článek 18 1. V oblastech, v nichž Irsko zpřístupňuje své poznatky Evropskému společenství pro atomovou energii, udělují příslušné subjekty na žádost a za obchodních podmínek licence členským státům, osobám a podnikům Společenství, pokud jsou držiteli výhradních práv na patenty přihlášené v členských zemích Společenství a pokud nemají žádnou povinnost vůči třetím osobám udělovat nebo nabízet výlučné licence nebo částečně výlučné licence na práva vyplývající z těchto patentů. 2. Je-li udělena výlučná nebo částečně výlučná licence, Irsko podporuje a usnadňuje postup, při němž držitelé takových licencí udělují za obchodních podmínek sublicence členským státům, osobám a podnikům ve Společenství. Udělení takových výlučných nebo částečně výlučných licencí se provádí na běžné obchodní bázi. ODDÍL 7 Ustanovení o výměně poznatků se Spojeným královstvím v oblasti jaderné energie Článek 19 1. Od 1. ledna 1973 jsou Spojenému království zpřístupněny poznatky sdělované členským státům, osobám a podnikům v souladu s článkem 13 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii, které je na svém území šíří jen v omezeném rozsahu, za podmínek stanovených v uvedeném článku. 2. Od 1. ledna 1973 zpřístupní Spojené království Evropskému společenství pro atomovou energii stejný objem poznatků v oblastech uvedených v seznamu v příloze [2] k protokolu č. 28 aktu o podmínkách přistoupení Dánského království, Irska a Spojeného království Velké Británie a Severního Irska. Podrobný výklad těchto poznatků je uveden v dokumentu, který bude předán Komisi. Komise sdělí tyto poznatky podnikům ve Společenství za podmínek stanovených v článku 13 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii. 3. S přihlédnutím ke zvláštnímu zájmu Společenství o některé oblasti klade Spojené království zvláštní důraz na předávání poznatků v těchto oblastech: a) výzkum a vývoj rychlých reaktorů (včetně jejich bezpečnosti); b) základní výzkum (použitelný pro jednotlivé řady reaktorů); c) bezpečnost reaktorů jiných než rychlých; d) metalurgie, oceli, slitiny zirkonia a betonů; e) slučitelnost strukturálních materiálů; f) experimentální výroba paliva; g) termohydrodynamika; h) měřicí systém. Článek 20 1. V oblastech, v nichž Spojené království zpřístupňuje své poznatky Evropskému společenství pro atomovou energii, udělují příslušné subjekty, na žádost a za obchodních podmínek licence členským státům, osobám a podnikům Společenství, pokud jsou držiteli výhradních práv na patenty přihlášené v členských zemích Společenství a pokud nemají žádnou povinnost vůči třetím osobám udělovat nebo nabízet výlučné licence nebo částečně výlučné licence na práva vyplývající z těchto patentů. 2. Je-li udělena výlučná nebo částečně výlučná licence, Spojené království podporuje a usnadňuje postup, při němž držitelé takových licencí udělují za obchodních podmínek sublicence členským státům, osobám a podnikům ve Společenství. Udělení takových výlučných nebo částečně výlučných licencí se provádí na běžné obchodní bázi. HLAVA III USTANOVENÍ PŘEVZATÁ Z AKTU O PODMÍNKÁCH PŘISTOUPENÍ ŘECKÉ REPUBLIKY ODDÍL 1 Ustanovení týkající se osvobození od cla uděleného Řeckem při dovozu některého zboží Článek 21 ČLÁNEK III-151 Ústavy nebrání tomu, aby Řecká republika zachovala opatření týkající se osvobození od cla, udělených před 1. lednem 1979 podle a) zákona č. 4171/61 (obecná opatření na podporu hospodářského rozvoje země), b) dekretu – zákona č. 2687/53 (investice a ochrana zahraničního kapitálu), c) zákona č. 289/76 (pobídky s cílem podpory rozvoje pohraničních oblastí a řešení všech souvisejících otázek), až do skončení platnosti dohod uzavřených řeckou vládou s poživateli výhod těchto opatření. ODDÍL 2 Ustanovení o zdanění Článek 22 Akty uvedené v bodu II. 2 přílohy VIII [3] aktu o podmínkách přistoupení Řecké republiky se vztahují na Řeckou republiku za podmínek stanovených v uvedené příloze, s výjimkou odkazů na body 9 a 18.b. ODDÍL 3 Ustanovení o bavlně Článek 23 1. Tento oddíl se týká nemykané ani nečesané bavlny, spadající do podpoložky 520100 kombinované nomenklatury. 2. V Unii je zaveden režim, zejména za účelem a) podpořit produkci bavlny v těch regionech Unie, ve kterých má význam pro zemědělské hospodářství, b) umožnit dotyčným producentům získat spravedlivý příjem, c) stabilizovat trh zlepšením struktur na úrovni nabídky a uvádění na trh. 3. Režim uvedený v odstavci 2 zahrnuje poskytování podpory pro produkci. 4. Aby bylo producentům bavlny umožněno soustředit nabídku a přizpůsobit produkci požadavkům trhu, zavede se režim podporující vytváření seskupení producentů a jejich sdružení. Tento režim stanoví poskytování podpor za účelem podpořit vytváření takových seskupení producentů a usnadňovat jejich činnost. Výhody uvedeného režimu jsou vyhrazeny pro seskupení, která a) byla vytvořena z podnětu samotných producentů, b) poskytují dostatečnou záruku, pokud jde o délku a účinnost jejich činnosti, c) byla uznána dotyčnými členskými státy. 5. Obchodní režim Unie se třetími zeměmi není narušen. V tomto ohledu nesmí být zejména přijato žádné opatření omezující dovoz. 6. Evropský zákon Rady stanoví úpravy, které jsou nutné pro systém zavedený podle tohoto oddílu. Rada na návrh Komise přijme evropská nařízení a rozhodnutí, kterými stanoví obecná pravidla nezbytná k provedení ustanovení tohoto oddílu. Rada rozhoduje po konzultaci s Evropským parlamentem. ODDÍL 4 Ustanovení o hospodářském a průmyslovém rozvoji Řecka Článek 24 Členské státy berou na vědomí, že řecká vláda provádí politiku industrializace a hospodářského rozvoje, jejímž cílem je přiblížit životní úroveň v Řecku životní úrovni ostatních evropských národů a odstranit nedostatečnou zaměstnanost postupným vyrovnáváním regionálních rozdílů v úrovni rozvoje. Uznávají, že dosažení cílů této politiky je v jejich společném zájmu. Za tímto účelem orgány uplatňují veškeré prostředky a postupy podle Ústavy, zejména přiměřeným využitím prostředků Unie, jež jsou k dispozici pro uskutečnění jejích cílů. Členské státy uznávají zejména, že v případě uplatňování článků III-167 a III-168 Ústavy bude třeba přihlížet k cílům hospodářského rozvoje a zvyšování životní úrovně obyvatelstva. ODDÍL 5 Ustanovení o výměně poznatků s Řeckem v oblasti jaderné energie Článek 25 1. Od 1. ledna 1981 jsou Řecké republice zpřístupněny poznatky sdělované členským státům, osobám a podnikům v souladu s článkem 13 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii, která je na svém území šíří jen v omezeném rozsahu, za podmínek stanovených v tomto článku. 2. Od 1. ledna 1981 zpřístupní Řecká republika Evropskému společenství pro atomovou energii poznatky určené k šíření jen v omezeném rozsahu, získané v oblasti jaderné energie v Řecku, pokud se nejedná o přísně obchodní použití. Komise sdělí tyto poznatky podnikům ve Společenství za podmínek stanovených v článku 13 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii. 3. Poznatky uvedené v odstavcích 1 a 2 se hlavně týkají a) studií o použití radioizotopů v těchto oblastech: lékařství, zemědělství, entomologie, ochrana životního prostředí, b) použití jaderné technologie v archeometrii, c) vývoje elektronických lékařských přístrojů, d) vývoje metod hledání radioaktivních rud. Článek 26 1. V oblastech, v nichž Řecká republika zpřístupňuje své poznatky Evropskému společenství pro atomovou energii, udělují příslušné subjekty na žádost a za obchodních podmínek licence členským státům, osobám a podnikům Společenství, pokud jsou držiteli výhradních práv na patenty přihlášené v členských státech a pokud nemají žádnou povinnost nebo závazek vůči třetím osobám udělovat nebo nabízet výlučné licence nebo částečně výlučné licence na práva vyplývající z těchto patentů. 2. Je-li udělena výlučná nebo částečně výlučná licence, Řecká republika podporuje a usnadňuje postup, při němž držitelé takových licencí udělují za obchodních podmínek sublicence členským státům, osobám a podnikům ve Společenství. Udělení takových výlučných nebo částečně výlučných licencí se provádí na běžné obchodní bázi. HLAVA IV USTANOVENÍ PŘEVZATÁ Z AKTU O PODMÍNKÁCH PŘISTOUPENÍ ŠPANĚLSKÉHO KRÁLOVSTVÍ A PORTUGALSKÉ REPUBLIKY ODDÍL 1 Finanční ustanovení Článek 27 Vlastní zdroje vycházející z daně z přidané hodnoty jsou počítány a kontrolovány, jako by Kanárské ostrovy, Ceuta a Melilla byly zahrnuty do územní působnosti šesté směrnice Rady (77/388/EHS) ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně. ODDÍL 2 Ustanovení o patentech Článek 28 Ustanovení španělských vnitrostátních právních předpisů týkající se důkazního břemene, které byly přijaty podle odstavce 2 protokolu č. 8 aktu o podmínkách přistoupení Španělského království a Portugalské republiky, se nepoužijí, pokud je podána žaloba ve věci padělání proti držiteli jiného patentovaného postupu na výrobu výrobku totožného s výrobkem, který je výsledkem patentovaného postupu žalobce, pokud byl tento jiný patent udělen před 1. lednem 1986. V případech, kdy se přenesení důkazního břemene nepoužije, ponechá Španělské království nadále důkazní břemeno ve věci padělků na držiteli patentu. Ve všech těchto případech použije Španělské království "dokumentačně-zajišťovací soudní řízení". "Dokumentačně-zajišťovacím řízením" se rozumí řízení tvořící součást systému uvedeného v prvním a druhém pododstavci, podle kterého jakákoli osoba oprávněná podat žalobu ve věci padělání může soudním rozhodnutím vydaným na základě její žaloby pořídit prostřednictvím soudního vykonavatele v doprovodu znalců v prostorách předpokládaného padělatele podrobnou dokumentaci o postupech, které jsou předmětem sporu, zejména tím, že pořídí fotokopie technické dokumentace a případně dokumentaci zajistí. Uvedeným soudním rozhodnutím může být nařízeno složení jistoty určené k odškodnění domnělého padělatele pro případ, že mu vznikne újma způsobená dokumentačně-zajišťovacím řízením. Článek 29 Ustanovení portugalských vnitrostátních právních předpisů týkající se důkazního břemene, které byly přijaty podle odstavce 2 protokolu č. 19 aktu o podmínkách přistoupení Španělského království a Portugalské republiky, se nepoužijí, pokud je podána žaloba ve věci padělání proti držiteli jiného patentovaného postupu na výrobu výrobku totožného s výrobkem, který je výsledkem patentovaného postupu žalobce, pokud byl tento jiný patent udělen před 1. lednem 1986. V případech, kdy se přenesení důkazního břemene nepoužije, ponechá Portugalská republika nadále důkazní břemeno ve věci padělků na držiteli patentu. Ve všech těchto případech použije Portugalská republika "dokumentačně-zajišťovací soudní řízení". "Dokumentačně-zajišťovacím řízením" se rozumí řízení, podle kterého jakákoli osoba oprávněná podat žalobu ve věci padělání může soudním rozhodnutím vydaným na základě její žaloby pořídit prostřednictvím soudního vykonavatele v doprovodu znalců v prostorách předpokládaného padělatele podrobnou dokumentaci o postupech, které jsou předmětem sporu, zejména tím, že pořídí fotokopie technické dokumentace a případně tuto dokumentaci zajistí. Uvedeným soudním rozhodnutím může být nařízeno složení jistoty určené k odškodnění domnělého padělatele pro případ, že mu vznikne újma způsobená dokumentačně-zajišťovacím řízením. ODDÍL 3 Ustanovení o mechanismu doplňkových povinností v rámci dohod o rybolovu uzavřených Unií s třetími zeměmi Článek 30 1. Pro provádění činností vykonávaných jako doplněk rybolovné činnosti je pro plavidla plující pod vlajkou některého z členských států Unie ve vodách pod svrchovaností nebo soudní pravomocí některé třetí země zaveden zvláštní režim v rámci povinností stanovených na základě dohod o rybolovu, které Unie uzavřela s příslušnou třetí zemí. 2. K činnostem, které lze považovat za doplněk rybolovné činnosti za podmínek a omezení přesně stanovených v odstavcích 3 a 4, patří a) zpracování na území dotyčné třetí země produktů rybolovu ulovených plavidly plujícími pod vlajkou členských států ve vodách uvedené třetí země v rámci rybolovné činnosti vyplývající z provádění dohody o rybolovu s cílem uvést tyto produkty na trh Unie pod čísly kapitoly 3 společného celního sazebníku, b) nakládka a překládka produktů rybolovu kapitoly 3 společného celního sazebníku na palubu plavidla plujícího pod vlajkou členského státu provádějícího činnost v rámci činností stanovených v takové dohodě o rybolovu s cílem jejich přepravy, jakož i případného zpracování za účelem jejich uvedení na trh Unie. 3. U dovozu produktů, které jsou předmětem činností uvedených v odstavci 2, do Unie se částečné nebo úplně pozastavuje celní sazba společného celního sazebníku nebo se na ně vztahuje zvláštní režim poplatků za podmínek a doplňkových omezení stanovených každoročně s ohledem na objem rybolovných práv vyplývajících z dotyčných dohod a k nim připojených pravidel. 4. Evropský zákon nebo rámcový zákon stanoví obecná prováděcí pravidla k tomuto režimu, a zejména kritéria týkající se stanovení a rozdělení dotyčných množství. Prováděcí pravidla k tomuto režimu a dotyčná množství budou přijata postupem podle článku 37 nařízení (ES) č. 104/2000. ODDÍL 4 Ustanovení o Ceutě a Melille Pododdíl 1 Obecná ustanovení Článek 31 1. Ústava a akty orgánů se vztahují na Ceutu a na Melillu s výhradou odchylek uvedených v odstavcích 2 a 3 a ostatních ustanovení tohoto oddílu. 2. Podmínky, za kterých se ustanovení Ústavy týkající se volného pohybu zboží a akty orgánů týkající se celních právních předpisů a obchodní politiky vztahují na Ceutu a na Melillu, jsou stanoveny v pododdílu 3 tohoto oddílu. 3. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení článku 32, nevztahují se na Ceutu ani na Melillu akty orgánů týkající se společné zemědělské politiky a společné rybářské politiky. 4. Na žádost Španělského království evropský zákon nebo rámcový zákon Rady může a) zahrnout Ceutu a Melillu do celního území Unie, b) stanovit vhodná opatření zaměřená na rozšíření působnosti platných právních předpisů Unie na Ceutu a na Melillu. Na návrh Komise jednající buď z vlastního podnětu, nebo na žádost členského státu může Rada přijmout evropský zákon nebo rámcový zákon o případných nezbytných úpravách vztahujících se na Ceutu a na Melillu. Rada rozhoduje jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem. Pododdíl 2 Ustanovení o společné rybářské politice Článek 32 1. S výhradou odstavce 2 a aniž je dotčen pododdíl 3 se společná rybářská politika nevztahuje na Ceutu ani na Mellilu. 2. Rada přijme na návrh Komise evropské zákony, rámcové zákony, nařízení nebo rozhodnutí, které a) stanoví strukturální opatření, která mohou být přijata pro Ceutu a Mellilu; b) stanoví přiměřené postupy k zohlednění veškerých nebo částečných zájmů Ceuty a Mellily při přijímání aktů, které případ od případu přijímá v rámci jednání Unie zaměřených na obnovení nebo uzavření dohod o rybolovu s třetími zeměmi, a k zohlednění zvláštních zájmů Ceuty a Mellily v rámci mezinárodních smluv o rybolovu, jejichž je Unie smluvní stranou. 3. Rada přijme na návrh Komise evropské zákony, rámcové zákony, nařízení nebo rozhodnutí, které stanoví případná práva a podmínky vzájemného přístupu k příslušným oblastem rybolovu a jejich zdrojům. Rozhoduje jednomyslně. 4. Evropské zákony a rámcové zákony uvedené v odstavcích 2 a 3 se přijmou po konzultaci s Evropským parlamentem. Pododdíl 3 Ustanovení o volném pohybu zboží, celních předpisech a obchodní politice Článek 33 1. Výrobky pocházející z Ceuty nebo z Melilly a výrobky pocházející ze třetích zemí, které byly do Ceuty nebo do Melilly dovezeny v rámci režimů, které se na ně vztahují na uvedených územích, nejsou při jejich propuštění do volného oběhu na celním území Unie považovány za zboží splňující podmínky čl. III-151 odst. 1, 2 a 3 Ústavy. 2. Celní území Unie nezahrnuje Ceutu a Melillu. 3. Není-li v tomto pododdílu stanoveno jinak, použijí se na obchod mezi celním územím Unie na jedné straně a Ceutou a Melillou na straně druhé akty orgánů v oblasti celních předpisů týkajících se vnějších obchodních vztahů za stejných podmínek. 4. Není-li v tomto pododdílu stanoveno jinak, nevztahují se všeobecné nebo smluvní akty orgánů týkající se společné obchodní politiky, přímo spojené s dovozem nebo vývozem zboží na Ceutu ani na Melillu. 5. Není-li v této hlavě stanoveno jinak, uplatňuje Unie v obchodu s Ceutou a s Melillou na produkty uvedené v příloze I Ústavy všeobecný režim, který uplatňuje ve svých vnějších obchodních vztazích. Článek 34 S výhradou článku 35 jsou cla při dovozu výrobků pocházejících z Ceuty nebo z Melilly do celního území Unie zrušena. Článek 35 1. Na veškeré produkty rybolovu čísel 0301, 0302, 0303, 1604 a 1605 a položek 051191 a 230120 společného celního sazebníku pocházející z Ceuty nebo z Melilly se v rámci celních kvót vypočtených pro jednotlivé produkty z průměrných množství skutečně vyvezených během let 1982, 1983 a 1984 vztahuje osvobození od cla na celém celním území Unie. Propuštění produktů, které jsou dovezeny na celní území Unie v rámci uvedených celních kvót, do volného oběhu se řídí pravidly stanovenými společnou organizací trhů, a zejména dodržováním referenčních cen. 2. Rada na návrh Komise přijme každoročně evropská nařízení nebo rozhodnutí o otevírání a rozdělování celních kvót podle podmínek uvedených v odstavci 1. Článek 36 1. Jestliže by uplatňování článku 34 vedlo ke značnému zvýšení dovozu některých výrobků pocházejících z Ceuty nebo z Melilly, které by mohlo poškodit výrobce v Unii, může Rada na návrh Komise přijmout evropská nařízení nebo rozhodnutí o podřízení přístupu těchto výrobků na celní území Unie zvláštním podmínkám. 2. Pokud z důvodu neuplatňování společné obchodní politiky a společného celního sazebníku při dovozu surovin nebo polotovarů do Ceuty nebo do Melilly dovoz nějakého výrobku pocházejícího z Ceuty nebo z Melilly vážně poškodí nebo by mohl vážně poškodit některou výrobní činnost provozovanou v jednom nebo více členských státech, může Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu přijmout vhodná opatření. Článek 37 Cla při dovozu výrobků pocházejících z celního území Unie do Ceuty a do Melilly, jakož i poplatky s účinkem rovnocenným clům, jsou zrušeny. Článek 38 Cla a poplatky s účinkem rovnocenným clům, jakož i režim obchodu, které se vztahují na dovoz zboží ze třetí země do Ceuty a do Melilly, nemohou být méně výhodné než cla a poplatky uplatňované Unií v souladu s jejími mezinárodními závazky nebo jejími preferenčními režimy vůči uvedené třetí zemi s výhradou, že tato třetí země poskytuje dovozu z Ceuty a z Melilly stejné zacházení, jaké tato třetí země poskytuje Unii. Avšak režim, který se vztahuje na dovoz zboží z uvedené třetí země do Ceuty a do Melilly, nemůže být výhodnější než ten, který je uplatňován na dovoz výrobků pocházejících z celního území Unie. Článek 39 Rada přijme na návrh Komise evropská nařízení nebo rozhodnutí, jež stanoví prováděcí pravidla k tomuto pododdílu, a zejména pravidla původu zboží vztahující se na obchod uvedený v článcích 34, 35 a 37, včetně ustanovení o označování původu výrobků a o kontrole původu. Tato pravidla budou zejména obsahovat ustanovení týkající se označování výrobků, podmínek registrace plavidel, uplatňování pravidla o kumulaci původu pro produkty rybolovu, a ustanovení umožňující určit původ výrobků. ODDÍL 5 Ustanovení o regionálním rozvoji Španělska Článek 40 Členské státy berou na vědomí skutečnost, že španělská vláda provádí politiku regionálního rozvoje zaměřenou zejména na podporu hospodářského růstu nejvíce znevýhodněných regionů a oblastí Španělska. Uznávají, že dosažení cílů této politiky je v jejich společném zájmu. Dohodly se, aby usnadnily španělské vládě plnění tohoto úkolu, doporučit orgánům, aby využívaly veškeré prostředky a postupy stanovené v Ústavě, zejména přiměřeným využitím zdrojů Unie, jež jsou k dispozici pro dosahování jejích cílů. Členské státy zejména uznávají, že v případě uplatňování článků III-167 a III-168 Ústavy bude třeba přihlížet k cílům hospodářského rozvoje a zvyšování životní úrovně obyvatelstva nejvíce znevýhodněných regionů a oblastí Španělska. ODDÍL 6 Ustanovení o hospodářském a průmyslovém rozvoji Portugalska Článek 41 Členské státy berou na vědomí, že portugalská vláda provádí politiku industrializace a hospodářského rozvoje, jejímž cílem je přiblížit životní úroveň v Portugalsku životní úrovni ostatních evropských národů a odstranit nedostatečnou zaměstnanost postupným vyrovnáváním regionálních rozdílů v úrovni rozvoje. Uznávají, že dosažení cílů této politiky je v jejich společném zájmu. Dohodly se za tímto účelem doporučit orgánům, aby využívaly veškeré prostředky a postupy stanovené v Ústavě, zejména přiměřeným využitím zdrojů Unie, jež jsou k dispozici pro dosahování jejích cílů. Členské státy uznávají zejména, že v případě uplatňování článků III-167 a III-168 Ústavy bude třeba přihlížet k cílům hospodářského rozvoje a zvyšování životní úrovně obyvatelstva. ODDÍL 7 Ustanovení o výměně poznatků se Španělským královstvím v oblasti jaderné energie Článek 42 1. Od 1. ledna 1986 jsou Španělskému království zpřístupněny poznatky sdělované členským státům, osobám a podnikům v souladu s článkem 13 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii, které je na svém území šíří jen v omezeném rozsahu, za podmínek stanovených v tomto článku. 2. Od 1. ledna 1986 zpřístupní Španělské království Evropskému společenství pro atomovou energii poznatky určené k šíření jen v omezeném rozsahu, získané v oblasti jaderné energie ve Španělsku, pokud se nejedná o přísně obchodní použití. Komise sdělí tyto poznatky podnikům ve Společenství za podmínek stanovených v článku 13 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii. 3. Poznatky uvedené v odstavcích 1 a 2 se hlavně týkají a) jaderné fyziky (nízkých a vysokých energií), b) radiační ochrany, c) použití izotopů, zejména stabilních izotopů, d) výzkumných reaktorů a příslušných paliv, e) výzkumu v oblasti palivového cyklu (především: těžba a zpracování chudých uranových rud; optimalizace palivových článků pro energetické reaktory). Článek 43 1. V oblastech, v nichž Španělské království zpřístupňuje své informace Evropskému společenství pro atomovou energii, udělují příslušné subjekty na žádost a za obchodních podmínek licence členským státům, osobám a podnikům Společenství, pokud jsou držiteli výhradních práv na patenty přihlášené v členských státech Společenství a pokud nemají žádnou povinnost vůči třetím osobám udělovat nebo nabízet výlučné licence nebo částečně výlučné licence na práva vyplývající z těchto patentů. 2. Je-li udělena výlučná nebo částečně výlučná licence, Španělské království podporuje a usnadňuje postup, při němž držitelé takových licencí udělují za obchodních podmínek sublicence členským státům, osobám a podnikům ve Společenství. Udělení takových výlučných nebo částečně výlučných licencí se provádí na běžné obchodní bázi. ODDÍL 8 Ustanovení o výměně poznatků s Portugalskou republikou v oblasti jaderné energie Článek 44 1. Od 1. ledna 1986 jsou Portugalské republice zpřístupněny poznatky sdělované členským státům, osobám a podnikům v souladu s článkem 13 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii, které je na svém území šíří jen v omezeném rozsahu, za podmínek stanovených v tomto článku. 2. Od 1. ledna 1986 zpřístupní Portugalská republika Evropskému společenství pro atomovou energii poznatky určené k šíření jen v omezeném rozsahu, získané v oblasti jaderné energie v Portugalsku, pokud se nejedná o přísně obchodní použití. Komise sdělí tyto poznatky podnikům ve Společenství za podmínek stanovených v článku 13 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii. 3. Poznatky uvedené v odstavcích 1 a 2 se hlavně týkají a) dynamiky reaktorů, b) radiační ochrany, c) použití jaderných měřicích technik (v průmyslové, zemědělské, archeologické a geologické oblasti), d) atomové fyziky (měření účinných průřezů, technologie budování sítí), e) metalurgického získávání uranu. Článek 45 1. V oblastech, v nichž Portugalská republika zpřístupňuje své poznatky Evropskému společenství pro atomovou energii, udělují příslušné subjekty na žádost a za obchodních podmínek licence členským státům, osobám a podnikům Společenství, pokud jsou držiteli výhradních práv na patenty přihlášené v členských zemích Společenství a pokud nemají žádnou povinnost vůči třetím osobám udělovat nebo nabízet výlučné licence nebo částečně výlučné licence na práva vyplývající z těchto patentů. 2. Je-li udělena výlučná nebo částečně výlučná licence, Portugalská republika podporuje a usnadňuje postup, při němž držitelé takových licencí udělují za obchodních podmínek sublicence členským státům, osobám a podnikům ve Společenství. Udělení takových výlučných nebo částečně výlučných licencí se provádí na běžné obchodní bázi. HLAVA V USTANOVENÍ PŘEVZATÁ Z AKTU O PODMÍNKÁCH PŘISTOUPENÍ RAKOUSKÉ REPUBLIKY, FINSKÉ REPUBLIKY A ŠVÉDSKÉHO KRÁLOVSTVÍ ODDÍL 1 Finanční ustanovení Článek 46 Vlastní zdroje vycházející z daně z přidané hodnoty jsou počítány a kontrolovány, jako by Alandy byly zahrnuty do územní působnosti šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně. ODDÍL 2 Ustanovení o zemědělství Článek 47 Jestliže vážné obtíže vyplývající z přistoupení přetrvávají po plném uplatnění článku 48 a ostatních opatření na základě pravidel Unie, může Komise přijmout evropské rozhodnutí, jež Finsku povolí poskytování státních podpor producentům, aby usnadnila jejich zapojení do společné zemědělské politiky. Článek 48 1. Komise přijme evropská rozhodnutí, jež Finsku a Švédsku povolí poskytovat dlouhodobé státní podpory sloužící k zachování zemědělské činnosti ve specifických regionech. Tyto regiony by měly pokrývat zemědělské oblasti nacházející se na sever od 62o severní šířky a určité přilehlé oblasti na jih od této rovnoběžky, které jsou poznamenány klimatickými podmínkami, jež mimořádně ztěžují zemědělskou činnost. 2. Regiony uvedené v odstavci 1 určuje Komise, která přitom bere v úvahu zejména a) nízkou hustotu obyvatelstva; b) podíl zemědělské půdy na celkové ploše; c) podíl zemědělské půdy vyhrazené pro jednoleté plodiny určené k lidské spotřebě na celkově využívaných zemědělských plochách. 3. Podpory uvedené v odstavci 1 mohou souviset s přírodními faktory produkce, například počtem hektarů zemědělské půdy nebo počtem hospodářských zvířat, s přihlédnutím k příslušným limitům stanoveným v rámci společných organizací trhu, jakož i s tradičními způsoby produkce jednotlivých hospodářství, ale zároveň nesmějí a) být vázány na budoucí produkci; b) vést ke zvýšení produkce či celkové podpory zaznamenané za sledované období v době před 1. lednem 1995, které stanoví Komise. Podpory mohou být odstupňovány podle regionů. Tyto podpory mají být poskytovány zejména na a) zachování tradiční primární výroby a zpracovatelských aktivit, které jsou přirozeně vhodné s ohledem na klimatické podmínky předmětného regionu; b) zlepšení struktur potřebných pro produkci, odbyt a zpracování zemědělských produktů; c) snadnější nakládání se zmíněnými produkty; d) záruku, že bude chráněno životní prostředí a krajina. Článek 49 1. Podpory poskytované podle článků 47 a 48 a jakákoli další státní podpora podléhající na základě této hlavy povolení Komise se oznamují Komisi. Nesmí být poskytnuty, dokud nebude příslušné povolení uděleno. 2. Co se týče podpor poskytovaných podle článku 48, Komise Radě předloží počínaje 1. lednem 1996 vždy po pěti letech zprávu o a) udělených povoleních; b) výsledcích podpor, které byly poskytnuty na základě těchto povolení. Za účelem vypracování této zprávy předávají členské státy, které takové povolení obdržely, Komisi v potřebném předstihu informace o účincích jimi poskytnutých podpor, dokládající rozvoj zemědělství v dotyčných regionech. Článek 50 V oblasti podpor poskytovaných podle článků III-167 a III-168 Ústavy a) jsou z podpor, které byly v Rakousku, Finsku a Švédsku poskytnuty před 1. lednem 1995, za existující podpory ve smyslu čl. III-168 odst. 1 Ústavy považovány jen podpory, které byly Komisi sděleny do 30. dubna 1995; b) jsou existující podpory a plány na poskytnutí nebo změnu podpor, které byly Komisi oznámeny před 1. lednem 1995, považovány za úředně sdělené k tomuto dni. Článek 51 1. Pokud není v určitých případech stanoveno jinak, přijme Rada na návrh Komise evropská nařízení nebo rozhodnutí nezbytná k provedení tohoto oddílu. 2. Evropský zákon Rady může přikročit k úpravám ustanovení tohoto oddílu, které mohou být nezbytné v případě změny práva Unie. Rada rozhoduje jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem. Článek 52 1. Jsou-li přechodná opatření nezbytná k usnadnění přechodu ze stávajícího režimu v Rakousku, Finsku a Švédsku na režim společné organizace trhu za podmínek stanovených v Aktu o podmínkách přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království, přijímají se tato opatření postupem podle článku 38 nařízení č. 136/66/EHS nebo podle odpovídajících článků jiných nařízení o společné organizaci zemědělských trhů. Tato opatření mohou být přijímána až do 31. prosince 1997, přičemž jejich používání je omezeno tímto dnem. 2. Evropský zákon Rady může období uvedené v odstavci 1 prodloužit. Rada rozhoduje jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem. Článek 53 Články 51 a 52 se vztahují na produkty rybolovu. ODDÍL 3 Ustanovení o přechodných opatřeních Článek 54 Akty uvedené v bodech VII.B.I, VII.D.1, VII.D.2.c, IX.2.b, c, f, g, h, i, j, l, m, n, x, y, z a aa, X.a, b a c přílohy XV [4] aktu o podmínkách přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království se vztahují na Rakousko, Finsko a Švédsko za podmínek stanovených v uvedené příloze. Pokud jde o bod IX.2.x přílohy XV uvedené v prvním pododstavci, odkazy na ustanovení Smlouvy o založení Evropského společenství, zejména na její články 90 a 91, se považují za odkazy na ustanovení Ústavy, zejména její čl. III-170 odst. 1 a 2. ODDÍL 4 Ustanovení o použitelnosti některých aktů Článek 55 1. Všechna individuální rozhodnutí o výjimkách a o vydání zamítavých stanovisek, která byla přijata před 1. lednem 1995 Kontrolním úřadem Evropského sdružení volného obchodu (ESVO) nebo Komisí podle článku 53 Dohody o Evropském hospodářském prostoru (EHP) nebo podle článku 1 protokolu 25 k uvedené dohodě a která se týkají případů, na něž se v důsledku přistoupení vztahuje článek 81 Smlouvy o založení Evropského společenství, zůstávají pro účely článku III-161 Ústavy v platnosti, a to až do uplynutí v nich stanovené lhůty nebo až do okamžiku, kdy Komise v souladu s právem Unie přijme řádně odůvodněné opačné evropské rozhodnutí. 2. Všechna rozhodnutí, která byla před 1. lednem 1995 přijata Kontrolním úřadem ESVO podle článku 61 Dohody o Evropském hospodářském prostoru a na která se v důsledku přistoupení vztahuje článek 87 Smlouvy o založení Evropského společenství, zůstávají s ohledem na článek III-167 Ústavy v platnosti, pokud Komise nepřijme podle článku III-168 Ústavy opačné evropské rozhodnutí. Tento odstavec se nevztahuje na rozhodnutí podléhající postupu uvedenému v článku 64 Dohody o Evropském hospodářském prostoru. 3. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 a 2, zůstávají rozhodnutí přijatá Kontrolním úřadem ESVO po 1. lednu 1995 v platnosti, pokud Komise v souladu se základními zásadami práva Unie nepřijme řádně odůvodněné opačné rozhodnutí. ODDÍL 5 Ustanovení o Alandách Článek 56 Ustanovení Ústavy nevylučují uplatňování předpisů platných k 1. lednu 1994 na Alandách, které se týkají a) nediskriminačních omezení práva fyzických osob, které nemají na Alandách "hembygdsrätt//kotiseutuoikeus" (domovské právo), a právnických osob nabývat a vlastnit nemovitý majetek na Alandách bez povolení příslušných alandských orgánů; b) nediskriminačních omezení práva usazování a práva poskytování služeb vztahujícího se na fyzické osoby, které nemají na Alandách "hembygdsrätt/kotiseutuoikeus" (domovské právo), a právnické osoby bez povolení příslušných alandských orgánů. Článek 57 1. Území Aland – považované za třetí území podle čl. 3 odst. 1 třetí odrážky směrnice Rady 77/388/EHS a za vnitrostátní území, které nespadá do oblasti působnosti směrnic o harmonizaci spotřebních daní, jak je definováno v článku 2 směrnice Rady 92/12/EHS – je vyloučeno z územní působnosti práva Unie v oblasti harmonizace právních předpisů členských států o daních z obratu, spotřebních daních a jiných formách nepřímého zdanění. Tento odstavec se nevztahuje na ustanovení směrnice Rady 69/335/EHS týkající se daně ze základního kapitálu. 2. Odchylka uvedená v odstavci 1 má za cíl udržovat životaschopnost místního hospodářství na uvedených ostrovech a nesmí mít nepříznivé účinky na zájmy Unie nebo na její společné politiky. Usoudí-li Komise, že ustanovení odstavce 1 již nejsou odůvodněná, zejména pokud jde o korektní hospodářskou soutěž nebo vlastní zdroje, předloží vhodné návrhy Radě, která přijme nezbytné akty v souladu s příslušnými články Ústavy. Článek 58 Finská republika zajistí, aby všechny fyzické a právnické osoby členských států na Alandách podléhaly stejnému zacházení. Článek 59 Ustanovení tohoto oddílu se použijí s ohledem na Prohlášení o Alandách, které zahrnuje, aniž mění její právní účinek, znění preambule protokolu č. 2 aktu o podmínkách přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království. ODDÍL 6 Ustanovení o Saamech Článek 60 Odchylně od ustanovení Ústavy mohou být Saamům udělena výhradní práva pro chov sobů v oblastech tradičně osídlených Saamy. Článek 61 Tento oddíl může být rozšířen s ohledem na možný další vývoj výhradních práv pro Saamy spojených s jejich tradičním způsobem obživy. Evropský zákon Rady může provést potřebné změny tohoto oddílu. Rada rozhoduje jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem a Výborem regionů. Článek 62 Ustanovení tohoto oddílu se použijí s ohledem na Prohlášení o Saamech, které zahrnuje, aniž mění její právní účinek, znění preambule protokolu č. 3 aktu o podmínkách přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království. ODDÍL 7 Zvláštní ustanovení v rámci strukturálních fondů ve Finsku a Švédsku Článek 63 Oblasti, na něž se cíl spočívající v podpoře rozvoje a strukturálního přizpůsobení oblastí s velmi nízkou hustotou obyvatelstva vztahuje, v zásadě představují nebo patří k regionům na úrovni NUTS II s hustotou obyvatelstva 8 obyvatel na km2 nebo méně. Pomoc Unie může být, s výhradou požadavku na koncentraci, rozšířena i na k nim přiléhající menší oblasti, které splňují stejná kritéria hustoty obyvatelstva. Regiony a oblasti podle tohoto článku jsou vyjmenovány v příloze 1 [5] protokolu č. 6 aktu o podmínkách přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království. ODDÍL 8 Ustanovení o železniční a kombinované dopravě v Rakousku Článek 64 1. Pro účely tohoto oddílu se rozumí: a) "těžkým nákladním vozidlem" každé motorové vozidlo o nejvyšší povolené hmotnosti větší než 7,5 tuny, evidované v členském státě a určené k přepravě zboží nebo tahání přívěsů, včetně souprav tahače s návěsem, a každý přívěs o nejvyšší povolené hmotnosti větší než 7,5 tuny, tažený motorovým vozidlem evidovaným v členském státě o nejvyšší povolené hmotnosti 7,5 tuny; b) "kombinovanou dopravou" přeprava zboží těžkými nákladními vozidly nebo prostředky nákladní přepravy, které uskutečňují část jízdy po železnici, a jízdu buď zahájí, nebo ukončí po silnici, takže tranzitní přeprava v žádném případě nemůže při své jízdě buď z výchozího místa, nebo do koncového místa trasy proběhnout přes rakouské území pouze po silnici. 2. Články 65 až 71 se vztahují na opatření týkající se ustanovení o železniční a kombinované dopravě přes území Rakouska. Článek 65 Unie a dotyčné členské státy v rámci svých pravomocí přijímají a úzce koordinují opatření zaměřená na rozvoj a podporu železniční a kombinované dopravy pro přepravu zboží přes Alpy. Článek 66 Unie při vypracování hlavních směrů uvedených v článku III-247 Ústavy zajišťuje, aby dopravní trasy definované v příloze 1 [6] protokolu č. 9 aktu o podmínkách přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království tvořily součást transevropských sítí železniční a kombinované dopravy, a dále aby byly považovány za projekty společného zájmu. Článek 67 Unie a dotyčné členské státy v rámci svých pravomocí provádějí opatření uvedená v příloze 2 [7] protokolu č. 9 aktu o podmínkách přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království. Článek 68 Unie a dotyčné členské státy usilují co nejvíce o rozvoj a využívání dodatečné kapacity železniční dopravy uvedené v příloze 3 [8] protokolu č. 9 aktu o podmínkách přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království. Článek 69 Unie a dotyčné členské státy přijímají opatření, aby zvýšily poskytování služeb železniční a kombinované dopravy. Tato opatření jsou případně s výhradou ustanovení Ústavy přijímána po konzultaci se železničními společnostmi a jinými poskytovateli železničních služeb. Přednost by měla být dána opatřením stanoveným v ustanoveních práva Unie o železniční a kombinované dopravě. Při provádění všech opatření má být věnována zvláštní pozornost konkurenceschopnosti, efektivnosti a průhlednosti nákladů týkajících se železniční a kombinované dopravy. Příslušné členské státy mají usilovat o přijetí zejména takových opatření, která by zajistila konkurenceschopnost cen kombinované dopravy vůči cenám jiných druhů dopravy. Každá pomoc poskytnutá na tyto účely musí být v souladu s právem Unie. Článek 70 V případě závažné havárie v železniční dopravě, například v případě přírodní katastrofy, vyvine Unie a dotyčné členské státy veškeré možné společné úsilí k udržení plynulého chodu dopravy. Přednost je třeba dávat citlivým nákladům, například potravinám podléhajícím rychlé zkáze. Článek 71 Fungování tohoto oddílu přezkoumá Komise postupem podle čl. 73 odst. 2. Článek 72 1. Tento článek se vztahuje na silniční přepravu zboží provozovanou na území Společenství. 2. Na jízdy, které představují tranzitní přepravu zboží po silnici přes Rakousko, se vztahuje režim stanovený pro jízdy pro vlastní potřebu a pro jízdy pro cizí potřebu podle první směrnice Rady ze dne 23. července 1962 a nařízení Rady (EHS) č. 881/92, s výhradou ustanovení tohoto článku. 3. Do 1. ledna 1998 se použijí tato ustanovení: a) Celkové emise NOx těžkých nákladních vozidel projíždějících tranzitem přes Rakousko se musí v době od 1. ledna 1992 do 31. prosince 2003 snížit o 60 %, jak uvádí tabulka v příloze 4. b) Snižování celkového objemu emisí NOx těžkých nákladních vozidel je spravováno pomocí systému ekobodů. Podle tohoto systému se u každého těžkého nákladního vozidla projíždějícího tranzitem přes Rakousko vyžaduje určitý počet ekobodů, který se rovná objemu jeho emisí NOx (což je hodnota povolená v rámci shodnosti výroby (COP) nebo vyplývající ze schválení typu). Metoda výpočtu a správy těchto bodů je popsána v příloze 5. c) Překročí-li počet tranzitních jízd v kterémkoli roce referenční počet stanovený na rok 1991 o více než 8 %, přijme Komise postupem podle článku 16 vhodná opatření v souladu s bodem 3 přílohy 5. d) Rakouská republika včas vydá a dá k dispozici karty ekobodů, které jsou podle přílohy 5 potřebné ke správě systému ekobodů pro těžká nákladní vozidla projíždějící tranzitem přes Rakousko. e) Ekobody rozděluje Komise mezi členské státy v souladu s předpisy, které mají být přijaty podle odstavce 7. 4. Rada na základě zprávy Komise do 1. ledna 1998 přezkoumá fungování ustanovení týkajících se tranzitní přepravy zboží po silnici přes Rakousko. Toto přezkoumání se provede v souladu se základními zásadami práva Společenství, například s řádným fungováním vnitřního trhu, zejména s volným pohybem zboží a služeb, ochranou životního prostředí v zájmu Společenství jako celku a bezpečností dopravy. Nerozhodne-li Rada na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem jednomyslně jinak, prodlužuje se přechodné období, během nějž se uplatňují ustanovení odstavce 3, do 1. ledna 2001. 5. Komise ve spolupráci s Evropskou agenturou pro životní prostředí vypracuje do 1. ledna 2001 vědeckou studii o tom, v jaké míře bylo dosaženo splnění cíle snížení znečistění stanoveného v odst. 3 písm. a). Dospěje-li Komise k závěru, že tohoto cíle bylo udržitelným způsobem dosaženo, přestane se odstavec 3 používat dne 1. ledna 2001. Dospěje-li Komise k závěru, že tohoto cíle nebylo udržitelným způsobem dosaženo, může Rada podle článku 75 Smlouvy o ES přijmout v rámci Společenství opatření, která zajistí rovnocennou ochranu životního prostředí, zejména snížení znečistění o 60 %. Nepřijme-li Rada taková opatření, přechodné období se automaticky prodlouží o závěrečné tříleté období, během nějž se použije odstavec 3. 6. Od konce přechodného období se acquis communautaire uplatňuje v plném rozsahu. 7. Komise přijme postupem podle článku 16 podrobná ustanovení ohledně postupů týkajících se systému ekobodů, rozdělování ekobodů a technických otázek spojených s uplatňováním tohoto článku, která vstoupí v platnost dnem přistoupení Rakouska. Opatření uvedená v prvním pododstavci zajistí zachování současné situace pro stávající členské státy, která vyplývá z uplatňování nařízení Rady (EHS) č. 3637/92 a správní dohody podepsané dne 23. prosince 1992, která stanoví den vstupu v platnost a postupy pro zavedení systému ekobodů uvedeného v dohodě o přepravě. Je nutno vyvinout veškeré nezbytné úsilí s cílem zajistit, aby podíl ekobodů přidělený Řecku dostatečně odpovídal řeckým potřebám v této souvislosti. Článek 73 1. Komisi je nápomocen výbor. 2. V případě odkazu na tento odstavec se použijí články 3 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES. 3. Výbor přijme svůj jednací řád. ODDÍL 9 Ustanovení o používání zvláštních rakouských termínů německého jazyka v rámci Evropské unie Článek 74 1. Zvláštní rakouské termíny německého jazyka, obsažené v rakouském právním řádu a uvedené v příloze [9] protokolu č. 10 aktu o podmínkách přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království, mají stejné postavení a mohou být používány se stejným právním účinkem jako odpovídající termíny, které jsou používány v Německu a uvedeny ve zmíněné příloze. 2. V německé verzi nových právních aktů se zvláštní rakouské termíny uvedené v příloze protokolu č. 10 aktu o podmínkách přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království doplňují v příslušné formě k termínům používaným v Německu. [1] Úř. věst. L 73, 27.3.1972, s. 47. [2] Úř. věst. L 73, 27.3.1972, s. 84. [3] Úř. věst. L 291, 19.11.1979, s. 163. [4] Úř. věst. C 241, 29.8.1994, s. 322. [5] Úř. věst. C 241, 29.8.1994, s. 355. [6] Úř. věst. 241, 29.8.1994, s. 364. [7] Úř. věst. 241, 29.8.1994, s. 365. [8] Úř. věst. 241, 29.8.1994, s. 367. [9] Úř. věst. C 241, 29.8.1994, s. 370. --------------------------------------------------