KONSOLIDOVANÉ ZN ĚNÍ 
SMLOUVY O EVROPSKÉ UNIICS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/13

PREAMBULE  
JEHO VELI ČENSTVO KRÁL BELGI ČANŮ , JEJÍ VELI ČENSTVO KRÁLOVNA DÁNSKA, PREZIDENT SPOLKOVÉ REPU ­
BLIKY N ĚMECKO, PREZIDENT ŘECKÉ REPUBLIKY, JEHO VELI ČENSTVO KRÁL ŠPANĚ LSKA, PREZIDENT FRAN ­
COUZSKÉ REPUBLIKY, PREZIDENT IRSKA, PREZIDENT ITALSKÉ REPUBLIKY, JEHO KRÁLOVSKÁ VÝSOST VELKOVÉ ­
VODA LUCEMBURSKA, JEJÍ VELI ČENSTVO KRÁLOVNA NIZOZEMSKA, PREZIDENT PORTUGALSKÉ REPUBLIKY, JEJÍ 
VELI ČENSTVO KRÁLOVNA SPOJENÉHO KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE A SEVERNÍHO IRSKA (  1 ), 
ROZHODNUTI  vstoupit do nové etapy procesu evropské integrace zahájeného založením Evropských 
spole čenství,  
INSPIRUJÍCE  se evropským kulturním, náboženským a humanistickým odkazem, ze kterého vzešly 
všeobecné hodnoty nedotknutelných a nezadatelných práv lidských bytostí, demokracie, rovnosti, 
svobody a právního státu,  
PŘIPOMÍNAJÍCE  d ějinný význam p řekonání rozd ělení evropského kontinentu a pot řebu vytvo řit pevné 
základy podoby budoucí Evropy,  
POTVRZUJÍCE  oddanost základním sociálním práv ům, jak jsou vymezena v Evropské sociální chart ě 
podepsané dne 18. října 1961 v Turín ě a v Chart ě Spole čenství základních sociálních práv pracov ­
ník ů z roku 1989,  
POTVRZUJÍCE  svou oddanost zásadám svobody, demokracie a úcty k lidským práv ům a základním 
svobodám a zásadám právního státu,  
PŘEJÍCE SI  prohloubit solidaritu mezi svými národy p ři respektování jejich historie, kultury a tradic,  
PŘEJÍCE SI  dále posílit demokratickou povahu a efektivní fungování orgán ů a umožnit jim tak 
v jednotném institucionálním rámci lépe plnit úkoly, jež jim jsou sv ěřeny,  
ROZHODNUTI  dosáhnout posílení a konvergence svých hospodá řství a zavést hospodář skou 
a m ěnovou unii, jež v souladu s ustanoveními této smlouvy a Smlouvy o fungování Evropské 
unie zahrnuje jednotnou a stabilní m ěnu,  
ODHODLÁNI  podporovat hospodá řský a sociální rozvoj svých národ ů s ohledem na zásadu udržitel ­
ného rozvoje a v rámci dotvoř ení vnitř ního trhu a posilování soudržnosti a ochrany životního 
prost ředí a provád ět politiku, která bude zajiš ťovat, že rozvoj hospodá řské integrace bude provázen 
rozvojem ostatních oblastí,CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/15  
( 1 ) Členy Evropské unie se od té doby staly Bulharská republika, Česká republika, Estonská republika, Kyperská republika, 
Lotyšská republika, Litevská republika, Ma ďarská republika, Republika Malta, Rakouská republika, Polská republika, 
Rumunsko, Republika Slovinsko, Slovenská republika, Finská republika a Švédské království.
ROZHODNUTI  zavést spole čné ob čanství pro státní p říslušníky svých zemí,  
ROZHODNUTI  provád ět spole čnou zahrani ční a bezpe čnostní politiku v četn ě budoucího vymezení 
spole čné obranné politiky, která by mohla vést v souladu s článkem 42 ke spole čné obran ě, 
a posilovat tak evropskou identitu a nezávislost v zájmu podpory míru, bezpe čnosti a pokroku 
v Evrop ě a ve sv ětě, 
ROZHODNUTI  usnadnit volný pohyb osob a zárove ň zajiš ťovat bezpe čnost a ochranu svého lidu 
vytvo řením prostoru svobody, bezpe čnosti a práva v souladu s ustanoveními této smlouvy 
a Smlouvy o fungování Evropské unie,  
ROZHODNUTI  pokra čovat v procesu vytvá ření stále užšího svazku mezi národy Evropy, v n ěmž jsou 
rozhodnutí př ijímána co nejblíže ob čan ům v souladu se zásadou subsidiarity,  
SE Z ŘETELEM  k dalším krok ům, jež je t řeba u činit v zájmu dosažení pokroku v evropské integraci,  
SE ROZHODLI  založit Evropskou unii, a za tím ú čelem byli jmenováni tito zplnomocn ění zástupci:  
(seznam zplnomocn ěných zástupc ů není př etišt ěn) 
KTE ŘÍ se po výmě ně svých plných mocí, jež byly shledány v dobré a náležité form ě, dohodli na t ěchto 
ustanoveních: 
HLAVA I  
SPOLE ČNÁ USTANOVENÍ  
Článek 1  
(bývalý článek 1 Smlouvy o EU) (  1 ) 
Touto smlouvou zakládají  VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY  mezi sebou  EVROPSKOU UNII  (dále jen „Unie“), jíž 
členské státy sv ěřují pravomoci k dosažení společ ných cíl ů. 
Tato smlouva př edstavuje novou etapu v procesu vytvá ření stále užšího svazku mezi národy Evropy, 
v n ěmž jsou rozhodnutí p řijímána co nejotev řen ěji a co nejblíže ob čan ům. 
Unie je založena na této smlouv ě a na Smlouv ě o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouvy“). Tyto 
dv ě smlouvy mají stejnou právní sílu. Unie nahrazuje Evropské společ enství a je jeho nástupkyní.CS C 83/16 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010  
( 1 ) Tento odkaz je pouze orienta ční. Podrobn ější informace naleznete ve srovnávacích tabulkách mezi bývalým a novým 
číslováním Smluv.
Článek 2 
Unie je založena na hodnotách úcty k lidské d ůstojnosti, svobody, demokracie, rovnosti, právního 
státu a dodržování lidských práv, v četn ě práv p říslušník ů menšin. Tyto hodnoty jsou spole čné 
členským států m ve spole čnosti vyzna čující se pluralismem, nep řípustností diskriminace, tolerancí, 
spravedlností, solidaritou a rovností žen a muž ů. 
Článek 3  
(bývalý článek 2 Smlouvy o EU)  
1. Cílem Unie je podporovat mír, své hodnoty a blahobyt svých obyvatel.  
2. Unie poskytuje svým ob čan ům prostor svobody, bezpe čnosti a práva bez vnit řních hranic, ve 
kterém je zaru čen volný pohyb osob ve spojení s vhodnými opatř eními týkajícími se ochrany 
vn ějších hranic, azylu, př ist ěhovalectví a p ředcházení a potírání zlo činnosti.  
3. Unie vytvá ří vnit řní trh. Usiluje o udržitelný rozvoj Evropy, založený na vyváženém hospodá ř­
ském r ůstu a na cenové stabilit ě, vysoce konkurenceschopném sociáln ě tržním hospodá řství sm ěřu­
jícím k plné zam ěstnanosti a spole čenskému pokroku a na vysokém stupni ochrany a zlepšování 
kvality životního prost ředí. Podporuje v ědecký a technický pokrok.  
Bojuje proti sociálnímu vylou čení a diskriminaci, podporuje sociální spravedlnost a ochranu, rovnost 
žen a muž ů, mezigenera ční solidaritu a ochranu práv dít ěte. 
Podporuje hospodá řskou, sociální a územní soudržnost a solidaritu mezi členskými státy.  
Respektuje svou bohatou kulturní a jazykovou rozmanitost a dbá na zachování a rozvoj evropského 
kulturního dědictví.  
4. Unie vytvá ří hospodá řskou a m ěnovou unii, jejíž m ěnou je euro.  
5. Ve svých vztazích s okolním sv ětem Unie zastává a podporuje své hodnoty a zájmy a p řispívá 
k ochran ě svých ob čan ů. P řispívá k míru, bezpe čnosti, udržitelnému rozvoji této planety, k solidarit ě 
a vzájemné úct ě mezi národy, volnému a spravedlivému obchodování, vymýcení chudoby, ochran ě 
lidských práv, p ředevším práv dít ěte, a k př ísnému dodržování a rozvoji mezinárodního práva, 
zejména k dodržování zásad Charty Organizace spojených národ ů. 
6. Unie sleduje své cíle vhodnými prost ředky na základ ě pravomocí, které jsou jí Smlouvami 
sv ěřeny.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/17
Článek 4 
1. V souladu s článkem 5 náležejí pravomoci, které nejsou Smlouvami Unii sv ěřeny, členským 
stát ům. 
2. Unie ctí rovnost členských stát ů p řed Smlouvami a jejich národní identitu, která spo čívá v jejich 
základních politických a ústavních systémech, v četn ě místní a regionální samosprávy. Respektuje 
základní funkce státu, zejména ty, které souvisejí se zajišt ěním územní celistvosti, udržením veř ej­
ného po řádku a ochranou národní bezpe čnosti. Zejména národní bezpe čnost z ůstává výhradní 
odpov ědností každého členského státu.  
3. Podle zásady loajální spolupráce se Unie a členské státy navzájem respektují a pomáhají si p ři 
pln ění úkolů vyplývajících ze Smluv.  
Členské státy u činí veškerá vhodná obecná nebo zvláštní opat ření k pln ění závazků , které vyplývají 
ze Smluv nebo z aktů orgán ů Unie.  
Členské státy usnadň ují Unii pln ění jejích úkol ů a zdrží se všech opat ření, jež by mohla ohrozit 
dosažení cíl ů Unie.  
Článek 5  
(bývalý článek 5 Smlouvy o ES)  
1. Vymezení pravomocí Unie se řídí zásadou sv ěření pravomocí. Výkon t ěchto pravomocí se řídí 
zásadami subsidiarity a proporcionality.  
2. Podle zásady sv ěření pravomocí jedná Unie pouze v mezích pravomocí sv ěřených jí ve Smlou ­
vách členskými státy pro dosažení cíl ů stanovených ve Smlouvách. Pravomoci, které nejsou Smlou ­
vami Unii svěř eny, náležejí členským států m. 
3. Podle zásady subsidiarity jedná Unie v oblastech, které nespadají do její výlu čné pravomoci, 
pouze tehdy a do té míry, pokud cíl ů zamýšlené činnosti nem ůže být dosaženo uspokojiv ě členskými 
státy na úrovni ústř ední, regionální či místní, ale spíše jich, z d ůvodu jejího rozsahu či ú čink ů, m ůže 
být lépe dosaženo na úrovni Unie.  
Orgány Unie uplat ňují zásadu subsidiarity v souladu s Protokolem o používání zásad subsidiarity 
a proporcionality. Vnitrostátní parlamenty dbají na dodržování zásady subsidiarity v souladu 
s postupem uvedeným v tomto protokolu.  
4. Podle zásady proporcionality nep řekro čí obsah ani forma činnosti Unie rámec toho, co je 
nezbytné pro dosažení cíl ů Smluv.  
Orgány Unie uplat ňují zásadu proporcionality v souladu s Protokolem o používání zásad subsidiarity 
a proporcionality.CS C 83/18 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 6  
(bývalý článek 6 Smlouvy o EU)  
1. Unie uznává práva, svobody a zásady obsažené v Listin ě základních práv Evropské unie ze dne 
7. prosince 2000, ve zn ění upraveném dne 12. prosince 2007 ve Štrasburku, jež má stejnou právní 
sílu jako Smlouvy.  
Listina nijak nerozši řuje pravomoci Unie vymezené ve Smlouvách.  
Práva, svobody a zásady obsažené v Listin ě se vykládají v souladu s obecnými ustanoveními v hlav ě 
VII Listiny, jimiž se řídí její výklad a použití, a s náležitým p řihlédnutím k vysv ětlením zmín ěným 
v Listin ě, jež uvád ějí zdroje t ěchto ustanovení.  
2. Unie p řistoupí k Evropské úmluv ě o ochran ě lidských práv a základních svobod. P řistoupení 
k této úmluv ě se nedotkne pravomocí Unie vymezených Smlouvami.  
3. Základní práva, která jsou zaruč ena Evropskou úmluvou o ochran ě lidských práv a základních 
svobod a která vyplývají z ústavních tradic spole čných členským států m, tvo ří obecné zásady práva 
Unie.  
Článek 7  
(bývalý článek 7 Smlouvy o EU)  
1. Na od ůvodn ěný návrh jedné t řetiny členských stát ů, Evropského parlamentu nebo Evropské 
komise m ůže Rada vě tšinou čtyř p ětin svých členů po obdržení souhlasu Evropského parlamentu 
rozhodnout, že existuje z řejmé nebezpe čí, že n ěkterý členský stát závažn ě poruší hodnoty uvedené 
v článku 2. P řed p řijetím tohoto rozhodnutí vyslechne Rada daný členský stát a m ůže stejným 
postupem podat tomuto státu doporu čení. 
Rada pravideln ě p řezkoumává, zda d ůvody, které ji k takovému rozhodnutí vedly, stále trvají.  
2. Na návrh jedné t řetiny členských stát ů nebo Evropské komise a po obdržení souhlasu Evrop ­
ského parlamentu m ůže Evropská rada jednomysln ě rozhodnout, že došlo k závažnému a trvajícímu 
porušení hodnot uvedených v článku 2 ze strany členského státu, poté co tento členský stát vyzve, 
aby se k této v ěci vyjád řil. 
3. Bylo-li u čin ěno zjišt ění uvedené v odstavci 2, m ůže Rada kvalifikovanou vě tšinou rozhodnout, 
že ur čitá práva, která pro dotyč ný stát vyplývají z použití Smluv, v četn ě hlasovacích práv zástupc ů 
jeho vlády v Rad ě, budou pozastavena. P řitom p řihlédne k možným d ůsledků m takového pozasta ­
vení pro práva a povinnosti fyzických a právnických osob.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/19
Povinnosti dotyč ného členského státu vyplývající ze Smluv jsou pro tento stát v každém p řípad ě 
i nadále závazné.  
4. Rada m ůže pozd ěji kvalifikovanou v ětšinou rozhodnout, že zm ění nebo zruší opat ření p řijatá 
podle odstavce 3, jestliže se zm ění situace, která vedla k p řijetí t ěchto opat ření. 
5. Pro ú čely tohoto článku se v Evropském parlamentu, Evropské rad ě a Rad ě použijí pravidla 
hlasování stanovená v článku 354 Smlouvy o fungování Evropské unie.  
Článek 8 
1. Unie rozvíjí se zem ěmi ve svém sousedství výsadní vztahy s cílem vytvo řit prostor prosperity 
a dobrých sousedských vztah ů, založený na hodnotách Unie a vyzna čující se úzkými a mírovými 
vztahy spo čívajícími na spolupráci.  
2. Pro ú čely odstavce 1 m ůže Unie s doty čnými zem ěmi uzavírat zvláštní dohody. Tyto dohody 
mohou obsahovat vzájemná práva a povinnosti, jakož i možnost vyvíjet společ nou činnost. Jejich 
provád ění podléhá pravidelným konzultacím.  
HLAVA II  
USTANOVENÍ O DEMOKRATICKÝCH ZÁSADÁCH  
Článek 9  
Ve všech svých činnostech dodržuje Unie zásadu rovnosti svých ob čan ů, kterým se dostává od jejích 
orgánů , institucí a jiných subjekt ů stejné pozornosti. Ob čanem Unie je každá osoba, která má státní 
příslušnost členského státu. Ob čanství Unie dopl ňuje ob čanství členského státu, nenahrazuje je.  
Článek 10 
1. Fungování Unie je založeno na zastupitelské demokracii.  
2. Ob čané jsou na úrovni Unie p římo zastoupeni v Evropském parlamentu.  
Členské státy jsou zastoupeny v Evropské rad ě svými hlavami stát ů nebo př edsedy vlád a v Radě 
svými vládami, kte ří jsou demokraticky odpov ědni bu ď svým vnitrostátním parlament ům, nebo svým 
ob čan ům. 
3. Každý ob čan má právo podílet se na demokratickém život ě Unie. Rozhodnutí jsou p řijímána co 
nejotev řen ěji a co nejblíže ob čan ům. 
4. Politické strany na evropské úrovni p řispívají k utvá ření evropského politického v ědomí a 
k vyjad řování v ůle ob čan ů Unie.CS C 83/20 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 11 
1. Orgány dávají vhodnými zp ůsoby ob čan ům a reprezentativním sdružením možnost projevovat 
a ve řejn ě si vym ěňovat své názory na všechny oblasti činnosti Unie.  
2. Orgány udržují otev řený, transparentní a pravidelný dialog s reprezentativními sdruženími a 
s ob čanskou spole čností.  
3. Za ú čelem zajišt ění soudržnosti a transparentnosti činností Unie vede Evropská komise 
s dot čenými stranami rozsáhlé konzultace.  
4. Nejmén ě jeden milion ob čan ů Unie pocházejících z podstatného poč tu členských stát ů se m ůže 
ujmout iniciativy a vyzvat Evropskou komisi, aby v rámci svých pravomocí p ředložila vhodný návrh 
k otázkám, k nimž je podle mín ění t ěchto ob čan ů nezbytné p řijetí právního aktu Unie pro úč ely 
provedení Smluv.  
Postup a podmínky požadované pro tuto iniciativu se stanoví v souladu s čl. 24 prvním podod ­
stavcem Smlouvy o fungování Evropské unie.  
Článek 12 
Vnitrostátní parlamenty aktivně p řispívají k dobrému fungování Unie t ěmito zp ůsoby: 
a) jsou informovány orgány Unie a jsou jim postupovány návrhy legislativních akt ů Unie v souladu 
s Protokolem o úloze vnitrostátních parlament ů v Evropské unii;  
b) zajiš ťují, že zásada subsidiarity je dodržována, a to v souladu s postupy stanovenými v Protokolu 
o používání zásad subsidiarity a proporcionality;  
c) v rámci prostoru svobody, bezpe čnosti a práva se podílejí na mechanismech hodnocení provád ění 
politik Unie v této oblasti podle článku 70 Smlouvy o fungování Evropské unie a jsou zapojeny 
do politické kontroly činnosti Europolu a do hodnocení činnosti Eurojustu podle článk ů 88 a 85 
uvedené smlouvy;  
d) podílejí se na postupech pro p řijímání zm ěn Smluv podle článku 48 této smlouvy;  
e) jsou jim oznamovány žádosti o př istoupení k Unii podle článku 49 této smlouvy;  
f) podílejí se na meziparlamentní spolupráci mezi vnitrostátními parlamenty a Evropským parla ­
mentem v souladu s Protokolem o úloze vnitrostátních parlament ů v Evropské unii.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/21
HLAVA III  
USTANOVENÍ O ORGÁNECH  
Článek 13 
1. Unie má institucionální rámec, jehož cílem je podporovat její hodnoty, sledovat její cíle, sloužit 
jejím zájm ům, zájmů m jejích ob čan ů a zájmů m členských stát ů, jakož i zajiš ťovat soudržnost, 
účinnost a kontinuitu jejích politik a činností.  
Orgány Unie jsou:  
— Evropský parlament,  
— Evropská rada,  
— Rada, 
— Evropská komise (dále jen „Komise“),  
— Soudní dv ůr Evropské unie,  
— Evropská centrální banka,  
— Ú četní dv ůr. 
2. Každý orgán jedná v mezích p ůsobnosti sv ěřené mu Smlouvami a v souladu s postupy, 
podmínkami a cíli v nich stanovenými. Orgány mezi sebou loajáln ě spolupracují. 
3. Ustanovení týkající se Evropské centrální banky a Ú četního dvora jakož i podrobná ustanovení 
o ostatních orgánech jsou obsažena ve Smlouv ě o fungování Evropské unie.  
4. Evropskému parlamentu, Rad ě a Komisi jsou nápomocny Hospodá řský a sociální výbor 
a Výbor region ů, které plní poradní funkce.  
Článek 14 
1. Evropský parlament vykonává spole čně s Radou legislativní a rozpo čtovou funkci. Vykonává 
funkce politické kontroly a konzultace v souladu s podmínkami stanovenými Smlouvami. Volí 
předsedu Komise.  
2. Evropský parlament se skládá ze zástupc ů ob čan ů Unie. Jejich po čet nesmí p řekro čit sedm set 
padesát, nepoč ítaje př edsedu. Zastoupení ob čan ů je zajišt ěno pom ěrným sestupným zp ůsobem, 
přičemž je stanovena minimální hranice šesti člen ů na členský stát. Žádnému členskému státu 
nesmí být p řiděleno více než devadesát šest míst.CS C 83/22 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Evropská rada př ijme z podn ětu Evropského parlamentu a po obdržení jeho souhlasu jednomysln ě 
rozhodnutí, kterým stanoví složení Evropského parlamentu, při dodržení zásad uvedených v prvním 
pododstavci. 
3. Členové Evropského parlamentu jsou voleni na dobu p ěti let ve všeobecných a p římých 
volbách svobodným a tajným hlasováním.  
4. Evropský parlament volí ze svých člen ů p ředsedu a p ředsednictvo.  
Článek 15 
1. Evropská rada dává Unii nezbytné podn ěty pro její rozvoj a vymezuje její obecné politické 
sm ěry a priority. Nevykonává legislativní funkci.  
2. Evropskou radu tvo ří hlavy stát ů nebo př edsedové vlád členských stát ů spole čně s jejím p řed ­
sedou a p ředsedou Komise. Jejího jednání se ú častní vysoký p ředstavitel Unie pro zahrani ční v ěci 
a bezpe čnostní politiku.  
3. Evropská rada zasedá dvakrát za p ůl roku; svolává ji její p ředseda. Vyžaduje-li to po řad jednání, 
mohou členové Evropské rady rozhodnout, že každému z nich bude nápomocen n ěkterý ministr a 
v p řípad ě p ředsedy Komise n ěkterý člen Komise. Vyžaduje-li to situace, svolá p ředseda mimo řádné 
zasedání Evropské rady.  
4. Nestanoví-li Smlouvy jinak, rozhoduje Evropská rada konsensem.  
5. Evropská rada volí svého p ředsedu kvalifikovanou v ětšinou na dobu dva a p ůl roku s tím, že 
m ůže být zvolen dvakrát po sob ě. V p řípad ě p řekážky nebo závažného pochybení jej m ůže Evropská 
rada stejným postupem odvolat.  
6. P ředseda Evropské rady:  
a) p ředsedá Evropské rad ě a vede její jednání,  
b) ve spolupráci s p ředsedou Komise a na základě práce Rady pro obecné záležitosti zajiš ťuje 
přípravu a kontinuitu jednání Evropské rady,  
c) usiluje o usnadn ění soudržnosti a konsensu uvnit ř Evropské rady,  
d) po každém zasedání Evropské rady p ředkládá zprávu Evropskému parlamentu.  
Předseda Evropské rady zajiš ťuje na své úrovni a v této funkci vn ější zastupování Unie v záležitostech 
týkajících se spole čné zahrani ční a bezpe čnostní politiky, aniž jsou dot čeny pravomoci vysokého 
představitele Unie pro zahrani ční v ěci a bezpe čnostní politiku.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/23
Předseda Evropské rady nesmí zastávat žádnou vnitrostátní funkci.  
Článek 16 
1. Rada vykonává spole čně s Evropským parlamentem legislativní a rozpo čtovou funkci. Vyko ­
nává funkce vymezování politik a koordinace v souladu s podmínkami stanovenými Smlouvami.  
2. Rada se skládá z jednoho zástupce každého členského státu na ministerské úrovni zmocn ěného 
zavazovat vládu členského státu, který zastupuje, a vykonávat hlasovací právo.  
3. Nestanoví-li Smlouvy jinak, rozhoduje Rada kvalifikovanou v ětšinou.  
4. Ode dne 1. listopadu 2014 je kvalifikovaná většina vymezena jako nejmén ě 55 % člen ů Rady, 
tvo řených nejmén ě patnácti z nich a zastupujících členské státy, které p ředstavují nejmén ě 65 % 
obyvatelstva Unie.  
Blokač ní menšinu musí tvo řit nejmén ě čtyři členové Rady, jinak se kvalifikovaná v ětšina považuje za 
dosaženou. 
Další pravidla, kterými se řídí hlasování kvalifikovanou v ětšinou, stanoví čl. 238 odst. 2 Smlouvy 
o fungování Evropské unie.  
5. P řechodná ustanovení o vymezení kvalifikované v ětšiny, která se použijí do dne 31. října 2014, 
jakož i ta, která se použijí mezi dnem 1. listopadu 2014 a dnem 31. b řezna 2017, stanoví Protokol 
o p řechodných ustanoveních. 
6. Rada zasedá v r ůzných složeních, jejichž seznam se p řijímá v souladu s článkem 236 Smlouvy 
o fungování Evropské unie.  
Rada pro obecné záležitosti zajiš ťuje soudržnost prací jednotlivých složení Rady. Ve spojení 
s p ředsedou Evropské rady a Komisí p řipravuje zasedání Evropské rady a zajiš ťuje jejich návaznost.  
Rada pro zahrani ční v ěci vytvá ří vn ější činnost Unie podle strategických sm ěrů vymezených Evrop ­
skou radou a zajiš ťuje soudržnost činnosti Unie.  
7. Výbor stálých zástupc ů vlád členských stát ů odpovídá za p řípravu prací Rady. 
8. Rada zasedá ve řejn ě, pokud projednává návrh legislativního aktu a hlasuje o n ěm. Za tímto 
účelem je každé zasedání Rady rozd ěleno na dv ě části, kdy první je ur čena k projednávání legisla ­
tivních akt ů Unie a druhá nelegislativním činnostem.  
9. P ředsednictví jednotlivých složení Rady, s výjimkou složení pro zahrani ční v ěci, zajiš ťují 
zástupci členských stát ů v Rad ě na základ ě systému rovné rotace v souladu s podmínkami stanove ­
nými v článku 236 Smlouvy o fungování Evropské unie.CS C 83/24 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 17 
1. Komise podporuje obecný zájem Unie a k tomuto ú čelu činí vhodné podn ěty. Zajiš ťuje uplat ­ 
ňování Smluv a opat ření př ijatých orgány na jejich základ ě. Pod kontrolou Soudního dvora Evropské 
unie dohlíží na uplat ňování práva Unie. Plní rozpo čet a ř ídí programy. Vykonává koordina ční, 
výkonné a řídící funkce v souladu s podmínkami stanovenými Smlouvami. S výjimkou spole čné 
zahrani ční a bezpe čnostní politiky a dalších p řípad ů uvedených ve Smlouvách zajiš ťuje vn ější zastu ­
pování Unie. Činí podn ěty k p řijímání jednoletých a víceletých program ů Unie s cílem dosáhnout 
interinstitucionálních dohod.  
2. Nestanoví-li Smlouvy jinak, mohou být legislativní akty Unie p řijaty pouze na návrh Komise. 
Ostatní akty se p řijímají na návrh Komise, pokud tak Smlouvy stanoví.  
3. Funk ční období Komise je p ětileté.  
Členové Komise jsou vybíráni podle celkové zp ůsobilosti a evropanství z osob, které poskytují 
veškeré záruky nezávislosti.  
Komise vykonává své funkce zcela nezávisle. Aniž je dot čen čl. 18 odst. 2, členové Komise nevy ­ 
žadují ani nep řijímají pokyny od žádné vlády, orgánu, instituce ani jiného subjektu. Zdrží se jaké ­
hokoli jednání neslu čitelného s povahou své funkce nebo pln ěním svých úkol ů. 
4. Komise jmenovaná v dob ě mezi dnem vstupu v platnost Lisabonské smlouvy a dnem 31. října 
2014 se skládá z jednoho státního p říslušníka každého členského státu, v četn ě jejího p ředsedy 
a vysokého p ředstavitele Unie pro zahrani ční věci a bezpe čnostní politiku, který je jedním z jejích 
místop ředsed ů. 
5. Ode dne 1. listopadu 2014 se Komise v četn ě p ředsedy a vysokého p ředstavitele Unie pro 
zahrani ční v ěci a bezpe čnostní politiku skládá z takového po čtu člen ů, který odpovídá dv ěma 
třetinám poč tu členských stát ů, nerozhodne-li Evropská rada jednomysln ě o zm ěně tohoto po čtu. 
Členové Komise jsou vybíráni ze státních př íslušník ů členských stát ů na základ ě systému naprosto 
rovné rotace mezi členskými státy umož ňujícího odrážet demografickou a zem ěpisnou r ůznorodost 
všech členských stát ů. Tento systém stanoví jednomysln ě Evropská rada v souladu s článkem 244 
Smlouvy o fungování Evropské unie.  
6. P ředseda Komise: 
a) vymezuje sm ěry, v jejichž rámci Komise plní své úkoly;  
b) rozhoduje o vnit řní organizaci Komise, aby zajistil soudržnost, výkonnost a kolegialitu její 
činnosti;CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/25
c) jmenuje místop ředsedy, krom ě vysokého p ředstavitele Unie pro zahrani ční v ěci a bezpe čnostní 
politiku, z řad člen ů Komise.  
Člen Komise odstoupí, pokud jej k tomu p ředseda vyzve. Vysoký p ředstavitel Unie pro zahrani ční 
věci a bezpe čnostní politiku odstoupí postupem podle čl. 18 odst. 1, pokud jej k tomu p ředseda 
vyzve. 
7. S př ihlédnutím k volbám do Evropského parlamentu a po náležitých konzultacích navrhne 
Evropská rada kvalifikovanou v ětšinou Evropskému parlamentu kandidáta na funkci p ředsedy 
Komise. Tohoto kandidáta zvolí Evropský parlament v ětšinou hlas ů všech svých člen ů. Nezíská-li 
potř ebnou v ětšinu, navrhne Evropská rada do jednoho m ěsíce kvalifikovanou v ětšinou nového 
kandidáta, kterého zvolí Evropský parlament stejným postupem.  
Rada vzájemnou dohodou se zvoleným p ředsedou p řijme seznam dalších osob, které navrhuje 
jmenovat členy Komise. Jsou vybírány na základ ě návrh ů členských stát ů v souladu s kritérii uvede ­
nými v odst. 3 druhém pododstavci a v odst. 5 druhém pododstavci.  
Předseda, vysoký p ředstavitel Unie pro zahrani ční v ěci a bezpe čnostní politiku a ostatní členové 
Komise podléhají jako sbor schválení Evropským parlamentem. Na základ ě tohoto schválení jmenuje 
Evropská rada Komisi kvalifikovanou v ětšinou.  
8. Komise je jako sbor odpov ědná Evropskému parlamentu. V souladu s článkem 234 Smlouvy 
o fungování Evropské unie m ůže Evropský parlament Komisi vyslovit ned ůvěru. V p řípad ě vyslovení 
ned ůvěry členové Komise kolektivn ě odstoupí ze svých funkcí a vysoký p ředstavitel Unie pro zahra ­
ni ční v ěci a bezpe čnostní politiku odstoupí ze své funkce v Komisi.  
Článek 18 
1. Evropská rada jmenuje se souhlasem p ředsedy Komise kvalifikovanou v ětšinou vysokého p řed ­
stavitele Unie pro zahrani ční v ěci a bezpe čnostní politiku. Evropská rada jej m ůže stejným postupem 
odvolat.  
2. Vysoký př edstavitel vede spole čnou zahrani ční a bezpe čnostní politiku Unie. P řispívá svými 
návrhy k vytvá ření této politiky a provádí ji jako zmocn ěnec Rady. Stejn ě jedná i v oblasti spole čné 
bezpe čnostní a obranné politiky.  
3. Vysoký p ředstavitel p ředsedá Rad ě pro zahrani ční vě ci.CS C 83/26 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
4. Vysoký př edstavitel je jedním z místop ředsedů Komise. Zajiš ťuje soudržnost vn ější činnosti 
Unie. V rámci Komise odpovídá za úkoly, které jí přísluší v oblasti vn ějších vztah ů, a za koordinaci 
dalších hledisek vn ější činnosti Unie. P ři pln ění t ěchto úkol ů v Komisi, a pouze pro tyto úkoly, 
podléhá vysoký p ředstavitel postup ům, které upravují fungování Komise, v rozsahu, v jakém je to 
slu čitelné s odstavci 2 a 3.  
Článek 19 
1. Soudní dv ůr Evropské unie se skládá ze Soudního dvora, Tribunálu a specializovaných soud ů. 
Zajiš ťuje dodržování práva p ři výkladu a provád ění Smluv.  
Členské státy stanoví prost ředky nezbytné k zajišt ění ú činné právní ochrany v oblastech pokrytých 
právem Unie.  
2. Soudní dv ůr se skládá z jednoho soudce z každého členského státu. Jsou mu nápomocni 
generální advokáti.  
Tribunál se skládá z nejmén ě jednoho soudce z každého členského státu.  
Soudci a generální advokáti Soudního dvora a soudci Tribunálu jsou vybíráni z osob, které poskytují 
veškeré záruky nezávislosti a které spl ňují požadavky článk ů 253 a 254 Smlouvy o fungování 
Evropské unie. Jsou jmenováni vzájemnou dohodou vlád členských stát ů na dobu šesti let. Soudci 
a generální advokáti mohou být jmenováni opakovan ě. 
3. Soudní dv ůr Evropské unie rozhoduje v souladu se Smlouvami:  
a) o žalobách podaných členským státem, orgánem nebo fyzickými či právnickými osobami;  
b) na žádost vnitrostátních soud ů o p ředb ěžných otázkách týkajících se výkladu práva Unie nebo 
platnosti akt ů p řijatých orgány;  
c) v ostatních p řípadech uvedených ve Smlouvách.  
HLAVA IV  
USTANOVENÍ O POSÍLENÉ SPOLUPRÁCI  
Článek 20  
(bývalé články 27a až 27e, 40 až 40b a 43 až 45 Smlouvy o EU a bývalé články 11 a 11a Smlouvy o ES)  
1. Členské státy, které si v rámci nevýlu čné pravomoci Unie př ejí mezi sebou navázat posílenou 
spolupráci, se mohou v mezích a za podmínek uvedených v tomto článku a v článcích 326 až 334 
Smlouvy o fungování Evropské unie obracet na její orgány a vykonávat tyto pravomoci p ři použití 
příslušných ustanovení Smluv.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/27
Posílená spolupráce je zam ěřena na to, aby podporovala cíle Unie, chránila její zájmy a posilovala její 
proces integrace. Tato spolupráce je kdykoli otevř ena všem členským států m v souladu s článkem 
328 Smlouvy o fungování Evropské unie.  
2. Rozhodnutí o povolení posílené spolupráce p řijme Rada až jako poslední prost ředek, pokud 
shledá, že cíl ů této spolupráce nelze dosáhnout v p řim ěřené lhů tě Unií jako celkem, a za podmínky, 
že se jí úč astní nejmén ě dev ět členských stát ů. Rada rozhoduje postupem podle článku 329 Smlouvy 
o fungování Evropské unie.  
3. Jednání Rady se mohou ú častnit všichni její členové, avšak na hlasování se podílejí pouze 
členové Rady zastupující členské státy zú častn ěné na posílené spolupráci. Pravidla hlasování jsou 
stanovena v článku 330 Smlouvy o fungování Evropské unie.  
4. Akty př ijaté v rámci posílené spolupráce zavazují pouze zú častn ěné členské státy. Nepokládají 
se za  acquis , které musí být p řijato státy kandidujícími na p řistoupení k Unii.  
HLAVA V  
OBECNÁ USTANOVENÍ O VN ĚJŠÍ ČINNOSTI UNIE A ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ O SPOLE ČNÉ ZAHRANI ČNÍ 
A BEZPE ČNOSTNÍ POLITICE  
KAPITOLA 1  
OBECNÁ USTANOVENÍ O VN ĚJŠÍ ČINNOSTI UNIE  
Článek 21 
1. Činnost Unie na mezinárodní scén ě spo čívá na zásadách, které se uplatnily p ři jejím založení, 
jejím rozvoji a jejím rozši řování a které hodlá podporovat v ostatním sv ětě: demokracie, právní stát, 
univerzálnost a ned ělitelnost lidských práv a základních svobod, úcta k lidské d ůstojnosti, zásady 
rovnosti a solidarity a dodržování zásad Charty Organizace spojených národ ů a mezinárodního 
práva.  
Unie usiluje o rozvíjení vztah ů a budování partnerství se t řetími zem ěmi a mezinárodními, regionál ­
ními nebo sv ětovými organizacemi, které sdílejí zásady uvedené v prvním pododstavci. Podporuje 
vícestranná řešení spole čných problém ů, p ředevším v rámci Organizace spojených národ ů. 
2. Unie vymezuje a provádí spole čné politiky a činnosti a usiluje o dosažení vysokého stupn ě 
spolupráce ve všech oblastech mezinárodních vztah ů ve snaze:  
a) chránit své hodnoty, základní zájmy, svou bezpeč nost, nezávislost a celistvost;CS C 83/28 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
b) upev ňovat a podporovat demokracii, právní stát, lidská práva a zásady mezinárodního práva;  
c) zachovávat mír, př edcházet konflikt ům a posilovat mezinárodní bezpe čnost v souladu s cíli 
a zásadami Charty Organizace spojených národ ů, jakož i v souladu se zásadami Helsinského 
záv ěre čného aktu a s cíli Pa řížské charty, v četn ě t ěch, které se týkají vn ějších hranic;  
d) podporovat udržitelný rozvoj v hospodá řské a sociální oblasti a v oblasti životního prost ředí 
v rozvojových zemích s hlavním cílem vymýcení chudoby;  
e) povzbuzovat zapojení všech zemí do sv ětové ekonomiky, v četn ě postupného odstra ňování 
překážek mezinárodnímu obchodu;  
f) př ispívat k vypracování mezinárodních opat ření pro ochranu a zlepšení kvality životního 
prost ředí a udržitelné hospoda ření se sv ětovými p řírodními zdroji, aby se zajistil udržitelný 
rozvoj; 
g) pomáhat lidem, zemím a region ům čelícím p řírodním nebo člov ěkem zp ůsobeným pohromám; a 
h) podporovat mezinárodní systém založený na posílené mnohostranné spolupráci a na řádné správ ě 
věcí ve řejných v celosv ětovém m ěřítku.  
3. P ři vypracování a provád ění vn ější činnosti v jednotlivých oblastech podle této hlavy a podle 
části páté Smlouvy o fungování Evropské unie, jakož i vn ějších aspekt ů ostatních politik, zachovává 
Unie zásady a sleduje cíle uvedené v odstavcích 1 a 2.  
Unie dbá na soudržnost mezi jednotlivými oblastmi své vn ější činnosti a mezi t ěmito oblastmi 
a svými ostatními politikami. Rada a Komise, jimž je nápomocen vysoký p ředstavitel Unie pro 
zahrani ční v ěci a bezpe čnostní politiku, zajiš ťují tuto soudržnost a za tímto ú čelem spolupracují.  
Článek 22 
1. Na základ ě zásad a cíl ů uvedených v článku 21 ur čuje Evropská rada strategické zájmy a cíle 
Unie.  
Rozhodnutí Evropské rady o strategických zájmech a cílech Unie se vztahují na spole čnou zahrani ční 
a bezpe čnostní politiku a na jiné oblasti vn ější činnosti Unie. Mohou se týkat vztahů Unie s n ěkterou 
zemí nebo regionem, nebo být zam ěřena tematicky. Vymezují jejich trvání a prost ředky, které mají 
poskytnout Unie a členské státy.  
Evropská rada rozhoduje jednomysln ě na doporu čení Rady, které Rada p řijímá zp ůsobem stano ­
veným pro každou oblast. Rozhodnutí Evropské rady se provád ějí podle postup ů stanovených 
Smlouvami.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/29
2. Vysoký p ředstavitel Unie pro zahrani ční věci a bezpe čnostní politiku v oblasti společ né zahra ­
ni ční a bezpe čnostní politiky a Komise v ostatních oblastech vn ější činnosti mohou Radě p ředkládat 
spole čné návrhy.  
KAPITOLA 2  
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ O SPOLE ČNÉ ZAHRANI ČNÍ A BEZPE ČNOSTNÍ POLITICE  
ODDÍL 1 
SPOLE ČNÁ USTANOVENÍ  
Článek 23  
Činnost Unie na mezinárodní scén ě podle této kapitoly spoč ívá na zásadách, sleduje cíle a je 
provád ěna v souladu s obecnými ustanoveními, která jsou obsažena v kapitole 1.  
Článek 24  
(bývalý článek 11 Smlouvy o EU)  
1. Pravomoc Unie v otázkách spole čné zahrani ční a bezpe čnostní politiky se vztahuje na všechny 
oblasti zahrani ční politiky a všechny otázky týkající se bezpe čnosti Unie, v četn ě postupného vyme ­
zení spole čné obranné politiky, která by mohla vést ke společ né obran ě. 
Spole čná zahrani ční a bezpe čnostní politika podléhá zvláštním pravidl ům a postup ům. Je vymezo ­
vána a provád ěna Evropskou radou a Radou jednomysln ě, nestanoví-li Smlouvy jinak. P řijímání 
legislativních akt ů je vylou čeno. Spole čnou zahrani ční a bezpe čnostní politiku vykonává v souladu 
se Smlouvami vysoký p ředstavitel Unie pro zahrani ční v ěci a bezpeč nostní politiku a členské státy. 
Zvláštní úlohu Evropského parlamentu a Komise v této oblasti vymezují Smlouvy. Soudní dv ůr 
Evropské unie nemá v souvislosti s t ěmito ustanoveními pravomoc, s výjimkou své pravomoci 
kontrolovat dodržování článku 40 této smlouvy a p řezkoumávat legalitu n ěkterých rozhodnutí, 
jak stanoví č l. 275 druhý pododstavec Smlouvy o fungování Evropské unie.  
2. V rámci zásad a cíl ů své vn ější činnosti Unie vede, vymezuje a provádí spole čnou zahrani ční 
a bezpeč nostní politiku založenou na rozvoji vzájemné politické solidarity mezi členskými státy, na 
ur čení otázek obecného zájmu a na stále se zvyšujícím sbližování činností členských stát ů. 
3. Členské státy aktivn ě a bezvýhradn ě podporují zahrani ční a bezpe čnostní politiku Unie v duchu 
loajality a vzájemné solidarity a respektují činnost Unie v této oblasti.CS C 83/30 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Členské státy spolupracují na rozši řování a rozvoji své vzájemné politické solidarity. Zdrží se jaké ­
hokoli jednání, které je v rozporu se zájmy Unie nebo m ůže snižovat úč innost jejího p ůsobení jako 
soudržné síly v mezinárodních vztazích.  
Rada a vysoký p ředstavitel dbají na dodržování t ěchto zásad. 
Článek 25  
(bývalý článek 12 Smlouvy o EU)  
Unie vede spole čnou zahrani ční a bezpe čnostní politiku:  
a) vymezováním obecných sm ěrů; 
b) p řijímáním rozhodnutí vymezujících:  
i) akce, které má Unie provést;  
ii) postoje, které má Unie zaujmout;  
iii) podrobnosti provád ění rozhodnutí uvedených v bodech i) a ii);  
a 
c) posilováním systematické spolupráce mezi členskými státy p ři provád ění jejich politiky.  
Článek 26  
(bývalý článek 13 Smlouvy o EU)  
1. Evropská rada ur čuje strategické zájmy Unie, stanoví cíle a vymezuje obecné sm ěry spole čné 
zahrani ční a bezpe čnostní politiky, v četn ě v ěcí souvisejících s obranou. Evropská rada p řijímá 
nezbytná rozhodnutí.  
Pokud to vyžaduje mezinárodní vývoj, svolá p ředseda Evropské rady mimo řádné zasedání Evropské 
rady, aby ve vztahu k tomuto vývoji vymezila strategické sm ěry politiky Unie.  
2. Rada na základ ě obecných sm ěrů a strategických sm ěrů vymezených Evropskou radou vypra ­
covává spole čnou zahrani ční a bezpe čnostní politiku a p řijímá rozhodnutí nezbytná pro vymezení 
a provád ění této politiky.  
Rada a vysoký p ředstavitel Unie pro zahrani ční v ěci a bezpe čnostní politiku dbají na jednotu, 
soudržnost a úč innost postupu Unie.  
3. Spole čnou zahrani ční a bezpe čnostní politiku vykonávají vysoký p ředstavitel a č lenské státy za 
využití vnitrostátních prost ředk ů a prost ředk ů Unie.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/31
Článek 27 
1. Vysoký př edstavitel Unie pro zahrani ční v ěci a bezpe čnostní politiku, který p ředsedá Rad ě pro 
zahrani ční v ěci, p řispívá svými návrhy k vytvá ření spole čné zahrani ční a bezpe čnostní politiky 
a zajiš ťuje provád ění rozhodnutí p řijatých Evropskou radou a Radou.  
2. Vysoký p ředstavitel zastupuje Unii v záležitostech spole čné zahrani ční a bezpe čnostní politiky. 
Jménem Unie vede politický dialog se t řetími stranami a vyjad řuje postoj Unie v mezinárodních 
organizacích a na mezinárodních konferencích.  
3. P ři výkonu své funkce se vysoký p ředstavitel opírá o Evropskou službu pro vn ější činnost. Tato 
služba p ůsobí ve spolupráci s diplomatickými službami členských stát ů a skládá se z úř edník ů 
příslušných odd ělení generálního sekretariátu Rady a Komise, jakož i z vyslaného personálu vnitros ­
tátních diplomatických služeb. Organizaci a fungování Evropské služby pro vn ější činnost stanoví 
rozhodnutí Rady. Rada rozhoduje na návrh vysokého p ředstavitele po konzultaci s Evropským 
parlamentem a po obdržení souhlasu Komise.  
Článek 28  
(bývalý článek 14 Smlouvy o EU)  
1. Vyžaduje-li mezinárodní situace operativní akci Unie, p řijme Rada nezbytná rozhodnutí. 
V rozhodnutích jsou vymezeny cíle, rozsah, prost ředky, které budou Unii poskytnuty, podmínky 
jejich provád ění, a je-li to nezbytné, doba trvání.  
Dojde-li ke zm ěn ě okolností majících podstatný vliv na záležitost, která je p ředm ětem rozhodnutí 
podle prvního pododstavce, p řezkoumá Rada zásady a cíle tohoto rozhodnutí a p řijme nezbytná 
rozhodnutí. 
2. Rozhodnutí podle odstavce 1 zavazují členské státy p ři zaujímání postoj ů a p ři provád ění jejich 
činnosti.  
3. Dot čený členský stát oznámí každý sv ůj postoj nebo opat ření, které plánuje na základ ě rozhod ­
nutí podle odstavce 1, s dostate čným p ředstihem, aby se v p řípad ě potř eby mohly konat p ředb ěžné 
konzultace v Rad ě. Povinnost p ředb ěžného informování se nevztahuje na opat ření, která p ředstavují 
pouhé p řevzetí rozhodnutí Rady v jednotlivých státech.  
4. V nevyhnutelných p řípadech vyplývajících ze zm ěn situace a nebylo-li rozhodnutí podle 
odstavce 1 p řezkoumáno, mohou členské státy s ohledem na obecné cíle tohoto rozhodnutí p řijmout 
nezbytná okamžitá opat ření. Doty čný členský stát o t ěchto opat řeních okamžit ě uv ědomí Radu.  
5. Nastanou-li p ři provád ění rozhodnutí podle tohoto článku v ětší potíže, vyrozumí o nich 
členský stát Radu, která je projedná a hledá odpovídající řešení. Taková řešení nesm ějí být 
v rozporu s cíli rozhodnutí podle odstavce 1 ani nesm ějí snižovat jeho ú činnost.CS C 83/32 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 29  
(bývalý článek 15 Smlouvy o EU)  
Rada p řijímá rozhodnutí, která vymezují př ístup Unie ke konkrétní otázce zem ěpisné nebo tématické 
povahy. Členské státy zajistí, aby jejich vnitrostátní politiky byly v souladu s postoji Unie.  
Článek 30  
(bývalý článek 22 Smlouvy o EU)  
1. Každý členský stát, vysoký p ředstavitel Unie pro zahrani ční v ěci a bezpe čnostní politiku, anebo 
vysoký p ředstavitel s podporou Komise se mohou Rady dotazovat na záležitosti týkající se spole čné 
zahrani ční a bezpe čnostní politiky a mohou p ředkládat Rad ě podně ty a návrhy. 
2. V p řípadech vyžadujících rychlé rozhodnutí svolá vysoký p ředstavitel z vlastního podn ětu nebo 
na žádost členského státu mimo řádné zasedání Rady ve lh ůtě čtyřiceti osmi hodin, a je-li to naprosto 
nezbytné, ve lh ůtě kratší.  
Článek 31  
(bývalý článek 23 Smlouvy o EU)  
1. Rozhodnutí podle této kapitoly p řijímá Evropská rada a Rada jednomysln ě, není-li v této 
kapitole stanoveno jinak. P řijímání legislativních akt ů je vylou čeno. 
Zdrží-li se člen Rady hlasování, m ůže to od ůvodnit formálním prohlášením podle tohoto podod ­
stavce. V takovém p řípad ě není povinen provést rozhodnutí, uznává však, že rozhodnutí zavazuje 
Unii. V duchu vzájemné solidarity se doty čný členský stát zdrží jakékoli činnosti, která by se mohla 
dostat do rozporu s č inností Unie založené na takovém rozhodnutí nebo jí bránit, a ostatní členské 
státy jeho postoj uznávají. Zastupují-li členové Rady, kte ří u činili takové prohlášení, nejmén ě jednu 
třetinu členských stát ů, které p ředstavují nejmén ě jednu t řetinu obyvatelstva Unie, není rozhodnutí 
přijato.  
2. Odchylně od odstavce 1 rozhoduje Rada kvalifikovanou v ětšinou:  
— p řijímá-li rozhodnutí, které vymezuje akci nebo postoj Unie na základ ě rozhodnutí Evropské rady 
týkajícího se strategických zájm ů a cíl ů Unie podle čl. 22 odst. 1,  
— p řijímá-li rozhodnutí, které vymezuje akci nebo postoj Unie, na návrh, jejž jí p ředkládá vysoký 
představitel Unie pro zahrani ční v ěci a bezpeč nostní politiku na základ ě zvláštní žádosti, kterou 
mu Evropská rada p ředala z vlastního podn ětu nebo z podn ětu vysokého p ředstavitele,CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/33
— p řijímá-li rozhodnutí k provedení rozhodnutí, které vymezuje akci nebo postoj Unie,  
— jmenuje-li zvláštního zástupce podle článku 33.  
Prohlásí-li člen Rady, že se ze zásadních d ůvod ů státní politiky, které musí uvést, zamýšlí postavit 
proti p řijetí n ěkterého rozhodnutí kvalifikovanou v ětšinou, hlasování se nekoná. Vysoký p ředstavitel 
v úzké konzultaci s doty čným členským státem hledá řešení p řijatelné pro tento stát. Pokud je 
nenajde, m ůže Rada kvalifikovanou v ětšinou požádat, aby byla v ěc p ředložena Evropské rad ě 
k jednomyslnému rozhodnutí.  
3. Evropská rada m ůže jednomysln ě p řijmout rozhodnutí, jímž stanoví, že Rada rozhoduje kvali ­
fikovanou v ětšinou v př ípadech jiných než uvedených v odstavci 2.  
4. Odstavce 2 a 3 se nevztahují na rozhodnutí související s vojenstvím nebo obranou.  
5. Procedurální otázky rozhoduje Rada v ětšinou svých člen ů. 
Článek 32  
(bývalý článek 16 Smlouvy o EU)  
S cílem vymezit společ ný p řístup vedou členské státy v Evropské rad ě a v Rad ě vzájemné konzultace 
o všech otázkách obecného zájmu týkajících se spole čné zahranič ní a bezpe čnostní politiky. D říve 
než členský stát podnikne jakékoli kroky na mezinárodní scén ě nebo p řijme jakýkoli závazek, který 
by mohl mít dopad na zájmy Unie, vede v Evropské rad ě nebo v Radě konzultace s ostatními 
členskými státy. Sbližováním činností zajiš ťují členské státy, že je Unie schopná prosazovat své 
zájmy a hodnoty na mezinárodní scén ě. Členské státy jsou mezi sebou solidární.  
Vymezila-li Evropská rada nebo Rada spole čný p řístup Unie ve smyslu prvního pododstavce, vysoký 
představitel Unie pro zahrani ční v ěci a bezpe čnostní politiku a minist ři zahrani čních v ěcí členských 
stát ů koordinují svou činnost v Radě. 
Diplomatická zastoupení členských stát ů a delegace Unie ve t řetích zemích a p ři mezinárodních 
organizacích mezi sebou spolupracují a p řispívají k vytvá ření a provád ění spole čného p řístupu.  
Článek 33  
(bývalý článek 18 Smlouvy o EU)  
Rada m ůže na návrh vysokého p ředstavitele Unie pro zahrani ční v ěci a bezpe čnostní politiku 
jmenovat zvláštního zástupce pro jednotlivé politi cké otázky. Zvláštní zástupce vykonává svou funkci 
pod vedením vysokého př edstavitele.CS C 83/34 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 34  
(bývalý článek 19 Smlouvy o EU)  
1. Členské státy koordinují svou činnost v mezinárodních organizacích a na mezinárodních 
konferencích. Na nich zastávají postoje Unie. Vysoký p ředstavitel Unie pro zahrani ční v ěci 
a bezpe čnostní politiku zajiš ťuje organizaci této koordinace.  
V mezinárodních organizacích a na mezinárodních konferencích, jichž se neú častní všechny členské 
státy, zastávají zú častn ěné státy postoje Unie.  
2. V souladu s čl. 24 odst. 3 členské státy zastoupené v mezinárodních organizacích a na mezi ­
národních konferencích, kterých se neú častní všechny členské státy, pr ůběžn ě informují nezú častn ěné 
členské státy a vysokého p ředstavitele o všech otázkách spole čného zájmu.  
Členské státy, které jsou souč asn ě členy Rady bezpe čnosti Organizace spojených národ ů, harmonizují 
sv ůj postup a plně informují ostatní členské státy a vysokého p ředstavitele. Členské státy, které jsou 
členy Rady bezpe čnosti, budou p ři výkonu svých funkcí hájit postoje a zájmy Unie, aniž je dot čena 
jejich odpov ědnost podle Charty Organizace spojených národ ů. 
Vymezila-li Unie postoj k n ěkteré otázce, která je na po řadu jednání Rady bezpe čnosti Organizace 
spojených národ ů, požádají členské státy, které v ní zasedají, aby byl vysoký p ředstavitel vyzván 
k p řednesení postoje Unie.  
Článek 35  
(bývalý článek 20 Smlouvy o EU)  
Diplomatická a konzulární zastoupení členských stát ů a delegace Unie ve třetích zemích a na mezi ­
národních konferencích a jejich zastoupení p ři mezinárodních organizacích spolupracují tak, aby 
zajistila dodržování a provád ění rozhodnutí, která vymezují postoje a akce Unie, p řijatých na základ ě 
této kapitoly.  
Prohlubují spolupráci vým ěnou informací a vypracováváním spole čných hodnocení.  
Přispívají k provád ění práva ob čan ů Unie na ochranu na území t řetí zem ě podle čl. 20 odst. 2 písm. 
c) Smlouvy o fungování Evropské unie a opat ření př ijatých na základ ě článku 23 uvedené smlouvy.  
Článek 36  
(bývalý článek 21 Smlouvy o EU)  
Vysoký p ředstavitel Unie pro zahrani ční v ěci a bezpe čnostní politiku pravideln ě konzultuje 
s Evropským parlamentem hlavní hlediska a základní volby spole čné zahrani ční a bezpe čnostní 
politiky a spole čné bezpe čnostní a obranné politiky a informuje jej o vývoji t ěchto politik. Zajiš ťuje, 
aby názory Evropského parlamentu byly náležit ě brány v úvahu. Do informování Evropského parla ­
mentu mohou být zapojeni zvláštní zástupci.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/35
Evropský parlament m ůže Rad ě a vysokému p ředstaviteli klást dotazy nebo jim podávat doporu čení. 
Dvakrát ro čně koná rozpravu o pokroku p ři provád ění spole čné zahrani ční a bezpe čnostní politiky, 
včetn ě spole čné bezpe čnostní a obranné politiky.  
Článek 37  
(bývalý článek 24 Smlouvy o EU)  
Unie m ůže uzav řít dohody s jedním nebo více státy nebo mezinárodními organizacemi v oblastech 
spadajících do této kapitoly.  
Článek 38  
(bývalý článek 25 Smlouvy o EU)  
Aniž je dot čen článek 240 Smlouvy o fungování Evropské unie, sleduje Politický a bezpe čnostní 
výbor mezinárodní situaci v oblastech spole čné zahrani ční a bezpe čnostní politiky a p řispívá 
k vymezení politik podáváním stanovisek Rad ě na její žádost, na žádost vysokého p ředstavitele 
Unie pro zahrani ční v ěci a bezpe čnostní politiku nebo z vlastního podn ětu. Sleduje také provád ění 
dohodnutých politik, aniž jsou dot čeny pravomoci vysokého p ředstavitele.  
V rámci této kapitoly vykonává Politický a bezpe čnostní výbor pod odpov ědností Rady a vysokého 
představitele politickou kontrolu a strategické řízení př i operacích k řešení krizí podle článku 43.  
Rada m ůže za ú čelem operace k řešení krizí a po dobu jejího trvání, jak ji Rada ur čí, zmocnit výbor 
k p řijímání vhodných rozhodnutí týkajících se politické kontroly a strategického ř ízení operace.  
Článek 39  
V souladu s článkem 16 Smlouvy o fungování Evropské unie a odchyln ě od jeho odstavce 2 p řijímá 
Rada rozhodnutí, které stanoví pravidla o ochran ě fyzických osob p ři zpracovávání osobních údaj ů 
členskými státy, pokud vykonávají činnosti spadající do oblasti p ůsobnosti této kapitoly, a pravidla 
o volném pohybu t ěchto údaj ů. Dodržování t ěchto pravidel podléhá kontrole nezávislými orgány.CS C 83/36 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 40  
(bývalý článek 47 Smlouvy o EU)  
Provád ění spole čné zahrani ční a bezpe čnostní politiky se nedotýká uplat ňování postup ů a rozsahu 
pravomocí orgán ů, které Smlouvy stanoví pro výkon pravomocí Unie uvedených v článcích 3 až 6 
Smlouvy o fungování Evropské unie.  
Stejn ě tak se provád ění politik uvedených v daných článcích nedotýká uplat ňování postup ů a rozsahu 
pravomocí orgán ů, které Smlouvy stanoví pro výkon pravomocí Unie podle této kapitoly.  
Článek 41  
(bývalý článek 28 Smlouvy o EU)  
1. Správní výdaje, které orgán ům vzniknou p ři provád ění této kapitoly, jsou hrazeny z rozpo čtu 
Evropské unie.  
2. Opera ční výdaje, které vzniknou při provád ění této kapitoly, jsou rovn ěž hrazeny z rozpo čtu 
Unie s výjimkou výdaj ů na operace v souvislosti s vojenstvím nebo obranou a p řípad ů, kdy Rada 
jednomyslně rozhodne jinak.  
Nejsou-li výdaje hrazeny z rozpo čtu Unie, hradí je členské státy podle klí če hrubého národního 
produktu, pokud Rada jednomysln ě nerozhodne jinak. Členské státy, jejichž zástupci v Rad ě u činili 
formální prohlášení podle čl. 31 odst. 1 druhého pododstavce, nejsou povinny p řispívat na finan ­
cování operací v souvislosti s vojenstvím nebo obranou.  
3. Rada p řijme rozhodnutí, kterým stanoví zvláštní postupy pro zajiště ní rychlého př ístupu 
k prost ředk ům rozpo čtu Unie ur čeným k naléhavému financování iniciativ v rámci spole čné zahra ­
ni ční a bezpe čnostní politiky, a zejména k p řípravným činnostem pro mise podle čl. 42 odst. 1 
a článku 43. Rozhoduje po konzultaci s Evropským parlamentem.  
Činnosti pro p řípravu misí uvedených v čl. 42 odst. 1 a článku 43, které nejsou hrazeny z rozpo čtu 
Unie, jsou financovány z fondu pro zahájení operace vytvořeného p řísp ěvky členských stát ů. 
Rada p řijme kvalifikovanou v ětšinou na návrh vysokého p ředstavitele Unie pro zahrani ční v ěci 
a bezpe čnostní politiku rozhodnutí, kterými stanoví:  
a) postupy vytvo ření a financování fondu pro zahájení operace, zejména finan ční částky p řidělené 
fondu;  
b) postupy správy fondu pro zahájení operace;CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/37
c) postupy finan ční kontroly.  
Pokud plánovaná mise podle čl. 42 odst. 1 a článku 43 nem ůže být hrazena z rozpo čtu Unie, pov ěří 
Rada využitím tohoto fondu vysokého p ředstavitele. Vysoký p ředstavitel p ředloží Rad ě zprávu 
o provedení tohoto pov ěření.  
ODDÍL 2 
USTANOVENÍ O SPOLE ČNÉ BEZPE ČNOSTNÍ A OBRANNÉ POLITICE  
Článek 42  
(bývalý článek 17 Smlouvy o EU)  
1. Spole čná bezpe čnostní a obranná politika je nedílnou sou částí spole čné zahrani ční 
a bezpe čnostní politiky. Zajiš ťuje Unii operativní schopnost, která se opírá o civilní a vojenské 
prost ředky. Unie je m ůže použít pro mise vedené mimo území Unie k udržení míru, p ředcházení 
konflikt ům a posílení mezinárodní bezpe čnosti v souladu se zásadami Charty Organizace spojených 
národ ů. Pln ění t ěchto úkol ů je založeno na využití schopností poskytnutých členskými státy.  
2. Spole čná bezpe čnostní a obranná politika zahrnuje postupné vymezení spole čné obranné 
politiky Unie. Ta povede ke spole čné obran ě, jakmile o tom Evropská rada jednomysln ě rozhodne. 
V tomto p řípad ě doporu čí členským států m p řijetí takového rozhodnutí v souladu s jejich ústavními 
předpisy. 
Politika Unie podle tohoto oddílu se nedotýká zvláštní povahy bezpe čnostní a obranné politiky 
některých členských stát ů a uznává závazky n ěkterých členských stát ů uskute čňujících svou 
spole čnou obranu v rámci Organizace Severoatlantické smlouvy (NATO), které vyplývají ze Severo ­
atlantické smlouvy a které jsou v souladu se spole čnou bezpe čnostní a obrannou politikou vytvo ­ 
řenou v tomto rámci.  
3. Pro provád ění spole čné bezpe čnostní a obranné politiky dávají členské státy Unii k dispozici 
civilní a vojenské schopnosti, aby p řisp ěly k pln ění cíl ů vymezených Radou. Členské státy, které mezi 
sebou ustavily mnohonárodní síly, je mohou rovn ěž dát k dispozici spole čné bezpe čnostní a obranné 
politice.  
Členské státy se zavazují, že budou své vojenské schopnosti postupn ě zdokonalovat. Agentura pro 
oblast rozvoje obranných schopností, výzkumu, po řizování a vyzbrojování (dále jen „Evropská 
obranná agentura“) ur čuje operativní pot řeby, podporuje opat ření k jejich uspokojování, p řispívá 
k ur čení a př ípadn ě k provád ění všech ú čelných opat ření pro posílení výrobní a technologické 
základny v oblasti obrany, podílí se na vymezení evropské politiky schopností a vyzbrojování 
a napomáhá Rad ě p ři hodnocení zlepšování vojenských schopností.CS C 83/38 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
4. Rozhodnutí týkající se spole čné bezpe čnostní a obranné politiky v četn ě t ěch, která se týkají 
zahájení mise podle tohoto článku, p řijímá Rada jednomysln ě na návrh vysokého p ředstavitele Unie 
pro zahrani ční v ěci a bezpeč nostní politiku nebo z podn ětu n ěkterého členského státu. Vysoký 
představitel m ůže, p řípadn ě spole čně s Komisí, navrhnout, aby byly využity vnitrostátní prost ředky 
i nástroje Unie.  
5. K zachování hodnot Unie a služb ě jejím zájm ům m ůže Rada v rámci Unie pov ěřit provedením 
mise skupinu členských stát ů. Provád ění této mise se řídí článkem 44.  
6. Členské státy, jejichž vojenské schopnosti splň ují vyšší kritéria a které p řijaly v této oblasti 
přísn ější závazky s ohledem na vedení t ěch nejnáro čnějších misí, naváží v rámci Unie stálou struk ­
turovanou spolupráci. Tato spolupráce se řídí článkem 46. Nedotýká se článku 43.  
7. Pokud se členský stát stane na svém území cílem ozbrojeného napadení, poskytnou mu ostatní 
členské státy pomoc a podporu všemi prost ředky, které jsou v jejich moci, v souladu s článkem 51 
Charty Organizace spojených národ ů. Tím není dot čena zvláštní povaha bezpe čnostní a obranné 
politiky n ěkterých členských stát ů. 
Závazky a spolupráce v této oblasti jsou v souladu se závazky v rámci Organizace Severoatlantické 
smlouvy, která z ůstává pro ty členské státy, které jsou jejími členy, základem jejich společ né obrany 
a fórem pro její provád ění. 
Článek 43 
1. Mise uvedené v čl. 42 odst. 1, p ři kterých m ůže Unie použít civilní a vojenské prost ředky, 
zahrnují spole čné akce v oblasti odzbrojení, humanitární a záchranné mise, poradní a pomocné mise 
ve vojenské oblasti, mise pro p ředcházení konflikt ům a udržení míru, mise bojových sil k řešení krizí, 
včetn ě misí pro prosazování míru a stabiliza čních operací po ukon čení konfliktů . Všechny tyto mise 
mohou p řispívat k boji proti terorismu, v četn ě podpory tř etích zemí v boji proti terorismu na jejich 
území.  
2. Rada p řijímá rozhodnutí týkající se misí uvedených v odstavci 1, ve kterých vymezí jejich cíle, 
rozsah a obecné podmínky jejich provádě ní. Vysoký př edstavitel Unie pro zahrani ční v ěci 
a bezpe čnostní politiku pod vedením Rady a v úzkém a stálém styku s Politickým 
a bezpe čnostním výborem zajiš ťuje koordinaci civilních a vojenských aspekt ů t ěchto misí.  
Článek 44  
1. V rámci rozhodnutí p řijatých podle článku 43 m ůže Rada sv ěřit provád ění n ěkteré mise 
skupin ě členských stát ů, které si to p řejí a mají pro takovou misi nezbytné schopnosti. Tyto členské 
státy se ve spojení s vysokým p ředstavitelem Unie pro zahrani ční v ěci a bezpe čnostní politiku mezi 
sebou dohodnou na řízení této mise.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/39
2. Členské státy ú častnící se mise informují o vývoji mise pravideln ě Radu z vlastního podn ětu 
nebo na žádost jiného členského státu. Členské státy ú častnící se mise neprodlen ě informují Radu 
v p řípad ě, kdy by provedení mise m ělo podstatné následky nebo by vyžadovalo zm ěnu cíle, rozsahu 
nebo podmínek mise stanovených rozhodnutím podle odstavce 1. V takových p řípadech p řijme Rada 
nezbytná rozhodnutí.  
Článek 45 
1. Evropská obranná agentura, uvedená v čl. 42 odst. 3, má pod vedením Rady za úkol:  
a) p řispívat k ur čení cíl ů vojenských schopností č lenských stát ů a hodnotit dodržování závazk ů 
týkajících se schopností p řislíbených členskými státy;  
b) podporovat harmonizaci operativních pot řeb a p řijímání ú činných a slu čitelných akvizi čních 
metod;  
c) navrhovat mnohostranné projekty pro pln ění cíl ů z hlediska vojenských schopností a zajiš ťovat 
koordinaci program ů provád ěných členskými státy a řízení zvláštních program ů spolupráce; 
d) podporovat výzkum v oblasti obranných technologií, koordinovat a plánovat spole čnou 
výzkumnou činnost a studie technických řešení odpovídajících budoucím operativním pot řebám;  
e) p řispívat k ur čování a p řípadn ě k provád ění všech ú čelných opat ření pro posílení pr ůmyslové 
a technologické základny v oblasti obrany a pro zlepšení ú činnosti vojenských výdaj ů. 
2. Evropská obranná agentura je otev řena všem členským států m, které si p řejí podílet se na její 
činnosti. Rada kvalifikovanou v ětšinou p řijme rozhodnutí vymezující statut, sídlo a zp ůsob fungování 
agentury. Toto rozhodnutí p řihlíží ke stupni skute čného podílu na činnostech agentury. V rámci 
agentury se vytvá řejí zvláštní skupiny sdružující členské státy, jež vedou společ né projekty. Agentura 
plní své úkoly ve spojení s Komisí, je-li to t řeba.  
Článek 46  
1. Členské státy, které si p řejí ú častnit se stálé strukturované spolupráce uvedené v čl. 42 odst. 6, 
spl ňují kritéria a p řijímají závazky týkající se vojenských schopností stanovené v Protokolu o stálé 
strukturované spolupráci, oznámí sv ůj zám ěr Rad ě a vysokému p ředstaviteli Unie pro zahrani ční v ěci 
a bezpe čnostní politiku.  
2. Do t ří m ěsíc ů od oznámení podle odstavce 1 p řijme Rada rozhodnutí o z řízení stálé struktu ­
rované spolupráce a stanoví seznam zú častn ěných členských stát ů. Rada rozhoduje kvalifikovanou 
většinou po konzultaci s vysokým p ředstavitelem.CS C 83/40 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
3. Každý členský stát, který si v pozd ějším stadiu p řeje ú častnit se stálé strukturované spolupráce, 
oznámí sv ůj zám ěr Rad ě a vysokému p ředstaviteli.  
Rada p řijme rozhodnutí, kterým potvrdí ú čast doty čného členského státu, který spl ňuje kritéria 
a p řijímá závazky stanovené v článcích 1 a 2 Protokolu o stálé strukturované spolupráci. Rada 
rozhoduje kvalifikovanou v ětšinou po konzultaci s vysokým p ředstavitelem. Na hlasování se podílejí 
pouze členové Rady zastupující zú častn ěné členské státy.  
Kvalifikovaná v ětšina je vymezena v souladu s čl. 238 odst. 3 písm. a) Smlouvy o fungování 
Evropské unie.  
4. Pokud zú častn ěný členský stát již nespl ňuje kritéria nebo není již schopen dostát závazk ům 
stanoveným v článcích 1 a 2 Protokolu o stálé strukturované spolupráci, m ůže Rada p řijmout 
rozhodnutí o pozastavení ú časti tohoto členského státu.  
Rada rozhoduje kvalifikovanou v ětšinou. Na hlasování se podílejí pouze členové Rady zastupující 
zú častn ěné členské státy, s výjimkou doty čného členského státu.  
Kvalifikovaná v ětšina je vymezena v souladu s čl. 238 odst. 3 písm. a) Smlouvy o fungování 
Evropské unie.  
5. Pokud si zú častn ěný členský stát p řeje odstoupit ze stálé strukturované spolupráce, oznámí své 
rozhodnutí Radě, která vezme na v ědomí, že dotyč ný členský stát ukon čil svou ú čast. 
6. Rozhodnutí a doporu čení Rady v rámci stálé strukturované spolupráce jiná než uvedená 
v odstavcích 2 až 5 se p řijímají jednomysln ě. Pro ú čely tohoto odstavce je k jednomyslnosti t řeba 
pouze hlas ů zástupc ů zú častn ěných členských stát ů. 
HLAVA VI  
ZÁV ĚRE ČNÁ USTANOVENÍ  
Článek 47 
Unie má právní subjektivitu.  
Článek 48  
(bývalý článek 48 Smlouvy o EU)  
1. Smlouvy mohou být zm ěn ěny řádným postupem pro p řijímání zm ěn. Mohou být rovn ěž 
zm ěn ěny zjednodušeným postupem pro p řijímání zm ěn.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/41
Řádný postup pro p řijímání zm ěn 
2. Vláda kteréhokoli členského státu, Evropský parlament nebo Komise mohou Rad ě p ředkládat 
návrhy na zm ěnu Smluv. Tyto návrhy mohou mimo jiné sm ěřovat k rozší ření nebo omezení 
pravomocí sv ěřených Unii ve Smlouvách. Tyto návrhy p ředá Rada Evropské rad ě a oznámí se 
vnitrostátním parlament ům. 
3. P řijme-li Evropská rada prostou v ětšinou po konzultaci s Evropským parlamentem a Komisí 
kladné rozhodnutí ve vztahu k posouzení navrhovaných zm ěn, svolá p ředseda Evropské rady 
konvent složený ze zástupc ů vnitrostátních parlament ů, hlav stát ů nebo p ředsed ů vlád členských 
stát ů, Evropského parlamentu a Komise. Institucionální zm ěny v m ěnové oblasti jsou rovn ěž konzul ­
továny s Evropskou centrální bankou. Konvent př ezkoumá návrhy zm ěn a konsensem p řijme dopo ­
ru čení pro konferenci zástupc ů vlád č lenských stát ů podle odstavce 4.  
Evropská rada m ůže po obdržení souhlasu Evropského parlamentu prostou v ětšinou rozhodnout, že 
konvent nesvolá, pokud to není od ůvodn ěné rozsahem navrhovaných zm ěn. V tom př ípad ě vymezí 
Evropská rada mandát pro konferenci zástupc ů vlád členských stát ů. 
4. Konferenci zástupc ů vlád členských stát ů svolá p ředseda Rady, aby se spole čně dohodly zm ěny, 
které mají být ve Smlouvách provedeny.  
Zm ěny vstoupí v platnost po ratifikaci všemi členskými státy v souladu s jejich ústavními p ředpisy.  
5. Pokud smlouvu pozm ěňující Smlouvy po dvou letech od jejího podpisu ratifikovaly čtyři p ětiny 
členských stát ů a jeden nebo více členských stát ů se př i její ratifikaci setkalo s obtížemi, bude se 
touto otázkou zabývat Evropská rada.  
Zjednodušený postup pro p řijímání zm ěn 
6. Vláda každého členského státu, Evropský parlament nebo Komise mohou předložit Evropské 
rad ě návrhy na zm ěnu všech nebo části ustanovení části t řetí Smlouvy o fungování Evropské unie, 
která se týkají vnit řních politik a činností Unie.  
Evropská rada m ůže p řijmout rozhodnutí o zm ěn ě všech nebo části ustanovení části t řetí Smlouvy 
o fungování Evropské unie. Evropská rada rozhoduje jednomysln ě po konzultaci s Evropským parla ­
mentem a Komisí a, v p řípad ě institucionálních zm ěn v m ěnové oblasti, s Evropskou centrální 
bankou. Toto rozhodnutí vstoupí v platnost až po schválení členskými státy v souladu s jejich 
ústavními p ředpisy.  
Rozhodnutí podle druhého pododstavce nesmí rozší řit pravomoci sv ěřené Unii Smlouvami.CS C 83/42 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
7. Stanoví-li Smlouva o fungování Evropské unie nebo hlava V této smlouvy, že Rada rozhoduje 
v ur čité oblasti nebo v ur čitém p řípad ě jednomysln ě, m ůže Evropská rada p řijmout rozhodnutí, které 
Rad ě umožní v této oblasti nebo v tomto p řípad ě rozhodovat kvalifikovanou většinou. Tento 
pododstavec se nepoužije na rozhodnutí související s vojenstvím nebo obranou.  
Stanoví-li Smlouva o fungování Evropské unie, že Rada p řijímá legislativní akty zvláštním legisla ­
tivním postupem, m ůže Evropská rada př ijmout rozhodnutí, kterým umožní p řijímat tyto akty 
řádným legislativním postupem.  
Každá iniciativa Evropské rady na základ ě prvního nebo druhého pododstavce se oznámí vnitros ­
tátním parlament ům. Vysloví-li n ěkterý vnitrostátní parlament ve lh ůtě do šesti m ěsíc ů od tohoto 
oznámení sv ůj nesouhlas, rozhodnutí uvedené v prvním nebo druhém pododstavci se nep řijme. 
Není-li nesouhlas vysloven, m ůže Evropská rada toto rozhodnutí p řijmout.  
Evropská rada rozhoduje o p řijetí rozhodnutí uvedených v prvním nebo druhém pododstavci jedno ­
mysln ě po obdržení souhlasu Evropského parlamentu, který se usnáší v ětšinou hlas ů všech svých 
člen ů. 
Článek 49  
(bývalý článek 49 Smlouvy o EU)  
Každý evropský stát, který uznává hodnoty uvedené v článku 2 a zavazuje se k jejich podpo ře, m ůže 
požádat o členství v Unii. O této žádosti je informován Evropský parlament a vnitrostátní parla ­
menty. Žadatelský stát podává svou žádost Rad ě, která rozhoduje jednomysln ě po konzultaci 
s Komisí a po obdržení souhlasu Evropského parlamentu, který se usnáší v ětšinou hlas ů všech 
svých člen ů. Kritéria pro p řistoupení, na nichž se dohodne Evropská rada, budou zohledn ěna. 
Podmínky p řijetí a s ním spojené nezbytné následné úpravy smluv, na nichž je Evropská unie 
založena, jsou p ředm ětem dohody mezi členskými státy a žadatelským státem. Tato dohoda vyžaduje 
ratifikaci všemi smluvními státy v souladu s jejich ústavními p ředpisy.  
Článek 50 
1. Každý členský stát se v souladu se svými ústavními p ředpisy m ůže rozhodnout z Unie 
vystoupit.  
2. Členský stát, který se rozhodne vystoupit, oznámí sv ůj zám ěr Evropské radě . S ohledem na 
pokyny Evropské rady Unie sjedná a uzav ře s tímto státem dohodu o podmínkách jeho vystoupení, 
s p řihlédnutím k rámci jeho budoucích vztahů s Unií. Tato dohoda se sjednává v souladu s čl. 218 
odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie. Jménem Unie ji uzavře Rada, která rozhoduje kvalifi ­
kovanou většinou po obdržení souhlasu Evropského parlamentu.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/43
3. Smlouvy p řestávají být pro doty čný stát použitelné dnem vstupu dohody o vystoupení 
v platnost, nebo nedojde-li k tomu, dva roky po oznámení podle odstavce 2, nerozhodne-li Evropská 
rada jednomysln ě po dohod ě s dotyč ným členským státem o prodloužení této lh ůty. 
4. Pro ú čely odstavc ů 2 a 3 se člen Evropské rady nebo Rady, který zastupuje vystupující členský 
stát, nepodílí na jednáních ani rozhodnutích Evropské rady nebo Rady, která se jej týkají.  
Kvalifikovaná v ětšina je vymezena v souladu s čl. 238 odst. 3 písm. b) Smlouvy o fungování 
Evropské unie.  
5. Pokud stát, který z Unie vystoupil, požádá o nové p řistoupení, podléhá tato žádost postupu 
podle článku 49.  
Článek 51 
Protokoly ke Smlouvám a jejich p řílohy tvo ří jejich nedílnou sou část. 
Článek 52  
1. Smlouvy se vztahují na Belgické království, Bulharskou republiku, Českou republiku, Dánské 
království, Spolkovou republiku N ěmecko, Estonskou republiku, Irsko, Řeckou republiku, Špan ělské 
království, Francouzskou republiku, Italskou republiku, Kyperskou republiku, Lotyšskou republiku, 
Litevskou republiku, Lucemburské velkovévodství, Ma ďarskou republiku, Republiku Malta, Nizo ­
zemské království, Rakouskou republiku, Polskou republiku, Portugalskou republiku, Rumunsko, 
Republiku Slovinsko, Slovenskou republiku, Finskou republiku, Švédské království a Spojené králov ­
ství Velké Británie a Severního Irska.  
2. Územní p ůsobnost Smluv je vymezena v článku 355 Smlouvy o fungování Evropské unie.  
Článek 53  
(bývalý článek 51 Smlouvy o EU)  
Tato smlouva se uzavírá na dobu neur čitou. 
Článek 54  
(bývalý článek 52 Smlouvy o EU)  
1. Tato smlouva bude ratifikována Vysokými smluvními stranami v souladu s jejich ústavními 
předpisy. Ratifika ční listiny budou uloženy u vlády Italské republiky.CS C 83/44 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
2. Tato smlouva vstupuje v platnost dnem 1. ledna 1993 za p ředpokladu, že budou uloženy 
všechny ratifika ční listiny, nebo nestane-li se tak, prvním dnem m ěsíce následujícího po uložení 
ratifika ční listiny tím signatá řským státem, který tak u činí jako poslední.  
Článek 55  
(bývalý článek 53 Smlouvy o EU)  
1. Tato smlouva, sepsaná v jediném vyhotovení v jazyce anglickém, bulharském, českém, 
dánském, estonském, finském, francouzském, irském, italském, litevském, lotyšském, ma ďarském, 
maltském, n ěmeckém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, 
slovinském, špan ělském a švédském, p řičemž všechna zn ění mají stejnou platnost, bude uložena 
v archivu vlády Italské republiky, která p ředá její ověř ený opis všem vládám ostatních signatá řských 
stát ů. 
2. Tato smlouva m ůže být rovn ěž p řeložena do jakéhokoliv jazyka ur čeného členskými státy 
z t ěch jazyk ů, jež jsou podle ústavního řádu t ěchto členských stát ů ú ředními jazyky na jejich 
celém území nebo jeho části. Doty čný členský stát p ředá ověř ený opis t ěchto p řeklad ů, který 
bude uložen v archivu Rady.  
NA DŮ KAZ ČEHOŽ  p řipojili níže podepsaní zplnomocn ění zástupci k této smlouv ě své podpisy. 
V Maastrichtu dne sedmého února tisíc dev ět set devadesát dva.  
(seznam zplnomocn ěných zástupc ů není př etišt ěn)CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/45
PROTOKOLYCS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/201

PROTOKOL ( č. 1)  
O ÚLOZE VNITROSTÁTNÍCH PARLAMENT Ů 
V EVROPSKÉ UNII  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
MAJÍCE NA PAM ĚTI, že zp ůsob kontroly vlád vnitrostátními parlamenty, pokud jde o činnosti Evropské 
unie, je záležitostí ústavního uspo řádání a praxe každého členského státu,  
PŘEJÍCE SI  podnítit v ětší zapojení vnitrostátních parlament ů do činností Evropské unie a zvýšit jejich 
možnost vyjad řovat se k návrh ům legislativních akt ů Evropské unie, jakož i k jiným záležitostem, 
které pro n ě mohou mít zvláštní význam,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se p řipojují ke Smlouvě o Evropské unii, ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie a ke Smlouv ě o založení Evropského spole čenství pro atomovou 
energii:  
HLAVA I  
INFORMOVÁNÍ VNITROSTÁTNÍCH PARLAMENT Ů 
Článek 1 
Podklady pro konzultace vydané Komisí (zelené a bílé knihy a sd ělení) p ředává Komise p ři jejich 
zve řejn ění p římo vnitrostátním parlament ům. Komise rovn ěž p ředává vnitrostátním parlament ům, 
a to sou časn ě jako Evropskému parlamentu a Rad ě, roč ní legislativní program a veškeré další nástroje 
legislativního plánování nebo politické strategie.  
Článek 2 
Návrhy legislativních aktů zasílané Evropskému parlamentu a Rad ě se postupují vnitrostátním parla ­
ment ům. 
Pro ú čely tohoto protokolu se „návrhem legislativního aktu“ rozum ějí návrhy Komise, podn ěty 
skupiny členských stát ů, podn ěty Evropského parlamentu, žádosti Soudního dvora, doporu čení 
Evropské centrální banky nebo žádosti Evropské investi ční banky za úč elem p řijetí legislativního 
aktu.  
Návrhy legislativních aktů pocházející od Komise postoupí Komise p římo vnitrostátním parla ­
ment ům, a to sou časn ě jako Evropskému parlamentu a Rad ě. 
Návrhy legislativních aktů pocházející od Evropského parlamentu postoupí Evropský parlament 
přímo vnitrostátním parlament ům.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/203
Návrhy legislativních aktů pocházející od skupiny členských států , Soudního dvora, Evropské 
centrální banky nebo Evropské investi ční banky postoupí vnitrostátním parlament ům Rada. 
Článek 3 
Vnitrostátní parlamenty mohou zaslat postupem uvedeným v Protokolu o používání zásad subsidi ­
arity a proporcionality p ředsed ům Evropského parlamentu, Rady a Komise od ůvodn ěné stanovisko 
k tomu, zda je návrh legislativního aktu v souladu se zásadou subsidiarity.  
Pochází-li návrh legislativního aktu od skupiny členských stát ů, p ředá p ředseda Rady od ůvodn ěné 
stanovisko či od ůvodn ěná stanoviska vládám t ěchto členských stát ů. 
Pochází-li návrh legislativního aktu od Soudního dvora, Evropské centrální banky nebo Evropské 
investi ční banky, p ředá p ředseda Rady od ůvodn ěné stanovisko či od ůvodn ěná stanoviska doty čnému 
orgánu nebo doty čné instituci.  
Článek 4 
Mezi okamžikem, kdy je návrh legislativního aktu zp řístupn ěn vnitrostátním parlament ům 
v ú ředních jazycích Unie, a okamžikem, kdy je za řazen na p ředb ěžný poř ad jednání Rady ke 
svému p řijetí nebo k p řijetí postoje v rámci legislativního postupu, musí uplynout lh ůta osmi týdn ů. 
Výjimky jsou možné v p řípad ě naléhavosti, p řičemž se d ůvody pro n ě uvedou v aktu nebo postoji 
Rady. Krom ě náležit ě od ůvodn ěných naléhavých p řípad ů nesmí v pr ůběhu t ěchto osmi týdn ů dojít 
k žádné dohod ě o daném návrhu legislativního aktu. Krom ě náležitě od ůvodn ěných naléhavých 
případ ů musí mezi za řazením návrhu legislativního aktu na p ředb ěžný po řad jednání Rady 
a p řijetím postoje uplynout lhů ta deseti dní.  
Článek 5 
Po řady jednání a výsledky zasedání Rady v četn ě zápis ů ze zasedání, na nichž Rada jedná o návrzích 
legislativních akt ů, se p ředávají p římo vnitrostátním parlament ům sou časně jako vládám členských 
stát ů. 
Článek 6 
Hodlá-li Evropská rada využít čl. 48 odst. 7 první nebo druhý pododstavec Smlouvy o Evropské unii, 
musí být vnitrostátní parlamenty informovány o iniciativ ě Evropské rady nejmén ě šest m ěsíc ů p řed 
přijetím rozhodnutí.  
Článek 7  
Účetní dv ůr p ředá svou výro ční zprávu pro informaci vnitrostátním parlament ům sou časn ě jako 
Evropskému parlamentu a Rad ě.CS C 83/204 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 8 
V p řípad ě vícekomorových vnitrostátních parlament ů se články 1 až 7 vztahují na všechny komory, 
z nichž se skládají.  
HLAVA II  
MEZIPARLAMENTNÍ SPOLUPRÁCE  
Článek 9 
Evropský parlament a vnitrostátní parlamenty spole čně vymezí organizaci a podporu ú činné 
a pravidelné meziparlamentní spolupráce v Evropské unii.  
Článek 10 
Konference parlamentních výbor ů pro evropské záležitosti m ůže Evropskému parlamentu, Rad ě 
a Komisi dávat veškeré podn ěty, které považuje za úč elné. Tato konference krom ě toho podporuje 
vým ěnu informací a osv ěd čených postup ů mezi vnitrostátními parlamenty a Evropským parla ­
mentem, což platí i pro jejich specializované výbory. M ůže rovn ěž po řádat meziparlamentní p řed ­
nášky na zvláštní témata, zejména jednat o otázkách spole čné zahrani ční a bezpe čnostní politiky, 
včetn ě spole čné bezpe čnostní a obranné politiky. Podn ěty konference nezavazují vnitrostátní parla ­
menty ani nep ředjímají jejich postoje.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/205
PROTOKOL ( č. 2)  
O POUŽÍVÁNÍ ZÁSAD SUBSIDIARITY 
A PROPORCIONALITY  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
PŘEJÍCE SI  zajistit, aby rozhodnutí byla p řijímána nejblíže ob čan ům Unie,  
ODHODLÁNY  stanovit podmínky použití zásad subsidiarity a proporcionality, zakotvených v článku 5 
Smlouvy o Evropské unii, a vytvo řit systém kontroly používání t ěchto zásad,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Článek 1 
Každý orgán neustále dbá na dodržování zásad subsidiarity a proporcionality vymezených v článku 5 
Smlouvy o Evropské unii.  
Článek 2 
Před p ředložením návrhu legislativního aktu vede Komise rozsáhlé konzultace. Tyto konzultace musí 
případn ě p řihlížet k regionálnímu a místnímu rozm ěru zamýšlené činnosti. V mimo řádn ě naléhavých 
případech Komise tyto konzultace nevede. Své rozhodnutí od ůvodní v návrhu.  
Článek 3  
Pro ú čely tohoto protokolu se „návrhem legislativního aktu“ rozum ějí návrhy Komise, podn ěty 
skupiny členských stát ů, podn ěty Evropského parlamentu, žádosti Soudního dvora, doporu čení 
Evropské centrální banky a žádosti Evropské investi ční banky za ú čelem p řijetí legislativního aktu.  
Článek 4  
Komise postoupí své návrhy legislativních akt ů a své pozm ěněné návrhy vnitrostátním parlament ům 
členských stát ů sou časn ě jako normotv ůrci Unie.  
Evropský parlament postoupí své návrhy legislativních akt ů a své pozm ěněné návrhy vnitrostátním 
parlament ům. 
Návrhy legislativních aktů pocházející od skupiny členských států , Soudního dvora, Evropské 
centrální banky nebo Evropské investi ční banky, jakož i pozm ěněné návrhy postoupí vnitrostátním 
parlament ům členských stát ů Rada.CS C 83/206 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Po p řijetí legislativních usnesení Evropského parlamentu a postoj ů Rady je tyto orgány postoupí 
vnitrostátním parlament ům. 
Článek 5  
Návrhy legislativních aktů se od ůvod ňují s ohledem na zásady subsidiarity a proporcionality. Každý 
návrh legislativního aktu by m ěl obsahovat zevrubnou informaci umož ňující posoudit soulad se 
zásadami subsidiarity a proporcionality. Tato informace by m ěla obsahovat zhodnocení finan čního 
dopadu návrhu, a jde-li o sm ěrnici, zhodnocení d ůsledků pro p ředpisy, jež mají být členskými státy 
přijaty, p řípadn ě v četn ě d ůsledků pro regionální p ředpisy. D ůvody umož ňující dosp ět k záv ěru, že 
cíl ů Unie lze lépe dosáhnout na její úrovni, se opírají o kvalitativní, a kdekoli je to možné, kvan ­
titativní údaje. Návrhy legislativních akt ů p řihlížejí k nutnosti postupovat tak, aby každá zát ěž, 
finan ční nebo správní, dopadající na Unii, vlády členských stát ů, regionální nebo místní orgány, 
hospodá řské subjekty a ob čany byla co nejmenší a p řim ěřená cíli, jehož má být dosaženo.  
Článek 6 
Ve lh ůtě osmi týdn ů ode dne postoupení návrhu legislativního aktu v ú ředních jazycích Unie m ůže 
každý vnitrostátní parlament nebo kterákoli komora vnitrostátního parlamentu zaslat p ředsedů m 
Evropského parlamentu, Rady a Komise od ůvodn ěné stanovisko uvád ějící, pro č soudí, že dotyč ný 
návrh není v souladu se zásadou subsidiarity. Je v ěcí vnitrostátního parlamentu nebo komory 
vnitrostátního parlamentu p řípadn ě konzultovat regionální parlamenty, které mají normotvornou 
pravomoc.  
Pochází-li návrh legislativního aktu od skupiny členských stát ů, p ředá p ředseda Rady stanovisko 
vládám t ěchto členských stát ů. 
Pochází-li návrh legislativního aktu od Soudního dvora, Evropské centrální banky nebo Evropské 
investi ční banky, p ředá p ředseda Rady stanovisko doty čnému orgánu nebo doty čné instituci.  
Článek 7 
1. Evropský parlament, Rada a Komise a p řípadn ě skupina členských stát ů, Soudní dv ůr, Evropská 
centrální banka nebo Evropská investič ní banka, pochází-li od nich návrh legislativního aktu, p řihlí ­ 
žejí k od ůvodn ěným stanovisk ům, která vydaly vnitrostátní parlamenty nebo komora n ěkterého 
z t ěchto vnitrostátních parlament ů. 
Každý vnitrostátní parlament má dva hlasy rozd ělené na základ ě vnitrostátního parlamentního 
systému. V dvoukomorovém parlamentním systému má každá komora jeden hlas.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/207
2. Pokud od ůvodn ěná stanoviska o nedodržení zásady subsidiarity v návrhu legislativního aktu 
představují nejmén ě jednu t řetinu všech hlas ů p řidělených vnitrostátním parlament ům podle odst. 1 
druhého pododstavce, musí být návrh p řezkoumán. Jde-li o návrh legislativního aktu p ředloženého 
na základ ě článku 76 Smlouvy o fungování Evropské unie a týkajícího se prostoru svobody, bezpe č­
nosti a práva, je t řeba jedné č tvrtiny hlas ů. 
Po takovém př ezkoumání m ůže Komise a př ípadn ě skupina členských stát ů, Evropský parlament, 
Soudní dv ůr, Evropská centrální banka nebo Evropská investič ní banka, pochází-li od nich návrh 
legislativního aktu, rozhodnout, že návrh bu ď zachová, zm ění nebo jej stáhne. Toto rozhodnutí musí 
být od ůvodn ěno. 
3. Pokud dále v rámci řádného legislativního postupu od ůvodn ěná stanoviska o nedodržení 
zásady subsidiarity v návrhu legislativního aktu p ředstavují nejmén ě prostou v ětšinu hlas ů p řiděle ­
ných vnitrostátním parlament ům podle odst. 1 druhého pododstavce, musí být návrh p řezkoumán. 
Po takovém př ezkoumání m ůže Komise rozhodnout, že návrh bu ď zachová, zm ění nebo jej stáhne.  
Pokud Komise rozhodne o zachování návrhu, musí v od ůvodn ěném stanovisku uvést, pro č se 
domnívá, že daný návrh je v souladu se zásadou subsidiarity. Toto od ůvodn ěné stanovisko 
a od ůvodn ěná stanoviska vnitrostátních parlament ů musí být p ředloženy normotv ůrci Unie ke 
zvážení v rámci tohoto postupu:  
a) p řed ukon čením prvního čtení posoudí normotv ůrce (Evropský parlament a Rada) soulad legis ­
lativního návrhu se zásadou subsidiarity, př ičemž zohlední zejména od ůvodn ění p ředložená 
a sdílená v ětšinou vnitrostátních parlament ů, jakož i od ůvodn ěné stanovisko Komise;  
b) pokud normotv ůrce zaujme v ětšinou 55 % členů Rady nebo v ětšinou odevzdaných hlas ů 
v Evropském parlamentu stanovisko, že návrh není v souladu se zásadou subsidiarity, není 
legislativní návrh dále zvažován.  
Článek 8 
Soudní dv ůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat o žalobách týkajících se porušení zásady 
subsidiarity n ěkterým legislativním aktem, které podal podle článku 263 Smlouvy o fungování 
Evropské unie členský stát nebo které členský stát p ředal v souladu se svým právním řádem jménem 
svého vnitrostátního parlamentu či n ěkteré jeho komory.  
Podle stejného článku m ůže takové žaloby podávat rovn ěž Výbor region ů v p řípad ě legislativních 
akt ů, pro jejichž p řijetí Smlouva o fungování Evropské unie stanoví, že má být konzultován.CS C 83/208 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 9 
Komise každoro čně p ředkládá Evropské radě , Evropskému parlamentu, Rad ě a vnitrostátním parla ­
ment ům zprávu o používání článku 5 Smlouvy o Evropské unii. Tuto výro ční zprávu rovn ěž 
předloží Hospodá řskému a sociálnímu výboru a Výboru region ů.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/209
PROTOKOL ( č. 3)  
O STATUTU SOUDNÍHO DVORA EVROPSKÉ UNIE  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
PŘEJÍCE SI  stanovit statut Soudního dvora Evropské unie podle článku 281 Smlouvy o fungování 
Evropské unie,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se p řipojují ke Smlouvě o Evropské unii, ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie a ke Smlouv ě o založení Evropského spole čenství pro atomovou 
energii:  
Článek 1 
Soudní dv ůr Evropské unie je z řízen a vykonává své funkce v souladu s ustanoveními Smluv 
a Smlouvy o založení Evropského spole čenství pro atomovou energii (Smlouva o ESAE) a tohoto 
statutu.  
HLAVA I  
POSTAVENÍ SOUDC Ů A GENERÁLNÍCH ADVOKÁT Ů 
Článek 2 
Každý soudce je povinen p řed nastoupením do své funkce složit na ve řejném zasedání p řed Soudním 
dvorem p řísahu, že bude vykonávat svou funkci zcela nestrann ě a podle svého nejlepšího sv ědomí 
a že bude zachovávat tajnost porad Soudního dvora.  
Článek 3 
Soudci jsou vy ňati z pravomoci soudů . Pokud jde o úkony spojené s výkonem jejich funkce, v četn ě 
ústních a písemných projev ů, jsou vy ňati z pravomoci soudů i po skon čení svých funkcí.  
Soudní dv ůr je m ůže rozhodnutím p řijatým v plénu této imunity zbavit. Týká-li se rozhodnutí člena 
Tribunálu nebo člena specializovaného soudu, rozhodne Soudní dv ůr po konzultaci doty čného 
soudu.  
Je-li po zbavení imunity zahájeno proti n ěkterému soudci trestní řízení, m ůže být tento soudce 
v každém členském státě postaven pouze p řed takový soud, který je p říslušný k trestnímu řízení 
proti soudc ům nejvyšších soudních instancí v tomto členském stát ě.CS C 83/210 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Články 11 až 14 a článek 17 Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie se vztahují na soudce, 
generální advokáty, vedoucího soudní kancelá ře a pomocné zpravodaje Soudního dvora Evropské 
unie, aniž jsou dot čena ustanovení týkající se imunity soudc ů, která jsou uvedena v p ředchozích 
pododstavcích. 
Článek 4 
Soudci nesm ějí vykonávat žádnou politickou nebo správní funkci.  
Neud ělí-li Rada prostou v ětšinou mimo řádně výjimku z tohoto pravidla, nesm ějí b ěhem funk čního 
období vykonávat žádnou výd ěle čnou nebo nevýděle čnou profesionální činnost.  
Při svém nástupu se slavnostn ě zavazují b ěhem výkonu své funkce i po jejím skon čení zachovávat 
povinnosti vyplývající z jejich funkce, zejména povinnost čestného a zdrženlivého jednání př i p řijí­
mání n ěkterých funkcí nebo n ěkterých výhod po tomto skon čení funkce.  
V p řípad ě pochybnosti rozhoduje Soudní dvů r. Týká-li se rozhodnutí člena Tribunálu nebo člena 
specializovaného soudu, rozhodne Soudní dv ůr po konzultaci dotyč ného soudu. 
Článek 5 
Funkce soudce zaniká krom ě pravidelných obm ěn a smrti odstoupením.  
V p řípad ě odstoupení soudce se dopis o odstoupení zasílá p ředsedovi Soudního dvora s tím, aby jej 
předložil p ředsedovi Rady. Jeho uv ědom ěním se místo uvol ňuje. 
Mimo p řípady, na které se použije článek 6, zastává každý soudce svou funkci, dokud se jí neujme 
jeho nástupce.  
Článek 6  
Soudce m ůže být zbaven funkce nebo mu m ůže být od ňat nárok na dů chod nebo jej nahrazující 
požitky pouze tehdy, nesplň uje-li nadále podle jednomyslného názoru soudc ů a generálních advokátů 
Soudního dvora požadované podmínky nebo neplní-li nadále povinnosti vyplývající ze své funkce. 
Doty čný soudce se t ěchto jednání neúč astní. Je-li doty čná osoba členem Tribunálu nebo specializo ­
vaného soudu, rozhodne Soudní dv ůr po konzultaci doty čného soudu. 
Vedoucí soudní kancelá ře Soudního dvora sd ělí rozhodnutí Soudního dvora př edsed ům Evropského 
parlamentu a Komise a oznámí je p ředsedovi Rady.  
V p řípad ě rozhodnutí o zbavení n ěkterého soudce jeho funkce se místo uvol ňuje oznámením tohoto 
rozhodnutí př edsedovi Rady.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/211
Článek 7 
Skon čí-li výkon funkce soudce p řed uplynutím jeho funk čního období, je nahrazen na zbývající část 
funk čního období.  
Článek 8 
Články 2 až 7 se vztahují i na generální advokáty.  
HLAVA II  
ORGANIZACE SOUDNÍHO DVORA  
Článek 9  
Částe čná obm ěna, k níž dochází každé t ři roky, se st řídav ě týká čtrnácti a t řinácti soudc ů. 
Částe čná obm ěna generálních advokát ů, k níž dochází každé t ři roky, se týká vždy čtyř generálních 
advokát ů. 
Článek 10 
Vedoucí soudní kancelá ře Soudního dvora skládá p řed Soudním dvorem p řísahu, že bude vykonávat 
svou funkci zcela nestrann ě a podle svého nejlepšího sv ědomí a že bude zachovávat tajnost porad 
Soudního dvora. 
Článek 11 
Soudní dv ůr zajistí zastupování vedoucího soudní kancelá ře v p řípad ě p řekážky na jeho stran ě. 
Článek 12 
Soudnímu dvoru jsou p řiděleni ú ředníci a jiní zam ěstnanci, aby zajistili jeho chod. Jsou pod řízeni 
vedoucímu soudní kancelá ře Soudního dvora pod dohledem p ředsedy.  
Článek 13 
Na žádost Soudního dvora mohou Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem 
rozhodnout o jmenování pomocných zpravodaj ů a upravit jejich postavení. Pomocní zpravodajové 
mohou být za podmínek stanovených jednacím řádem povoláni k ú časti na př ípravném šet ření 
k v ěcem p ředloženým Soudnímu dvoru a ke spolupráci se soudcem zpravodajem.  
Pomocné zpravodaje jmenuje Rada prostou v ětšinou z osob, které poskytují veškeré záruky nezávi ­
slosti a mají požadovanou právnickou kvalifikaci. P řed Soudním dvorem skládají p řísahu, že budou 
svou funkci vykonávat zcela nestrann ě a podle svého nejlepšího sv ědomí a že budou zachovávat 
tajnost porad Soudního dvora.CS C 83/212 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 14 
Soudci, generální advokáti a vedoucí soudní kancelá ře musí mít bydlišt ě v míst ě sídla Soudního 
dvora.  
Článek 15 
Soudní dv ůr vykonává svou činnost nep řetržit ě. Trvání soudních prázdnin stanoví Soudní dv ůr 
s ohledem na své úřední pot řeby.  
Článek 16 
Soudní dv ůr z řizuje senáty složené ze t ří a p ěti soudc ů. Soudci volí ze svého st ředu p ředsedy senát ů. 
Předsedové senát ů složených z p ěti soudc ů jsou voleni na dobu t ří let. Mohou být zvoleni dvakrát po 
sob ě. 
Velký senát je složen z t řinácti soudc ů. P ředsedá mu p ředseda Soudního dvora. Členy velkého senátu 
jsou rovn ěž p ředsedové senát ů složených z p ěti soudc ů a jiní soudci ur čení za podmínek stanove ­
ných jednacím řádem. 
Soudní dv ůr zasedá ve velkém senátu, požádá-li o to členský stát nebo orgán Unie, který je ú čast ­
níkem řízení.  
Soudní dv ůr zasedá v plénu p ři řízení na základ ě čl. 228 odst. 2, čl. 245 druhého pododstavce, 
článku 247 nebo čl. 286 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie.  
Navíc m ůže Soudní dv ůr po vyslechnutí generálního advokáta rozhodnout, že v ěc bude p ředložena 
plénu, má-li za to, že v ěc, kterou se zabývá, má mimo řádný význam.  
Článek 17 
Soudní dv ůr m ůže platn ě rozhodovat jen v lichém poč tu soudc ů. 
Rozhodnutí senát ů složených ze t ří nebo pě ti soudc ů jsou platná, pouze pokud jsou p řijata t řemi 
soudci. 
Rozhodnutí velkého senátu jsou platná, pouze pokud je p řítomno dev ět soudc ů. 
Rozhodnutí pléna Soudního dvora jsou platná, pouze pokud je p řítomno patnáct soudc ů. 
V p řípad ě p řekážky na stran ě jednoho soudce senátu m ůže být za podmínek stanovených jednacím 
řádem povolán soudce, který je členem jiného senátu.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/213
Článek 18 
Soudci a generální advokáti se nemohou ú častnit rozhodování v žádné v ěci, ve které d říve vystu ­
povali jako zmocn ěnci, poradci nebo advokáti n ěkterého z ú častník ů řízení nebo o níž byli povoláni 
rozhodnout jako členové soudu či vyšet řovací komise nebo v jakémkoli jiném postavení.  
Jestliže má soudce nebo generální advokát ze zvláštního d ůvodu za to, že se nem ůže ú častnit 
projednávání a rozhodování v ur čité v ěci, sd ělí to p ředsedovi. V p řípad ě, že se p ředseda domnívá, 
že se n ěkterý soudce nebo generální advokát nemá ze zvláštního d ůvodu ú častnit projednávání 
a rozhodování v ur čité v ěci, upozorní na to doty čného. 
V p řípad ě obtíží p ři použití tohoto článku rozhoduje Soudní dv ůr. 
Účastník řízení se nem ůže dovolávat státní p říslušnosti soudce nebo skute čnosti, že soudce jeho 
státní p říslušnosti není členem Soudního dvora nebo n ěkterého senátu, za tím ú čelem, aby žádal 
zm ěnu složení Soudního dvora nebo n ěkterého senátu.  
HLAVA III  
ŘÍZENÍ P ŘED SOUDNÍM DVOREM  
Článek 19 
Členské státy a orgány Unie zastupuje p řed Soudním dvorem zmocn ěnec jmenovaný pro každou 
jednotlivou v ěc; zmocn ěnci m ůže být nápomocen poradce nebo advokát.  
Stejným zp ůsobem jsou zastupovány státy, které jsou stranami Dohody o Evropském hospodá řském 
prostoru a nejsou členskými státy, jakož i Kontrolní ú řad ESVO uvedený ve zmín ěné dohod ě. 
Jiní ú častníci řízení musí být zastoupeni advokátem.  
Zastupovat n ěkterého ú častníka řízení p řed Soudním dvorem nebo mu být nápomocen m ůže pouze 
advokát oprávn ěný k výkonu advokacie podle práva n ěkterého členského státu nebo jiného státu, 
který je stranou Dohody o Evropském hospodá řském prostoru.  
Zmocn ěnci, poradci a advokáti vystupující p řed Soudním dvorem požívají práv a záruk nezbytných 
k nezávislému výkonu svých funkcí za podmínek, které ur čí jednací řád. 
Soudní dv ůr má vůč i poradc ům a advokát ům, kte ří p řed ním vystupují, pravomoci obvykle p řizná ­
vané soud ům, a to za podmínek, které ur čí jednací řád. 
Vysokoškolští uč itelé, kte ří jsou státními p říslušníky členských států , jejichž právní řád jim p řiznává 
právo vystupovat p řed soudy, požívají u Soudního dvora práv, která tento článek p řiznává advo ­
kát ům.CS C 83/214 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 20 
Řízení p řed Soudním dvorem má dvě části: písemnou a ústní.  
Písemná část řízení zahrnuje doru čení žalob, spis ů ú častník ů řízení, žalobních odpov ědí a vyjád ření 
a p řípadn ě replik, jakož i veškerých podpů rných písemností a dokument ů nebo jejich ověř ených 
opis ů ú častník ům řízení a orgán ům Unie, jejichž rozhodnutí jsou p ředm ětem sporu.  
Doru čení zajistí vedoucí soudní kancelá ře v po řadí a ve lh ůtách stanovených jednacím ř ádem.  
Ústní část řízení zahrnuje p řednesení zprávy soudce zpravodaje, slyšení zmocn ěnc ů, poradc ů 
a advokát ů, jakož i stanoviska generálního advokáta a podle pot řeby i výslechu svě dk ů a znalc ů. 
Má-li Soudní dv ůr za to, že v ěc neobsahuje žádnou novou právní otázku, m ůže po vyslechnutí 
generálního advokáta rozhodnout, že v ěc bude projednána bez stanoviska generálního advokáta.  
Článek 21 
Žaloba k Soudnímu dvoru se podává prostř ednictvím vedoucího soudní kancelá ře. Musí obsahovat 
jméno a bydlišt ě nebo sídlo žalobce, postavení podepsaného, ozna čení strany nebo stran, proti nimž 
žaloba sm ěřuje, p ředm ět sporu, návrhové žádání a stru čný popis žalobních d ůvod ů. 
K žalob ě musí být v p řípad ě potř eby př ipojen akt, jehož zrušení se požaduje, nebo v p řípad ě 
uvedeném v článku 265 Smlouvy o fungování Evropské unie doklad o datu výzvy zmín ěné 
v uvedeném článku. Jestliže tyto písemnosti nebyly k žalob ě p řipojeny, vyzve vedoucí soudní kance ­
láře žalobce, aby jej v p řim ěřené lhů tě dodal, p řičemž žaloba nesmí být odmítnuta proto, že tato 
vada byla odstran ěna teprve po uplynutí lh ůty stanovené pro podání žaloby.  
Článek 22 
V p řípadech podle článku 18 Smlouvy o ESAE se opravný prost ředek podává k Soudnímu dvoru 
prost řednictvím vedoucího soudní kancelá ře. Musí obsahovat jméno a bydlišt ě nebo sídlo navrho ­
vatele, postavení podepsaného, ozna čení rozhodnutí, proti n ěmuž se opravný prost ředek podává, 
ozna čení ú častník ů řízení, p ředm ět sporu, návrhové žádání a stru čný popis žalobních d ůvod ů. 
K opravnému prost ředku musí být p řipojen ov ěřený opis napadeného rozhodnutí rozhod čího 
výboru.  
Zamítne-li Soudní dvů r opravný prost ředek, nabývá rozhodnutí rozhod čího výboru právní moci.  
Zruší-li Soudní dvů r rozhodnutí rozhod čího výboru, m ůže být řízení př ed rozhod čím výborem na 
návrh n ěkterého z ú častník ů řízení znovu zahájeno. Rozhod čí výbor je p řitom vázán právním 
názorem vyjád řeným v rozhodnutí Soudního dvora.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/215
Článek 23 
V p řípadech uvedených v článku 267 Smlouvy o fungování Evropské unie doru čí p říslušný vnitros ­
tátní soud Soudnímu dvoru své rozhodnutí, jímž bylo řízení p řerušeno a v ěc p ředložena Soudnímu 
dvoru. Toto rozhodnutí pak oznámí vedoucí soudní kancelá ře Soudního dvora ú častník ům řízení, 
členským států m a Komisi, jakož i orgánu, instituci nebo jinému subjektu Unie, který p řijal akt, jehož 
platnost nebo výklad je p ředm ětem sporu.  
Do dvou m ěsíc ů od tohoto oznámení mají úč astníci řízení, členské státy, Komise a podle okolností 
i orgán, instituce nebo jiný subjekt Unie, který p řijal akt, jehož platnost nebo výklad je p ředm ětem 
sporu, právo p ředložit Soudnímu dvoru spisy ú častník ů řízení nebo vyjádření. 
V p řípadech uvedených v článku 267 Smlouvy o fungování Evropské unie oznámí vedoucí soudní 
kancelá ře Soudního dvora rozhodnutí vnitrostátního soudu stát ům, které jsou stranami dohody 
o Evropském hospodá řském prostoru a nejsou členskými státy, jakož i Kontrolnímu ú řadu ESVO 
uvedenému ve zmín ěné dohod ě, a které mohou do dvou m ěsíc ů od tohoto oznámení, jedná-li se 
o n ěkterou z oblastí p ůsobnosti zmín ěné dohody, p ředložit Soudnímu dvoru spisy ú častník ů řízení 
nebo vyjád ření.  
Pokud dohoda týkající se urč ité oblasti uzav řená mezi Radou a jedním nebo více t řetími státy stanoví, 
že tyto státy mají právo p ředkládat spisy ú častník ů řízení nebo vyjád ření, pokud soud členského státu 
požádá Soudní dv ůr o rozhodnutí o p ředb ěžné otázce spadající do oblasti p ůsobnosti dohody, je 
rozhodnutí vnitrostátního soudu obsahující uvedenou otázku také oznámeno doty čným t řetím 
stát ům, které mohou do dvou m ěsíc ů od tohoto oznámení p ředložit Soudnímu dvoru spisy ú čast ­
ník ů řízení nebo vyjád ření. 
Článek 23a  ( 1 ) 
Jednací řád m ůže upravit zrychlené řízení a, v souvislosti se žádostmi o rozhodnutí o p ředb ěžné 
otázce týkajícími se prostoru svobody, bezpe čnosti a práva, naléhavé řízení.  
V t ěchto řízeních lze pro p ředkládání spis ů nebo písemných vyjád ření stanovit kratší lh ůtu, než je 
lh ůta stanovená v článku 23, a odchyln ě od čl. 20 čtvrtého pododstavce lze stanovit, že v ěc bude 
projednána bez stanoviska generálního advokáta.  
V naléhavém řízení lze mimoto omezit okruh ú častník ů řízení a ostatních zú častn ěných uvedených 
v článku 23 oprávn ěných p ředkládat spisy nebo písemná vyjád ření a v př ípadech mimo řádné 
naléhavosti lze upustit od písemné části řízení.CS C 83/216 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010  
( 1 ) Článek vložený rozhodnutím 2008/79/ES, Euratom (Ú ř. v ěst. L 24, 29.1.2008, s. 42).
Článek 24 
Soudní dv ůr m ůže vyzvat ú častníky řízení, aby p ředložili veškeré dokumenty a poskytli veškeré 
informace, které pokládá za žádoucí. V p řípad ě odmítnutí to Soudní dv ůr vezme na v ědomí. 
Soudní dv ůr m ůže rovn ěž požádat členské státy a orgány, instituce nebo jiné subjekty Unie, které 
nejsou ú častníky řízení, o veškeré údaje, jež považuje za nezbytné pro ú čely řízení.  
Článek 25 
Soudní dv ůr m ůže kdykoli pov ěřit kteroukoli osobu, sdružení osob, ú řad, výbor nebo orgán podle 
své volby vypracováním odborného posudku.  
Článek 26 
Výslech sv ědk ů se provádí za podmínek, které stanoví jednací ř ád. 
Článek 27 
Vůč i sv ědk ům, kte ří odpírají plnit sv ědeckou povinnost, vykonává Soudní dvů r pravomoci soudů m 
obvykle př iznávané a m ůže ukládat pen ěžité tresty za podmínek, které stanoví jednací řád. 
Článek 28 
Sv ědci a znalci mohou být vyslechnuti pod p řísahou ve form ě, kterou stanoví jednací řád, anebo 
zp ůsobem, který stanoví právní řád domovského státu sv ědka nebo znalce.  
Článek 29 
Soudní dv ůr m ůže p řikázat, aby byl sv ědek nebo znalec vyslechnut soudním orgánem v míst ě svého 
bydlišt ě. 
Tento př íkaz se zašle k provedení p říslušnému soudnímu orgánu zp ůsobem, který stanoví jednací 
řád. Písemnosti, které byly získány na základ ě tohoto dožádání, se vracejí Soudnímu dvoru stejným 
zp ůsobem.  
Soudní dv ůr nese náklady, pokud je p řípadn ě nep řenese na ú častníky řízení.  
Článek 30  
Každý členský stát posuzuje porušení p řísahy sv ědky nebo znalci jako obdobný trestný čin spáchaný 
před svým vnitrostátním soudem v ob čanskoprávním řízení. Na základ ě oznámení Soudního dvora 
stíhá pachatele tohoto činu př ed p říslušným vnitrostátním soudem.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/217
Článek 31 
Jednání je ve řejné, nerozhodne-li Soudní dv ůr z vážných d ůvod ů bez návrhu nebo na návrh úč ast ­
ník ů řízení jinak.  
Článek 32 
V pr ůběhu jednání m ůže Soudní dv ůr vyslýchat znalce, sv ědky i samotné úč astníky řízení. Ú častníci 
řízení však p řed ním mohou vystupovat pouze prost řednictvím svých zástupc ů. 
Článek 33 
O každém jednání se sepisuje protokol, který podepisují předseda a vedoucí soudní kancelá ře. 
Článek 34 
Po řad jednání stanoví p ředseda. 
Článek 35 
Porady Soudního dvora jsou a z ůstanou tajné.  
Článek 36 
Rozsudky musí být od ůvodn ěny. Uvád ějí se v nich jména soudců , kte ří se ú častnili rozhodování.  
Článek 37 
Rozsudky podepisují p ředseda a vedoucí soudní kancelá ře. Vyhlašují se na ve řejném zasedání.  
Článek 38 
Soudní dv ůr rozhoduje o nákladech řízení.  
Článek 39 
Předseda Soudního dvora m ůže ve zkráceném řízení, které se v nezbytném rozsahu m ůže odchylovat 
od ur čitých pravidel obsažených v tomto statutu a které bude upraveno jednacím řádem, rozhodnout 
o návrzích na odklad provád ění nebo vykonatelnosti napadeného aktu podle článku 278 Smlouvy 
o fungování Evropské unie nebo podle článku 157 Smlouvy o ESAE, na na řízení p ředb ěžných 
opat ření podle článku 279 Smlouvy o fungování Evropské unie nebo na zastavení výkonu rozhod ­
nutí podle č l. 299 čtvrtého pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie nebo podle čl. 164 
třetího pododstavce Smlouvy o ESAE.CS C 83/218 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
V p řípad ě p řekážky na stran ě p ředsedy jej zastoupí jiný soudce za podmínek stanovených jednacím 
řádem.  
Rozhodnutí vydané p ředsedou nebo jeho zástupcem má pouze p ředb ěžnou povahu a nep ředjímá 
rozhodnutí Soudního dvora ve v ěci samé.  
Článek 40 
Členské státy a orgány Unie mohou ve sporech p ředložených Soudnímu dvoru vstoupit do řízení.  
Totéž právo mají instituce a jiné subjekty Unie a každá jiná osoba, které mohou prokázat zájem na 
rozhodnutí sporu p ředloženého Soudnímu dvoru. Fyzické nebo právnické osoby nesm ějí zasahovat 
do spor ů mezi členskými státy, spor ů mezi orgány Unie nebo spor ů mezi členskými státy a orgány 
Unie.  
Aniž je dot čen druhý pododstavec, mohou státy, které jsou stranami Dohody o Evropském hospo ­
dá řském prostoru a které nejsou členskými státy, jakož i Kontrolní ú řad ESVO uvedený ve zmín ěné 
dohod ě, vstoupit do řízení ve sporech týkajících se n ěkteré oblasti p ůsobnosti zmín ěné dohody. 
Návrhová žádání obsažená v návrhu na vstup do řízení se omezí na podporu návrhového žádání 
jednoho z hlavních ú častník ů řízení.  
Článek 41 
Jestliže žalovaný nepodá písemné návrhové žádání, a čkoli byl řádně vyrozum ěn, bude proti n ěmu 
vydán rozsudek pro zmeškání. Proti rozsudku se lze odvolat ve lh ůtě jednoho m ěsíce po jeho 
oznámení. Nerozhodne-li Soudní dv ůr jinak, nemá odvolání odkladný úč inek na výkon rozsudku 
pro zmeškání.  
Článek 42 
Členské státy, orgány, instituce a jiné subjekty Unie a ostatní fyzické nebo právnické osoby mohou 
v p řípadech a za podmínek, které budou stanoveny jednacím řádem, vznést námitky t řetí osoby proti 
rozsudk ům, jestliže se tyto rozsudky týkají jejich práv a jestliže byly vydány bez jejich ú časti.  
Článek 43  
V p řípad ě pochybností o smyslu a dosahu n ěkterého rozsudku je Soudní dv ůr p říslušný podat jeho 
výklad na žádost kteréhokoli úč astníka řízení nebo orgánu Unie, jestliže prokáží, že mají na v ěci 
oprávn ěný zájem.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/219
Článek 44 
Obnovu řízení lze u Soudního dvora žádat jen z toho d ůvodu, že byly zjišt ěny nové rozhodné 
skute čnosti, které p řed vynesením rozsudku nebyly známy Soudnímu dvoru ani ú častníku řízení, 
který o obnovu žádá.  
Obnovené řízení se zahajuje rozhodnutím Soudního dvora, které výslovn ě uvádí existenci nové 
skute čnosti, p řiznává jí význam od ůvod ňující obnovení řízení a prohlašuje proto žádost za p řípu ­
stnou.  
Žádost o obnovu řízení není p řípustná po uplynutí lh ůty deseti let od vydání rozsudku.  
Článek 45 
Jednací řád stanoví prodloužení procesních lh ůt z d ůvodu vzdálenosti.  
Zánik nároku pro zmeškání lh ůty nelze namítat, jestliže doty čná strana prokáže p ůsobení náhody 
nebo vyšší moci.  
Článek 46 
Nároky v ůči Unii z mimosmluvní odpov ědnosti se promlč ují za p ět let ode dne, kdy nastala 
skute čnost, na níž se zakládají. Proml čení se p řerušuje bu ď podáním žaloby u Soudního dvora, 
nebo př edb ěžnou žádostí, kterou poškozený p ředloží p říslušnému orgánu Unie. V naposledy 
uvedeném p řípad ě musí být žaloba podána ve lh ůtě dvou m ěsíc ů stanovené v článku 263 Smlouvy 
o fungování Evropské unie; podle okolností se použije č l. 265 druhý pododstavec Smlouvy 
o fungování Evropské unie.  
Tento článek se rovn ěž vztahuje na nároky v ůči Evropské centrální bance z mimosmluvní odpov ěd­
nosti.  
HLAVA IV  
TRIBUNÁL  
Článek 47 
Ustanovení čl. 9 prvního pododstavce, článk ů 14 a 15, čl. 17 prvního, druhého, čtvrtého a pátého 
pododstavce a článku 18 se použijí na Tribunál a jeho č leny. 
Ustanovení čl. 3 čtvrtého pododstavce a článk ů 10, 11 a 14 se p řim ěřen ě použijí pro vedoucího 
soudní kancelá ře Tribunálu.  
Článek 48  
Tribunál se skládá ze dvaceti sedmi soudc ů.CS C 83/220 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 49 
Členové Tribunálu mohou být povoláni, aby plnili úkoly generálního advokáta.  
Úlohou generálního advokáta je p ředkládat ve řejn ě, zcela nestrann ě a nezávisle od ůvodn ěná stano ­
viska v n ěkterých v ěcech p ředložených Tribunálu a být mu tím nápomocen p ři pln ění jeho poslání.  
Kritéria pro výběr t ěchto v ěcí a postup povolávání generálních advokát ů stanoví jednací řád Tribu ­
nálu. 
Člen povolaný k výkonu funkce generálního advokáta v ur čité v ěci se nesmí ú častnit rozhodování 
v téže v ěci. 
Článek 50 
Tribunál zasedá v senátech o t řech nebo pěti soudcích. Soudci volí ze svého st ředu př edsedy senát ů. 
Předsedové senát ů složených z p ěti soudc ů jsou voleni na dobu t ří let. Mohou být zvoleni dvakrát po 
sob ě. 
Složení senát ů a p řidělování v ěcí jednotlivým senát ům ur čí jednací řád. Ve v ěcech vymezených 
jednacím řádem m ůže Tribunál zasedat v plénu nebo jako samosoudce.  
Jednací řád m ůže rovn ěž stanovit, ve kterých v ěcech a za jakých podmínek Tribunál zasedá ve 
velkém senátu.  
Článek 51 
Odchyln ě od pravidla obsaženého v čl. 256 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie je Soudní 
dv ůr p říslušný rozhodovat o žalobách uvedených v článcích 263 a 265 Smlouvy o fungování 
Evropské unie podaných členským státem proti  
a) aktu nebo ne činnosti Evropského parlamentu nebo Rady nebo obou t ěchto orgán ů jednajících 
spole čně, krom ě: 
— rozhodnutí p řijatých Radou podle čl. 108 odst. 2 t řetího pododstavce Smlouvy o fungování 
Evropské unie,  
— akt ů Rady p řijatých podle na řízení Rady týkajícího se opat ření na ochranu obchodu ve smyslu 
článku 207 Smlouvy o fungování Evropské unie,  
— akt ů Rady, kterými Rada vykonává provádě cí pravomoci v souladu s čl. 291 odst. 2 Smlouvy 
o fungování Evropské unie;CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/221
b) aktu nebo ne činnosti Komise podle čl. 331 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.  
Dále je Soudní dvů r př íslušný rozhodovat o žalobách uvedených v týchž článcích podaných orgánem 
Unie proti aktu nebo ne činnosti Evropského parlamentu, Rady, obou t ěchto orgán ů jednajících 
spole čně nebo Komise nebo podaných orgánem Unie proti aktu nebo ne činnosti Evropské centrální 
banky.  
Článek 52 
Předseda Soudního dvora a př edseda Tribunálu urč í vzájemnou dohodou, za jakých podmínek budou 
úředníci a jiní zam ěstnanci Soudního dvora poskytovat služby Tribunálu, aby zajistili jeho chod. 
Někte ří ú ředníci a jiní zam ěstnanci jsou pod řízeni vedoucímu soudní kancelá ře Tribunálu pod 
dohledem p ředsedy Tribunálu.  
Článek 53  
Řízení p řed Tribunálem se řídí hlavou III.  
Řízení p řed Tribunálem bude podle pot řeby up řesn ěno a dopln ěno jednacím řádem. Jednací řád se 
m ůže odchýlit od čl. 40 čtvrtého pododstavce a článku 41 s ohledem na zvláštnosti spor ů v oblasti 
práv duševního vlastnictví.  
Odchyln ě od čl. 20 čtvrtého pododstavce m ůže generální advokát p ředkládat od ůvodněná stanoviska 
písemn ě. 
Článek 54 
Je-li žaloba nebo jiné podání ur čené Tribunálu omylem podáno vedoucímu soudní kancelář e 
Soudního dvora, př edá je neprodlen ě vedoucímu soudní kancelá ře Tribunálu; obdobn ě je-li žaloba 
nebo jiné podání ur čené Soudnímu dvoru omylem podáno vedoucímu soudní kancelá ře Tribunálu, 
předá je neprodlen ě vedoucímu soudní kancelá ře Soudního dvora.  
Pokud Tribunál zjistí, že není p říslušný k řízení ve v ěci, ve které je p říslušný Soudní dv ůr, postoupí 
věc Soudnímu dvoru; obdobn ě pokud Soudní dv ůr zjistí, že je k řízení p říslušný Tribunál, postoupí 
věc Tribunálu, který již poté nem ůže prohlásit svou nep říslušnost.  
Jsou-li Soudnímu dvoru i Tribunálu p ředloženy v ěci, které mají stejný p ředm ět, týkají se stejné otázky 
výkladu nebo otázky platnosti stejného právního aktu, m ůže Tribunál po vyslechnutí ú častník ů řízení 
přerušit řízení, dokud Soudní dv ůr nevynese rozsudek, nebo je-li žaloba podána podle článku 263 
Smlouvy o fungování Evropské unie, upustit od projednání v ěci, aby umožnil Soudnímu dvoru 
o t ěchto v ěcech rozhodnout. Za stejných okolností m ůže Soudní dv ůr rovn ěž rozhodnout 
o p řerušení řízení, které p řed ním probíhá; v tom p řípad ě řízení p řed Tribunálem pokra čuje. 
Pokud členský stát a orgán Unie napadají tentýž akt, upustí Tribunál od projednání v ěci, aby umožnil 
Soudnímu dvoru rozhodnout o t ěchto žalobách.CS C 83/222 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 55 
Vedoucí soudní kancelá ře Tribunálu oznámí kone čná rozhodnutí Tribunálu, rozhodnutí, která řeší 
věc pouze částe čně, nebo rozhodnutí o otázce týkající se př íslušnosti Tribunálu nebo p řípustnosti 
žaloby všem ú častník ům řízení, jakož i všem členským států m a orgán ům Unie, p řestože nevstoupily 
do řízení p řed Tribunálem.  
Článek 56 
Proti kone čným rozhodnutím Tribunálu, proti rozhodnutím, která řeší v ěc pouze částe čně, nebo 
proti rozhodnutím o otázce týkající se příslušnosti Tribunálu nebo p řípustnosti žaloby lze ve lhů tě 
dvou m ěsíc ů od oznámení napadeného rozhodnutí podat opravný prost ředek k Soudnímu dvoru.  
Tento opravný prost ředek m ůže podat kterýkoli úč astník řízení, jehož návrhovému žádání nebylo 
zcela nebo z části vyhov ěno. Jiní vedlejší úč astníci řízení než členské státy nebo orgány Unie mohou 
podat opravný prost ředek, pouze pokud se jich rozhodnutí Tribunálu p římo týká.  
S výjimkou sporů mezi Unií a jejich zam ěstnanci mohou tento opravný prost ředek podat rovn ěž 
členské státy a orgány Unie, které nevstoupily do řízení p řed Tribunálem. Tyto členské státy a orgány 
mají stejné postavení jako členské státy nebo orgány, které vstoupily do řízení v prvním stupni.  
Článek 57 
Opravný prost ředek k Soudnímu dvoru proti rozhodnutí Tribunálu, kterým byl zamítnut návrh na 
vstup do řízení, m ůže osoba, jejíž návrh byla zamítnut, podat ve lh ůtě dvou týdn ů od oznámení 
rozhodnutí o zamítnutí.  
Účastníci řízení mohou podat opravný prost ředek k Soudnímu dvoru proti rozhodnutím Tribunálu 
přijatým podle článku 278 nebo 279 nebo podle čl. 299 čtvrtého pododstavce Smlouvy o fungování 
Evropské unie nebo podle článku 157 nebo podle čl. 164 t řetího pododstavce Smlouvy o ESAE ve 
lh ůtě dvou m ěsíc ů od jejich oznámení.  
O opravných prost ředcích uvedených v prvním a druhém pododstavci tohoto článku se rozhoduje 
postupem podle článku 39.  
Článek 58 
Opravné prost ředky k Soudnímu dvoru jsou omezeny na právní otázky. Jsou p řípustné pro nep řís ­
lušnost Tribunálu, pro nedostatky řízení p řed Tribunálem, které poškozují zájmy ú častníka řízení 
podávajícího opravný prost ředek, či pro porušení právních p ředpis ů Unie Tribunálem.  
Opravný prost ředek jen proti ur čení výše náhrady nákladů řízení nebo proti rozhodnutí, který 
z ú častník ů řízení je má platit, není p řípustný.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/223
Článek 59 
Je-li podán opravný prost ředek proti rozhodnutí Tribunálu, má řízení př ed Soudním dvorem 
písemnou a ústní č ást. Za podmínek stanovených v jednacím řádu m ůže Soudní dvů r poté, co 
byli vyslechnuti úč astníci řízení a generální advokát, rozhodnout bez ústního jednání.  
Článek 60 
Aniž jsou dot čeny články 278 a 279 Smlouvy o fungování Evropské unie nebo článek 157 Smlouvy 
o ESAE, nemá opravný prost ředek odkladný úč inek.  
Odchyln ě od článku 280 Smlouvy o fungování Evropské unie nabývá rozhodnutí Tribunálu, které 
ruší na řízení, právní moci až dnem, kdy uplyne lh ůta stanovená v čl. 56 prvním pododstavci tohoto 
statutu, nebo pokud je v této lhů tě podán opravný prost ředek, dnem jeho zamítnutí, aniž je dot čeno 
právo ú častníka řízení požádat Soudní dvů r na základ ě článk ů 278 a 279 Smlouvy o fungování 
Evropské unie a článku 157 Smlouvy o ESAE o pozastavení ú čink ů rozhodnutí, které bylo prohlá ­ 
šeno za neplatné, nebo o na řízení jiného p ředb ěžného opat ření. 
Článek 61 
Je-li opravný prost ředek opodstatn ěný, zruší Soudní dv ůr rozhodnutí Tribunálu. Soudní dvů r m ůže 
vydat sám kone čné rozhodnutí ve v ěci, pokud to soudní řízení dovoluje, nebo v ěc vrátit zp ět 
Tribunálu k rozhodnutí.  
Je-li v ěc vrácena Tribunálu, je tento tribunál vázán právním názorem obsaženým v rozhodnutí 
Soudního dvora. 
Je-li opravný prost ředek podaný členským státem nebo orgánem Unie, který nevstoupil do řízení 
před Tribunálem, opodstatněný, m ůže Soudní dvů r ur čit, považuje-li to za nezbytné, které ú činky 
zrušeného rozhodnutí Tribunálu jsou pro ú častníky řízení zachovány.  
Článek 62 
V p řípadech uvedených v čl. 256 odst. 2 a 3 Smlouvy o fungování Evropské unie m ůže první 
generální advokát navrhnout Soudnímu dvoru, aby p řezkoumal rozhodnutí Tribunálu, má-li za to, že 
existuje vážné nebezpe čí narušení jednoty nebo souladu práva Unie.  
Návrh musí podat ve lh ůtě jednoho m ěsíce od vyhlášení rozhodnutí Tribunálu. Soudní dv ůr 
rozhodne ve lhů tě jednoho m ěsíce ode dne, kdy mu první generální advokát podal návrh, zda je 
rozhodnutí t řeba p řezkoumat.  
Článek 62a  
Soudní dv ůr rozhoduje o otázkách, které jsou p ředm ětem př ezkumu, postupem pro naléhavé situace 
na základ ě spisu, který mu p ředá Tribunál.CS C 83/224 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Osoby uvedené v článku 23 a v p řípadech stanovených v čl. 256 odst. 2 Smlouvy o fungování 
Evropské unie i úč astníci řízení př ed Tribunálem mají právo p ředložit Soudnímu dvoru ve lh ůtě 
stanovené k tomuto ú čelu své spisy nebo vyjád ření k otázkám, které jsou p ředm ětem p řezkumu.  
Před vydáním rozhodnutí m ůže Soudní dv ůr rozhodnout o zahájení ústního jednání.  
Článek 62b  
V p řípadech stanovených v čl. 256 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie a aniž jsou dot čeny 
články 278 a 279 Smlouvy o fungování Evropské unie, nemají návrh na p řezkoumání a rozhodnutí 
o zahájení p řezkumného řízení odkladný úč inek. Shledá-li Soudní dvů r, že rozhodnutí Tribunálu 
ohrožuje jednotu nebo soulad práva Unie, vrátí př ípad Tribunálu, který je vázán právním názorem 
Soudního dvora; Soudní dv ůr m ůže ur čit ú činky rozhodnutí Tribunálu, které jsou pro ú častníky 
řízení zachovány. Pokud však řešení sporu vyplývá, s p řihlédnutím k výsledku p řezkumu, ze skut ­
kových zjišt ění, na nichž se zakládá rozhodnutí Tribunálu, rozhodne Soudní dv ůr s kone čnou 
platností. 
V p řípadech stanovených v čl. 256 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, není-li navržen 
přezkum nebo rozhodnuto o zahájení p řezkumu, nabývají odpov ěď nebo odpov ědi Tribunálu na 
otázky, které mu byly p ředloženy, ú činku uplynutím lh ůt stanovených k tomuto ú čelu v čl. 62 
druhém pododstavci. Je-li zahájen p řezkum, nabývají odpov ěď nebo odpov ědi, které jsou p ředm ětem 
přezkumu, ú činku po jeho skon čení, pokud Soudní dv ůr nerozhodne jinak. Shledá-li Soudní dv ůr, že 
rozhodnutí Tribunálu narušuje jednotu nebo soulad práva Unie, nahrazuje odpov ěď Soudního dvora 
na otázky, které jsou p ředm ětem p řezkumu, odpov ěď Tribunálu.  
HLAVA IVa  
SPECIALIZOVANÉ SOUDY  
Článek 62c  
Ustanovení o pravomocích, složení a organizaci specializovaných soud ů z řízených podle článku 257 
Smlouvy o fungování Evropské unie a o řízení p řed nimi jsou obsažena v p říloze tohoto statutu.  
HLAVA V  
ZÁV ĚRE ČNÁ USTANOVENÍ  
Článek 63  
Jednací řády Soudního dvora a Tribunálu obsahují veškerá další ustanovení nezbytná k provád ění 
a p řípadnému dopl ňování tohoto statutu.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/225
Článek 64 
Pravidla o užívání jazyk ů vztahující se na Soudní dv ůr Evropské unie stanoví Rada jednomysln ě 
na řízením. Toto na řízení se p řijme bu ď na žádost Soudního dvora a po konzultaci s Komisí 
a Evropským parlamentem, nebo na návrh Komise a po konzultaci se Soudním dvorem 
a Evropským parlamentem.  
Až do př ijetí t ěchto pravidel z ůstávají v ú činnosti ustanovení jednacího řádu Soudního dvora 
a jednacího řádu Tribunálu týkající se užívání jazyk ů. Odchyln ě od článk ů 253 a 254 Smlouvy 
o fungování Evropské unie mohou být tato ustanovení zm ěněna nebo zrušena pouze 
s jednomyslným souhlasem Rady.  
PŘÍLOHA I  
SOUD PRO VEŘ EJNOU SLUŽBU EVROPSKÉ UNIE  
Článek 1 
Soud pro ve řejnou službu Evropské unie (dále jen „Soud pro ve řejnou službu“) má pravomoc rozhodovat v prvním stupni 
spory mezi Unií a jejími zam ěstnanci podle článku 270 Smlouvy o fungování Evropské unie, v četn ě spor ů mezi každou 
institucí nebo subjektem a jeho zam ěstnanci, které spadají do pravomoci Soudního dvora Evropské unie.  
Článek 2  
Soud pro ve řejnou službu se skládá ze sedmi soudc ů. Na žádost Soudního dvora m ůže Rada kvalifikovanou v ětšinou 
rozhodnout, že zvýší po čet soudc ů. 
Soudci jsou jmenováni na dobu šesti let. Soudci, jejichž funk ční období kon čí, mohou být jmenováni opakovan ě. 
Každé uvoln ěné místo se obsazuje jmenováním nového soudce na dobu šesti let.  
Článek 3  
1. Soudce jmenuje Rada postupem stanoveným v čl. 257 čtvrtém pododstavci Smlouvy o fungování Evropské unie po 
konzultaci s výborem z řízeným tímto článkem. P ři jmenování soudc ů dbá Rada na vyvážené složení Soudu pro ve řejnou 
službu na co nejširším zem ěpisném základ ě z řad státních p říslušník ů členských stát ů a z hlediska zastoupení vnitros ­
tátních právních systém ů. 
2. Každá osoba, která má ob čanství Unie a která spl ňuje podmínky stanovené v čl. 257 čtvrtém pododstavci Smlouvy 
o fungování Evropské unie, m ůže p ředložit svou kandidaturu. Rada stanoví na doporu čení Soudního dvora podmínky 
a postupy pro p ředkládání a vy řizování kandidatur.  
3. Z řizuje se výbor složený ze sedmi osob z řad bývalých členů  Soudního dvora a Tribunálu a obecn ě uznávaných 
právník ů. Rada rozhoduje na doporu čení p ředsedy Soudního dvora o jmenování členů výboru a pravidlech jeho fungo ­
vání.CS C 83/226 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
4. Výbor vydává stanovisko ke vhodnosti kandidát ů na výkon funkce soudce Soudu pro ve řejnou službu. Výbor př ipojí 
k tomuto stanovisku seznam kandidát ů, kte ří mají nejvhodn ější zkušenosti na nejvyšší úrovni. Tento seznam musí 
obsahovat po čet kandidát ů, který odpovídá alespo ň dvojnásobku po čtu soudc ů, které má Rada jmenovat.  
Článek 4 
1. Soudci volí ze svého st ředu p ředsedu Soudu pro ve řejnou službu na dobu t ří let. Př edseda může být zvolen 
opakovan ě. 
2. Soud pro ve řejnou službu zasedá v senátech o t řech soudcích. Ve v ěcech vymezených jednacím řádem m ůže 
rozhodovat v plénu, v senátu o p ěti soudcích nebo jako samosoudce.  
3. Př edseda Soudu pro ve řejnou službu p ředsedá plénu a senátu o p ěti soudcích. Př edsedové senát ů o t řech soudcích 
jsou jmenováni za podmínek stanovených v odstavci 1. Je-li p ředseda Soudu pro ve řejnou službu p řidělen senátu o t řech 
soudcích, p ředsedá mu.  
4. Pravomoci a usnášeníschopnost pléna, jakož i složení senát ů a p řidělování v ěcí jednotlivým senát ům ur čí jednací 
řád. 
Článek 5 
Články 2 až 6, 14 a 15, čl. 17 první, druhý a pátý pododstavec a článek 18 statutu Soudního dvora Evropské unie se 
použijí na Soud pro ve řejnou službu a jeho členy. 
Přísaha uvedená v článku 2 statutu se skládá p řed Soudním dvorem a rozhodnutí uvedená v článcích 3, 4 a 6 tohoto 
statutu p řijímá Soudní dv ůr po konzultaci se Soudem pro ve řejnou službu.  
Článek 6 
1. Soud pro ve řejnou službu se opírá o útvary Soudního dvora a Tribunálu. P ředseda Soudního dvora, pop řípad ě 
předseda Tribunálu ur čí vzájemnou dohodou s p ředsedou Soudu pro ve řejnou službu, za jakých podmínek budou 
úředníci a ostatní zam ěstnanci Soudního dvora nebo Tribunálu poskytovat služby Soudu pro ve řejnou službu, aby zajistili 
jeho chod. N ěkte ří ú ředníci nebo jiní zam ěstnanci jsou pod řízeni vedoucímu soudní kancelá ře Soudu pro ve řejnou službu 
pod dohledem p ředsedy tohoto soudu.  
2. Soud pro ve řejnou službu jmenuje vedoucího své soudní kancelá ře a upraví jeho postavení. Ustanovení čl. 3 
čtvrtého pododstavce a články 10, 11 a 14 statutu Soudního dvora Evropské unie se použijí na vedoucího soudní 
kancelá ře tohoto soudu.  
Článek 7 
1. Řízení p řed Soudem pro ve řejnou službu se řídí hlavou III statutu Soudního dvora Evropské unie, s výjimkou článk ů 
22 a 23 uvedeného statutu. Podle pot řeby bude up řesn ěno a dopln ěno jednacím řádem tohoto soudu.  
2. Pravidla pro používání jazyk ů u Tribunálu se vztahují na Soud pro ve řejnou službu.  
3. Písemná část řízení zahrnuje podání návrhu a žalobní odpov ědi, nerozhodne-li Soud pro ve řejnou službu 
o nezbytnosti druhé vým ěny spis ů ú častník ů řízení. Uskute čnila-li se druhá vým ěna spis ů ú častník ů řízení, m ůže Soud 
pro ve řejnou službu se souhlasem ú častník ů řízení rozhodnout bez ústního jednání.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/227
4. V každém stadiu řízení, v četn ě podání návrhu, m ůže Soud pro ve řejnou službu zkoumat možnosti smírného 
narovnání a může se pokusit o jeho usnadn ění. 
5. Soud pro ve řejnou službu rozhoduje o nákladech řízení. S výhradou zvláštních ustanovení jednacího řádu se 
účastníku řízení, který nem ěl úsp ěch ve v ěci, uloží náhrada náklad ů řízení, pokud to ú častník řízení, který m ěl ve v ěci 
úsp ěch, požadoval.  
Článek 8 
1. Je-li návrh nebo jiné podání ur čené Soudu pro ve řejnou službu omylem podáno vedoucímu soudní kancelá ře 
Soudního dvora nebo Tribunálu, p ředá je neprodlen ě vedoucímu soudní kancelá ře Soudu pro ve řejnou službu. Obdobn ě, 
je-li návrh nebo jiné podání ur čené Soudnímu dvoru nebo Tribunálu omylem podáno vedoucímu soudní kancelá ře Soudu 
pro ve řejnou službu, p ředá je neprodlen ě vedoucímu soudní kancelá ře Soudního dvora nebo Tribunálu.  
2. Pokud Soud pro ve řejnou službu zjistí, že není p říslušný k řízení ve v ěci, ve které je p říslušný Soudní dv ůr nebo 
Tribunál, postoupí v ěc Soudnímu dvoru nebo Tribunálu. Obdobn ě pokud Soudní dv ůr nebo Tribunál zjistí, že je k řízení 
příslušný Soud pro ve řejnou službu, postoupí v ěc Soudu pro ve řejnou službu, který již poté nem ůže prohlásit svou 
nep říslušnost.  
3. Jsou-li Soudu pro ve řejnou službu i Tribunálu p ředloženy v ěci týkající se stejné otázky výkladu nebo otázky 
platnosti stejného právního aktu, m ůže Soud pro ve řejnou službu po vyslechnutí ú častník ů řízení p řerušit řízení, 
dokud Tribunál nevynese rozsudek.  
Jsou-li Soudu pro ve řejnou službu i Tribunálu p ředloženy v ěci, které mají stejný př edmě t, prohlásí Soud pro ve řejnou 
službu svou nep říslušnost, aby umožnil Tribunálu o v ěcech rozhodnout. 
Článek 9 
Proti kone čným rozhodnutím Soudu pro ve řejnou službu, proti rozhodnutím tohoto soudu, která řeší v ěc pouze částe čně, 
nebo proti rozhodnutím o otázce týkající se p říslušnosti soudu nebo p řípustnosti žaloby lze ve lh ůtě dvou m ěsíc ů od 
oznámení napadeného rozhodnutí podat opravný prost ředek k Tribunálu.  
Tento opravný prost ředek může podat kterýkoli ú častník řízení, jehož návrhovým žádáním nebylo zcela nebo z části 
vyhov ěno. Jiní vedlejší úč astníci řízení než členské státy nebo orgány Unie mohou podat opravný prost ředek, pouze 
pokud se jich rozhodnutí Soudu pro ve řejnou službu p římo týká.  
Článek 10  
1. Opravný prost ředek k Tribunálu proti rozhodnutí Soudu pro ve řejnou službu, kterým byl zamítnut návrh na vstup 
do řízení, m ůže osoba, jejíž návrh byl zamítnut, podat ve lh ůtě dvou týdn ů od oznámení rozhodnutí o zamítnutí.  
2. Ú častníci řízení mohou podat opravný prost ředek k Tribunálu proti rozhodnutím Soudu pro ve řejnou službu 
přijatým podle článku 278 nebo 279 nebo podle čl. 299 čtvrtého pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie 
a podle článku 157 nebo podle čl. 164 t řetího pododstavce Smlouvy o ESAE ve lh ůtě dvou m ěsíc ů od jejich oznámení.  
3. Př edseda Tribunálu m ůže o opravných prost ředcích uvedených v odstavcích 1 a 2 rozhodnout ve zkráceném řízení, 
které se v nezbytném rozsahu m ůže odchylovat od ur čitých pravidel obsažených v této p říloze a které bude upraveno 
jednacím řádem Tribunálu.CS C 83/228 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 11 
1. Opravné prost ředky k Tribunálu jsou omezeny na právní otázky. Jsou p řípustné pro nep říslušnost Soudu pro 
ve řejnou službu, pro nedostatky ř ízení p řed tímto soudem, které poškozují zájmy ú častníka řízení podávajícího opravný 
prost ředek, či pro porušení právních p ředpis ů Unie Soudem pro ve řejnou službu.  
2. Opravný prost ředek jen proti ur čení výše náhrady náklad ů řízení nebo proti rozhodnutí, který z ú častník ů řízení je 
má platit, není p řípustný.  
Článek 12 
1. Aniž jsou dot čeny články 278 a 279 Smlouvy o fungování Evropské unie a článek 157 Smlouvy o ESAE, nemá 
opravný prost ředek k Tribunálu odkladný ú činek.  
2. Je-li podán opravný prost ředek proti rozhodnutí Soudu pro ve řejnou službu, má řízení p řed Tribunálem písemnou 
a ústní část. Za podmínek stanovených v jednacím řádu Tribunálu m ůže tento tribunál poté, co vyslechne ú častníky 
řízení, rozhodnout bez ústního jednání.  
Článek 13 
1. Je-li opravný prost ředek opodstatn ěný, zruší Tribunál rozhodnutí Soudu pro ve řejnou službu a vydá rozhodnutí ve 
věci sám. Pokud spor nedovoluje rozhodnout ve v ěci, vrátí v ěc zp ět k rozhodnutí Soudu pro ve řejnou službu.  
2. Je-li v ěc vrácena Soudu pro ve řejnou službu, je tento soud vázán právním názorem obsaženým v rozhodnutí 
Tribunálu.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/229
PROTOKOL ( č. 4)  
O STATUTU EVROPSKÉHO SYSTÉMU CENTRÁLNÍCH BANK 
A EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
PŘEJÍCE SI  p řijmout statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, jak to 
stanoví čl. 129 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se p řipojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
KAPITOLA I  
EVROPSKÝ SYSTÉM CENTRÁLNÍCH BANK  
Článek 1  
Evropský systém centrálních bank  
V souladu s č l. 282 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie tvo ří Evropská centrální banka (ECB) 
a národní centrální banky Evropský systém centrálních bank (ESCB). ECB a národní centrální banky 
členských stát ů, jejichž m ěnou je euro, tvo ří Eurosystém.  
ESCB a ECB plní své úkoly a vyvíjejí svou činnost v souladu s ustanoveními Smluv a tohoto statutu.  
KAPITOLA II  
CÍLE A ÚKOLY ESCB  
Článek 2  
Cíle 
Podle čl. 127 odst. 1 a čl. 282 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie je prvo řadým cílem ESCB 
udržovat cenovou stabilitu. Aniž je dot čen cíl cenové stability, podporuje ESCB obecné hospodá řské 
politiky v Unii se zám ěrem p řisp ět k dosahování cíl ů Unie, jak jsou vymezeny v článku 3 Smlouvy 
o Evropské unii. ESCB jedná v souladu se zásadou otev řeného tržního hospodá řství s volnou sout ěží, 
čímž podporuje efektivní umis ťování zdroj ů, a ve shod ě se zásadami stanovenými v článku 119 
Smlouvy o fungování Evropské unie.CS C 83/230 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 3  
Úkoly  
3.1. Podle čl. 127 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie plní ESCB tyto základní úkoly:  
— vymezuje a provádí m ěnovou politiku Unie,  
— provádí devizové operace v souladu s článkem 219 uvedené smlouvy,  
— drží a spravuje oficiální devizové rezervy členských stát ů, 
— podporuje plynulé fungování platebních systém ů. 
3.2. Podle čl. 127 odst. 3 uvedené smlouvy se t řetí odrážka článku 3.1 nevztahuje na držbu 
a správu devizových provozních z ůstatk ů vládami členských států . 
3.3. Podle čl. 127 odst. 5 uvedené smlouvy p řispívá ESCB k řádnému řízení politik, které prová ­
dějí p říslušné orgány v oblasti dohledu nad úv ěrovými institucemi a stability finan čního systému.  
Článek 4  
Poradní funkce  
Podle čl. 127 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie:  
a) je ECB konzultována:  
— ke všem návrh ům akt ů Unie v oblasti její p ůsobnosti,  
— vnitrostátními orgány ke všem návrh ům právních p ředpis ů z oblastí její p ůsobnosti, avšak 
v mezích a za podmínek stanovených Radou postupem podle článku 41;  
b) ECB m ůže v záležitostech spadajících do oblastí její p ůsobnosti př edkládat svá stanoviska 
orgánů m, institucím nebo jiným subjekt ům Unie či vnitrostátním orgán ům. 
Článek 5  
Shromažď ování statistických informací  
5.1. Pro zajišt ění úkol ů, kterými je pov ěřen ESCB, shromaž ďuje ECB ve spolupráci s národními 
centrálními bankami nezbytné statistické informace bu ď od p říslušných vnitrostátních orgán ů, nebo 
přímo od hospodá řských subjekt ů. Za tím ú čelem spolupracuje s orgány, institucemi nebo jinými 
subjekty Unie, s p říslušnými orgány členských stát ů nebo t řetích zemí a s mezinárodními organiza ­
cemi.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/231
5.2. Úkoly popsané v článku 5.1 provád ějí v rámci svých možností národní centrální banky.  
5.3. ECB je pov ěřena podle pot řeby podporovat harmonizaci pravidel a postup ů, kterými se řídí 
shromaž ďování, sestavování a šíř ení statistických údaj ů v oblastech její p ůsobnosti.  
5.4. Postupem podle článku 41 ur čí Rada fyzické a právnické osoby podléhající zpravodajské 
povinnosti, vymezí režim utajení a stanoví p říslušná provád ěcí a sank ční ustanovení.  
Článek 6  
Mezinárodní spolupráce  
6.1. V oblasti mezinárodní spolupráce týkající se úkol ů sv ěřených ESCB rozhoduje ECB o zp ůsobu 
zastoupení ESCB.  
6.2. ECB a s jejím souhlasem rovn ěž národní centrální banky se podílejí na činnosti mezinárod ­
ních m ěnových institucí.  
6.3. Články 6.1 a 6.2 se použijí, aniž je dot čen článek 138 Smlouvy o fungování Evropské unie.  
KAPITOLA III  
ORGANIZACE ESCB  
Článek 7  
Nezávislost  
ECB, národní centrální banka ani žádný člen jejich rozhodovacích orgán ů nesm ějí v souladu 
s článkem 130 Smlouvy o fungování Evropské unie p ři výkonu pravomocí a pln ění úkol ů 
a povinností sv ěřených jim Smlouvami a tímto statutem vyžadovat ani p řijímat pokyny od orgánů , 
institucí nebo jiných subjekt ů Unie, od žádné vlády členského státu či od jakéhokoli jiného subjektu. 
Orgány, instituce a jiné subjekty Unie a vlády členských stát ů se zavazují zachovávat tuto zásadu 
a nesnažit se ovliv ňovat členy rozhodovacích orgán ů ECB ani národních centrálních bank p ři plnění 
jejich úkol ů. 
Článek 8  
Obecná zásada  
ESCB je řízen rozhodovacími orgány ECB.CS C 83/232 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 9  
Evropská centrální banka  
9.1. ECB, která má podle čl. 282 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie právní subjektivitu, 
má ve všech členských státech nejširší zp ůsobilost k právním úkon ům p řiznávanou podle vnitros ­
tátního práva právnickým osobám; ECB m ůže zejména nabývat a zcizovat movitý majetek 
a nemovitosti a m ůže vystupovat p řed soudy.  
9.2. ECB zajiš ťuje, aby úkoly sv ěřené ESCB podle čl. 127 odst. 2, 3 a 5 uvedené smlouvy byly 
plněny její vlastní č inností ve smyslu tohoto statutu nebo prost řednictvím národních centrálních 
bank podle článk ů 12.1 a 14.  
9.3. Podle čl. 129 odst. 1 uvedené smlouvy jsou rozhodovacími orgány ECB Rada guvernér ů 
a Výkonná rada.  
Článek 10  
Rada guvernér ů 
10.1. Podle čl. 283 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie se Rada guvernér ů skládá z člen ů 
Výkonné rady a z guvernér ů národních centrálních bank členských stát ů, jejichž m ěnou je euro.  
10.2. Každý člen Rady guvernér ů má jeden hlas. Ode dne, kdy po čet člen ů Rady guvernér ů 
přesáhne 21, má každý člen Výkonné rady jeden hlas a poč et guvernér ů s hlasovacím právem je 
15. Tato hlasovací práva se rozd ělí a st řídají takto:  
— ode dne, kdy po čet guvernér ů p řesáhne 15, až do dne, kdy dosáhne po čtu 22, jsou guverné ři 
rozd ěleni do dvou skupin podle po řadí založeného na velikosti podílu členského státu dané 
národní centrální banky na souhrnném hrubém domácím produktu v tržních cenách a na celkové 
souhrnné rozvaze m ěnových finan čních institucí členských stát ů, jejichž m ěnou je euro. Podílu na 
souhrnném hrubém domácím produktu v tržních cenách se p řiděluje váha 5/6 a podílu na 
celkové souhrnné rozvaze m ěnových finan čních institucí se p řiděluje váha 1/6. První skupina 
se skládá z p ěti guvernér ů a druhá skupina se skládá ze zbývajících guvernér ů. Frekvence hlaso ­
vacích práv guvernér ů v první skupině není nižší než frekvence hlasovacích práv guvernér ů ve 
druhé skupin ě. S výhradou p ředchozí v ěty se první skupin ě p řidělují čtyři hlasovací práva a druhé 
skupin ě 11 hlasovacích práv;  
— ode dne, kdy po čet guvernér ů dosáhne 22, se guverné ři rozd ělí do t ří skupin podle po řadí 
založeném na výše uvedených kritériích. První skupina se skládá z p ěti guvernér ů a jsou jí 
přidělena čtyři hlasovací práva. Druhá skupina se skládá z poloviny celkového poč tu guvernér ů, 
přičemž se jakýkoli zlomek zaokrouhlí na celé vyšší číslo, a je jí p řid ěleno osm hlasovacích práv. 
Třetí skupina se skládá ze zbývajících guvernér ů a jsou jí p řidělena t ři hlasovací práva;CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/233
— uvnit ř každé skupiny mají guverné ři hlasovací právo po stejnou dobu; 
— pro výpo čet podíl ů na souhrnném hrubém domácím produktu v tržních cenách se použije článek 
29.2. Celková souhrnná rozvaha m ěnových finan čních institucí se vypo čítá v souladu se statis ­
tickým rámcem, který se v Unii používá v dob ě výpo čtu; 
— p ři jakékoli úprav ě souhrnného hrubého domácího produktu v tržních cenách podle článku 29.3 
nebo p ři jakémkoli zvýšení po čtu guvernér ů se podle výše uvedených zásad upraví velikost nebo 
složení skupin;  
— Rada guvernér ů p řijme dvoutř etinovou v ětšinou všech svých člen ů, s hlasovacím právem i bez 
něj, veškerá opat ření nezbytná pro provád ění výše uvedených zásad a m ůže rozhodnout 
o odložení zavedení rota čního systému až do dne, kdy po čet guvernér ů p řekro čí 18.  
Hlasovací právo se vykonává osobn ě. Odchyln ě od tohoto pravidla m ůže jednací řád uvedený 
v článku 12.3 stanovit, že členové Rady guvernér ů mohou hlasovat prost řednictvím telekonference. 
Jednací řád dále stanoví, že člen Rady guvernér ů, který se delší dobu nem ůže ú častnit jejích zasedání, 
smí za sebe jmenovat náhradníka jako člena Rady guvernér ů. 
Předchozími odstavci nejsou dot čena hlasovací práva všech člen ů Rady guvernér ů, s hlasovacím 
právem i bez n ěj, podle článk ů 10.3, 40.2 a 40.3.  
Nestanoví-li tento statut jinak, rozhoduje Rada guvernér ů prostou v ětšinou člen ů s hlasovacím 
právem. V p řípad ě rovnosti hlas ů je rozhodující hlas prezidenta.  
Rada guvernér ů je schopna se usnášet za p řítomnosti alespo ň dvou t řetin člen ů s hlasovacím právem. 
Není-li tato podmínka spln ěna, m ůže prezident svolat mimo řádné zasedání, na n ěmž mohou být 
rozhodnutí př ijímána bez ohledu na uvedené kvórum.  
10.3. P ři rozhodování podle článk ů 28, 29, 30, 32 a 33 mají hlasy členů Rady guvernér ů váhu 
podle podíl ů národních centrálních bank na upsaném základním kapitálu ECB. Hlasy č len ů Výkonné 
rady mají nulovou váhu. Rozhodnutí vyžadující kvalifikovanou v ětšinu je p řijato, jestliže odevzdané 
souhlasné hlasy p ředstavují alespo ň dv ě t řetiny upsaného základního kapitálu ECB a souč asně 
alespoň polovinu podílník ů. Nem ůže-li být n ěkterý z guvernér ů p řítomen, m ůže ur čit náhradníka, 
který odevzdá jeho vážený hlas.  
10.4. Zasedání jsou d ůvěrná. Rada guvernér ů však m ůže rozhodnout o zveřejn ění výsledku svého 
jednání.  
10.5. Rada guvernér ů zasedá alespo ň desetkrát ro čně.CS C 83/234 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 11  
Výkonná rada  
11.1. Podle čl. 283 odst. 2 prvního pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie se Výkonná 
rada skládá z prezidenta, viceprezidenta a dalších čtyř členů . 
Členové vykonávají svou funkci na plný pracovní úvazek. Žádný člen nesmí vykonávat jinou výd ě­
lečnou nebo nevýdě lečnou profesionální činnost, pokud mu Rada guvernérů k tomu výjime čně 
neud ělí souhlas.  
11.2. Podle čl. 283 odst. 2 druhého pododstavce uvedené smlouvy jsou prezident, viceprezident 
a další členové Výkonné rady jmenováni z uznávaných osobností s profesionální zkušeností 
v m ěnových nebo bankovních záležitostech Evropskou radou, která rozhoduje kvalifikovanou 
většinou na základ ě doporu čení Rady, po konzultaci s Evropským parlamentem a Radou guvernér ů. 
Jejich funk ční období je osmileté a nemohou být jmenováni opakovan ě. 
Členy Výkonné rady mohou být pouze státní p říslušníci členských stát ů. 
11.3. Pracovní řád členů Výkonné rady, zejména jejich platy, d ůchody a jiné dávky sociálního 
zabezpe čení, jsou p ředm ětem smluv s ECB a stanoví je Rada guvernér ů na návrh výboru skládajícího 
se ze t ří člen ů jmenovaných Radou guvernér ů a ze t ří člen ů jmenovaných Radou. Členové Výkonné 
rady nemají právo hlasovat o záležitostech uvedených v tomto odstavci.  
11.4. P řestane-li kterýkoli člen Výkonné rady spl ňovat podmínky nezbytné k výkonu své funkce 
nebo se dopustí vážného pochybení, m ůže být odvolán Soudním dvorem na žádost Rady guvernér ů 
nebo Výkonné rady.  
11.5. Každý osobn ě p řítomný člen Výkonné rady má právo hlasovat a má k tomu ú čelu jeden 
hlas. Není-li stanoveno jinak, rozhoduje Výkonná rada prostou v ětšinou odevzdaných hlas ů. P ři 
rovnosti hlas ů rozhoduje hlas prezidenta. Pravidla hlasování jsou up řesn ěna v jednacím řádu 
uvedeném v článku 12.3.  
11.6. Výkonná rada odpovídá za b ěžné záležitosti ECB.  
11.7. Jakékoli uvoln ěné místo ve Výkonné rad ě se obsazuje jmenováním nového člena podle 
článku 11.2.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/235
Článek 12  
Úkoly rozhodovacích orgán ů 
12.1. Rada guvernér ů p řijímá obecné zásady a činí rozhodnutí nezbytná pro zajišt ění plnění úkol ů 
sv ěřených ESCB Smlouvami a tímto statutem. Rada guvernér ů ur čuje m ěnovou politiku Unie 
a pop řípad ě p řijímá rozhodnutí týkající se st ředn ědobých m ěnových cíl ů, klíč ových úrokových 
sazeb a vytvá ření m ěnových rezerv ESCB, p řičemž př ijme obecné zásady nezbytné k jejich provedení.  
Výkonná rada provádí m ěnovou politiku v souladu s obecnými zásadami a rozhodnutími Rady 
guvernér ů. V tomto sm ěru dává Výkonná rada nezbytné pokyny národním centrálním bankám. 
Navíc na ni m ůže Rada guvernér ů rozhodnutím p řenést ur čité pravomoci. 
V mí ře považované za možnou a p řim ěřenou, a aniž je dot čen tento článek, se ECB obrací na 
národní centrální banky se žádostmi o provedení operací, které pat ří k úkol ům ESCB.  
12.2. Výkonná rada odpovídá za př ípravu zasedání Rady guvernér ů. 
12.3. Rada guvernér ů p řijme jednací řád upravující vnitř ní organizaci ECB a jejích rozhodovacích 
orgánů . 
12.4. Rada guvernér ů vykonává poradní funkce uvedené v článku 4.  
12.5. Rada guvernér ů p řijímá rozhodnutí uvedená v článku 6.  
Článek 13  
Prezident  
13.1. Prezident ECB, nebo v jeho nep řítomnosti viceprezident, p ředsedá Rad ě guvernér ů 
a Výkonné rad ě ECB. 
13.2. Aniž je dot čen článek 38, zastupuje ECB navenek prezident nebo osoba jím k tomuto 
ur čená. 
Článek 14  
Národní centrální banky  
14.1. Podle článku 131 Smlouvy o fungování Evropské unie zajistí každý členský stát, aby jeho 
vnitrostátní právní p ředpisy, v četn ě statutu národní centrální banky, byly slu čitelné se Smlouvami a 
s tímto statutem.  
14.2. Statuty národních centrálních bank stanoví zejména, že funk ční období guvernéra národní 
centrální banky trvá nejmén ě p ět let.CS C 83/236 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Guvernér m ůže být z funkce odvolán pouze tehdy, p řestane-li spl ňovat podmínky požadované 
k jejímu výkonu nebo se dopustí vážného pochybení. V p řípad ě odvolání guvernéra z funkce 
m ůže doty čný guvernér národní centrální banky nebo Rada guvernér ů podat žalobu k Soudnímu 
dvoru, a to z d ůvodu porušení Smluv nebo n ěkteré právní normy vydané k jejich provedení. Tyto 
žaloby je nutné podat do dvou m ěsíc ů ode dne vyhlášení či oznámení žalobci nebo v p řípad ě, že se 
tak nestalo, do dvou m ěsíc ů ode dne, kdy se žalobce o rozhodnutí dozv ěděl. 
14.3. Národní centrální banky jsou nedílnou sou částí ESCB a jednají v souladu s obecnými 
zásadami a pokyny ECB. K dodržování obecných zásad a pokyn ů ECB p řijímá Rada guvernér ů 
nezbytná opat ření a vyžaduje, aby jí byly poskytovány veškeré dostupné informace.  
14.4. Národní centrální banky mohou vykonávat i jiné funkce než ty, jež jsou uvedeny v tomto 
statutu, pokud Rada guvernér ů dvout řetinovou v ětšinou odevzdaných hlas ů nerozhodne, že tyto 
funkce jsou v rozporu s cíli a úkoly ESCB. Tyto funkce jsou vykonávány na vlastní odpov ědnost 
a na vlastní úč et národních centrálních bank a nejsou pokládány za sou část činnosti ESCB.  
Článek 15  
Povinnost p ředkládat zprávy  
15.1. ECB vypracovává a zve řej ňuje zprávy o činnosti ESCB alespo ň jednou za čtvrt roku.  
15.2. Každý týden je uve řej ňován konsolidovaný finan ční výkaz ESCB.  
15.3. Podle čl. 284 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie p ředkládá ECB výro ční zprávu 
o činnosti ESCB a o m ěnové politice za uplynulý i b ěžný rok Evropskému parlamentu, Rad ě, Komisi 
a také Evropské rad ě. 
15.4. Zprávy a výkazy uvedené v tomto článku se poskytují zájemc ům zdarma.  
Článek 16  
Bankovky  
Podle čl. 128 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie má Rada guvernér ů výhradní právo 
povolovat vydávání eurobankovek v Unii. Tyto bankovky mohou vydávat ECB a národní centrální 
banky. Bankovky vydávané ECB a národními centrálními bankami jsou jedinými bankovkami, které 
mají v Unii status zákonného platidla.  
Je-li to možné, respektuje ECB stávající zvyklosti ve vydávání a v grafické úprav ě bankovek.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/237
KAPITOLA IV  
M ĚNOVÉ FUNKCE A OPERACE ESCB  
Článek 17  
Účty u ECB a u národních centrálních bank  
ECB a národní centrální banky mohou pro provád ění svých operací otevírat ú čty úv ěrovým insti ­
tucím, ve řejnoprávním subjekt ům a jiným úč astník ům trhu a jako zajišt ění př ijímat aktiva v četn ě 
zaknihovaných cenných papír ů. 
Článek 18  
Operace na volném trhu a úv ěrové operace  
18.1. Pro dosažení cíl ů ESCB a uskute čnění jeho úkol ů mohou ECB a národní centrální banky:  
— obchodovat na finan čních trzích s pohledávkami a obchodovatelnými cennými papíry zn ějícími 
na euro nebo na jiné m ěny a s drahými kovy formou promptních nebo termínovaných nákup ů 
a prodej ů, formou dohod o zp ětném odkupu nebo formou výp ůjček či p ůjček, 
— provád ět úv ěrové operace s úv ěrovými institucemi a s ostatními ú častníky trhu s tím, že úv ěry 
jsou dostateč ně zajišt ěny. 
18.2. ECB stanoví obecné zásady operací na volném trhu a úv ěrových operací provád ěných ECB 
nebo národními centrálními bankami v četn ě zásad pro vyhlašování podmínek, za nichž jsou národní 
centrální banky p řipraveny takové operace provád ět. 
Článek 19  
Minimální rezervy  
19.1. S výhradou článku 2 m ůže ECB požadovat na úv ěrových institucích usazených v členských 
státech, aby v souladu s cíli m ěnové politiky udržovaly na ú čtech u ECB a u národních centrálních 
bank minimální rezervy. Rada guvernér ů m ůže vydat na řízení týkající se výpo čtu a ur čování poža ­
dované výše minimálních rezerv. V p řípadech jejich nedodržení je ECB oprávn ěna vybírat úroky 
z prodlení a ukládat jiné sankce s rovnocenným ú činkem.  
19.2. Za ú čelem použití tohoto článku ur čí Rada postupem podle článku 41 základ pro mini ­
mální rezervy a nejvýše p řípustný pom ěr mezi t ěmito rezervami a jejich základem, jakož i p řim ěřené 
sankce pro p řípady jejich nedodržení.CS C 83/238 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 20  
Jiné nástroje m ěnové kontroly  
Rada guvernér ů m ůže rozhodnout dvout řetinovou v ětšinou odevzdaných hlas ů o použití dalších 
operativních metod m ěnové kontroly, které považuje s p řihlédnutím k č lánku 2 za vhodné.  
Zakládá-li použití takových metod závazky pro t řetí strany, stanoví Rada postupem podle článku 41 
rozsah jejich použití.  
Článek 21  
Operace s ve řejnoprávními subjekty  
21.1. Podle článku 123 Smlouvy o fungování Evropské unie je zakázáno p ře čerpávání ú čtů nebo 
jakýkoli jiný typ úv ěrování od ECB nebo od národních centrálních bank ve prosp ěch orgán ů, institucí 
nebo jiných subjekt ů Unie, úst ředních vlád, regionálních, místních nebo jiných veř ejných orgánů , 
jiných ve řejnoprávních subjekt ů nebo ve řejných podnik ů členských stát ů; ECB nebo národním 
centrálním bankám je rovněž zakázán p římý nákup jejich dluhových cenných nástroj ů. 
21.2. ECB a národní centrální banky mohou p ůsobit pro subjekty uvedené v článku 21.1 jako 
fiskální agenti.  
21.3. Tento článek se nevztahuje na úv ěrové instituce ve ve řejném vlastnictví, kterým národní 
centrální banky a ECB poskytují stejné zacházení v souvislosti s poskytováním pen ěžních prost ředk ů 
centrálními bankami jako soukromým úv ěrovým institucím.  
Článek 22  
Zú čtovací a platební systémy  
ECB a národní centrální banky mohou poskytovat facility a ECB m ůže vydávat na řízení proto, aby 
byly zajišt ěny ú činné a spolehlivé zú čtovací a platební mechanismy uvnit ř Unie a ve styku se t řetími 
zem ěmi.  
Článek 23  
Operace se t řetími zem ěmi a mezinárodními organizacemi  
ECB a národní centrální banky mohou:  
— navazovat vztahy s centrálními bankami a s finan čními institucemi ve t řetích zemích, a je-li to 
účelné, i s mezinárodními organizacemi,  
— nabývat a prodávat promptn ě i termínovan ě všechny typy devizových aktiv a drahé kovy. Pojem 
„devizové aktivum“ zahrnuje cenné papíry a všechna další aktiva v m ěnách kterékoli zem ě nebo 
v zú čtovacích jednotkách bez ohledu na formu jejich držení,CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/239
— držet a spravovat aktiva uvedená v tomto článku,  
— provád ět ve vztahu k t řetím zemím a k mezinárodním organizacím všechny typy bankovních 
operací v četn ě záp ůjčních a výp ůjčních operací. 
Článek 24  
Jiné operace  
Krom ě operací vyplývajících z jejich úkol ů mohou ECB a národní centrální banky provád ět operace 
pro potř eby svého provozu nebo svých zam ěstnanc ů. 
KAPITOLA V  
DOHLED  
Článek 25  
Dohled  
25.1. ECB m ůže vydávat stanoviska a být konzultována Radou, Komisí a př íslušnými orgány 
členských stát ů ohledn ě p ůsobnosti a používání právních akt ů Unie týkajících se dohledu nad 
úv ěrovými institucemi a stabilitou finan čního systému.  
25.2. V souladu s na řízeními Rady podle čl. 127 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie 
m ůže ECB plnit zvláštní úkoly týkající se dohledu nad úv ěrovými a dalšími finan čními institucemi 
s výjimkou pojiš ťovacích podnik ů. 
KAPITOLA VI  
FINAN ČNÍ USTANOVENÍ ESCB  
Článek 26  
Účetní záv ěrka 
26.1. Ú četní rok ECB a národních centrálních bank za číná prvním lednem a kon čí t řicátým 
prvním prosincem.  
26.2. Roč ní ú četní záv ěrku ECB sestavuje Výkonná rada v souladu se zásadami stanovenými 
Radou guvernér ů. Záv ěrku schvaluje Rada guvernér ů a poté je závěrka zve řejn ěna. 
26.3. Pro analytické a provozní ú čely sestavuje Výkonná rada konsolidovanou rozvahu ESCB 
zahrnující ta aktiva a pasiva národních centrálních bank, která náleží ESCB.CS C 83/240 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
26.4. K používání tohoto článku stanoví Rada guvernérů pravidla nezbytná pro standardizaci 
účtování a vykazování operací národních centrálních bank.  
Článek 27  
Audit ú četnictví  
27.1. Ú četnictví ECB a národních centrálních bank ov ěřují nezávislí externí audito ři doporu čení 
Radou guvernér ů a schválení Radou. Audito ři jsou oprávn ěni zkoumat veškeré ú četnictví ECB 
a národních centrálních bank a obdržet veškeré informace o provedených operacích.  
27.2. Článek 287 Smlouvy o fungování Evropské unie se vztahuje výluč ně na zkoumání výkon ­
nosti správy ECB.  
Článek 28  
Základní kapitál ECB  
28.1. Základní kapitál ECB činí 5 miliard eur. Základní kapitál m ůže být zvýšen rozhodnutím 
Rady guvernér ů kvalifikovanou v ětšinou stanovenou v článku 10.3 v mezích a za podmínek, které 
stanoví Rada postupem podle článku 41.  
28.2. Národní centrální banky jsou jedinými upisovateli a držiteli základního kapitálu ECB. 
Základní kapitál je upisován podle klí če stanoveného v souladu s článkem 29.  
28.3. Rada guvernér ů ur čí kvalifikovanou v ětšinou podle článku 10.3, v jaké výši a jakým 
zp ůsobem má být základní kapitál splacen.  
28.4. S výhradou článku 28.5 nesm ějí být podíly národních centrálních bank na upsaném 
základním kapitálu ECB p řevedeny, zastaveny nebo se stát p ředm ětem výkonu rozhodnutí.  
28.5. Bude-li klí č uvedený v článku 29 upraven, p řevedou národní centrální banky mezi sebou 
příslušné podíly na základním kapitálu tak, aby rozd ělení t ěchto podíl ů odpovídalo upravenému klíč i. 
Rada guvernér ů ur čí podmínky t ěchto p řevod ů.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/241
Článek 29  
Klí č pro upisování základního kapitálu  
29.1. Klí č pro upisování základního kapitálu ECB stanovený poprvé v roce 1998, kdy byl ESCB 
zřízen, se stanoví tak, že se každé národní centrální bance v tomto klí či p řidělí vážený podíl, který se 
rovná sou čtu: 
— 50 % podílu p říslušného členského státu na po čtu obyvatel Unie v p ředposledním roce p řed 
zřízením ESCB,  
— 50 % podílu p říslušného členského státu na hrubém domácím produktu Unie v tržních cenách 
zaznamenaných za posledních p ět let p ředcházejících p ředposlednímu roku p řed z řízením ESCB.  
Procenta se zaokrouhlují sm ěrem nahoru nebo dol ů na nejbližší násobek 0,0001 %.  
29.2. Statistické údaje nezbytné pro pln ění tohoto článku poskytuje Komise v souladu s pravidly 
přijatými Radou postupem podle článku 41.  
29.3. Vážené podíly př idělené národním centrálním bankám budou po založení ESCB upravovány 
každých p ět let, př ičemž se p řim ěřen ě použije článek 29.1. Upravený klí č platí od prvního dne 
následujícího roku.  
29.4. Rada guvernér ů u činí všechna další opat ření nezbytná k použití tohoto článku.  
Článek 30  
Převod devizových rezerv na ECB  
30.1. Aniž je dot čen článek 28, poskytují národní centrální banky ECB devizové rezervy v jiných 
m ěnách než v m ěnách členských stát ů, v eurech, v rezervních pozicích u Mezinárodního m ěnového 
fondu a ve zvláštních právech čerpání až do protihodnoty rovnající se 50 miliardám eur. Rada 
guvernér ů rozhodne o části, která by m ěla být ECB poskytnuta po jejím založení, a o částkách 
poskytovaných v pozd ějších termínech. ECB má plné právo držet a spravovat devizové rezervy, které 
na ni byly p řevedeny, a využívat je pro ú čely stanovené v tomto statutu.  
30.2. P řísp ěvky jednotlivých národních centrálních bank se stanoví v pom ěru k jejich podílu na 
upsaném základním kapitálu ECB.  
30.3. ECB př ipíše ve prosp ěch každé národní centrální banky pohledávku ve výši jejího p řísp ěvku. 
Rada guvernér ů rozhoduje o denominaci a úro čení t ěchto pohledávek.  
30.4. ECB m ůže podle článku 30.2 vyzvat ke složení dalších devizových rezerv nad limit stano ­
vený v článku 30.1 v mezích a za podmínek, které stanoví Rada postupem podle článku 41.CS C 83/242 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
30.5. ECB m ůže držet a spravovat rezervní pozice u Mezinárodního m ěnového fondu a zvláštní 
práva čerpání a zajiš ťovat sdružování t ěchto rezerv.  
30.6. Rada guvernér ů p řijme veškerá další opat ření nezbytná k používání tohoto článku.  
Článek 31  
Devizové rezervy národních centrálních bank  
31.1. Národní centrální banky jsou oprávn ěny provád ět operace k pln ění svých závazků v ůči 
mezinárodním organizacím v souladu s článkem 23.  
31.2. Všechny ostatní operace s devizovými rezervami zbývajícími národním centrálním bankám 
po p řevodech provedených podle článku 30 a transakce členských stát ů s jejich devizovými provo ­
zními z ůstatky p řekra čujícími částku stanovenou podle článku 31.3 podléhají schválení ECB s cílem 
zajistit soulad s devizovou a m ěnovou politikou Unie.  
31.3. Rada guvernér ů stanoví obecné zásady s cílem usnadnit tyto operace.  
Článek 32  
Přerozd ělování m ěnových p říjm ů národních centrálních bank  
32.1. P říjmy dosažené národními centrálními bankami p ři uskute čňování úkol ů v rámci m ěnové 
politiky ESCB (dále jen „m ěnové p říjmy“) jsou na konci každého ú četního roku p řerozd ělovány 
v souladu s tímto článkem.  
32.2. Částka m ěnových p říjm ů každé národní centrální banky se rovná jejímu ro čnímu p říjmu 
z aktiv, která drží jako protihodnotu bankovek v ob ěhu, a závazk ů z vklad ů úv ěrových institucí. Tato 
aktiva vedou národní centrální banky odd ělen ě v souladu s obecnými zásadami př ijatými Radou 
guvernér ů. 
32.3. Jestliže po zavedení eura Rada guvernér ů usoudí, že struktura bilancí národních centrálních 
bank nedovoluje použití článku 32.2, m ůže Rada guvernér ů kvalifikovanou v ětšinou rozhodnout, že 
odchyln ě od článku 32.2 bude m ěnový p říjem vypo čítáván podle jiné metody, a to po dobu 
nepř esahující p ět let.  
32.4. Výše m ěnového p říjmu každé národní centrální banky se snižuje o částku rovnající se 
úrok ům, které tato centrální banka platí ze závazk ů z vklad ů úv ěrových institucí podle článku 19.  
Rada guvernér ů m ůže rozhodnout o odškodn ění národních centrálních bank za náklady spojené 
s vydáváním bankovek nebo za výjime čných okolností za zvláštní ztráty vzniklé z operací m ěnové 
politiky provád ěných ve prosp ěch ESCB. Odškodn ění bude provedeno ve form ě, jakou bude Rada 
guvernér ů považovat za vhodnou; tyto částky se mohou vzájemn ě zapo čítat proti m ěnovým 
příjm ům národních centrálních bank.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/243
32.5. Úhrnný m ěnový p říjem národních centrálních bank se rozd ělí mezi národní centrální banky 
v poměru k jejich splaceným podíl ům na základním kapitálu ECB, nerozhodne-li Rada guvernér ů 
podle článku 33.2 jinak.  
32.6. Vzájemné zú čtování a vypo řádání z ůstatk ů vzniklých p ři p řerozd ělování m ěnových p říjm ů 
provede ECB v souladu s obecnými zásadami p řijatými Radou guvernér ů. 
32.7. Rada guvernér ů p řijme veškerá další opat ření nezbytná k používání tohoto článku.  
Článek 33  
Rozd ělování čistých zisk ů a ztrát ECB  
33.1. Čistý zisk ECB je p řevád ěn v tomto poř adí: 
a) částka, již ur čí Rada guvernér ů a jež nesmí p řekro čit 20 % čistého zisku, se p řevede do všeobec ­
ného rezervního fondu až do výše 100 % základního kapitálu,  
b) zbývající čistý zisk se rozd ěluje podílník ům ECB v pom ěru k jejich splaceným podíl ům. 
33.2. Zaznamená-li ECB ztrátu, m ůže být schodek vyrovnán ze všeobecného rezervního fondu 
ECB, a bude-li to nezbytné, na základ ě rozhodnutí Rady guvernér ů z m ěnového p říjmu p říslušného 
účetního roku, a to pom ěrn ě až do výše částek p řid ělených národním centrálním bankám podle 
článku 32.5.  
KAPITOLA VII  
OBECNÁ USTANOVENÍ 
Článek 34  
Právní akty  
34.1. Podle článku 132 Smlouvy o fungování Evropské unie Evropská centrální banka:  
— p řijímá na řízení v rozsahu nezbytném pro pln ění úkolů vymezených v čl. 3.1 první odrážce, 
v článcích 19.1, 22 nebo 25.2 tohoto statutu a v p řípadech stanovených právními akty Rady, jež 
jsou uvedeny v článku 41,  
— p řijímá rozhodnutí nezbytná pro pln ění úkol ů sv ěřených ESCB Smlouvami a tímto statutem,  
— vydává doporu čení a zaujímá stanoviska.  
34.2. ECB m ůže rozhodnout o zveř ejn ění svých rozhodnutí, doporu čení a stanovisek.CS C 83/244 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
34.3. V mezích a za podmínek stanovených Radou postupem podle článku 41 statutu je ECB 
oprávn ěna ukládat podnik ům pen ěžité pokuty nebo penále za nepln ění povinností vyplývajících 
z jejích na řízení a rozhodnutí.  
Článek 35  
Soudní kontrola a záležitosti s ní související  
35.1. Jednání nebo opomenutí ECB podléhají p řezkoumání nebo výkladu Soudního dvora 
Evropské unie v p řípadech a za podmínek stanovených Smlouvami. ECB je oprávn ěna podat žalobu 
v p řípadech a za podmínek stanovených Smlouvami.  
35.2. Spory mezi ECB na jedné stran ě a jejími v ěřiteli, dlužníky či jakoukoli jinou osobou na 
stran ě druhé rozhodují př íslušné národní soudy, není-li dána pravomoc Soudního dvora Evropské 
unie.  
35.3. ECB podléhá úprav ě odpov ědnosti podle č lánku 340 Smlouvy o fungování Evropské unie. 
Odpov ědnost národních centrálních bank se řídí p říslušným vnitrostátním právem.  
35.4. Soudní dv ůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat na základ ě rozhod čí doložky obsa ­ 
žené ve ve řejnoprávní nebo v soukromoprávní smlouv ě uzav řené ECB nebo na její ú čet. 
35.5. Rozhodnutí ECB o př edložení v ěci Soudnímu dvoru Evropské unie p řijímá Rada guvernér ů. 
35.6. Soudní dv ůr Evropské unie má pravomoc ve sporech týkajících se závazk ů, které mají podle 
Smluv a tohoto statutu plnit národní centrální banky. Usoudí-li ECB, že n ěkterá národní centrální 
banka nesplnila povinnost vyplývající ze Smluv a tohoto statutu, poskytne doty čné národní centrální 
bance p říležitost p ředložit své p řipomínky a poté vydá ve v ěci od ůvodn ěné stanovisko. Nevyhoví-li 
doty čná národní centrální banka tomuto stanovisku ve lh ůtě stanovené ECB, m ůže ECB p ředložit v ěc 
Soudnímu dvoru Evropské unie.  
Článek 36  
Zam ěstnanci  
36.1. Na návrh Výkonné rady p řijme Rada guvernér ů pracovní řád pro zam ěstnance ECB.  
36.2. Soudní dv ůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat jakékoli spory mezi ECB a jejími 
zam ěstnanci v mezích a za podmínek stanovených v pracovním řádu.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/245
Článek 37  (bývalý článek 38)  
Služební tajemství  
37.1. Členové řídicích orgán ů a zam ěstnanci ECB a národních centrálních bank jsou povinni i po 
skon čení svého pracovního pom ěru zachovávat ml čenlivost o informacích, které jsou p ředm ětem 
služebního tajemství.  
37.2. Osoby mající p řístup k údaj ům, na n ěž se vztahují právní p ředpisy Unie ukládající povinnost 
ml čenlivosti, podléhají t ěmto př edpis ům. 
Článek 38  (bývalý článek 39)  
Osoby s podpisovým právem  
Vůč i t řetím stranám ECB právn ě zavazují její prezident nebo dva členové Výkonné rady nebo 
podpisy dvou zam ěstnanc ů ECB, kte ří byli k podepisování jménem ECB jejím prezidentem řádně 
zmocněni.  
Článek 39  (bývalý článek 40)  
Výsady a imunity  
ECB požívá na území členských stát ů výsad a imunit nezbytných pro pln ění svých úkol ů za 
podmínek stanovených v Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie.  
KAPITOLA VIII  
ZM ĚNY STATUTU A DOPLŇ UJÍCÍ PRÁVNÍ P ŘEDPISY  
Článek 40  (bývalý článek 41)  
Zjednodušený postup pro p řijímání zm ěn 
40.1. Podle čl. 129 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie mohou Evropský parlament 
a Rada řádným legislativním postupem m ěnit články 5.1, 5.2, 5.3, 17, 18, 19.1, 22, 23, 24, 26, 
32.2, 32.3, 32.4, 32.6, čl. 33.1 písm. a) a článek 36 tohoto statutu bu ď na doporu čení ECB a po 
konzultaci s Komisí, anebo na návrh Komise a po konzultaci s ECB.  
40.2. Evropská rada m ůže zm ěnit článek 10.2 jednomysln ě rozhodnutím na doporu čení Evropské 
centrální banky a po konzultaci s Evropským parlamentem a Komisí, anebo na doporu čení Komise 
a po konzultaci s Evropským parlamentem a Evropskou centrální bankou. Tyto zm ěny vstoupí 
v platnost po schválení členskými státy v souladu s jejich ústavními p ředpisy.CS C 83/246 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
40.3. Doporu čení ECB podle tohoto článku vyžaduje jednomyslné rozhodnutí Rady guvernér ů. 
Článek 41  (bývalý článek 42)  
Dopl ňující právní p ředpisy  
V souladu s č l. 129 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie p řijme Rada na návrh Komise a po 
konzultaci s Evropským parlamentem a ECB, anebo na doporu čení ECB a po konzultaci s Evropským 
parlamentem a Komisí p ředpisy uvedené v článcích 4, 5.4, 19.2, 20, 28.1, 29.2, 30.4 a 34.3 tohoto 
statutu.  
KAPITOLA IX  
PŘECHODNÁ A JINÁ USTANOVENÍ O ESCB  
Článek 42  (bývalý článek 43)  
Obecná ustanovení  
42.1. Na základ ě výjimky uvedené v článku 139 Smlouvy o fungování Evropské unie nezakládají 
následující články tohoto statutu práva ani neukládají povinnosti pro doty čný členský stát: 3, 6, 9.2, 
12.1, 14.3, 16, 18, 19, 20, 22, 23, 26.2, 27, 30, 31, 32, 33, 34 a 49.  
42.2. Centrální banky členských stát ů, na které se vztahuje výjimka podle článku 139 uvedené 
smlouvy, si zachovají své pravomoci v oblasti m ěnové politiky podle př íslušného vnitrostátního 
práva.  
42.3. V článcích 3, 11.2 a 19 tohoto statutu se „ členskými státy“ rozum ějí podle článku 139 
uvedené smlouvy členské státy, jejichž m ěnou je euro.  
42.4. V článcích 9.2, 10.2, 10.3, 12.1, 16, 17, 18, 22, 23, 27, 30, 31, 32, 33.2 a 49 tohoto 
statutu se „národními centrálními bankami“ rozum ějí centrální banky členských stát ů, jejichž m ěnou 
je euro.  
42.5. V článcích 10.3 a 33.1 se „podílníky“ rozum ějí rovn ěž centrální banky č lenských stát ů, 
jejichž m ěnou je euro.  
42.6. V článcích 10.3 a 30.2 se „upsaným základním kapitálem ECB“ rozumí základní kapitál 
upsaný centrálními bankami členských stát ů, jejichž m ěnou je euro.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/247
Článek 43  (bývalý článek 44)  
Přechodné úkoly ECB  
ECB p řevezme d řívější úkoly Evropského m ěnového institutu uvedené v čl. 141 odst. 2 Smlouvy 
o fungování Evropské unie, které v d ůsledku výjimek vztahujících se na jeden nebo n ěkolik členských 
stát ů musí být ješt ě spln ěny po zavedení eura.  
Při p řípravách na zrušení výjimek uvedených v článku 140 uvedené smlouvy plní ECB poradní 
funkci.  
Článek 44  (bývalý článek 45)  
Generální rada ECB  
44.1. Aniž je dot čen čl. 129 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, z řizuje se Generální 
rada jako t řetí rozhodovací orgán ECB.  
44.2. Generální rada je složena z prezidenta a viceprezidenta ECB a z guvernér ů národních 
centrálních bank. Zasedání Generální rady se mohou ú častnit další č lenové Výkonné rady, avšak 
bez hlasovacího práva.  
44.3. Povinnosti Generální rady taxativn ě vymezuje článek 46 tohoto statutu.  
Článek 45  (bývalý článek 46)  
Jednací řád Generální rady  
45.1. Generální rad ě ECB p ředsedá prezident, nebo v jeho nep řítomnosti viceprezident ECB.  
45.2. P ředseda Rady a jeden člen Komise se mohou úč astnit zasedání Generální rady, avšak bez 
hlasovacího práva.  
45.3. Zasedání Generální rady p řipravuje prezident.  
45.4. Odchyln ě od článku 12.3 p řijme Generální rada sv ůj jednací řád. 
45.5. ECB z řídí sekretariát Generální rady.  
Článek 46  (bývalý článek 47)  
Povinnosti Generální rady  
46.1. Generální rada:  
— plní úkoly uvedené v článku 43,  
— p řispívá k pln ění poradních funkcí uvedených v článcích 4 a 25.1.CS C 83/248 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
46.2. Generální rada p řispívá k: 
— shromaž ďování statistických informací, jak je uvedeno v článku 5,  
— podávání zpráv o činnosti ECB, jak je uvedeno v článku 15,  
— stanovení pravidel uvedených v článku 26.4 nezbytných k používání článku 26,  
— p řijímání veškerých dalších opat ření uvedených v článku 29.4 nezbytných k používání článku 29,  
— p řijetí pracovního řádu pro zam ěstnance ECB podle článku 36.  
46.3. Generální rada se podílí na p řípravách nezbytných pro neodvolatelné stanovení p řepo číta ­
cích koeficient ů m ěn členských stát ů, na které se vztahuje výjimka, v ůči euru, jak je uvedeno 
v čl. 140 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie.  
46.4. Generální radu informuje o rozhodnutích Rady guvernérů prezident ECB.  
Článek 47  (bývalý článek 48)  
Přechodná ustanovení o základním kapitálu ECB  
V souladu s článkem 29.1 je každé národní centrální bance p řidělen vážený podíl podle klí če pro 
upisování základního kapitálu ECB. Odchyln ě od článku 28.3 nesplácejí centrální banky členských 
stát ů, na které se vztahuje výjimka, sv ůj upsaný základní kapitál, nerozhodne-li Generální rada 
většinou p ředstavující alespo ň dv ě t řetiny upsaného základního kapitálu ECB a alespo ň polovinu 
podílník ů, že musí být splacen minimální procentní podíl jako p řísp ěvek na úhradu provozních 
náklad ů ECB.  
Článek 48  (bývalý článek 49)  
Odložené splácení základního kapitálu, rezervních fond ů a rezerv ECB  
48.1. Centrální banka členského státu, na který se přestala vztahovat výjimka, splácí sv ůj upsaný 
podíl na základním kapitálu ECB ve stejném rozsahu jako centrální banky členských stát ů, jejichž 
m ěnou je euro, a v souladu s č lánkem 30.1 p řevádí své devizové rezervy na ECB. Výše t ěchto 
převod ů se ur čuje násobkem hodnoty devizových rezerv, které již byly v souladu s článkem 30.1 
převedeny na ECB, vyjádřené v eurech podle platných sm ěnných kurz ů, a pom ěru mezi po čtem 
podíl ů upsaných doty čnou národní centrální bankou a po čtem podíl ů již splacených ostatními 
národními centrálními bankami.  
48.2. Krom ě platby, jež má být provedena podle článku 48.1, p řispívá doty čná centrální banka do 
rezervních fond ů ECB a do rezerv rovnocenných rezervním fond ům a na částku, jež má být ješt ě 
vy člen ěna na rezervní fondy a rezervy odpovídající z ůstatku ú čtu zisk ů a ztrát k 31. prosinci roku, 
který p ředcházel roku zrušení výjimky. Částka ur čená k p řevodu se vypo čítá jako násobekCS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/249
výše rezerv, jak byly výše definovány a schváleny v bilanci ECB, a pom ěru mezi po čtem podíl ů 
upsaných doty čnou centrální bankou a po čtem podíl ů již splacených ostatními národními centrál ­
ními bankami.  
48.3. Jakmile se jedna nebo více zemí stanou členskými státy a jejich národní centrální banky se 
stanou sou částí ESCB, upsaný základní kapitál ECB a horní hranice částky devizových rezerv, které 
mohou být př evedeny na ECB, budou automaticky zvýšeny. V rámci rozší řeného klíč e pro upisování 
základního kapitálu se zvýšení ur čí vynásobením dosavadních částek poměrem vážených podíl ů 
vstupujících národních centrálních bank k váženým podíl ům národních centrálních bank, které již 
jsou členy ESCB. Vážený podíl každé národní centrální banky v klí či pro upisování základního 
kapitálu se vypo čte obdobn ě podle článku 29.1 a v souladu s článkem 29.2. Pro statistické údaje 
se použijí referen ční období totožná s t ěmi, která byla použita p ři poslední pětileté úprav ě vážených 
podíl ů podle článku 29.3.  
Článek 49  (bývalý článek 52 ) 
Vým ěna bankovek v m ěnách členských stát ů 
Po neodvolatelném stanovení p řepoč ítacích koeficient ů v souladu s čl. 140 odst. 3 Smlouvy 
o fungování Evropské unie p řijme Rada guvernér ů opat ření nezbytná k zajišt ění toho, aby bankovky 
zn ějící na m ěny s neodvolateln ě stanovenými p řepo čítacími koeficienty byly vym ěňovány národními 
centrálními bankami za své jmenovité hodnoty.  
Článek 50  (bývalý článek 53)  
Použitelnost p řechodných ustanovení  
Články 42 až 47 jsou použitelné po dobu existence členských stát ů, na které se vztahuje výjimka.CS C 83/250 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 5)  
O STATUTU EVROPSKÉ INVESTI ČNÍ BANKY  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
PŘEJÍCE SI  stanovit statut Evropské investi ční banky zmín ěný v článku 308 Smlouvy o fungování 
Evropské unie,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se př ipojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Článek 1 
Evropská investi ční banka, založená článkem 308 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen 
„banka“), se z řizuje a vykonává své úkoly a činnost v souladu se Smlouvami a tímto statutem.  
Článek 2 
Úkoly banky stanoví článek 309 Smlouvy o fungování Evropské unie.  
Článek 3 
V souladu s č lánkem 308 Smlouvy o fungování Evropské unie jsou členy banky členské státy.  
Článek 4 
1. Bance se př iděluje základní kapitál ve výši 232 392 989 000 EUR, který upíší členské státy 
v t ěchto částkách:  
Německo  37 578 019 000  
Francie  37 578 019 000  
Itálie  37 578 019 000  
Spojené království  37 578 019 000  
Špan ělsko 22 546 811 500  
Belgie 10 416 365 500  
Nizozemsko  10 416 365 500  
Švédsko  6 910 226 000  
Dánsko  5 274 105 000  
Rakousko 5 170 732 500  
Polsko 4 810 160 500  
Finsko  2 970 783 000CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/251
Řecko 2 825 416 500  
Portugalsko  1 820 820 000  
Česká republika  1 774 990 500  
Ma ďarsko 1 679 222 000  
Irsko  1 318 525 000  
Rumunsko  1 217 626 000  
Slovensko  604 206 500  
Slovinsko  560 951 500  
Bulharsko 410 217 500  
Litva 351 981 000  
Lucembursko  263 707 000  
Kypr  258 583 500  
Lotyšsko  214 805 000  
Estonsko  165 882 000  
Malta 98 429 500 
Členské státy odpovídají pouze do výše svého podílu upsaného a dosud nesplaceného základního 
kapitálu. 
2. P řijetím nového člena se zvyšuje upsaný základní kapitál o částku odpovídající vkladu nového 
člena. 
3. Rada guvernér ů m ůže jednomysln ě rozhodnout o zvýšení upsaného základního kapitálu.  
4. Podíl na upsaném základním kapitálu nem ůže být postoupen ani zastaven ani obstaven.  
Článek 5 
1. Členské státy splatí upsaný základní kapitál do pr ům ěrné výše 5 % částek uvedených v čl. 4 
odst. 1.  
2. V p řípad ě zvýšení upsaného základního kapitálu se Rada guvernérů m ůže jednomysln ě usnést 
na procentu, které musí být zaplaceno, a na zp ůsobu této platby. Platby v hotovosti se provád ějí 
výhradn ě v eurech.  
3. Správní rada m ůže požadovat splacení zbývající části upsaného základního kapitálu, pokud se 
toto splacení stane nutným, aby banka mohla dostát svým závazk ům. 
Každý členský stát zaplatí částku úm ěrnou svému podílu na upisovaném základním kapitálu.CS C 83/252 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 6  
(bývalý článek 8)  
Banku spravuje a ř ídí Rada guvernér ů, správní rada a řídící výbor.  
Článek 7  
(bývalý článek 9)  
1. Radu guvernér ů tvoř í minist ři ur čení členskými státy.  
2. Rada guvernér ů vydává obecné sm ěrnice týkající se úvěrové politiky banky v souladu s cíli 
Unie.  
Rada guvernér ů dbá na provád ění t ěchto sm ěrnic.  
3. Rada guvernér ů mimo jiné:  
a) rozhoduje o zvýšení upsaného základního kapitálu podle čl. 4 odst. 3 a čl. 5 odst. 2; 
b) pro ú čely čl. 9 odst. 1 rozhoduje o zásadách finan čních operací provád ěných v rámci úkol ů 
banky;  
c) vykonává pravomoci uvedené v článcích 9 a 11, pokud jde o jmenování a zbavení ú řadu člen ů 
správní rady a řídícího výboru a dalších osob podle čl. 11 odst. 1 druhého pododstavce;  
d) rozhoduje o poskytování finan čních prost ředk ů na investi ční operace, které mají být zcela nebo 
částe čně provád ěny mimo území členských stát ů v souladu s čl. 16 odst. 1;  
e) schvaluje výro ční zprávu vypracovanou správní radou;  
f) schvaluje ro ční rozvahu, jakož i výkaz zisk ů a ztrát;  
g) vykonává ostatní pravomoci a povinnosti sv ěřené tímto statutem;  
h) schvaluje jednací řád banky.  
4. Rada guvernér ů má pravomoc p řijímat jednomysln ě v rámci Smluv a tohoto statutu veškerá 
rozhodnutí, která se týkají zastavení činnosti banky a její p řípadné likvidace.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/253
Článek 8  
(bývalý článek 10)  
Nestanoví-li tento statut jinak, p řijímá Rada guvernér ů rozhodnutí prostou v ětšinou svých člen ů. Tato 
většina musí p ředstavovat alespo ň 50 % upsaného základního kapitálu.  
Pro dosažení kvalifikované v ětšiny je t řeba 18 hlas ů a 68 % upsaného základního kapitálu.  
Zdrží-li se p řítomní nebo zastoupení členové hlasování, není to p řekážkou př ijetí rozhodnutí vyža ­
dujících jednomyslnost.  
Článek 9  
(bývalý článek 11)  
1. Správní rada rozhoduje o poskytování finan čních prost ředk ů, zejména ve form ě úv ěrů a záruk, 
a o uzavírání pů jček; stanoví úrokové míry poskytnutých úv ěrů a provize a jiné poplatky. Na základ ě 
rozhodnutí př ijatého kvalifikovanou v ětšinou m ůže p řenést n ěkteré své funkce na řídící výbor. 
Rozhoduje o podmínkách takového p řenesení a dohlíží na jeho výkon.  
Správní rada dozírá na řádnou správu banky; zajiš ťuje, že banka je řízena v souladu s ustanoveními 
Smluv a tohoto statutu, jakož i s obecnými sm ěrnicemi vydanými Radou guvernérů . 
Na konci ú četního období je povinna podat Rad ě guvernér ů zprávu a po schválení ji uve řejnit.  
2. Správní rada je složena z 28 řádných člen ů a 18 zastupujících člen ů. 
Řádné členy jmenuje na dobu p ěti let Rada guvernér ů, p řičemž každý členský stát nominuje jednoho 
řádného člena a jeden řádný člen je nominován Komisí.  
Zastupující členy jmenuje na dobu pěti let Rada guvernér ů takto:  
— dva zastupující členy nominované Spolkovou republikou N ěmecko,  
— dva zastupující členy nominované Francouzskou republikou,  
— dva zastupující členy nominované Italskou republikou,  
— dva zastupující členy nominované Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska,  
— jednoho zastupujícího člena nominovaného vzájemnou dohodou Špan ělského království 
a Portugalské republiky,CS C 83/254 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
— jednoho zastupujícího člena nominovaného vzájemnou dohodou Belgického království, Lucem ­
burského velkovévodství a Nizozemského království,  
— dva zastupující členy nominované vzájemnou dohodou Dánského království, Řecké republiky, 
Irska a Rumunska,  
— dva zastupující členy nominované vzájemnou dohodou Estonské republiky, Lotyšské republiky, 
Litevské republiky, Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království,  
— t ři zastupující členy nominované vzájemnou dohodou Bulharské republiky, České republiky, 
Kyperské republiky, Ma ďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko 
a Slovenské republiky,  
— jednoho zastupujícího člena nominovaného Komisí.  
Správní rada kooptuje šest odborník ů bez hlasovacího práva: t ři z nich jako řádné členy a t ři jako 
zastupující členy. 
Řádní i zastupující členové mohou být jmenováni opakovan ě. 
Jednací řád stanoví pravidla pro ú čast na sch ůzích správní rady a pravidla týkající se zastupujících 
člen ů a kooptovaných odborník ů. 
Předseda, nebo v jeho nep řítomnosti jeden z místop ředsed ů, řídícího výboru př edsedá sch ůzi správní 
rady, avšak neú častní se hlasování.  
Členové správní rady jsou vybíráni z osob, které poskytují veškeré záruky zp ůsobilosti a nezávislosti; 
odpovídají pouze bance.  
3. Odvolat řádného člena správní rady m ůže Rada guvernér ů rozhodnutím p řijatým kvalifiko ­
vanou v ětšinou, a to pouze v p řípad ě, že již nesplň uje podmínky nutné k výkonu funkce.  
Neschválení výro ční zprávy vede k odstoupení správní rady.  
4. Uvolní-li se místo v d ůsledku smrti, individuálního nebo kolektivního odstoupení anebo odvo ­
lání, bude místo znovu obsazeno podle pravidel stanovených v odstavci 2. Krom ě celkové obm ěny se 
uvoln ěná místa obsazují na zbytek funk čního období.  
5. Rada guvernér ů stanoví odm ěny člen ům správní rady. Ur čí, jaká činnost je neslu čitelná 
s funkcemi řádného nebo zastupujícího člena.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/255
Článek 10  
(bývalý článek 12)  
1. Každý řádný člen má ve správní rad ě jeden hlas. Své hlasovací právo m ůže bez omezení 
delegovat zp ůsobem uvedeným v jednacím řádu banky.  
2. Nestanoví-li tento statut jinak, p řijímá správní rada rozhodnutí nejmén ě t řetinou svých člen ů 
s hlasovacím právem, kte ří p ředstavují alespo ň 50 % upsaného základního kapitálu. Pro dosažení 
kvalifikované v ětšiny je t řeba 18 hlas ů a 68 % upsaného základního kapitálu. Jednací řád banky 
ur čuje kvórum nutné k platnosti usnesení správní rady.  
Článek 11  
(bývalý článek 13)  
1. Řídící výbor se skládá z p ředsedy a osmi místopř edsedů jmenovaných Radou guvernér ů na 
návrh správní rady na dobu šesti let. Mohou být jmenováni opakovan ě. 
Rada guvernér ů m ůže jednomyslným rozhodnutím zm ěnit poč et člen ů řídícího výboru.  
2. Rada guvernér ů m ůže kvalifikovanou v ětšinou na návrh správní rady p řijatý rovn ěž kvalifiko ­
vanou v ětšinou rozhodnout o odvolání č lena řídícího výboru.  
3. Řídící výbor zajiš ťuje pod dohledem p ředsedy a pod kontrolou správní rady vedení b ěžných 
obchod ů banky.  
Připravuje rozhodnutí správní rady, zejména pokud jde o uzavírání p ůjček a poskytování finan čních 
prost ředk ů, zejména ve form ě úv ěrů a záruk; zajiš ťuje provád ění t ěchto rozhodnutí.  
4. Řídící výbor p řijímá svá stanoviska k návrh ům na uzav ření p ůjček nebo poskytnutí finan čních 
prost ředk ů, zejména ve form ě úv ěrů a záruk, v ětšinou hlas ů. 
5. Rada guvernér ů ur čuje odm ěnu člen ů řídícího výboru a stanoví, jaké činnosti jsou neslu čitelné 
s jejich funkcí.  
6. P ředseda, v p řípad ě jeho nepřítomnosti jeden z místopředsed ů, zastupuje banku v soudních 
i mimosoudních v ěcech.  
7. Zam ěstnanci banky jsou pod řízeni p ředsedovi. P ředseda je př ijímá a propouští. P ři výb ěru 
zam ěstnanc ů je povinen p řihlížet nejen k osobním schopnostem a odborné kvalifikaci, ale i ke 
spravedlivému zastoupení státních p říslušník ů členských států . Jednací řád ur čí subjekt p říslušný 
k p řijímání p ředpis ů týkajících se zam ěstnanc ů.CS C 83/256 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
8. Řídící výbor a zam ěstnanci banky odpovídají pouze bance a vykonávají své funkce zcela 
nezávisle.  
Článek 12  
(bývalý článek 14)  
1. Výbor složený ze šesti člen ů jmenovaných Radou guvernér ů na základ ě jejich zp ůsobilosti 
prov ěřuje, zda činnosti banky odpovídají nejlepší bankovní praxi, a odpovídá za audit jejího ú čet­
nictví.  
2. Výbor uvedený v odstavci 1 každoro čně prov ěřuje, zda jsou operace a ú četnictví banky řádně 
vedeny. Za tímto úč elem ověř uje, zda byly operace banky provedeny v souladu s požadavky 
a postupy stanovenými tímto statutem a jednacím řádem. 
3. Výbor uvedený v odstavci 1 potvrzuje, že finan ční výkazy a jiné finan ční informace obsažené 
v roč ní ú četní záv ěrce sestavené správní radou poskytují v ěrný obraz finan ční situace banky, pokud 
jde o její aktiva a pasiva, a výsledk ů jejích operací a hotovostních tok ů za dané ú četní období.  
4. Jednací řád stanoví požadovanou kvalifikaci členů výboru uvedeného v odstavci 1 a podmínky 
jeho činnosti.  
Článek 13  
(bývalý článek 15)  
Banka jedná s každým členským státem prost řednictvím orgánu, který tento stát ur čí. P ři provád ění 
finan čních operací se obrací na národní centrální banku p říslušného členského státu nebo na jiné 
finan ční orgány, které tento stát schválil.  
Článek 14  
(bývalý článek 16)  
1. Banka spolupracuje se všemi mezinárodními organizacemi, jež vyvíjejí činnost v obdobných 
oblastech. 
2. Banka naváže veškerá spojení pot řebná pro spolupráci s bankovními a finan čními orgány zemí, 
ve kterých provádí své operace.  
Článek 15  
(bývalý článek 17)  
Na žádost n ěkterého členského státu nebo Komise anebo z ú řední povinnosti Rada guvernér ů 
vykládá nebo dopl ňuje sm ěrnice, které vydala na základ ě článku 7 tohoto statutu, a to za podmínek, 
za jakých byly p řijaty.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/257
Článek 16  
(bývalý článek 18)  
1. V rámci úkol ů vyty čených v článku 309 Smlouvy o fungování Evropské unie poskytuje banka 
finan ční prost ředky, zejména ve form ě úv ěrů a záruk, svým členů m nebo podnik ům soukromého či 
ve řejného práva na investice, které mají být uskute čněny na území členských stát ů, pokud prost ředky 
z jiných zdroj ů nejsou za p řim ěřených podmínek dosažitelné.  
Nicmén ě rozhodnutím Rady guvernér ů kvalifikovanou v ětšinou na návrh správní rady m ůže banka 
poskytnout finan ční prost ředky na investice, které mají být uskute čněny zcela nebo z části mimo 
území členských stát ů. 
2. Jestliže je to možné, je poskytnutí p ůjčky vázáno podmínkou, že sou časně bude použito též 
jiných prost ředk ů financování.  
3. Jestliže p ůjčka nebyla poskytnuta č lenskému státu, ale jinému podniku nebo samosprávnému 
celku, podmíní banka poskytnutí této p ůjčky bu ď zárukou členského státu, na jehož území bude 
investice uskute čněna, nebo jinými dostate čnými zárukami nebo finan ční silou dlužníka.  
Krom ě toho stanoví správní rada kvalifikovanou v ětšinou, v souladu se zásadami stanovenými Radou 
guvernér ů podle čl. 7 odst. 3 písm. b) a vyžaduje-li to provád ění operace podle článku 309 Smlouvy 
o fungování Evropské unie, podmínky jakékoli finan ční operace, která p ředstavuje specifický profil 
rizika, a je tedy považována za zvláštní činnost.  
4. Banka m ůže poskytnout záruku na pů jčky uzav řené podniky soukromého či ve řejného práva 
anebo samosprávnými celky k provedení operací uvedených v článku 309 Smlouvy o fungování 
Evropské unie.  
5. Úhrnná částka nesplacených úv ěrů a záruk poskytnutých bankou nesmí p řevýšit 250 % částky 
úhrnu upsaného základního kapitálu, rezervních fond ů, nerozd ělených rezerv a kladného z ůstatku 
účtu zisk ů a ztrát. Druhá uvedená úhrnná částka se sníží o částku rovnající se upsané částce, a to 
i nesplacené, na jakoukoli majetkovou úč ast banky.  
Bankou vyplacená částka majetkové úč asti nesmí nikdy p řevýšit částku odpovídající úhrnu splace ­
ného upsaného základního kapitálu, rezervních fond ů, nerozd ělených rezerv a kladného z ůstatku 
účtu zisk ů a ztrát.  
Jako výjimka mají zvláštní činnosti banky, o nichž rozhodla Rada guvernérů a správní rada podle 
odstavce 3, zvláš ť p řidělené rezervní fondy.  
Tento odstavec se rovn ěž vztahuje na konsolidované ú četnictví banky.  
6. Banka se zajiš ťuje proti riziku zm ěny kurz ů tím, že ke smlouvám o p ůjčkách a zárukách př ipojí 
doložky, které bude považovat za vhodné.CS C 83/258 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 17  
(bývalý článek 19)  
1. Úroková míra p ůjček a provize a jiné poplatky, které má banka poskytnout, musí být p řizp ů­
sobovány podmínkám p řevládajícím na kapitálovém trhu a musí být propo čítány tak, aby banka 
z jejich výnosů plnila své závazky, kryla své náklady a rizika a podle článku 22 vytvo řila rezervní 
fond. 
2. Banka nepovoluje snížení úrokové míry. V p řípad ě, že snížení úrokové míry je žádoucí 
vzhledem ke zvláštní povaze investice, která má být financována, m ůže p říslušný členský stát 
nebo t řetí strana ud ělit bonifikaci úroku, pokud je ud ělení této bonifikace slu čitelné s pravidly 
stanovenými v článku 107 Smlouvy o fungování Evropské unie.  
Článek 18  
(bývalý článek 20)  
Při svých finan čních operacích zachovává banka tyto zásady: 
1. Dbá, aby její prost ředky byly používány co nejú čelněji v zájmu Unie.  
M ůže poskytnout p ůjčky nebo záruky pouze:  
a) jestliže splácení úrok ů a umo řování je kryto ziskem z podnikání, pokud jde o investice provádě né 
podniky ve výrobním odvětví, anebo, v p řípad ě ostatních investic, jestliže je zajišt ěno závazkem, 
který p řevzal stát, v n ěmž se investice uskute čňuje, či jiným zp ůsobem,  
b) a jestliže provedení investice p řispívá ke zvýšení obecné hospodá řské produktivity a p ůsobí 
přízniv ě k vytvo ření vnit řního trhu. 
2. Nesmí nabývat žádné podíly v podnicích ani p řijímat žádnou odpov ědnost za jejich řízení, 
ledaže by to vyžadovala ochrana jejích práv a bylo tak zajišt ěno splacení její pohledávky.  
Avšak správní rada stanoví kvalifikovanou většinou, v souladu se zásadami stanovenými Radou 
guvernér ů podle čl. 7 odst. 3 písm. b) a vyžaduje-li to provád ění operací podle článku 309 Smlouvy 
o fungování Evropské unie, podmínky majetkové ú časti v obchodním podniku, pokud je to vyža ­
dováno k financování investice nebo programu, obvykle jako dopl ňku úv ěru nebo záruky.  
3. M ůže postupovat své pohledávky na kapitálovém trhu a požadovat za tím ú čelem od svých 
dlužník ů vydání dluhopis ů nebo jiných cenných papír ů.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/259
4. Ani banka, ani členské státy nesmí stanovovat podmínky, podle kterých by m ěly být částky 
z jejích p ůjček použity na území ur čitého členského státu.  
5. M ůže vázat poskytnutí p ůjček na podmínku, že se uskute ční mezinárodní ve řejná sout ěž. 
6. Nefinancuje zcela ani z části žádnou investici, s níž nesouhlasí členský stát, na jehož území má 
být tato investice uskute čněna. 
7. Jako doplněk ke své úv ěrové činnosti m ůže banka poskytovat služby technické pomoci 
v souladu s podmínkami, jež stanovila Rada guvernérů kvalifikovanou v ětšinou, a v souladu 
s tímto statutem.  
Článek 19  
(bývalý článek 21)  
1. Každý podnik nebo ve řejnoprávní či soukromoprávní subjekt se m ůže p římo obrátit na banku 
se žádostí o financování. Žádosti mohou být bance rovn ěž podávány bu ď prost řednictvím Komise, 
nebo prost řednictvím členského státu, na jehož území bude investice uskute čněna. 
2. Jestliže se žádost podává prostř ednictvím Komise, bude p ředložena k vyjád ření členskému státu, 
na jehož území bude investice uskute čněna. Jestliže se žádost podává prost řednictvím státu, bude 
předložena k vyjádření Komisi. Jestliže žádost podává p římo podnik, bude p ředložena danému 
členskému státu i Komisi.  
Doty čné členské státy a Komise musí podat svá vyjád ření ve lh ůtě dvou m ěsíc ů. Neobdrží-li v této 
lh ůtě vyjád ření, m ůže mít banka za to, že příslušný projekt nevyvolává námitek.  
3. Správní rada rozhoduje o finan čních operacích, které jí p ředložil řídící výbor.  
4. Řídící výbor zkoumá, zda finan ční operace, které mu byly p ředloženy, jsou v souladu s tímto 
statutem, zejména s články 16 a 18. Jestliže se řídící výbor vysloví pro finan ční operaci, p ředloží 
správní rad ě odpovídající návrh; své kladné stanovisko m ůže vázat na podmínky, které považuje za 
podstatné. Jestliže se řídící výbor vysloví proti finan ční operaci, p ředloží správní rad ě p říslušné 
podklady spolu se svým vyjád řením.  
5. V p řípad ě záporného stanoviska řídícího výboru m ůže správní rada poskytnout dané financo ­
vání pouze jednomyslným rozhodnutím.  
6. V př ípad ě záporného stanoviska Komise m ůže správní rada poskytnout dané financování pouze 
jednomyslným rozhodnutím, p řičemž člen ustanovený do své funkce na základ ě jmenování Komisí 
se zdrží hlasování.CS C 83/260 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
7. V p řípad ě záporného stanoviska řídícího výboru i Komise nem ůže správní rada dané financo ­
vání poskytnout.  
8. Pokud musí být finan ční operace související se schválenou investicí restrukturována, aby byla 
chrán ěna práva a zájmy banky, p řijme řídící výbor neprodlen ě naléhavá opat ření, jež považuje za 
nezbytná, a ihned o nich informuje správní radu.  
Článek 20  
(bývalý článek 22)  
1. Banka si prost ředky pot řebné k pln ění svých úkol ů p ůjčuje na kapitálovém trhu.  
2. Banka si m ůže p ůjčovat na kapitálových trzích č lenských stát ů v rámci právních p ředpis ů 
upravujících tyto trhy.  
Příslušné orgány členského státu, na který se vztahuje výjimka ve smyslu čl. 139 odst. 1 Smlouvy 
o fungování Evropské unie, mohou odmítnout souhlas jen tehdy, hrozí-li kapitálovému trhu tohoto 
státu vážné poruchy.  
Článek 21  
(bývalý článek 23)  
1. Banka m ůže použít voln ě použitelných prost ředk ů, které bezprost ředn ě nepot řebuje ke krytí 
svých závazk ů, takto:  
a) m ůže investovat na pen ěžních trzích;  
b) m ůže s výhradou čl. 18 odst. 2 nakupovat a prodávat cenné papíry;  
c) m ůže provád ět jakékoli jiné finan ční operace, které se vztahují k p ředm ětu její činnosti.  
2. S výhradou ustanovení článku 23 provádí banka p ři správ ě svých investic jen takovou devi ­
zovou arbitráž, kterou p římo vyžaduje uskute čňování jejích pů jček nebo pln ění jejích závazk ů 
z p ůjček, které uzav řela, nebo záruk, které poskytla.  
3. V oblastech zmín ěných v tomto článku p ůsobí banka ve shod ě s p říslušnými orgány nebo 
národními centrálními bankami členských stát ů.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/261
Článek 22  
(bývalý článek 24)  
1. Postupn ě bude vytvo řen rezervní fond až do výše 10 % upsaného základního kapitálu. Od ůvod ­ 
ňuje-li to stav závazk ů banky, m ůže správní rada rozhodnout o z řízení dodate čných rezerv. Dokud 
tento rezervní fond nebude pln ě vytvo řen, budou do n ěj odvád ěny: 
a) p říjmy z úrok ů z p ůjček, které banka poskytla z částek, jež mají členské státy platit podle 
článku 5;  
b) p říjmy z úrok ů z p ůjček, které banka poskytla z částek získaných splacením p ůjček podle písmene 
a), 
pokud t ěchto p říjm ů z úrok ů není t řeba k pln ění závazků nebo ke krytí náklad ů banky.  
2. Prost ředky rezervního fondu musí být investovány tak, aby mohly být kdykoli použity 
v souladu s ú čelem tohoto fondu.  
Článek 23  
(bývalý článek 25)  
1. Banka je vždy oprávn ěna p řevádět pohledávky do m ěny členského státu, jehož m ěnou není 
euro, aby mohla provád ět finan ční operace odpovídající jejímu př edm ětu činnosti, tak jak je stanoven 
v článku 309 Smlouvy o fungování Evropské unie s p řihlédnutím k článku 21 tohoto statutu. Banka 
se podle možností zdrží provád ění takových př evod ů, má-li volné nebo uvolnitelné pohledávky 
v m ěn ě, kterou pot řebuje.  
2. Banka m ůže sm ěnit pohledávky, jež má v m ěn ě členského státu, jehož m ěnou není euro, za 
prost ředky v m ěn ě t řetích zemí jen se souhlasem tohoto členského státu.  
3. Banka m ůže voln ě nakládat s částí svého splaceného základního kapitálu, jakož i s devizami 
půjčenými na trzích mimo Unie.  
4. Členské státy se zavazují, že dlužník ům banky dají k dispozici prost ředky v cizích m ěnách 
potř ebné ke splácení jistiny a úrok ů z p ůjček poskytnutých nebo zajišt ěných bankou na investice, 
které mají být uskute čněny na jejich území.CS C 83/262 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 24  
(bývalý článek 26)  
Jestliže n ěkterý členský stát neplní své členské povinnosti vyplývající z tohoto statutu, zejména 
povinnost splatit sv ůj podíl, anebo povinnost zajistit splácení úroků a umo řování svých p ůjček, 
m ůže Rada guvernér ů rozhodnutím p řijatým kvalifikovanou v ětšinou zastavit poskytování p ůjček 
nebo záruk tomuto členskému státu nebo jeho státním p říslušník ům. 
Toto rozhodnutí nezbavuje stát ani jeho státní př íslušníky jejich povinností v ůči bance.  
Článek 25  
(bývalý článek 27)  
1. Jestliže Rada guvernér ů rozhodne zastavit činnost banky, bude neprodlen ě ukon čen veškerý 
provoz s výjimkou operací nutných k řádnému použití, ochran ě a zachování majetku, jakož i 
k vyrovnání závazk ů. 
2. V př ípad ě likvidace jmenuje Rada guvernér ů likvidátory a vydá jim pokyny k provedení likvi ­
dace. Dbá na zachování práv zam ěstnanc ů. 
Článek 26  
(bývalý článek 28)  
1. Banka požívá v každém členském státě nejširší právní zp ůsobilost p řiznávanou právnickým 
osobám p říslušným vnitrostátním právem; m ůže zejména nabývat a zcizovat movitý majetek 
a nemovitosti a vystupovat p řed soudem.  
2. Majetek banky nesmí být žádnou formou zabaven nebo vyvlastn ěn. 
Článek 27  
(bývalý článek 29)  
Spory mezi bankou na jedné stran ě a jejími v ěřiteli, dlužníky nebo t řetími stranami na druhé stran ě 
rozhodují p říslušné vnitrostátní soudy, s výhradou pravomocí p řiznaných Soudnímu dvoru Evropské 
unie. Banka m ůže v kterékoli smlouv ě sjednat rozhod čí řízení.  
Banka si zvolí sv ůj obecný soud v každém členském státě . M ůže však v kterékoli smlouv ě provést 
zvláštní volbu obecného soudu.  
Majetek a pohledávky banky mohou být zabaveny nebo se stát p ředm ětem výkonu rozhodnutí pouze 
na př íkaz soudu.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/263
Článek 28  
(bývalý článek 30)  
1. Rada guvernér ů m ůže jednomyslným rozhodnutím z řídit pobo čky nebo jiné subjekty s právní 
subjektivitou a finan ční samostatností.  
2. Rada guvernér ů p řijme jednomysln ě stanovy subjekt ů uvedených v odstavci 1. Stanovy ur čí 
zejména jejich cíle, složení, základní kapitál, členy, sídlo, finan ční zdroje, interven ční nástroje, 
pravidla auditu a jejich vztah s orgány banky.  
3. Banka je oprávn ěna podílet se na řízení t ěchto subjekt ů a p řispívat k jejich upsanému základ ­
nímu kapitálu do výše stanovené jednomyslným rozhodnutím Rady guvernér ů. 
4. Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie se vztahuje na subjekty uvedené v odstavci 1, 
pokud podléhají právu Unie, členy jejich orgán ů p ři výkonu jejich funkcí a na jejich zam ěstnance, 
a to za podmínek, které se vztahují na banku.  
Na dividendy, kapitálové zisky nebo jiné druhy p říjm ů vyplývající z takových subjekt ů, na které mají 
nárok jiní členové než Evropská unie a banka, se však nadále vztahují p říslušné daň ové p ředpisy.  
5. Soudní dv ůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat v mezích níže stanovených spory týkající 
se opat ření p řijatých orgány subjektu podléhajícího právu Unie. Kterýkoli člen takového subjektu 
v tomto postavení nebo členské státy mohou podat žalobu proti t ěmto opat řením za podmínek 
stanovených v článku 263 Smlouvy o fungování Evropské unie.  
6. Rada guvernér ů m ůže v souladu s p říslušnými vnit řními př edpisy jednomysln ě rozhodnout 
o p řipušt ění zam ěstnanc ů subjekt ů podléhajících právu Unie do spole čných režim ů s bankou.CS C 83/264 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 6)  
O UMÍST ĚNÍ SÍDEL ORGÁN Ů A N ĚKTERÝCH 
INSTITUCÍ, SUBJEKT Ů A ÚTVAR Ů EVROPSKÉ UNIE  
ZÁSTUPCI VLÁD ČLENSKÝCH STÁT Ů, 
S OHLEDEM  na článek 341 Smlouvy o fungování Evropské unie a článek 189 Smlouvy o založení 
Evropského spole čenství pro atomovou energii,  
MAJÍCE NA PAM ĚTI A POTVRZUJÍCE  rozhodnutí ze dne 8. dubna 1965, a aniž jsou dot čena rozhodnutí 
o sídlech budoucích orgán ů, institucí, subjekt ů a útvar ů, 
SE DOHODLI  na následujících ustanoveních, která se p řipojují ke Smlouv ě o Evropské unii, ke Smlouv ě 
o fungování Evropské unie a ke Smlouv ě o založení Evropského spole čenství pro atomovou energii:  
Jediný článek 
a) Evropský parlament má sídlo ve Štrasburku, kde se konají plenární zasedání, která trvají 12 
m ěsíc ů, v četn ě zasedání o rozpo čtu. Dopl ňující plenární zasedání se konají v Bruselu. Výbory 
Evropského parlamentu zasedají v Bruselu. Generální sekretariát Evropského parlamentu a jeho 
útvary sídlí v Lucemburku.  
b) Rada má sídlo v Bruselu. B ěhem m ěsíc ů dubna, června a října zasedá v Lucemburku.  
c) Komise má sídlo v Bruselu. Útvary vyjmenované v článcích 7, 8 a 9 rozhodnutí ze dne 8. dubna 
1965 sídlí v Lucemburku.  
d) Soudní dv ůr Evropské unie má sídlo v Lucemburku.  
e) Ú četní dv ůr má sídlo v Lucemburku.  
f) Hospodá řský a sociální výbor má sídlo v Bruselu.  
g) Výbor region ů má sídlo v Bruselu.  
h) Evropská investi ční banka má sídlo v Lucemburku.  
i) Evropská centrální banka má sídlo ve Frankfurtu.  
j) Evropský policejní úř ad (Europol) má sídlo v Haagu.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/265
PROTOKOL ( č. 7)  
O VÝSADÁCH A IMUNITÁCH EVROPSKÉ UNIE  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
BEROUCE V ÚVAHU , že podle článku 343 Smlouvy o fungování Evropské unie a článku 191 Smlouvy 
o založení Evropského spole čenství pro atomovou energii (ESAE) požívají Evropská unie a ESAE na 
území členských stát ů imunit a výsad nezbytných pro pln ění svého poslání,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se p řipojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie a ke Smlouv ě o založení Evropského spole čenství pro atomovou 
energii:  
KAPITOLA I  
MOVITÝ A NEMOVITÝ MAJETEK, POHLEDÁVKY A OPERACE EVROPSKÉ UNIE  
Článek 1 
Prostory a budovy Unie jsou nedotknutelné. Jsou vylou čeny z domovních prohlídek, rekvizic, zaba ­
vení či vyvlastn ění. Majetek a pohledávky Unie se nemohou stát p ředm ětem jakéhokoli výkonu 
správního nebo soudního rozhodnutí bez zmocn ění Soudního dvora. 
Článek 2 
Archivy Unie jsou nedotknutelné.  
Článek 3 
Unie, její pohledávky, p říjmy a ostatní majetek jsou osvobozeny od veškerých p římých daní.  
Vlády členských stát ů p řijímají, kdykoli je to možné, vhodná opatř ení umož ňující prominutí nebo 
navrácení nep římých daní a poplatk ů z prodeje, které tvo ří sou část ceny v ěcí movitých nebo nemo ­
vitostí, jestliže Unie uskute ční pro své ú řední pot řeby v ětší nákupy, jejichž cena zahrnuje dan ě 
a poplatky tohoto druhu. Provád ěním t ěchto opat ření nesmí být narušena hospodá řská sout ěž 
v rámci Unie.  
Osvobození se nevztahuje na dan ě, dávky a poplatky p ředstavující pouze odm ěnu za ve řejn ě 
prosp ěšné služby.CS C 83/266 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 4 
Unie je osvobozena od veškerých cel, zákaz ů a omezení p ři dovozu a vývozu, pokud jde o p ředm ěty 
ur čené pro její ú řední pot řebu; takto dovezené p ředm ěty nebudou zcizeny úplatn ě ani bezúplatn ě na 
území zem ě, na n ěž budou dovezeny, jinak než za podmínek schválených vládou p říslušné zem ě. 
Unie je rovn ěž osvobozena od veškerých cel a od zákazu a omezení p ři dovozu a vývozu svých 
publikací.  
KAPITOLA II  
KOMUNIKACE A PR ŮKAZY 
Článek 5  
(bývalý článek 6)  
Orgány Unie požívají pro svou ú řední komunikaci a p ředávání veškerých dokument ů na území všech 
členských stát ů stejného zacházení, jaké daný stát přiznává diplomatickým zastoupením.  
Úřední korespondence a jiná úř ední komunikace orgán ů Unie nepodléhá cenzu ře. 
Článek 6  
(bývalý článek 7)  
Předsedové orgán ů Unie mohou vydávat členů m a zam ěstnanc ům orgán ů Unie pr ůkazy, jejichž 
formu stanoví Rada prostou v ětšinou a jež úř ady členských stát ů uznávají za platné cestovní doklady. 
Tyto pr ůkazy jsou vydávány úř edník ům a jiným zam ěstnanc ům za podmínek stanovených služebním 
a pracovním řádem Unie.  
Komise m ůže uzav řít dohody umožň ující uznávat tyto pr ůkazy za platné cestovní doklady na území 
třetích zemí.  
KAPITOLA III  
ČLENOVÉ EVROPSKÉHO PARLAMENTU 
Článek 7  
(bývalý článek 8)  
Volný pohyb člen ů Evropského parlamentu, kte ří jedou na místo zasedání Evropského parlamentu 
nebo se z n ěj vracejí, nepodléhá žádným omezením správní či jiné povahy.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/267
Člen ům Evropského parlamentu p ři celním odbavení a p ři devizové kontrole:  
a) p řiznává jejich vlastní vláda stejné výhody, jaké p řiznává vyšším ú ředník ům pohybujícím se 
v zahrani čí p ři plnění do časného ú ředního poslání,  
b) p řiznávají vlády ostatních členských stát ů stejné výhody, jaké p řiznávají zástupc ům zahrani čních 
vlád p ři plnění do časného ú ředního poslání.  
Článek 8  
(bývalý článek 9)  
Členové Evropského parlamentu nemohou být vyšet řováni, zadrženi nebo stíháni pro své názory či 
hlasování b ěhem výkonu své funkce.  
Článek 9  
(bývalý článek 10)  
V pr ůběhu zasedání Evropského parlamentu jeho členové: 
a) na území vlastního státu požívají imunit p řiznávaných člen ům parlamentu vlastního státu,  
b) na území všech ostatních členských stát ů nemohou být zadrženi ani soudn ě stíháni.  
Jsou chrán ěni imunitou rovn ěž b ěhem cesty na místo zasedání Evropského parlamentu a při návratu 
z n ěj. 
Imunity se nelze dovolávat v p řípad ě p řistižení p ři činu; Evropský parlament je oprávn ěn svého člena 
imunity zbavit.  
KAPITOLA IV  
ZÁSTUPCI ČLENSKÝCH STÁT Ů Ú ČASTNÍCÍ SE ČINNOSTI ORGÁN Ů EVROPSKÉ UNIE  
Článek 10  
(bývalý článek 11)  
Zástupci členských stát ů, kte ří se ú častní činnosti orgán ů Unie, jejich poradci a techni čtí experti 
požívají po dobu výkonu své činnosti a b ěhem cest na místo zasedání nebo p ři návratu z n ěj 
obvyklých výsad, imunit a výhod.  
Tento článek se vztahuje rovn ěž na členy poradních orgán ů Unie.CS C 83/268 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
KAPITOLA V  
ÚŘEDNÍCI A JINÍ ZAM ĚSTNANCI EVROPSKÉ UNIE  
Článek 11  
(bývalý článek 12)  
Na území všech členských stát ů ú ředníci a jiní zam ěstnanci Unie bez ohledu na svou státní p řísluš ­
nost:  
a) jsou vy ňati z pravomoci soudů pro úkony spojené s výkonem jejich funkce, v četn ě ústních 
a písemných projev ů, s výhradou použití ustanovení smluv jednak o pravidlech ur čujících odpo ­
vědnost ú ředníků a jiných zam ěstnanc ů v ůči Unii a jednak o p říslušnosti Soudního dvora 
Evropské unie rozhodovat spory mezi Unií a jejich ú ředníky a jinými zam ěstnanci. Této imunity 
požívají i po ukon čení své funkce,  
b) nepodléhají oni ani jejich manželé či manželky a jimi vyživovaní rodinní p říslušníci p ředpis ům 
omezujícím p řist ěhovalectví a ur čujícím náležitosti p řihlašování cizinc ů, 
c) požívají v oblasti m ěnových a devizových p ředpis ů výhod p řiznávaných obvykle zam ěstnanc ům 
mezinárodních organizací,  
d) požívají práva bezceln ě dovážet bytové za řízení a jiné v ěci osobní pot řeby v souvislosti s prvním 
nástupem do funkce v dané zemi a práva bezceln ě zp ětn ě vyvézt bytové za řízení a jiné v ěci 
osobní pot řeby p ři ukon čení výkonu funkce v dané zemi, v obou p řípadech s výhradou podmínek 
považovaných za nezbytné vládou zem ě, v níž je toto právo uplat ňováno, 
e) požívají práva bezceln ě dovézt automobil pro svou osobní pot řebu, který získali v zemi svého 
posledního pobytu nebo v zemi, jejímiž jsou státními p říslušníky, za podmínek daného vnit řního 
trhu, a bezceln ě zp ětn ě vyvézt automobil, s výhradou podmínek považovaných za nezbytné 
vládou zem ě, v níž je toto právo uplat ňováno.  
Článek 12  
(bývalý článek 13)  
Platy, mzdy a služební požitky, které poskytuje Unie svým ú ředník ům a jiným zam ěstnanc ům, 
podléhají dani ve prosp ěch Unie, jejíž podmínky a zp ůsob vybírání stanoví Evropský parlament 
a Rada řádným legislativním postupem a po konzultaci s dot čenými orgány formou na řízení.  
Úředníci a jiní zam ěstnanci jsou osvobozeni od vnitrostátních daní z plat ů, mezd a požitků , které jim 
poskytuje Unie.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/269
Článek 13  
(bývalý článek 14)  
S ú ředníky a jinými zam ěstnanci Unie, kte ří si výlu čně z d ůvod ů výkonu svých funkcí ve službách 
Unie z řizují bydlišt ě na území členského státu jiného, než jehož jsou da ňovými rezidenty, je pro 
účely vybírání daní z p říjmu, z majetku a d ědické dan ě a dodržování smluv o zamezení dvojího 
zdan ění, uzav řených mezi členskými zem ěmi Unie, zacházeno jak ve státě, v n ěmž pobývají, tak ve 
stát ě, jehož jsou da ňovými rezidenty, tak, jako by si zachovali své p ůvodní bydlišt ě v posledn ě 
jmenovaném stát ě, je-li tento stát členem Unie. Toto ustanovení se vztahuje rovn ěž na manžela 
nebo manželku, pokud nevykonává vlastní profesionální č innost, a na d ěti vyživované osobami 
uvedenými v tomto článku a v jejich pé či. 
Movitý majetek ve vlastnictví osob uvedených v p ředchozím pododstavci, který se nachází na území 
státu pobytu, je osvobozen od d ědické dan ě v tomto stát ě; pro stanovení této dan ě je tento majetek 
posuzován, jako by se nacházel ve stát ě, jehož jsou tyto osoby daň ovými rezidenty, s výhradou práv 
třetích zemí a p řípadného použití ustanovení mezinárodních smluv o zamezení dvojího zdan ění. 
Při použití ustanovení tohoto článku se nep řihlíží k bydlišti získanému výlu čně k výkonu funkcí ve 
službách jiných mezinárodních organizací.  
Článek 14  
(bývalý článek 15)  
Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem a po konzultaci s dot čenými orgány 
rozhodují formou na řízení o stanovení systému sociálních dávek p říslušejících ú ředník ům a jiným 
zam ěstnanc ům Unie.  
Článek 15  
(bývalý článek 16)  
Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem a po konzultaci s ostatními zú častn ě­
nými orgány ur čí formou na řízení kategorie úředník ů a jiných zam ěstnanc ů Unie, na které se použijí 
všechna nebo n ěkterá ustanovení článku 11, čl. 12 druhého pododstavce a článku 13.  
Jména, funkce a adresy ú ředník ů a jiných zam ěstnanc ů zařazených do jednotlivých kategorií jsou 
pravideln ě sd ělovány vládám členských stát ů.CS C 83/270 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
KAPITOLA VI  
VÝSADY A IMUNITY ZASTOUPENÍ T ŘETÍCH ZEMÍ POV ĚŘENÝCH U EVROPSKÉ UNIE  
Článek 16  
(bývalý článek 17)  
Členský stát, na jehož území se nachází sídlo Unie, p řiznává zastoupením t řetích zemí pov ěřeným 
u Unie obvyklé diplomatické imunity a výsady.  
KAPITOLA VII  
OBECNÁ USTANOVENÍ 
Článek 17  
(bývalý článek 18)  
Výsady, imunity a výhody jsou p řiznávány ú ředník ům a jiným zam ěstnanců m Unie výhradn ě 
v zájmu Unie.  
Každý orgán Unie je povinen zbavit ú ředníka nebo jiného zam ěstnance imunity ve všech p řípadech, 
kdy podle jeho názoru zrušení této imunity není v rozporu se zájmy Unie.  
Článek 18  
(bývalý článek 19)  
Při uplat ňování tohoto protokolu jednají orgány Unie ve vzájemné shod ě s odpov ědnými ú řady 
příslušných členských stát ů. 
Článek 19  
(bývalý článek 20)  
Články 11 až 14 a článek 17 se vztahují na p ředsedu Evropské rady.  
Vztahují se rovn ěž na členy Komise.  
Článek 20  
(bývalý článek 21)  
Články 11 až 14 a článek 17 se vztahují na soudce, generální advokáty, vedoucí soudní kancelá ře 
a pomocné zpravodaje p ři Soudním dvoru Evropské unie, aniž je dot čen článek 3 Protokolu 
o statutu Soudního dvora Evropské unie týkající se vyn ětí soudc ů a generálních advokát ů 
z pravomoci soud ů.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/271
Článek 21  
(bývalý článek 22)  
Tento protokol se vztahuje rovn ěž na Evropskou investi ční banku, na členy jejích orgán ů, její 
zam ěstnance a zástupce členských stát ů, kte ří se ú častní její činnosti; ustanovení protokolu 
o statutu této banky tím nejsou dot čena. 
Evropská investi ční banka je rovn ěž osvobozena od veškerých daní a obdobných poplatk ů 
v souvislosti se zvýšením svého základního kapitálu a od r ůzných formalit, které jsou s tím spojeny 
ve stát ě, na jehož území se nachází její sídlo. Rovn ěž její rozpušt ění či likvidace nepodléhá 
poplatk ům. Krom ě toho činnost banky a jejích orgán ů vykonávaná na základ ě statutu nepodléhá 
dani z obratu.  
Článek 22  
(bývalý článek 23)  
Tento protokol se rovn ěž vztahuje na Evropskou centrální banku, na členy jejích orgán ů a na její 
zam ěstnance, aniž jsou dot čena ustanovení Protokolu o statutu Evropského systému centrálních bank 
a Evropské centrální banky.  
Evropská centrální banka je rovn ěž osvobozena od veškerých daní a jiných poplatk ů v souvislosti se 
zvýšením jejího základního kapitálu a veškerých formalit, které s tím jsou spojeny ve stát ě, v n ěmž 
má sídlo. Činnost Evropské centrální banky a jejích orgán ů vykonávaná v souladu se statutem 
Evropského systému centrálních bank a Evro pské centrální banky nepodléhá dani z obratu.CS C 83/272 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 8)  
K ČL. 6 ODST. 2 SMLOUVY O EVROPSKÉ UNII 
O P ŘISTOUPENÍ UNIE K EVROPSKÉ ÚMLUV Ě 
O OCHRAN Ě LIDSKÝCH PRÁV A ZÁKLADNÍCH 
SVOBOD  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se př ipojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Článek 1 
Dohoda o p řistoupení Unie k Evropské úmluv ě o ochran ě lidských práv a základních svobod (dále 
jen „Evropská úmluva“) podle čl. 6 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii musí odrážet nezbytnost 
zachování specifických rys ů Unie a práva Unie, zejména pokud jde o:  
a) zvláštní úpravu p řípadné ú časti Unie v kontrolních orgánech Evropské úmluvy;  
b) mechanismy nezbytné k zajišt ění toho, aby stížnosti podané jinými než členskými státy a stížnosti 
podané fyzickými osobami byly správn ě podávány podle p řípadu proti členským stát ům nebo 
Unii.  
Článek 2 
Dohoda uvedená v článku 1 zajistí, aby se p řistoupení nedotklo p ůsobnosti Unie ani pravomocí 
jejích orgán ů. Zajistí, aby se žádné z jejích ustanovení nedotýkalo zvláštního postavení členských 
stát ů ve vztahu k Evropské úmluv ě, zejména k jejím protokol ům, opat řením p řijatým členskými státy 
odchyln ě od Evropské úmluvy v souladu s jejím článkem 15 a výhradám členských stát ů k Evropské 
úmluv ě, jež byly formulovány v souladu s jejím článkem 57.  
Článek 3  
Žádné ustanovení dohody uvedené v článku 1 se nedotkne článku 344 Smlouvy o fungování 
Evropské unie.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/273
PROTOKOL ( č. 9)  
O ROZHODNUTÍ RADY, KTERÝM SE PROVÁDÍ ČL. 16 
ODST. 4 SMLOUVY O EVROPSKÉ UNII A Č L. 238 
ODST. 2 SMLOUVY O FUNGOVÁNÍ EVROPSKÉ UNIE 
JEDNAK MEZI 1. LISTOPADEM 2014 A 31. B ŘEZNEM 2017 
A JEDNAK OD 1. DUBNA 2017  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
MAJÍCE NA PAM ĚTI zásadní význam, který p ři schvalování Lisabonské smlouvy m ěla dohoda 
o rozhodnutí Rady provád ějícím čl. 16 odst. 4 Smlouvy o Evropské unii a čl. 23 odst. 2 Smlouvy 
o fungování Evropské unie jednak mezi 1. listopadem 2014 a 31. b řeznem 2017 a jednak od 
1. dubna 2017 (dále jen „rozhodnutí“),  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Jediný článek  
Předtím než Rada p řezkoumá jakýkoliv návrh, jehož cílem by byla bu ď zm ěna či zrušení rozhodnutí 
nebo jakéhokoliv jeho ustanovení, nebo nep římá zm ěna jeho oblasti p ůsobnosti nebo smyslu 
prost řednictvím zm ěny jiného právního aktu Unie, Evropská rada tento návrh p ředb ěžn ě projedná, 
přičemž rozhoduje konsensem podle čl. 15 odst. 4 Smlouvy o Evropské unii.CS C 83/274 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 10)  
O STÁLÉ STRUKTUROVANÉ SPOLUPRÁCI 
STANOVENÉ ČLÁNKEM 42 SMLOUVY O EVROPSKÉ 
UNII  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
S OHLEDEM  na čl. 42 odst. 6 a článek 46 Smlouvy o Evropské unii,  
MAJÍCE NA PAM ĚTI, že Unie vede spole čnou zahrani ční a bezpe čnostní politiku založenou na stále se 
zvyšující konvergenci činností členských stát ů, 
MAJÍCE NA PAM ĚTI, že spole čná bezpeč nostní a obranná politika je nedílnou sou částí spole čné zahra ­
ni ční a bezpe čnostní politiky; že zajiš ťuje Unii operativní schopnost, která se opírá o civilní 
a vojenské prost ředky; že je Unie m ůže použít pro mise uvedené v č lánku 43 Smlouvy 
o Evropské unii vedené mimo území Unie k udržení míru, p ředcházení konfliktů m a posílení mezi ­
národní bezpe čnosti v souladu se zásadami Charty Organizace spojených národ ů; že plnění t ěchto 
úkol ů je založeno na využití vojenských schopností poskytnutých členskými státy v souladu se 
zásadou „jednoho souboru sil“,  
MAJÍCE NA PAM ĚTI, že spole čná bezpe čnostní a obranná politika Unie se nedotýká zvláštní povahy 
bezpe čnostní a obranné politiky n ěkterých členských stát ů, 
MAJÍCE NA PAM ĚTI, že spole čná bezpe čnostní a obranná politika Unie uznává závazky vyplývající ze 
Severoatlantické smlouvy t ěch členských stát ů, které uskute čňují svou spole čnou obranu v rámci 
Organizace Severoatlantické smlouvy, jež z ůstává základem kolektivní obrany svých člen ů a je 
v souladu se spole čnou bezpe čnostní a obrannou politikou vytvo řenou v tomto rámci,  
PŘESV ĚDČENY O TOM , že výrazn ější úloha Unie v oblasti bezpeč nosti a obrany p řisp ěje k vitalit ě 
obnovené Atlantické aliance v souladu s ujednáními „Berlín plus“,  
ODHODLÁNY  zajistit, aby Unie byla schopná pln ě p řevzít odpov ědnosti, které pro ni vyplývají 
v mezinárodním spole čenství,  
UZNÁVAJÍCE , že Organizace spojených národ ů m ůže Unii požádat o pomoc p ři provád ění naléhavých 
misí uskute čňovaných podle kapitol VI a VII Charty Organizace spojených národ ů, 
UZNÁVAJÍCE , že posílení bezpe čnostní a obranné politiky si vyžádá úsilí členských stát ů v oblasti 
schopností,  
VĚDOMY SI TOHO , že vkro čení do nové etapy ve vývoji evropské bezpe čnostní a obranné politiky 
předpokládá odhodlané úsilí dot čených členských stát ů, 
MAJÍCE NA PAM ĚTI d ůležitost toho, aby byl vysoký p ředstavitel Unie pro zahrani ční v ěci 
a bezpe čnostní politiku pln ě zapojen do jednání týkajících se stálé strukturované spolupráce,CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/275
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se p řipojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Článek 1 
Stálá strukturovaná spolupráce podle čl. 42 odst. 6 Smlouvy o Evropské unii je otev řena každému 
členskému státu, který se zaváže ode dne vstupu Lisabonské smlouvy v platnost:  
a) postupovat intenzivn ěji k rozvoji svých obranných schopností prost řednictvím rozvoje svého 
vnitrostátního p řísp ěvku a př ípadné ú časti v mnohonárodních silách, v hlavních evropských 
programech pro výbavu a v činnosti agentury pro oblast rozvoje obranných schopností, výzkumu, 
po řizování a vyzbrojování (Evropská obranná agentura); a  
b) mít nejpozd ěji do roku 2010 schopnosti poskytnout, bu ď na vnitrostátní úrovni, nebo coby 
sou část mnohonárodních skupin sil, bojové jednotky ur čené pro plánované mise, strukturované 
na taktické úrovni jako bojová seskupení, s podp ůrnými prvky v četn ě dopravy a logistiky, které 
jsou b ěhem 5 až 30 dn ů schopny provád ět mise uvedené v článku 43 Smlouvy o Evropské unii, 
zejména v reakci na žádost Organizace spojených národ ů, a které mohou být drženy po úvodní 
dobu 30 dn ů, jež m ůže být prodloužena až na nejmén ě 120 dn ů. 
Článek 2 
Členské státy ú častnící se stálé strukturované spolupráce se k dosažení cílů uvedených v článku 1 
zavazují:  
a) spolupracovat od vstupu Lisabonské smlouvy v platnost za ú čelem dosažení schválených cíl ů 
týkajících se úrovně investi čních výdaj ů na obranné vybavení a pravideln ě tyto cíle p řezkoumávat 
s ohledem na bezpe čnostní situaci a mezinárodní odpov ědnosti Unie;  
b) vzájemn ě v co nejv ětší mí ře sla ďovat obranná za řízení, zejména harmonizací identifikace svých 
vojenských pot řeb, sdružováním a p řípadn ě specializací svých obranných prost ředk ů a schopností 
a podporou spolupráce v oblasti výcviku a logistiky;  
c) p řijímat konkrétní opatř ení k posílení disponibility, interoperability, flexibility a schopnosti nasa ­
zení svých sil, zejména ur čením spole čných cíl ů týkajících se rozmíst ění sil, v četn ě p řípadného 
přezkumu svých vnitrostátních rozhodovacích postupů ; 
d) spolupracovat na zajišt ění toho, že p řijímají nezbytná opat ření pro nápravu, a to i prost řednictvím 
mnohonárodního p řístupu a aniž jsou dot čeny takové závazky v rámci Organizace Severoatlan ­
tické smlouvy, nedostatk ů zjišt ěných v rámci „Mechanismu pro rozvoj schopností“;CS C 83/276 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
e) p řípadn ě se ú častnit vývoje hlavních spole čných nebo evropských program ů pro výbavu v rámci 
Evropské obranné agentury.  
Článek 3  
Evropská obranná agentura p řispívá k pravidelnému hodnocení p řísp ěvk ů zú častn ěných členských 
stát ů v oblasti schopností, zejména p řísp ěvk ů u čin ěných v souladu s kritérii stanovenými mimo jiné 
na základ ě článku 2, a podává o nich nejmén ě jednou ro čně zprávu. Hodnocení m ůže sloužit jako 
základ pro doporu čení a rozhodnutí Rady p řijímaná podle článku 46 Smlouvy o Evropské unii.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/277
PROTOKOL ( č. 11)  
K ČLÁNKU 42 SMLOUVY O EVROPSKÉ UNII  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
BEROUCE V ÚVAHU  potř ebu provád ět ustanovení čl. 42 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii v plném 
rozsahu,  
BEROUCE V ÚVAHU,  že politika Unie v souladu s článkem 42 se nedotýká zvláštní povahy bezpe č­
nostní a obranné politiky n ěkterých členských stát ů a uznává závazky n ěkterých členských stát ů 
uskute čňujících svou spole čnou bezpe čnost prost řednictvím Organizace Severoatlantické smlouvy 
(NATO), které vyplývají ze Severoatlantické smlouvy a které jsou v souladu se spole čnou bezpe č­
nostní a obrannou politikou vytvo řenou v tomto rámci,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se p řipojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Evropská unie vypracuje spole čně se Západoevropskou unií pravidla pro posílení vzájemné spolu ­
práce.CS C 83/278 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 12)  
O POSTUPU P ŘI NADM ĚRNÉM SCHODKU  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
PŘEJÍCE SI  stanovit způ soby, jak postupovat př i nadm ěrném schodku uvedeném v článku 126 
Smlouvy o fungování Evropské unie,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se př ipojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Článek 1 
Referen ční hodnoty uvedené v čl. 126 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie jsou:  
— 3 % pro pom ěr plánovaného nebo skuteč ného schodku ve řejných financí k hrubému domácímu 
roduktu v tržních cenách,  
— 60 % pro poměr ve řejného dluhu k hrubému domácímu produktu v tržních cenách.  
Článek 2 
V článku 126 uvedené smlouvy a v tomto protokolu se:  
— výrazem „ve řejný“ rozumí vztahující se k ve řejné správ ě, tj. k úst řední vlád ě, regionálním nebo 
místním orgán ům nebo fond ům sociálního zabezpe čení s výjimkou obchodních operací, jak jsou 
definovány v Evropském systému integrovaných hospodá řských ú čtů, 
— „schodkem“ rozumí čisté výp ůjčky, jak jsou definovány v Evropském systému integrovaných 
hospodá řských ú čtů, 
— „investicí“ rozumí tvorba hrubého fixního kapitálu, jak je definována v Evropském systému 
integrovaných hospodá řských ú čtů, 
— „dluhem“ rozumí celkový hrubý dluh v jeho jmenovité hodnot ě nesplacený na konci roku, 
konsolidovaný uvnit ř a mezi jednotlivými odv ětvími veř ejné správy, jak jsou definovány 
v první odrážce.  
Článek 3  
Pro zajišt ění ú činnosti postupu p ři nadm ěrném schodku odpovídají vlády členských stát ů v rámci 
tohoto postupu za schodky ve řejné správy, jak je definována v čl. 2 první odrážce. Členské státy dbajíCS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/279
na to, aby jim postupy na úrovni vlastního státu v rozpo čtové oblasti umožnily plnit jejich závazky 
vyplývající ze Smluv v této oblasti. Členské státy podávají neprodlen ě a pravidelně  zprávy Komisi 
o svých p ředpokládaných a skute čných schodcích a o výši svých dluh ů. 
Článek 4  
Statistické údaje pot řebné pro použití tohoto protokolu poskytuje Komise.CS C 83/280 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 13)  
O KRITÉRIÍCH KONVERGENCE  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
PŘEJÍCE SI  stanovit kritéria konvergence uvedená v článku 140 Smlouvy o fungování Evropské unie, 
kterými se bude Unie řídit p ři rozhodování o ukon čení výjimek členských stát ů, na které se vztahuje 
výjimka,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se př ipojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Článek 1 
Kritérium cenové stability, jak je uvedeno v čl. 140 odst. 1 první odrážce Smlouvy o fungování 
Evropské unie, znamená, že členský stát vykazuje dlouhodob ě udržitelnou cenovou stabilitu 
a pr ům ěrnou míru inflace m ěřenou v pr ůběhu jednoho roku př ed provedeným šet řením, jež nep ře­
kra čuje o více než 1,5 procentního bodu míru inflace nejvýše t ří členských států , které v oblasti 
cenové stability dosáhly nejlepších výsledk ů. Inflace se m ěří pomocí indexu spot řebitelských cen na 
srovnatelném základ ě s p řihlédnutím k rozdílnému vymezení pojm ů v jednotlivých členských státech.  
Článek 2 
Kritérium stavu ve řejných financí, jak je uvedeno v čl. 140 odst. 1 druhé odrážce uvedené smlouvy, 
znamená, že v dob ě šet ření se na členský stát nevztahuje rozhodnutí Rady podle čl. 126 odst. 6 
uvedené smlouvy o existenci nadm ěrného schodku.  
Článek 3 
Kritérium úč asti v mechanismu sm ěnných kurz ů Evropského m ěnového systému, jak je uvedeno 
v čl. 140 odst. 1 t řetí odrážce uvedené smlouvy, znamená, že členský stát alespo ň po dobu posled ­
ních dvou let p řed šet řením dodržoval fluktua ční rozp ětí stanovené mechanismem sm ěnných kurz ů 
Evropského m ěnového systému, aniž by byl sm ěnný kurz vystaven silným tlak ům. Zejména pak 
nesm ěl členský stát v tomto období z vlastního podn ětu devalvovat dvoustranný st řední kurz své 
m ěny v ůči euru.  
Článek 4  
Kritérium konvergence úrokových sazeb, jak je uvedeno v čl. 140 odst. 1 čtvrté odrážce uvedené 
smlouvy, znamená, že v pr ůběhu jednoho roku p řed šet řením pr ům ěrná dlouhodobá nominální 
úroková sazba členského státu nep řekra čovala o více než 2 procentní body úrokovou sazbu nejvýšeCS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/281
tří členských stát ů, které dosáhly v oblasti cenové stability nejlepších výsledk ů. Úrokové sazby se 
zjiš ťují na základě dlouhodobých státních dluhopis ů nebo srovnatelných cenných papír ů, 
s př ihlédnutím k rozdílnému vymezení pojm ů v jednotlivých členských státech.  
Článek 5 
Statistické údaje pot řebné pro použití tohoto protokolu poskytuje Komise.  
Článek 6  
Rada vydá na základ ě jednomyslného rozhodnutí na návrh Komise a po konzultaci s Evropským 
parlamentem, Evropskou centrální bankou a Hospodář ským a finan čním výborem vhodná pravidla 
podrobn ě upravující kritéria konvergence uvedená v článku 140 Smlouvy o fungování Evropské unie, 
která poté nahradí tento protokol.CS C 83/282 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 14)  
O EUROSKUPIN Ě 
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
PŘEJÍCE  si usnadnit podmínky pro siln ější hospodá řský r ůst v Evropské unii a rozvinout za tímto 
účelem stále užší koordinaci hospodá řských politik v eurozón ě, 
VĚDOMY  si toho, že je nezbytné stanovit zvláštní ustanovení pro posílený dialog mezi členskými 
státy, jejichž m ěnou je euro, dokud se euro nestane m ěnou všech členských stát ů Unie,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Článek 1 
Minist ři členských stát ů, jejichž m ěnou je euro, se spolu neformáln ě scházejí. Tato setkání se konají 
tak často, jak je t řeba, aby mohli diskutovat o otázkách spojených se zvláštní odpov ědností, kterou 
sdílejí v oblasti jednotné m ěny. Komise se setkání ú častní. Evropská centrální banka je vyzvána 
k ú časti na t ěch setkáních, která p řipravují zástupci ministr ů financí členských stát ů, jejichž 
m ěnou je euro, a zástupci Komise.  
Článek 2  
Minist ři členských stát ů, jejichž m ěnou je euro, volí na dva a p ůl roku v ětšinou hlas ů t ěchto 
členských stát ů p ředsedu.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/283
PROTOKOL ( č. 15)  
O N ĚKTERÝCH USTANOVENÍCH TÝKAJÍCÍCH SE 
SPOJENÉHO KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE 
A SEVERNÍHO IRSKA  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
UZNÁVAJÍCE,  že Spojené království není povinno a ani se nezavázalo p řijmout euro bez zvláštního 
rozhodnutí své vlády a parlamentu,  
S OHLEDEM  na to, že dne 16. října 1996 a 30. října 1997 vláda Spojeného království oznámila Rad ě 
sv ůj úmysl neú častnit se t řetí etapy hospodá řské a m ěnové unie,  
SE Z ŘETELEM NA  zvyklost vlády Spojeného království financovat svou úv ěrovou pot řebu prodejem 
pohledávek soukromému sektoru,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se p řipojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
1. Pokud Spojené království Rad ě neoznámí, že má v úmyslu p řijmout euro, není povinno tak u činit.  
2. Vzhledem k oznámení podanému Rad ě vládou Spojeného království dne 16. října 1996 
a 30. října 1997 se na Spojené království použijí body 3 až 8 a 10.  
3. Spojené království si ponechá své pravomoci v oblasti m ěnové politiky podle svého vnitrostátního 
práva.  
4. Ustanovení čl. 119 druhého pododstavce, čl. 126 odst. 1, 9 a 11, čl. 127 odst. 1 až 5, článk ů 
128, 130, 131, 132, 133 a 138, čl. 140 odst. 3, článku 219, čl. 282 odst. 2, s výjimkou první 
a poslední v ěty, a odst. 5 a článku 283 Smlouvy o fungování Evropské unie se nepoužijí na Spojené 
království. Stejn ě tak se na Spojené království nepoužije čl. 121 odst. 2 uvedené smlouvy, pokud se 
jedná o p řijímání částí hlavních sm ěrů hospodá řských politik, které se obecn ě týkají eurozóny. 
V t ěchto ustanoveních se odkazy na Unii nebo členské státy nevztahují na Spojené království 
a odkazy na národní centrální banky se nevztahují na Bank of England.  
5. Spojené království se snaží vyvarovat nadm ěrných schodk ů ve řejných financí.  
Články 143 a 144 Smlouvy o fungování Evropské unie se i nadále použijí na Spojené království. 
Ustanovení čl. 134 odst. 4 a článek 142 se použijí na Spojené království, jako by šlo o stát, na který 
se vztahuje výjimka.CS C 83/284 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
6. Hlasovací práva Spojeného království se pozastavují pro p řijímání akt ů Rady uvedených v článcích 
vyjmenovaných v bod ě 4 a v př ípadech uvedených v čl. 139 odst. 4 prvním pododstavci Smlouvy 
o fungování Evropské unie. Pro tento ú čel se použije čl. 139 odst. 4 druhý pododstavec uvedené 
smlouvy.  
Spojené království není rovněž oprávn ěno ú častnit se jmenování prezidenta, viceprezidenta a dalších 
člen ů Výkonné rady ECB podle čl. 283 odst. 2 druhého pododstavce uvedené smlouvy.  
7. Články 3, 4, 6, 7, 9.2, 10.1, 10.3, 11.2, 12.1, 14, 16, 18, 19, 20, 22, 23, 26, 27, 30, 31, 32, 33, 
34 a 49 Protokolu o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále 
jen „statut“) se nevztahují na Spojené království.  
V t ěchto článcích uvedené odkazy na Unii nebo na členské státy se nevztahují na Spojené království 
a odkazy na národní centrální banky nebo na vlastníky podíl ů se nevztahují na Bank of England.  
Odkazy v článcích 10.3 a 30.2 statutu na „upsaný základní kapitál ECB“ se nevztahují na základní 
kapitál, který upsala Bank of England.  
8. Ustanovení čl. 141 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie a články 43 až 47 statutu se 
použijí nezávisle na tom, zda se na n ěkterý členský stát vztahuje výjimka či nikoli, s výhradou 
následujících zm ěn: 
a) v článku 43 se odkazy na úkoly ECB a EMI vztahují na úkoly, které je t řeba po zavedení eura ješt ě 
splnit na základ ě p řípadného rozhodnutí Spojeného království nep řijmout euro;  
b) krom ě úkol ů uvedených v článku 46 plní ECB poradní a pomocnou úlohu p ři příprav ě rozhod ­
nutí Rady, která budou u čin ěna ve vztahu k Spojenému království, v souladu s bodem 9 písm. a) 
a c) tohoto protokolu;  
c) Bank of England splácí sv ůj upsaný základní kapitál ECB jako p řísp ěvek na její provozní náklady, 
a to na stejném základ ě jako národní centrální banky členských stát ů, na n ěž se vztahuje výjimka.  
9. Spojené království m ůže kdykoli oznámit sv ůj úmysl p řijmout euro. V takovém p řípad ě: 
a) je Spojené království oprávn ěno p řijmout euro, pouze pokud splní nezbytné podmínky. Na žádost 
Spojeného království za podmínek a př i použití postupu podle čl. 140 odst. 1 a 2 Smlouvy 
o fungování Evropské unie Rada rozhodne, zda Spojené království nezbytné podmínky spl ňuje; 
b) Bank of England splatí sv ůj podíl na upsaném základním kapitálu, p řevede do ECB m ěnové 
rezervy a p řisp ěje do jejích rezerv na stejném základ ě jako národní centrální banka členského 
státu, na který se p řestala vztahovat výjimka;CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/285
c) Rada za podmínek a p ři zachování postupu podle čl. 140 odst. 3 uvedené smlouvy p řijme veškerá 
další rozhodnutí nezbytná k tomu, aby Spojené království mohlo p řijmout euro.  
Pokud Spojené království p řijme v souladu s tímto bodem protokolu euro, p řestanou být použitelné 
body 3 až 8.  
10. Aniž je dot čen článek 123 Smlouvy o fungování Evropské unie a č lánek 21.1 statutu, m ůže 
vláda Spojeného království zachovat svou úv ěrovou strategii „Ways and Means“ u Bank of England 
tak dlouho, dokud Spojené království nep řijme euro.CS C 83/286 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 16)  
O N ĚKTERÝCH USTANOVENÍCH TÝKAJÍCÍCH SE 
DÁNSKA  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
BEROUCE V ÚVAHU , že ústava Dánska obsahuje ustanovení, která mohou vyžadovat vypsání referenda 
v Dánsku p ředtím, než tento stát odvolá svou výjimku,  
S OHLEDEM  na to, že dne 3. listopadu 1993 vláda Dánska oznámila Rad ě sv ůj úmysl neú častnit se 
třetí etapy hospodá řské a m ěnové unie,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se př ipojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
1. Vzhledem k oznámení podanému Rad ě dánskou vládou dne 3. listopadu 1993 se na Dánsko 
vztahuje výjimka. Na základ ě této výjimky se na Dánsko použijí všechny články a ustanovení Smluv 
a statutu ESCB a ECB zmi ňující výjimku.  
2. Postup uvedený v článku 140 Smlouvy o fungování Evropské unie umož ňující zrušení výjimky 
m ůže být zahájen jen na žádost Dánska.  
3. V p řípad ě zrušení výjimky p řestanou být ustanovení tohoto protokolu použitelná.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/287
PROTOKOL ( č. 17)  
O DÁNSKU  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
PŘEJÍCE SI  upravit n ěkteré zvláštní problémy týkající se Dánska,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Ustanovení článku 14 Protokolu o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální 
banky nemají vliv na oprávn ění Národní banky Dánska plnit i nadále úkoly v ůči t ěm územím 
Dánského království, která nejsou sou částí Unie.CS C 83/288 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 18)  
O FRANCII  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
PŘEJÍCE SI  vzít v úvahu jeden zvláštní bod týkající se Francie,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Francie si zachová výsadu m ěnové emise v Nové Kaledonii, Francouzské Polynésii a na Wallisu 
a Futun ě za podmínek stanovených jejím vnitrostátním právem a jako jediná bude oprávn ěna ur čovat 
paritu CFP franku.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/289
PROTOKOL ( č. 19)  
O SCHENGENSKÉM ACQUIS ZA ČLEN ĚNÉM DO RÁMCE EVROPSKÉ 
UNIE  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
BEROUCE NA V ĚDOMÍ , že dohody podepsané n ěkterými členskými státy Evropské unie dne 14. června 
1985 a dne 19. června 1990 v Schengenu o postupném odstra ňování kontrol na spole čných 
hranicích, na n ě navazující dohody a na jejich základě p řijaté p ředpisy byly za člen ěny do rámce 
Evropské unie Amsterodamskou smlouvou ze dne 2. října 1997,  
PŘEJÍCE SI  zachovat schengenské  acquis , jak se vyvinulo od vstupu Amsterodamské smlouvy v platnost, 
a toto acquis  rozvíjet, aby se p řisp ělo k dosažení cíle poskytnout ob čan ům Unie prostor svobody, 
bezpe čnosti a práva bez vnit řních hranic,  
BEROUCE V ÚVAHU  zvláštní postavení Dánska,  
BEROUCE V ÚVAHU  to, že se na Irsko a Spojené království Velké Británie a Severního Irska n ěkterá 
ustanovení schengenského  acquis  nevztahují; že je však t řeba t ěmto členským států m umožnit, aby 
ostatní ustanovení tohoto  acquis  plně nebo částe čně p řevzaly,  
UZNÁVAJÍCE , že je proto nutné využít ustanovení Smluv o užší spolupráci mezi n ěkterými členskými 
státy,  
BEROUCE V ÚVAHU  to, že je t řeba zachovat zvláštní vztah s Islandskou republikou a Norským králov ­
stvím, kdy jsou oba tyto státy vázány ustanoveními o Severské pasové unii spole čně se severskými 
členskými státy Evropské unie,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Článek 1 
Belgické království, Bulharská republika, Česká republika, Dánské království, Spolková republika 
Německo, Estonská republika, Řecká republika, Špan ělské království, Francouzská republika, Italská 
republika, Kyperská republika, Lotyšská republika, Litevská republika, Lucemburské velkovévodství, 
Ma ďarská republika, Republika Malta, Nizozemské království, Rakouská republika, Polská republika, 
Portugalská republika, Rumunsko, Republika Slovinsko, Slovenská republika, Finská republika 
a Švédské království jsou zmocn ěny mezi sebou navázat posílenou spolupráci v oblastech, na n ěž 
se vztahují ustanovení vymezená Radou, jež tvo ří „schengenské  acquis “. Tato spolupráce se uskute č­ 
ňuje v institucionálním a právním rámci Evropské unie, p ři dodržování p říslušných ustanovení 
Smluv.CS C 83/290 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 2 
Schengenské  acquis  se vztahuje na členské státy uvedené v článku 1, aniž je dot čen článek 3 aktu 
o p řistoupení ze dne 16. dubna 2003 a článek 4 aktu o p řistoupení ze dne 25. dubna 2005. Rada 
nahrazuje výkonný výbor z řízený schengenskými dohodami.  
Článek 3 
Účast Dánska na p řijímaní opat ření p ředstavujících rozvoj schengenského  acquis , jakož i provád ění 
těchto opat ření a jejich použití na Dánsko, se řídí p říslušnými ustanoveními Protokolu o postavení 
Dánska.  
Článek 4 
Irsko a Spojené království Velké Británie a Severního Irska mohou kdykoli požádat, aby se na n ě 
vztahovala n ěkterá nebo veškerá ustanovení schengenského  acquis . 
Rada o takové žádosti rozhoduje jednomyslností svých člen ů uvedených v článku 1 a zástupce vlády 
doty čného státu.  
Článek 5 
1. Návrhy a podn ěty navazující na schengenské  acquis  podléhají p říslušným ustanovením Smluv.  
Pokud Irsko nebo Spojené království v p řim ěřené lh ůtě písemn ě neoznámí Rad ě, že se cht ějí ú častnit, 
považuje se v této souvislosti povolení podle článku 329 Smlouvy o fungování Evropské unie za 
ud ělené členským států m uvedeným v článku 1 a rovn ěž Irsku nebo Spojenému království, hodlá-li 
se n ěkterá z t ěchto zemí ú častnit spolupráce v doty čných oblastech.  
2. Pokud se má v souladu s rozhodnutím podle článku 4 za to, že Irsko nebo Spojené království 
učinily oznámení, mohou nicmén ě tyto zem ě písemn ě oznámit Radě do t ří m ěsíc ů, že si nep řejí se 
těchto návrh ů nebo podn ětů ú častnit. V takovém p řípad ě se Irsko ani Spojené království jejich 
přijímání neú častní. Ode dne tohoto oznámení se postup pro p řijímání opat ření navazujících na 
schengenské  acquis  pozastaví až do ukon čení postupu uvedeného v odstavci 3 nebo 4 nebo až do 
doby, kdy je uvedené oznámení kdykoli v pr ůběhu tohoto postupu staženo.  
3. Na členský stát, který u činil oznámení podle odstavce 2, se ode dne vstupu navrhovaného 
opat ření v platnost p řestávají vztahovat všechna rozhodnutí p řijatá Radou podle článku 4, a to 
v rozsahu, jejž Rada považuje za nezbytný, a za podmínek stanovených rozhodnutím Rady p řijatým 
na návrh Komise kvalifikovanou v ětšinou. Toto rozhodnutí se p řijme podle t ěchto kritérií: RadaCS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/291
usiluje o zachování co nejv ětší míry úč asti doty čného členského státu, aniž by došlo k vážnému 
narušení praktické funk čnosti jednotlivých částí schengenského  acquis , a sou časně respektuje jejich 
soudržnost. Komise p ředloží sv ůj návrh co nejdř íve po oznámení podle odstavce 2. Rada rozhodne 
do čtyř m ěsíc ů od p ředložení návrhu Komise, v p řípad ě pot řeby po konání dvou návazných zasedání.  
4. Pokud do konce doby čtyř m ěsíc ů Rada nepřijme rozhodnutí, m ůže členský stát bez dalšího 
prodlení požádat, aby se návrhem zabývala Evropská rada. V takovém př ípad ě p řijme Evropská rada 
na svém p říštím zasedání na návrh Komise kvalifikovanou v ětšinou rozhodnutí v souladu s kritérii 
uvedenými v odstavci 3.  
5. Pokud do ukon čení postupu podle odstavc ů 3 nebo 4 Rada nebo p řípadn ě Evropská rada 
nepř ijmou rozhodnutí, pozastavení postupu pro p řijímání opat ření navazujícího na schengenské  
acquis  se ukon čí. Pokud je uvedené opatř ení následn ě p řijato, př estávají se všechna rozhodnutí p řijatá 
Radou podle č lánku 4 ode dne vstupu opat ření v platnost vztahovat na doty čný členský stát 
v rozsahu a za podmínek stanovených Komisí, ledaže uvedený členský stát své oznámení podle 
odstavce 2 př ed p řijetím opat ření stáhl. Komise rozhodne nejpozd ěji ke dni tohoto p řijetí. P ři 
přijímání rozhodnutí Komise dodržuje kritéria uvedená v odstavci 3.  
Článek 6 
Islandská republika a Norské království se p řidružují k provád ění schengenského  acquis a k jeho 
dalšímu rozvoji. P říslušné postupy budou stanoveny v dohod ě, kterou s t ěmito státy uzav ře Rada 
rozhodující jednomyslností členských stát ů uvedených v článku 1. Sou částí této dohody jsou usta ­
novení o p řísp ěvku Islandu a Norska na finan ční d ůsledky provád ění tohoto protokolu.  
Rada uzav ře jednomyslným rozhodnutím s Islandem a Norskem zvláštní dohodu, kterou se mezi 
Irskem a Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska na jedné stran ě a Islandem 
a Norskem na straně druhé stanoví práva a povinnosti v oblastech, ve kterých pro tyto státy platí 
schengenské  acquis . 
Článek 7  
Při jednání o p řijímání nových členských stát ů do Evropské unie platí schengenské  acquis a další 
opat ření, která v jeho rámci p řijaly orgány, za  acquis , které musí všichni kandidáti na p řijetí p řevzít 
v plném rozsahu.CS C 83/292 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 20)  
O POUŽITÍ N ĚKTERÝCH HLEDISEK ČLÁNKU 26 
SMLOUVY O FUNGOVÁNÍ EVROPSKÉ UNIE 
NA SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ A IRSKO  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
PŘEJÍCE SI  upravit ur čité otázky týkající se Spojeného království a Irska,  
S OHLEDEM  na to, že mezi Spojeným královstvím a Irskem existuje mnoho let zvláštní úprava 
cestování,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se př ipojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Článek 1 
Bez ohledu na články 26 a 77 Smlouvy o fungování Evropské unie, jakékoli jiné ustanovení Smluv, 
jakékoli opat ření vydané v rámci těchto smluv nebo jakoukoli mezinárodní dohodu uzav řenou Unií 
nebo Unií a členskými státy s jednou nebo n ěkolika t řetími zem ěmi je Spojené království oprávn ěno 
provád ět na svých hranicích s jinými členskými státy kontroly osob, které cht ějí vstoupit do Spoje ­
ného království, pokud to považují za nezbytné:  
a) k ověř ení práva na vstup do Spojeného království ob čan ů členských stát ů a osob na nich 
závislých, které požívají práv ud ělených právem Unie, jakož i ob čan ů jiných stát ů, jimž taková 
práva náleží podle dohody, kterou je Spojené království vázáno; a  
b) k rozhodnutí, zda jiným osobám povolení ke vstupu do Spojeného království bude vydáno či 
nikoli.  
Články 26 a 77 Smlouvy o fungování Evropské unie nebo jiná ustanovení zmín ěné smlouvy nebo 
Smlouvy o Evropské unii nebo opatř ení př ijatá v rámci t ěchto smluv se v žádném př ípad ě nedotýkají 
práva Spojeného království takové kontroly zavést a provád ět. Uvádí-li se v tomto článku Spojené 
království, rozumí se tím i území, za jejichž zahrani ční vztahy p řevzalo odpov ědnost Spojené králov ­
ství.  
Článek 2  
Spojené království a Irsko mohou i nadále mezi sebou upravovat pohyb osob mezi svými územími 
(„spole čný prostor cestování“), pokud práva osob uvedených v čl. 1 prvním pododstavci písm. a) 
tohoto protokolu z ůstanou v plném rozsahu zachována. Článek 1 tohoto protokolu tudíž platí,CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/293
pokud je zachována tato úprava, za stejných podmínek a p ředpoklad ů jako pro Spojené království 
též pro Irsko. Články 26 a 77 Smlouvy o fungování Evropské unie nebo jiná ustanovení zmín ěné 
smlouvy nebo Smlouvy o Evropské unii nebo opat ření p řijatá v rámci t ěchto smluv se této úpravy 
nedotýkají.  
Článek 3 
Ostatní členské státy jsou oprávněny na svých hranicích nebo na všech místech, kde je možno 
vstoupit na jejich území, provád ět kontroly osob, které cht ějí vstoupit na jejich území ze Spojeného 
království nebo z území, za jejichž zahrani ční vztahy p řevzalo odpov ědnost Spojené království, pro 
tytéž ú čely, jaké jsou uvedeny v článku 1 tohoto protokolu, nebo z Irska, pokud článek 1 tohoto 
protokolu platí pro Irsko.  
Články 26 a 77 Smlouvy o fungování Evropské unie nebo jiná ustanovení zmín ěné smlouvy nebo 
Smlouvy o Evropské unii nebo opatř ení p řijatá v rámci t ěchto smluv se nedotýkají práv ostatních 
členských stát ů takové kontroly zavést a provád ět.CS C 83/294 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 21)  
O POSTAVENÍ SPOJENÉHO KRÁLOVSTVÍ A IRSKA S OHLEDEM NA 
PROSTOR SVOBODY, BEZPE ČNOSTI A PRÁVA  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
PŘEJÍCE SI  upravit ur čité otázky týkající se Spojeného království a Irska,  
S OHLEDEM  na Protokol o použití n ěkterých hledisek článku 26 Smlouvy o fungování Evropské unie 
na Spojené království a Irsko,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Článek 1 
S výhradou článku 3 se Spojené království a Irsko nepodílejí na p řijímání opat ření Rady, která jsou 
navrhována podle části t řetí hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie. K rozhodnutím Rady, která 
musí být p řijata jednomysln ě, je nutný souhlas všech člen ů Rady s výjimkou zástupc ů vlád Spojeného 
království a Irska.  
Pro ú čely tohoto článku je kvalifikovaná v ětšina vymezena v souladu s čl. 238 odst. 3 Smlouvy 
o fungování Evropské unie.  
Článek 2  
Na základ ě článku 1 a s výhradou článk ů 3, 4 a 6 nejsou ustanovení č ásti t řetí hlavy V Smlouvy 
o fungování Evropské unie, opat ření vydaná podle uvedené hlavy, ustanovení mezinárodních smluv, 
které budou uzavř eny Unií podle zmín ěné hlavy, a rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie, 
kterými jsou taková ustanovení nebo opat ření vykládána, závazná nebo použitelná pro Spojené 
království nebo Irsko; tato ustanovení, opat ření nebo rozhodnutí se nedotýkají pravomocí, práv 
a povinností t ěchto stát ů; tato ustanovení, opat ření nebo rozhodnutí se v žádném p řípad ě nedotýkají  
acquis  Spole čenství nebo Unie, ani nejsou sou částí práva Unie vztahujícího se na Spojené království 
a Irsko.  
Článek 3  
1. Spojené království nebo Irsko mohou p ředsedovi Rady do t ří m ěsíc ů po p ředložení návrhu 
nebo podn ětu podle části t řetí hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie písemn ě oznámit, že se 
cht ějí ú častnit p řijímání a používání navrženého opat ření, což je jim na základě tohoto oznámení 
povoleno.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/295
K rozhodnutím Rady, která musí být p řijata jednomysln ě, je nutný souhlas všech člen ů Rady 
s výjimkou člena, který takové oznámení neu činil. Opat ření př ijaté podle tohoto odstavce je závazné 
pro všechny č lenské státy, které se ú častnily jeho př ijímání.  
Opat ření p řijatá podle článku 70 Smlouvy o fungování Evropské unie stanoví podmínky ú časti 
Spojeného království a Irska na hodnoceních týkajících se oblastí spadajících do části t řetí hlavy V 
uvedené smlouvy.  
Pro ú čely tohoto článku je kvalifikovaná v ětšina vymezena v souladu s čl. 238 odst. 3 Smlouvy 
o fungování Evropské unie.  
2. Nem ůže-li být opat ření podle odstavce 1 p řijato v p řim ěřené dob ě s ú častí Spojeného království 
či Irska, m ůže Rada p řijmout dané opat ření podle článku 1 bez ú časti Spojeného království nebo 
Irska. V tomto p řípad ě se použije článek 2.  
Článek 4 
Spojené království nebo Irsko mohou kdykoli poté, co Rada p řijme opat ření podle části t řetí hlavy 
V Smlouvy o fungování Evropské unie, Radě a Komisi oznámit, že si p řejí toto opat ření p řijmout. 
V tomto př ípad ě se př im ěřen ě použije postup podle čl. 331 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské 
unie.  
Článek 4a 
1. Ustanovení tohoto protokolu se v p řípad ě Spojeného království a Irska vztahují rovn ěž na 
opat ření navržená nebo p řijatá podle části t řetí hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie, která 
m ění stávající opat ření, jímž jsou vázány.  
2. V p řípadech, kdy Rada na návrh Komise rozhodne, že neú čast Spojeného království nebo Irska 
v pozm ěn ěné podob ě stávajícího opat ření zp ůsobí neproveditelnost tohoto opat ření pro další členské 
státy nebo Unii, m ůže je Rada naléhav ě vyzvat k u čin ění oznámení podle článku 3 nebo 4. Pro ú čely 
článku 3 za číná ode dne tohoto rozhodnutí Rady plynout další dvoum ěsí ční doba.  
Pokud po uplynutí dvoum ěsí ční doby od rozhodnutí Rady neu činí Spojené království nebo Irsko 
oznámení podle článku 3 nebo 4, stávající opatř ení pro n ě p řestává být závazné i použitelné, ledaže 
doty čný členský stát u činil oznámení podle článku 4 p řed vstupem pozm ěňujícího opat ření 
v platnost. Tento úč inek nastává dnem vstupu pozm ěňujícího opat ření v platnost nebo dnem 
uplynutí dvoum ěsí ční doby, podle toho, co nastane pozd ěji.CS C 83/296 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Pro ú čely tohoto odstavce Rada po d ůkladném projednání dané záležitosti rozhodne kvalifikovanou 
většinou svých člen ů zastupujících členské státy, které se ú častní nebo úč astnily p řijetí pozm ěňujícího 
opat ření. Kvalifikovaná v ětšina Rady je vymezena podle čl. 238 odst. 3 písm. a) Smlouvy o fungování 
Evropské unie.  
3. Rada m ůže kvalifikovanou v ětšinou na návrh Komise rozhodnout, že Spojené království nebo 
Irskou ponesou p řípadné p římé finan ční d ůsledky, které nezbytn ě a nevyhnuteln ě nastaly z d ůvodu 
ukon čení jejich ú časti na stávajícím opat ření.  
4. Tímto článkem není dot čen článek 4.  
Článek 5 
Členský stát, který není vázán opat řením p řijatým podle části t řetí hlavy V Smlouvy o fungování 
Evropské unie, nenese, krom ě správních výdaj ů orgán ů, finan ční d ůsledky tohoto opat ření, neroz ­
hodne-li Rada jednomyslně a po konzultaci s Evropským parlamentem jinak.  
Článek 6 
V p řípadech, kdy jsou Spojené království nebo Irsko podle tohoto protokolu vázány opat řením 
přijatým Radou podle části t řetí hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie, platí ohledn ě tohoto 
opat ření pro doty čný stát p říslušná ustanovení Smluv.  
Článek 6a  
Spojené království nebo Irsko nebudou vázány pravidly stanovenými na základ ě článku 16 Smlouvy 
o fungování Evropské unie, která se týkají zpracovávání osobních údaj ů členskými státy, vykonávají-li 
činnosti spadající do oblasti p ůsobnosti části t řetí hlavy V kapitoly 4 nebo 5 uvedené smlouvy, 
pokud nejsou vázány pravidly Unie pro formy justi ční spolupráce v trestních v ěcech nebo policejní 
spolupráce, v jejichž rámci musí být ustanovení stanovená na základ ě článku 16 dodržována.  
Článek 7  
Články 3, 4 a 4a se nedotýkají Protokolu o schengenském  acquis za člen ěném do rámce Evropské 
unie.  
Článek 8  
Irsko m ůže Rad ě písemn ě oznámit, že si již nep řeje, aby se na n ě tento protokol vztahoval. 
V takovém p řípad ě platí pro Irsko b ěžná ustanovení Smlouvy.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/297
Článek 9  
Pokud jde o Irsko, nevztahuje se tento protokol na článek 75 Smlouvy o fungování Evropské unie.CS C 83/298 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 22)  
O POSTAVENÍ DÁNSKA  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
MAJÍCE NA PAM ĚTI rozhodnutí hlav stát ů a p ředsedů vlád, zasedajících v Evropské rad ě v Edinburghu 
dne 12. prosince 1992, o ur čitých Dánskem vznesených problémech týkajících se Smlouvy 
o Evropské unii,  
VĚDOMY SI  postoje Dánska k ob čanství Unie, hospodá řské a m ěnové unii, obranné politice, jakož i 
k oblasti spravedlnosti a vnit řních v ěcí, zakotveného v rozhodnutí z Edinburghu,  
VĚDOMY SI  skute čnosti, že pokra čování právního režimu, který je založen na rozhodnutí 
z Edinburghu, v rámci Smluv významn ě omezí ú čast Dánska na dů ležitých oblastech spolupráce 
Unie a že by bylo v zájmu Unie zajistit integritu  acquis  v oblasti svobody, bezpe čnosti a práva,  
PŘEJÍCE SI  proto stanovit právní rámec, který Dánsku umožní podílet se na p řijímání opat ření navr ­
hovaných na základ ě části t řetí hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie, a vítajíce zám ěr Dánska 
této možnosti využít, až to bude v sou ladu s jeho ústavními požadavky možné,  
BEROUCE NA V ĚDOMÍ , že Dánsko nebude bránit ostatním členským stát ům v rozvíjení užší spolupráce, 
pokud jde o opat ření, která Dánsko nezavazují,  
BEROUCE V ÚVAHU  článek 3 Protokolu o schengenském  acquis za člen ěném do rámce Evropské unie,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se př ipojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
ČÁST I  
Článek 1 
Dánsko se neú častní p řijímání opat ření Rady navrhovaných podle č ásti t řetí hlavy V Smlouvy 
o fungování Evropské unie. K rozhodnutím Rady, která musí být p řijata jednomysln ě, je nutný 
souhlas všech člen ů Rady s výjimkou zástupce vlády Dánska.  
Pro ú čely tohoto článku je kvalifikovaná v ětšina vymezena v souladu s čl. 238 odst. 3 Smlouvy 
o fungování Evropské unie.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/299
Článek 2 
Žádná ustanovení části t řetí hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie, žádná opat ření p řijatá 
podle uvedené hlavy, žádná ustanovení mezinárodních dohod uzav řených Unií podle uvedené hlavy 
a žádná rozhodnutí Soudního dvora Evrop ské unie, kterými jsou taková ustanovení nebo opat ření či 
jakákoli opat ření pozm ěn ěná nebo pozm ěnitelná podle uvedené hlavy vykládána, nejsou pro Dánsko 
závazná ani použitelná; tato ustanovení, opat ření nebo rozhodnutí se v žádném p řípad ě nedotýkají 
pravomocí, práv a povinností Dánska; tato ustanovení, opatř ení nebo rozhodnutí se nijak nedotýkají  
acquis  Spole čenství nebo Unie, ani nejsou sou částí práva Unie vztahujícího se na Dánsko. Zejména 
akty Unie v oblasti policejní spolupráce a justi ční spolupráce v trestních v ěcech, které byly p řijaty 
před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost a které se pozm ěňují, jsou pro Dánsko nadále závazné 
a použitelné ve stávajícím zn ění. 
Článek 2a 
Článek 2 tohoto protokolu se použije rovn ěž v souvislosti s t ěmi pravidly stanovenými na základ ě 
článku 16 Smlouvy o fungování Evropské unie, která se týkají zpracovávání osobních údaj ů člen ­
skými státy, pokud vykonávají činnosti spadající do oblasti p ůsobnosti části t řetí hlavy V kapitoly 4 
nebo 5 uvedené smlouvy.  
Článek 3 
Krom ě správních výdaj ů orgánů nenese Dánsko finan ční d ůsledky opat ření podle článku 1.  
Článek 4 
1. Do šesti m ěsíc ů poté, co Rada p řijala návrh nebo podn ět k dopln ění schengenského  acquis  na 
základ ě této části, se Dánsko rozhodne, zda toto rozhodnutí Rady provede ve svém vnitrostátním 
právu. P řijme-li takové rozhodnutí, zakládá povinnost podle mezinárodního práva mezi Dánskem 
a ostatními členskými státy, které jsou opat řením vázány.  
2. Rozhodne-li se Dánsko, že rozhodnutí Rady podle odstavce 1 neprovede, zváží ostatní členské 
státy vázané tímto opat řením a Dánsko, jaká vhodná opat ření mají být u čin ěna. 
ČÁST II  
Článek 5  
Pokud jde o opat ření p řijatá Radou v oblasti čl. 26 odst. 1 a článk ů 42 až 46 Smlouvy o Evropské 
unii, neú častní se Dánsko vypracovávání a provád ění t ěch rozhodnutí a činností Unie, které mají vliv 
na obranu. Dánsko se proto neú častní p řijímání t ěchto opat ření. Dánsko nebude bránit členskýmCS C 83/300 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
stát ům v rozvíjení užší spolupráce v této oblasti. Dánsko není povinno p řispívat na financování 
opera čních výdaj ů, které z t ěchto opat ření vyplývají, ani dávat Unii k dispozici vojenské schopnosti.  
K akt ům Rady, které mají být p řijaty jednomysln ě, je nutný souhlas všech člen ů Rady s výjimkou 
zástupce dánské vlády.  
Pro ú čely tohoto článku je kvalifikovaná v ětšina vymezena v souladu s čl. 238 odst. 3 Smlouvy 
o fungování Evropské unie.  
ČÁST III  
Článek 6 
Články 1, 2 a 3 se nepoužijí na opat ření k ur čení t ěch t řetích zemí, jejichž státní p říslušníci p ři 
překra čování vn ějších hranic členských stát ů musí mít vízum, a na opatř ení o jednotném vzoru víz.  
ČÁST IV 
Článek 7 
Dánsko m ůže ostatním členským stát ům kdykoli v souladu se svými ústavními p ředpisy oznámit, že 
si již nep řeje zcela nebo z části tohoto protokolu využívat. V takovém p řípad ě bude uplat ňovat 
Dánsko v plném rozsahu veškerá opat ření př ijatá v rámci Evropské unie, která jsou v té dob ě ú činná.  
Článek 8 
1. Aniž je dot čen článek 7, m ůže Dánsko ostatním členským stát ům kdykoli v souladu se svými 
ústavními požadavky oznámit, že s ú činkem od prvního dne m ěsíce následujícího po tomto ozná ­
mení sestává část I protokolu z ustanovení uvedených v p říloze. V takovém př ípad ě se články 5 až 8 
odpovídajícím zp ůsobem př ečíslují.  
2. Šest m ěsíc ů po nabytí ú činku oznámení podle odstavce 1 je celé schengenské  acquis a opat ření 
přijatá k jeho dopln ění, jež do té doby Dánsko zavazovala jako povinnost podle mezinárodního 
práva, v Dánsku závazné jako právo Unie.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/301
PŘÍLOHA  
Článek 1 
S výhradou článku 3 se Dánsko nepodílí na p řijímání opat ření Rady navrhovaných podle části t řetí hlavy V Smlouvy 
o fungování Evropské unie. K akt ům Rady, které musí být př ijaty jednomysln ě, je nutný souhlas všech členů Rady 
s výjimkou zástupce dánské vlády.  
Pro ú čely tohoto článku je kvalifikovaná v ětšina vymezena v souladu s čl. 238 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské 
unie.  
Článek 2 
Na základ ě článku 1 a s výhradou článk ů 3, 4 a 8 nejsou ustanovení části t řetí hlavy V Smlouvy o fungování Evropské 
unie, opat ření p řijatá podle uvedené hlavy, ustanovení mezinárodních smluv uzav řených Unií podle uvedené hlavy, jakož 
i rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie, kterými jsou taková ustanovení nebo opat ření vykládána, pro Dánsko 
závazná ani použitelná. Tato ustanovení, opat ření nebo rozhodnutí se v žádném p řípad ě nedotýkají pravomocí, práv 
a povinností Dánska. Tato ustanovení, opat ření nebo rozhodnutí se nijak nedotýkají  acquis  Spole čenství nebo Unie, ani 
nejsou souč ástí práva Unie vztahujícího se na Dánsko.  
Článek 3 
1. Do t ří m ěsíc ů od p ředložení Rad ě návrhu nebo podn ětu podle části t řetí hlavy V Smlouvy o fungování Evropské 
unie může Dánsko písemn ě p ředsedovi Rady oznámit, že si p řeje ú častnit se p řijímání a používání navrženého opat ření, 
na čež bude Dánsko oprávn ěno tak u činit.  
2. Nem ůže-li být opat ření uvedené v odstavci 1 p řijato v p řim ěřené dob ě s ú častí Dánska, mů že Rada p řijmout 
opat ření uvedené v odstavci 1 bez ú časti Dánska v souladu s článkem 1. V takovém p řípad ě se použije článek 2.  
Článek 4 
Dánsko m ůže kdykoli po p řijetí opat ření podle části t řetí hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie Rad ě a Komisi 
oznámit, že si p řeje toto opat ření p řijmout. V takovém p řípad ě se p řiměř en ě použije postup podle čl. 331 odst. 1 
uvedené smlouvy.  
Článek 5 
1. Ustanovení tohoto protokolu se v p řípad ě Dánska vztahují rovněž na opat ření navržená nebo p řijatá podle části 
třetí hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie, která m ění stávající opat ření, jímž je vázáno.  
2. V p řípadech, kdy Rada na návrh Komise rozhodne, že neú čast Dánska v pozm ěněné podob ě stávajícího opat ření 
zp ůsobí neproveditelnost tohoto opat ření pro další členské státy nebo Unii, m ůže je Rada naléhav ě vyzvat k u činění 
oznámení podle článku 3 nebo 4. Pro úč ely článku 3 za číná ode dne tohoto rozhodnutí Rady plynout další dvoum ěsíční 
doba.CS C 83/302 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Pokud po uplynutí dvoum ěsíční doby od rozhodnutí Rady neuč iní Dánsko oznámení podle článku 3 nebo 4, stávající 
opat ření pro n ě p řestává být závazné i použitelné, ledaže u činilo oznámení podle článku 4 p řed vstupem pozm ěňujícího 
opat ření v platnost. Tento ú činek nastává dnem vstupu pozm ěňujícího opat ření v platnost nebo dnem uplynutí dvou ­
m ěsíční doby, podle toho, co nastane pozd ěji. 
Pro ú čely tohoto odstavce Rada po dů kladném projednání dané záležitosti rozhodne kvalifikovanou v ětšinou svých člen ů 
zastupujících členské státy, které se ú častní nebo ú častnily p řijetí pozm ěňujícího opat ření. Kvalifikovaná v ětšina Rady je 
vymezena podle čl. 238 odst. 3 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie.  
3. Rada m ůže kvalifikovanou v ětšinou na návrh Komise rozhodnout, že Dánsko ponese př ípadné p římé finanč ní 
důsledky, které nezbytn ě a nevyhnuteln ě nastaly z d ůvodu ukon čení jeho ú časti na stávajícím opat ření. 
4. Tímto článkem není dot čen článek 4.  
Článek 6 
1. Oznámení podle článku 4 se podá nejpozd ěji šest m ěsíc ů po kone čném p řijetí opat ření, pokud jde o opat ření 
rozvíjející schengenské  acquis . 
Nepodá-li Dánsko oznámení podle článk ů 3 nebo 4 ohledn ě opat ření rozvíjejícího schengenské  acquis , zváží členské státy 
vázané tímto opat řením a Dánsko, jaká vhodná opat ření mají být uč in ěna. 
2. Oznámení podle článku 3 ohledn ě opat ření rozvíjejícího schengenské  acquis  se nezvratn ě považuje za oznámení 
podle článku 3 pro všechny další návrhy nebo podn ěty zam ěřené na dopln ění uvedeného opat ření, pokud takový návrh 
nebo podn ět rozvíjí schengenské  acquis . 
Článek 7 
Dánsko nebude vázáno pravidly stanovenými na základ ě článku 16 Smlouvy o fungování Evropské unie, která se týkají 
zpracovávání osobních údaj ů členskými státy, vykonává-li činnosti spadající do oblasti p ůsobnosti části t řetí hlavy V 
kapitoly 4 nebo 5 uvedené smlouvy, pokud není vázáno pravidly Unie pro formy justi ční spolupráce v trestních v ěcech 
nebo policejní spolupráce, v jejichž rámci musí být ustanovení stanovená na základ ě článku 16 dodržována.  
Článek 8 
Pokud je v p řípadech uvedených v této části Dánsko vázáno opat řením p řijatým Radou podle části t řetí hlavy V Smlouvy 
o fungování Evropské unie, použijí se na Dánsko ve vztahu k tomuto opat ření p říslušná ustanovení Smluv.  
Článek 9  
Pokud není Dánsko vázáno opat řením p řijatým Radou podle části t řetí hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie, 
nenese kromě správních výdaj ů orgán ů finan ční d ůsledky tohoto opat ření, nerozhodne-li Rada jednomysln ě hlasy všech 
svých člen ů po konzultaci s Evropským parlamentem jinak.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/303
PROTOKOL ( č. 23)  
O VN ĚJŠÍCH VZTAZÍCH ČLENSKÝCH STÁT Ů, POKUD JDE 
O P ŘEKRA ČOVÁNÍ VN ĚJŠÍCH HRANIC  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
BEROUCE V ÚVAHU  pot řebu členských stát ů zajistit, kde je to potřebné ve spolupráci s t řetími zem ěmi, 
účinnou kontrolu na svých vn ějších hranicích,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Ustanovení o opat řeních ohledn ě p řekra čování vn ějších hranic, obsažená v čl. 77 odst. 2 písm. b) 
Smlouvy o fungování Evropské unie, se nedotýkají pravomoci členských stát ů sjednávat nebo 
uzavírat dohody se t řetími zem ěmi, pokud jsou v souladu s právem Unie a ostatními p říslušnými 
mezinárodními dohodami.CS C 83/304 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 24)  
O POSKYTOVÁNÍ AZYLU STÁTNÍM P ŘÍSLUŠNÍK ŮM 
ČLENSKÝCH STÁT Ů EVROPSKÉ UNIE  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
VZHLEDEM K TOMU , že v souladu s čl. 6 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii uznává Unie práva, svobody 
a zásady vyhlášené v Listin ě základních práv,  
VZHLEDEM K TOMU , že podle čl. 6 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii tvo ří základní práva, která jsou 
zaru čena Evropskou úmluvou o ochran ě lidských práv a základních svobod, obecné zásady práva 
Unie,  
VZHLEDEM K TOMU , že Soudní dvů r Evropské unie má pravomoc zajiš ťovat, aby Unie p ři výkladu 
a používání čl. 6 odst. 1 a 3 Smlouvy o Evropské unii dodržovala právní př edpisy;  
VZHLEDEM K TOMU , že podle článku 49 Smlouvy o Evropské unii je každý stát, který žádá o členství 
v Unii, povinen dodržovat hodnoty stanovené v článku 2 Smlouvy o Evropské unii;  
BEROUCE V ÚVAHU , že článek 7 Smlouvy o Evropské unii vytvá ří mechanismus pro pozastavení 
ur čitých práv v p řípad ě závažného a dlouhotrvajícího porušování t ěchto hodnot členským státem;  
MAJÍCE NA PAM ĚTI, že každý státní p říslušník členského státu požívá jako ob čan Unie zvláštního 
postavení a zvláštní ochrany, které zaruč ují členské státy v souladu s částí druhou Smlouvy 
o fungování Evropské unie;  
BEROUCE V ÚVAHU , že Smlouvy vytvá řejí prostor bez vnitř ních hranic a poskytují každému ob čanu 
Unie právo svobodn ě se pohybovat a pobývat na území členských stát ů; 
PŘEJÍCE SI  zabránit, aby právo azylu bylo užíváno k jiným než předpokládaným ú čelům; 
VZHLEDEM K TOMU , že tento protokol uznává ú čel a cíle Ženevské úmluvy o právním postavení 
uprchlík ů ze dne 28. července 1951;CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/305
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Jediný článek 
Se z řetelem na úrove ň ochrany základních práv a svobod v členských státech Evropské unie se 
členské státy navzájem považují pro veškeré právní a praktické ú čely spojené se záležitostmi azylu za 
bezpe čnou zemi p ůvodu. Žádost př íslušníka členského státu o azyl m ůže proto jiný členský stát 
zvažovat nebo p řijmout k dalšímu zpracování pouze v následujících p řípadech:  
a) jestliže se členský stát, jehož p říslušníkem je žadatel, rozhodne poté, co vstoupí Amsterodamská 
smlouva v platnost, využívaje článku 15 Úmluvy o ochran ě lidských práv a základních svobod, 
přijmout opat ření, která se na jeho území odchylují od povinností vyplývajících z úmluvy;  
b) jestliže bylo zahájeno řízení podle čl. 7 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii a Rada nebo p řípadn ě 
Evropská rada o n ěm ješt ě nerozhodla s ohledem na členský stát, jehož je žadatel příslušníkem;  
c) jestliže Rada p řijala rozhodnutí podle čl. 7 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii s ohledem na členský 
stát, jehož je žadatel p říslušníkem, nebo jestliže Evropská rada p řijala rozhodnutí podle čl. 7 
odst. 2 uvedené smlouvy s ohledem na členský stát, jehož je žadatel p říslušníkem;  
d) jestliže členský stát s ohledem na žádost státního p říslušníka jiného členského státu o azylu 
rozhodl jednostrann ě; v takovém p řípad ě bude Rada neprodlen ě informována; p ři zkoumání 
žádosti se vychází z domn ěnky, že žádost je zjevn ě neod ůvodn ěná, aniž je jakýmkoli zp ůsobem 
ohrožena rozhodovací pravomoc členského státu.CS C 83/306 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 25)  
O VÝKONU SDÍLENÝCH PRAVOMOCÍ  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se př ipojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Jediný článek  
Pokud jde o čl. 2 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie týkající se sdílených pravomocí, p řijala- 
li Unie v n ěkteré oblasti opat ření, vztahuje se rozsah tohoto výkonu jejích pravomocí pouze na 
prvky, které jsou upraveny p ředm ětným aktem Unie, a tudíž se nevztahuje na celou oblast.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/307
PROTOKOL ( č. 26)  
O SLUŽBÁCH OBECNÉHO ZÁJMU  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
PŘEJÍCE  si zd ůraznit význam služeb obecného zájmu,  
SE DOHODLY  na následujících výkladových ustanoveních, která se p řipojují ke Smlouv ě o Evropské 
unii a ke Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Článek 1 
Spole čné hodnoty Unie ve vztahu ke službám obecného hospodá řského zájmu ve smyslu č lánku 14 
Smlouvy o fungování Evropské unie zahrnují zejména:  
— zásadní úlohu a široké rozhodovací pravomoci celostátních, regionálních a místních orgán ů p ři 
poskytování, po řizování a organizování služeb obecného hospodá řského zájmu, aby tyto služby 
co nejlépe odpovídaly pot řebám uživatel ů; 
— rozmanitost r ůzných služeb obecného hospodá řského zájmu a rozdíly mezi pot řebami 
a preferencemi uživatel ů, které mohou vzniknout v d ůsledku rozdílné zem ěpisné, sociální 
nebo kulturní situace;  
— vysokou úrove ň kvality, bezpe čnosti a dostupnosti, rovné zacházení a podporu univerzálního 
přístupu a práv uživatel ů. 
Článek 2  
Ustanovení Smluv se nijak nedotýkají pravomoci členských stát ů poskytovat, poř izovat a organizovat 
nehospodá řské služby obecného zájmu.CS C 83/308 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 27)  
O VNIT ŘNÍM TRHU A HOSPODÁ ŘSKÉ SOUT ĚŽI  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
BEROUCE V ÚVAHU , že vnitř ní trh podle článku 3 Smlouvy o Evropské unii zahrnuje systém zajiš ťující, 
aby hospodá řská sout ěž nebyla narušována,  
SE DOHODLY , že 
za tímto ú čelem Unie v p řípad ě potř eby př ijme opat ření podle ustanovení Smluv, v četn ě článku 352 
Smlouvy o fungování Evropské unie.  
Tento protokol se p řipojuje ke Smlouv ě o Evropské unii a ke Smlouv ě o fungování Evropské unie.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/309
PROTOKOL ( č. 28)  
O HOSPODÁ ŘSKÉ, SOCIÁLNÍ A ÚZEMNÍ 
SOUDRŽNOSTI  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
PŘIPOMÍNAJÍCE,  že článek 3 Smlouvy o Evropské unii zahrnuje cíl podpory hospodář ské, sociální 
a územní soudržnosti a solidarity mezi členskými státy a že tato soudržnost pat ří mezi oblasti 
sdílené pravomoci Unie podle čl. 4 odst. 2 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské unie,  
PŘIPOMÍNAJÍCE,  že ustanovení části t řetí hlavy XVIII o hospodá řské, sociální a územní soudržnosti ve 
svém celku p ředstavují právní základ pro upev ňování a další rozvíjení činnosti Unie v oblasti hospo ­
dá řské, sociální a územní soudržnosti, zejména pro vytvoř ení nového fondu,  
PŘIPOMÍNAJÍCE,  že článek 177 Smlouvy o fungování Evropské unie stanoví z řízení Fondu soudržnosti,  
BEROUCE NA V ĚDOMÍ,  že Evropská investi ční banka (EIB) p ůjčuje zna čné a stále se zvyšující částky ve 
prosp ěch chudších region ů, 
BEROUCE NA V ĚDOMÍ  p řání dosáhnout v ětší pružnosti v p řidělování prost ředk ů ze strukturálních 
fond ů, 
BEROUCE NA V ĚDOMÍ  p řání rozlišovat podíl ú časti Unie na programech a projektech v ur čitých 
zemích,  
BEROUCE NA V ĚDOMÍ  návrh v ěnovat v systému vlastních zdrojů více pozornosti relativnímu blahobytu 
členských stát ů, 
ZNOVU POTVRZUJÍ,  že podpora hospodá řské, sociální a územní soudržnosti je životn ě d ůležitá pro 
celkový rozvoj a trvalý úsp ěch Unie,  
ZNOVU POTVRZUJÍ  své p řesv ědčení, že strukturální fondy by m ěly i nadále hrát významnou roli při 
dosahování cíl ů Unie v oblasti soudržnosti,  
ZNOVU POTVRZUJÍ  své p řesv ědčení, že EIB by m ěla i nadále v ěnovat v ětšinu svých prost ředk ů na 
podporu hospodá řské, sociální a územní soudržnosti, a prohlašují, že jsou p řipraveny p řezkoumat 
kapitálové potř eby EIB, jakmile to bude pro tento ú čel nezbytné,  
SHODUJÍ SE V TOM,  že Fond soudržnosti poskytne finan ční p řísp ěvky Unie na projekty v oblasti 
životního prost ředí a transevropských sítí v členských státech, jejichž HNP na hlavu je nižší, než 
je 90 % pr ům ěru dosahovaného v Unii, a které uskute čňují program pro splně ní podmínek hospo ­
dá řské konvergence stanovených v č lánku 126 Smlouvy o fungování Evropské unie,CS C 83/310 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
VYHLAŠUJÍ  sv ůj úmysl umožnit větší míru pružnosti v p řidělování prost ředk ů ze strukturálních fond ů 
pro zvláštní pot řeby, které nejsou zahrnuty v rámci stávajících předpis ů o strukturálních fondech,  
VYHLAŠUJÍ  svou ochotu rozlišovat podíl ú časti Unie v rámci program ů a projekt ů strukturálních fond ů 
ve snaze vyhnout se nadm ěrnému zvyšování rozpo čtových výdaj ů v mén ě prosperujících členských 
státech,  
UZNÁVAJÍ  potř ebu pravidelně sledovat pokrok v oblasti hospodá řské, sociální a územní soudržnosti 
a vyjad řují svou p řipravenost zabývat se veškerými nezbytnými opat řeními v této oblasti,  
VYHLAŠUJÍ  sv ůj zám ěr ve vě tší mí ře zohled ňovat možnosti jednotlivých členských států p řispívat do 
systému vlastních zdroj ů a sv ůj zám ěr zkoumat prost ředky, které umož ňují mén ě prosperujícím 
členským států m usm ěrňovat regresivní prvky stávajícího systému vlastních zdroj ů, 
SOUHLASÍ  s p řipojením tohoto protokolu ke Smlouv ě o Evropské unii a ke Smlouv ě o fungování 
Evropské unie.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/311
PROTOKOL ( č. 29)  
O SYSTÉMU VE ŘEJNOPRÁVNÍHO VYSÍLÁNÍ 
V ČLENSKÝCH STÁTECH  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
BEROUCE V ÚVAHU,  že systém ve řejnoprávního vysílání v členských zemích je p římo spjat 
s demokratickými, spole čenskými a kulturními pot řebami každé společ nosti a s pot řebou zachovat 
mediální pluralitu,  
SE DOHODLY  na následujících výkladových ustanoveních, která se p řipojují ke Smlouv ě o Evropské 
unii a Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Ustanovení Smluv se nedotýkají pravomocí členských stát ů financovat ve řejnoprávní vysílání, pokud 
je takové financování poskytováno organizacím pro ve řejnoprávní vysílání k pln ění ve řejných služeb, 
jak jsou svěř eny, vymezeny a organizovány v každém členském stát ě, a pokud takové financování 
neovliv ňuje obchodní podmínky a hospodá řskou sout ěž v Unii v mí ře, která by byla v rozporu se 
spole čným zájmem, p řičemž se p řihlíží k pln ění ve řejné služby.CS C 83/312 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 30)  
O UPLAT ŇOVÁNÍ LISTINY ZÁKLADNÍCH PRÁV 
EVROPSKÉ UNIE V POLSKU A VE SPOJENÉM 
KRÁLOVSTVÍ  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
VZHLEDEM K TOMU , že v článku 6 Smlouvy o Evropské unii Unie uznává práva, svobody a zásady 
vyhlášené v Listin ě základních práv Evropské unie,  
VZHLEDEM K TOMU , že Listina musí být uplat ňována p řísn ě v souladu s uvedeným článkem 6 a 
hlavou VII Listiny,  
VZHLEDEM K TOMU , že podle uvedeného článku 6 musí být Listina uplat ňována a vykládána soudy 
Polska a Spojeného království p řísn ě v souladu s vysv ětleními uvedenými ve zmín ěném článku,  
VZHLEDEM K TOMU , že Listina obsahuje práva i zásady,  
VZHLEDEM K TOMU , že Listina obsahuje ustanovení ob čanské a politické povahy i ustanovení povahy 
hospodá řské a sociální,  
VZHLEDEM K TOMU , že Listina potvrzuje práva, svobody a zásady uznávané Unií a tato práva zvidi ­
telňuje, avšak netvo ří nová práva nebo nové zásady,  
PŘIPOMÍNAJÍCE  závazky Polska a Spojeného království podle Smlouvy o Evropské unii, Smlouvy 
o fungování Evropské unie a podle práva Unie obecn ě, 
BEROUCE NA V ĚDOM Í p řání Polska a Spojeného království vyjasnit n ěkteré aspekty uplat ňování Listiny,  
PŘEJÍCE SI  proto vyjasnit uplat ňování Listiny ve vztahu k právním p ředpis ům a správním postup ům 
Polska a Spojeného království a její soudní vymahatelnosti v Polsku a ve Spojeném království,  
POTVRZUJÍCE , že odkazy uvedené v tomto protokolu na fungování ur čitého ustanovení Listiny se 
v žádném p řípad ě nedotýkají fungování jiných ustanovení Listiny,  
POTVRZUJÍCE , že tento protokol se nedotýká uplat ňování Listiny na ostatní členské státy,  
POTVRZUJÍCE , že tento protokol se nedotýká ostatních závazk ů Polska a Spojeného království podle 
Smlouvy o Evropské unii, Smlouvy o fungování Evropské unie a podle práva Unie obecn ě,CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/313
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Článek 1 
1. Listina nerozši řuje možnost Soudního dvora Evropské unie ani jakéhokoliv soudu Polska či 
Spojeného království shledat, že právní a správní p ředpisy, zvyklosti nebo postupy Polska či Spoje ­
ného království nejsou v souladu se základními právy, svobodami nebo zásadami, které Listina 
potvrzuje.  
2. Zejména, a aby se p ředešlo jakékoliv pochybnosti, nic v hlav ě IV Listiny nezakládá soudn ě 
vymahatelná práva platná v Polsku či ve Spojeném království, pokud tato práva nejsou stanovena ve 
vnitrostátním právu Polska či Spojeného království.  
Článek 2 
Tam, kde ustanovení Listiny odkazuje na vnitrostátní právní p ředpisy a zvyklosti, vztahuje se toto 
ustanovení na Polsko či Spojené království pouze v tom rozsahu, v jakém jsou práva nebo zásady 
v doty čném ustanovení obsažené uznávány v právních p ředpisech nebo zvyklostech Polska či Spoje ­
ného království.CS C 83/314 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 31)  
O DOVOZU ROPNÝCH PRODUKT Ů RAFINOVANÝCH 
NA NIZOZEMSKÝCH ANTILÁCH DO EVROPSKÉ 
UNIE  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
PŘEJÍCE SI  podrobn ěji upravit obchodní režim pro dovoz ropných produkt ů rafinovaných na Nizo ­
zemských Antilách do Evropské unie,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se př ipojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Článek 1 
Tento protokol se vztahuje na ropné produkty čísel 27.10, 27.11, 27.12, ex 27.13 (parafín, petro ­
lejový vosk nebo petrolejová živice, parafínové zbytky) a 27.14 bruselské nomenklatury, pokud jsou 
dováženy ke spot řeb ě v č lenských státech.  
Článek 2 
Členské státy se zavazují poskytnout ropným produkt ům rafinovaným na Nizozemských Antilách za 
podmínek stanovených tímto protokolem celní preference, které vyplývají z jejich p řidružení k Unii. 
Tato ustanovení nemohou být dot čena pravidly p ůvodu používanými v členských státech.  
Článek 3  
1. Shledá-li Komise na návrh n ěkterého členského státu nebo z vlastního podn ětu, že dovoz 
ropných produktů rafinovaných na Nizozemských Antilách uskute čněný v režimu podle článku 2 
vyvolává na trhu jednoho nebo více členských stát ů skute čné obtíže, rozhodne o zavedení, zvýšení 
nebo znovuzavedení celních sazeb na tento dovoz danými členskými státy v mí ře a na dobu, která je 
nezbytná k náprav ě daného stavu. Takto zavedené, zvýšené nebo znovuzavedené celní sazby nesm ějí 
překroč it celní sazby používané na tytéž produkty v ůči t řetím zemím.  
2. Odstavec 1 lze v každém p řípad ě použít, dosáhne-li dovoz ropných produkt ů rafinovaných na 
Nizozemských Antilách do členských stát ů dva miliony tun ro čně. 
3. Komise oznámí Radě svá rozhodnutí podle odstavc ů 1 a 2 v četn ě t ěch, kterými se zamítá 
návrh n ěkterého členského státu. Ta se jimi m ůže zabývat na žádost n ěkterého členského státu 
a m ůže vždy rozhodnout o jejich zm ěn ě nebo vrácení.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/315
Článek 4 
1. Má-li n ěkterý členský stát za to, že dovoz ropných produkt ů rafinovaných na Nizozemských 
Antilách uskute čněný p římo nebo p řes jiný členský stát v režimu podle článku 2 vyvolává na jeho 
trhu skute čné obtíže a že je t řeba bezodkladných opat ření k náprav ě tohoto stavu, m ůže z vlastního 
rozhodnutí zavést na tento dovoz cla, jejichž sazby nesm ějí p řesáhnout celní sazby uplat ňované na 
tytéž produkty v ůči t řetím zemím. Oznámí toto rozhodnutí Komisi, která do jednoho m ěsíce 
rozhodne, zda mohou být opat ření p řijatá doty čným státem ponechána v platnosti nebo zda musí 
být zm ěněna či zrušena. Na toto rozhodnutí Komise se použije čl. 3 odst. 3.  
2. P řekro čí-li dovoz ropných produkt ů rafinovaných na Nizozemských Antilách, uskute čněný 
přímo nebo p řes jiný členský stát v režimu podle článku 2 do jednoho nebo více členských stát ů 
Evropské unie, v kalendá řním roce množství udané v p říloze k tomuto protokolu, považují se 
opat ření p řijatá pro b ěžný rok zú častn ěným členským státem nebo státy podle odstavce 1 za 
oprávn ěná; Komise vezme p řijatá opat ření na v ědomí poté, co se p řesv ěd čí, že bylo dosaženo 
stanovených množství. V tomto p řípad ě ostatní členské státy nep ředloží vě c Rad ě. 
Článek 5 
Rozhodne-li se Unie uplat ňovat množstevní omezení na dovoz ropných produktů z jakéhokoli místa 
vývozu, mohou být použita i na dovoz t ěchto produkt ů z Nizozemských Antil. V tomto případ ě 
bude Nizozemským Antilám oproti t řetím zemím zaruč eno p řednostní zacházení.  
Článek 6 
1. Rada p řezkoumá ustanovení článk ů 2 až 5 jednomyslným rozhodnutím po konzultaci 
s Evropským parlamentem a Komisí, jakmile p řijme spole čnou definici p ůvodu pro ropné produkty 
ze t řetích zemí a p řidružených zemí nebo rozhodnutí v rámci spole čné obchodní politiky týkající se 
doty čných produkt ů nebo jakmile vytvo ří spole čnou energetickou politiku.  
2. P ři takovém p řezkumu musí být pro Nizozemské Antily zachovány rovnocenné výhody ve 
vhodné podob ě a pro množství nejmén ě dva a p ůl milionu tun ropných produkt ů. 
3. Závazky Unie týkající se rovnocenných výhod podle odstavce 2 mohou být p řípadn ě rozd ěleny 
mezi jednotlivé zem ě, p řičemž se p řihlédne k množstvím stanoveným v p říloze k tomuto protokolu.CS C 83/316 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Článek 7 
K provedení tohoto protokolu je Komise pov ěřena sledováním vývoje dovozu ropných produkt ů 
rafinovaných na Nizozemských Antilách do členských stát ů. Členské státy sd ělí Komisi všechny 
informace sloužící tomuto ú čelu správními postupy doporu čenými Komisí, která dbá na jejich 
rozši řování. 
PŘÍLOHA K PROTOKOLU  
K provedení čl. 4 odst. 2 Protokolu o dovozu ropných produkt ů rafinovaných na Nizozemských Antilách do Evropské 
unie se Vysoké smluvní strany dohodly, že množství 2 milion ů tun antilských ropných produkt ů bude mezi členské státy 
rozd ěleno takto: 
Spolková republika N ěmecko . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  625 000 tun 
Hospodá řská unie belgicko-lucemburská . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  200 000 tun 
Francie . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  . . 75 000 tun 
Itálie . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 100 000 tun 
Nizozemsko . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  1 000 000 tunCS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/317
PROTOKOL ( č. 32)  
O NABÝVÁNÍ NEMOVITOSTÍ V DÁNSKU  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
PŘEJÍCE SI  upravit n ěkteré zvláštní problémy týkající se Dánska,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Odchyln ě od ustanovení Smluv si Dánsko m ůže zachovat své stávající právní p ředpisy o nabývání 
objekt ů neur čených k celoro čnímu bydlení.CS C 83/318 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 33)  
K ČLÁNKU 157 SMLOUVY O FUNGOVÁNÍ EVROPSKÉ UNIE  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Pro ú čely použití článku 157 Smlouvy o fungování Evropské unie se pln ění vyplývající ze systému 
sociálního zabezpe čení pracovník ů nepovažují za pen ěžní odm ěnu, pokud se týkají období zam ěst ­
nání p řed 17. kv ětnem 1990, s výjimkou zam ěstnanc ů nebo oprávn ěných osob jednajících v jejich 
zastoupení, kte ří p řed tímto datem podali žalobu nebo zahájili obdobné řízení podle vnitrostátního 
práva.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/319
PROTOKOL ( č. 34)  
O ZVLÁŠTNÍ ÚPRAV Ě VZTAHUJÍCÍ SE NA GRÓNSKO  
Jediný článek 
1. Zacházení s dovozem produkt ů, které podléhají spole čné organizaci trhu s produkty rybolovu 
a které pocházejí z Grónska, zahrnuje, p ři dodržování mechanism ů spole čné organizace trhu, osvo ­
bození od cel a poplatk ů s rovnocenným úč inkem a nep řítomnost množstevních omezení a opat ření 
s rovnocenným úč inkem, jsou-li možnosti p řístupu do grónských zón rybolovu, které jsou Unii 
zaru čeny na základ ě dohody mezi Unií a p říslušným orgánem Grónska, pro Unii uspokojivé.  
2. Veškerá opat ření týkající se úpravy dovozu t ěchto produkt ů, v četn ě opat ření týkajících se 
přijímání uvedených opat ření, se p řijímají postupem podle článku 43 Smlouvy o fungování Evropské 
unie.CS C 83/320 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 35)  
O ČLÁNKU 40.3.3 ÚSTAVY IRSKA  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se p řipojují ke Smlouv ě o Evropské unii, ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie a ke Smlouv ě o založení Evropského spole čenství pro atomovou 
energii:  
Žádná ustanovení Smluv nebo Smlouvy o založení Evropského spole čenství pro atomovou energii 
nebo smluv a aktů tyto smlouvy pozm ěňujících nebo dopl ňujících se nevztahují na použití článku 
40.3.3 Ústavy Irska v Irsku.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/321
PROTOKOL ( č. 36)  
O P ŘECHODNÝCH USTANOVENÍCH  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
VZHLEDEM K TOMU , že za ú čelem zorganizování p řechodu mezi institucionálními ustanoveními Smluv 
použitelnými p řed vstupem Lisabonské smlouvy v platnost a ustanoveními obsaženými v uvedené 
smlouv ě je nezbytné stanovit p řechodná ustanovení,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se p řipojují ke Smlouvě o Evropské unii, ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie a ke Smlouv ě o založení Evropského spole čenství pro atomovou 
energii:  
Článek 1 
V tomto protokolu se „Smlouvami“ rozum ějí Smlouva o Evropské unii, Smlouva o fungování 
Evropské unie a Smlouva o založení Evropského spole čenství pro atomovou energii.  
HLAVA I  
USTANOVENÍ O EVROPSKÉM PARLAMENTU  
Článek 2 
Včas p řed volbami do Evropského parlamentu v roce 2009 p řijme Evropská rada v souladu s čl. 14 
odst. 2 druhým pododstavcem Smlouvy o Evropské unii rozhodnutí, kterým stanoví složení Evrop ­
ského parlamentu.  
Až do konce volebního období 2004-2009 z ůstávají složení a po čet poslanc ů Evropského parla ­
mentu stejné jako p ři vstupu Lisabonské smlouvy v platnost.  
HLAVA II  
USTANOVENÍ O KVALIFIKOVANÉ V ĚTŠIN Ě 
Článek 3  
1. V souladu s čl. 16 odst. 4 Smlouvy o Evropské unii nabývají ustanovení uvedeného odstavce 
a ustanovení čl. 238 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, týkající se vymezení kvalifikované 
většiny v Evropské rad ě a Rad ě, ú činku dnem 1. listopadu 2014.  
2. Mezi 1. listopadem 2014 a 31. b řeznem 2017, má-li být rozhodnutí p řijato kvalifikovanou 
většinou, m ůže člen Rady požádat, aby bylo toto rozhodnutí p řijato kvalifikovanou v ětšinou podle 
odstavce 3. V tomto p řípad ě se použijí odstavce 3 a 4.CS C 83/322 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
3. Aniž je dot čen čl. 235 odst. 1 druhý pododstavec Smlouvy o fungování Evropské unie, platí do 
dne 31. října 2014 následující ustanovení:  
Má-li se Evropská rada nebo Rada usnést kvalifikovanou v ětšinou, je hlas ům jejích členů p řidělena 
tato váha:  
Belgie 12  
Bulharsko 10  
Česká republika  12  
Dánsko  7  
Německo  29  
Estonsko  4  
Irsko  7  
Řecko 12  
Špan ělsko 27  
Francie  29  
Itálie  29  
Kypr  4  
Lotyšsko  4  
Litva 7  Lucembursko  4  
Ma ďarsko 12  
Malta 3  
Nizozemsko  13  
Rakousko  10 
Polsko  27 
Portugalsko  12  
Rumunsko  14  
Slovinsko  4  
Slovensko  7  
Finsko  7  
Švédsko  10  
Spojené království  29  
Pokud musí být podle Smluv rozhodnutí p řijato na návrh Komise, je k jeho p řijetí t řeba nejmén ě 
255 hlas ů vyjad řujících kladné stanovisko v ětšiny člen ů. V ostatních p řípadech se k p řijetí akt ů 
vyžaduje nejmén ě 255 hlas ů vyjad řujících kladné stanovisko alespo ň dvou t řetin člen ů. 
Člen Evropské rady nebo Rady m ůže požádat, aby p ři p řijímání aktu Evropské rady nebo Rady 
kvalifikovanou v ětšinou bylo ov ěřeno, zda členské státy tvo řící tuto kvalifikovanou v ětšinu zastupují 
alespoň 62 % celkového poč tu obyvatel Unie. Ukáže-li se, že tato podmínka není spln ěna, není daný 
akt p řijat. 
4. Do 31. října 2014 je v p řípadech, kdy se na základ ě Smluv na hlasování nepodílejí všichni 
členové Rady, zejména v p řípadech, kdy se odkazuje na kvalifikovanou v ětšinu podle čl. 238 odst. 3 
Smlouvy o fungování Evropské unie, kvalifikovaná v ětšina vymezena jako stejný podíl vážených 
hlas ů a stejný podíl po čtu členů Rady, a p řípadn ě jako stejné procento po čtu obyvatel dotyč ných 
členských stát ů, které jsou uvedeny v odstavci 3 tohoto článku.  
HLAVA III  
USTANOVENÍ O SLOŽENÍCH RADY  
Článek 4  
Až do vstupu rozhodnutí uvedeného v čl. 16 odst. 6 prvním pododstavci Smlouvy o Evropské unii 
v platnost se Rada m ůže scházet ve složeních uvedených v druhém a t řetím pododstavci uvedeného 
odstavce a v dalších složeních ze seznamu s tanoveného rozhodnutím Rady pro obecné záležitosti, 
která rozhoduje prostou v ětšinou.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/323
HLAVA IV  
USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE KOMISE, V ČETN Ě VYSOKÉHO P ŘEDSTAVITELE UNIE PRO ZAHRANI ČNÍ VĚ CI 
A BEZPE ČNOSTNÍ POLITIKU  
Článek 5 
Členové Komise zastávající svou funkci v den vstupu Lisabonské smlouvy v platnost z ůstávají ve 
funkci až do konce svého funk čního období. V den jmenování vysokého p ředstavitele Unie pro 
zahrani ční v ěci a bezpe čnostní politiku však skon čí funk ční období člena, který je stejné státní 
příslušnosti jako vysoký p ředstavitel.  
HLAVA V  
USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE GENERÁLNÍHO TAJEMNÍKA RADY, VYSOKÉHO P ŘEDSTAVITELE PRO 
SPOLE ČNOU ZAHRANI ČNÍ A BEZPE ČNOSTNÍ POLITIKU A NÁM ĚSTKA GENERÁLNÍHO TAJEMNÍKA 
RADY  
Článek 6 
Funk ční období generálního tajemníka Rady, vysokého p ředstavitele pro spole čnou zahrani ční 
a bezpe čnostní politiku a nám ěstka generálního tajemníka Rady kon čí dnem vstupu Lisabonské 
smlouvy v platnost. Rada jmenuje generálního tajemníka v souladu s čl. 240 odst. 2 Smlouvy 
o fungování Evropské unie.  
HLAVA VI  
USTANOVENÍ O PORADNÍCH INSTITUCÍCH  
Článek 7 
Až do vstupu rozhodnutí uvedeného v článku 301 Smlouvy o fungování Evropské unie v platnost je 
rozd ělení člen ů Hospodá řského a sociálního výboru toto:  
Belgie 12  
Bulharsko  12  
Česká republika  12  
Dánsko  9  
Německo 24  
Estonsko  7  
Irsko  9  
Řecko 12  Špan ělsko  21 
Francie  24 
Itálie  24  
Kypr  6  
Lotyšsko  7  
Litva 9  
Lucembursko  6  
Ma ďarsko 12CS C 83/324 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Malta 5  
Nizozemsko  12  
Rakousko 12  
Polsko 21  
Portugalsko  12  
Rumunsko  15  Slovinsko  7  
Slovensko  9  
Finsko  9  
Švédsko  12  
Spojené království  24  
Článek 8 
Až do vstupu rozhodnutí uvedeného v článku 305 Smlouvy o fungování Evropské unie v platnost je 
rozd ělení člen ů Výboru region ů toto:  
Belgie 12  
Bulharsko 12  
Česká republika  12  
Dánsko  9  
Německo  24  
Estonsko  7  
Irsko  9  
Řecko 12  
Špan ělsko 21  
Francie  24  
Itálie  24  
Kypr  6  
Lotyšsko  7  
Litva 9  
Lucembursko  6  Ma ďarsko 12  
Malta 5  
Nizozemsko  12  
Rakousko  12 
Polsko  21 
Portugalsko  12  
Rumunsko  15  
Slovinsko  7  
Slovensko  9  
Finsko  9  
Švédsko  12  
Spojené království  24  
HLAVA VII  
PŘECHODNÁ USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE AKT Ů P ŘIJATÝCH NA ZÁKLAD Ě HLAV V A VI SMLOUVY 
O EVROPSKÉ UNII P ŘED VSTUPEM LISABONSKÉ SMLOUVY V PLATNOST  
Článek 9 
Právní ú činky akt ů orgán ů, institucí a jiných subjekt ů Unie p řijatých na základ ě Smlouvy o Evropské 
unii p řed vstupem Lisabonské smlouvy v platnost jsou zachovány až do zrušení, zániku nebo zm ěny 
těchto akt ů za použití Smluv. Totéž platí pro úmluvy uzavř ené mezi členskými státy na základ ě 
Smlouvy o Evropské unii.  
Článek 10  
1. Jako p řechodné opat ření a v p řípad ě akt ů Unie v oblasti policejní spolupráce a justi ční spolu ­
práce v trestních v ěcech, které byly p řijaty p řed vstupem Lisabonské smlouvy v platnost, jsou 
pravomoci orgán ů ke dni vstupu uvedené Smlouvy v platnost tyto: pravomoci Komise podle článkuCS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/325
258 Smlouvy o fungování Evropské unie se nepoužijí a pravomoci Soudního dvora Evropské unie 
podle hlavy VI Smlouvy o Evropské unii ve zn ění platném p řed vstupem Lisabonské smlouvy 
v platnost z ůstávají stejné, a to i v p řípad ě, že byly uznány podle čl. 35 odst. 2 Smlouvy 
o Evropské unii.  
2. Zm ěna ur čitého aktu uvedeného v odstavci 1 vede k použití pravomocí orgán ů uvedených 
v daném odstavci, jak jsou stanoveny ve Smlouvách, ohledn ě pozm ěněného aktu a v ůči t ěm člen ­
ským stát ům, na n ěž se uvedený pozm ěn ěný akt vztahuje.  
3. Použitelnost p řechodného opat ření uvedeného v odstavci 1 v každém p řípad ě kon čí p ět let ode 
dne vstupu Lisabonské smlouvy v platnost.  
4. Nejpozd ěji šest m ěsíc ů p řed uplynutím p řechodného období podle odstavce 3 m ůže Spojené 
království oznámit Rad ě, že v p řípad ě akt ů uvedených v odstavci 1 nep řijímá pravomoci orgán ů 
uvedené v odstavci 1, jak jsou stanoveny ve Smlouvách. Pokud Spojené království u činí toto ozná ­
mení, použitelnost všech aktů podle odstavce 1 na Spojené království skon čí dnem uplynutí p řechod ­
ného období podle odstavce 3. Tento pododstavec se nepoužije na pozm ěn ěné akty, které se vztahují 
na Spojené království, jak je uvedeno v odstavci 2.  
Rada na návrh Komise kvalifikovanou v ětšinou ur čí nezbytná následná a přechodná opat ření. 
Spojené království se p řijímání tohoto rozhodnutí neú častní. Kvalifikovaná v ětšina Rady je vymezena 
podle čl. 238 odst. 3 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie.  
Rada také m ůže kvalifikovanou v ětšinou na návrh Komise p řijmout rozhodnutí o tom, že Spojené 
království ponese p řípadné př ímé finan ční d ůsledky, které nezbytn ě a nevyhnuteln ě nastaly z d ůvodu 
ukon čení jeho ú časti na t ěchto aktech. 
5. Spojené království m ůže kdykoli poté oznámit Rad ě, že si p řeje ú častnit se akt ů, jež se na n ě 
přestaly vztahovat podle odst. 4 prvního pododstavce. V tom p řípad ě se použijí př íslušná ustanovení 
Protokolu o schengenském  acquis  za člen ěném do rámce Evropské unie, p řípadn ě Protokolu 
o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpe čnosti a práva. 
Pravomoci orgán ů ve vztahu k t ěmto akt ům jsou pravomoci stanovené ve Smlouvách. P ři rozho ­
dování podle p říslušných protokolů usilují orgány Unie a Spojené království o obnovení co nejv ětší 
možné míry úč asti Spojeného království v  acquis Unie v prostoru svobody, bezpe čnosti a práva, aniž 
by došlo k vážnému narušení praktické funk čnosti jeho jednotlivých částí a za sou časného respek ­
tování jejich soudržnosti.CS C 83/326 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROTOKOL ( č. 37)  
O FINAN ČNÍCH D ŮSLEDCÍCH UPLYNUTÍ DOBY 
PLATNOSTI SMLOUVY O ESUO A O VÝZKUMNÉM 
FONDU PRO UHLÍ A OCEL  
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
PŘIPOMÍNAJÍCE,  že veškeré položky aktiv a pasiv Evropského spole čenství uhlí a oceli, jak existovaly 
k 23. červenci 2002, byly p řevedeny na Evropské spole čenství ode dne 24. července 2002,  
VĚDOMY SI  skute čnosti, že je vhodné využít tyto prostředky pro výzkum v odvě tvích spojených 
s uhelným a ocelá řským pr ůmyslem, a že je proto t řeba k tomuto úč elu stanovit n ěkterá zvláštní 
pravidla,  
SE DOHODLY  na následujících ustanoveních, která se př ipojují ke Smlouv ě o Evropské unii a ke 
Smlouv ě o fungování Evropské unie:  
Článek 1 
1. S výhradou jakéhokoli zvýšení nebo snížení, k n ěmuž m ůže dojít v pr ůběhu likvidace, se čistá 
hodnota t ěchto položek, jak jsou uvedeny v rozvaze ESUO ke dni 23. července 2002, považuje za 
majetek ur čený na výzkum v odv ětvích spojených s uhelným a ocelá řským pr ůmyslem pod názvem 
„ESUO v likvidaci“. Po ukon čení likvidace nese majetek název „Majetek Výzkumného fondu pro uhlí 
a ocel“.  
2. P říjmy plynoucí z tohoto majetku, které se nazývají „Výzkumný fond pro uhlí a ocel“, jsou 
ur čeny výhradn ě na výzkum provád ěný v odv ětvích spojených s uhelným a ocelá řským pr ůmyslem 
mimo rámcový výzkumný program v souladu s tímto protokolem a akty p řijatými na jeho základ ě. 
Článek 2 
Rada zvláštním legislativním postupem a po obdržení souhlasu Evropského parlamentu p řijme 
veškeré p ředpisy nezbytné k provedení tohoto protokolu, v četn ě základních zásad.  
Rada na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem p řijme opat ření, která stanoví 
víceleté finan ční základní sm ěry pro správu majetku Výzkumného fondu pro uhlí a ocel a technické 
základní sm ěry pro výzkumný program tohoto fondu.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/327
Článek 3  
Nestanoví-li tento protokol a akty p řijaté na jeho základ ě jinak, použijí se ustanovení Smluv.CS C 83/328 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PŘÍLOHYCS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/329

PŘÍLOHA I  
SEZNAM PODLE ČLÁNKU 38 SMLOUVY O FUNGOVÁNÍ EVROPSKÉ UNIE  
– 1 –  – 2 – 
Číslo bruselské 
nomenklatury  Popis zboží  
Kapitola 1  Živá zví řata 
Kapitola 2  Maso a poživatelné droby  
Kapitola 3  Ryby, korýši a m ěkkýši  
Kapitola 4  Mléko a mléč né výrobky; pta čí vejce; p řírodní med  
Kapitola 5  
05.04 St řeva, m ěchý ře a žaludky ze zví řat (jiných než ryb), celé a jejich části 
05.15  Produkty živo čišného p ůvodu jinde neuvedené ani nezahrnuté; mrtvá 
zví řata kapitol 1 nebo 3, nevhodná k lidské spot řebě 
Kapitola 6 Živé rostliny a kv ětiná řské produkty  
Kapitola 7  Jedlá zelenina, rostliny, ko řeny a hlízy  
Kapitola 8  Jedlé ovoce; slupky citrusových plod ů a meloun ů 
Kapitola 9  Káva, čaj, ko ření, krom ě maté ( čísla 09.03)  
Kapitola 10 Obiloviny  
Kapitola 11 Mlýnské výrobky; slad; škroby; lepek; inulin  
Kapitola 12 Olejnatá semena a olejnaté plody; r ůzná zrna a plody, pr ůmyslové 
a léč ivé rostliny; sláma a pícniny  
Kapitola 13 
ex 13.03  Pektin  
Kapitola 15 
15.01 Vep řové sádlo a jiný lisovaný nebo tavený vep řový tuk; lisovaný nebo 
tavený dr ůbeží tuk  
15.02 Hov ězí, ov čí nebo kozí l ůj, surový nebo tavený, též „premier jus“  
15.03 Stearin z vep řového sádla, olein z vep řového sádla, oleostearin 
a oleomargarin, neemulgované, nesmíchané ani jinak neupravené  
15.04 Tuky a oleje z ryb a z mo řských savc ů, též rafinované  
15.07 Ztužené rostlinné oleje, tekuté nebo pevné, surové, čišt ěné nebo rafino ­
vané 
15.12  Tuky a oleje živo čišné nebo rostlinné, hydrogenované, též rafinované, ale 
jinak neupravenéCS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/331
– 1 –  – 2 – 
Číslo bruselské 
nomenklatury  Popis zboží  
15.13  Margarin, um ělé vep řové sádlo a jiné upravené potravinové tuky  
15.17  Zbytky po zpracování živo čišných tuk ů nebo živo čišných nebo rostlin ­
ných vosk ů 
Kapitola 16 P řípravky z masa, ryb, korýš ů nebo m ěkkýš ů 
Kapitola 17 
17.01  Řepný a t řtinový cukr, v pevném stavu  
17.02  Ostatní cukry; cukerné sirupy; um ělý med (též smíšený s p řírodním 
medem); karamel  
17.03  Melasa, též odbarvená  
17.05 (*)  Aromatizované nebo barvené cukry, sirupy a melasy (v četn ě vanilkového 
cukru nebo vanilínu), vyjma ovocných š ťáv s p řísadou cukru v jakémkoli 
pom ěru 
Kapitola 18 
18.01  Kakaové boby, též ve zlomcích, surové nebo pražené  
18.02  Kakaové sko řápky, slupky a ostatní kakaové odpady  
Kapitola 20  P řípravky ze zeleniny, poživatelných rostlin, ovoce nebo z jiných rostlin 
nebo částí rostlin  
Kapitola 22 22.04  Hroznový mošt částe čně zkvašený nebo hroznový mošt, jehož kvašení 
bylo zastaveno jinak než p řidáním alkoholu  
22.05  Víno z čerstvých hrozn ů; hroznový mošt z čerstvých hrozn ů, jehož 
kvašení bylo zastaveno p řidáním alkoholu  
22.07  Ostatní kvašené nápoje (jable čné, hruškové, medovina)  
ex 22.08 (*)  Ethylalkohol denaturovaný či nedenaturovaný, o jakémkoli obsahu alko
­
holu, získávaný ze země dělských produkt ů uvedených v p říloze I, vyjma 
destilát ů, likér ů a jiných lihových nápoj ů a složených lihových p řípravk ů 
(tzv. koncentrované extrakty) pro výrobu alkoholických nápoj ů ex 22.09 (*)  
22.10 (*)  Stolní ocet a jeho náhražky  
Kapitola 23 Zbytky a odpady v potraviná řském pr ůmyslu; p řipravené krmivo  
Kapitola 24  
24.01  Nezpracovaný tabák, tabákový odpad  
Kapitola 45 
45.01  Surový přírodní korek, korkový odpad; granulovaný nebo na prach roze ­
mletýCS C 83/332 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
– 1 –  – 2 – 
Číslo bruselské 
nomenklatury  Popis zboží  
Kapitola 54 
54.01 Len surový, máč ený, t řený, vochlovaný nebo jinak zpracovaný, avšak 
nesp ředený, koudel a odpad (v četn ě rozvlákn ěného materiálu)  
Kapitola 57 57.01 Pravé konopí (Cannabis sativa ) surové, máč ené, t řené, vochlované nebo 
jinak zpracované, avšak nesp ředené, koudel a odpad (v četn ě rozvlákn ě
­
ného materiálu)  
(*) Položka doplně ná článkem 1 nař ízení Rady Evropského hospodá řského spole čenství č. 7bis ze 
dne 18. prosince 1959 (Ú ř. v ěst. č o 7, 30.1.1961, s. 71/61).CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/333
PŘÍLOHA II  
ZÁMO ŘSKÉ ZEMĚ A ÚZEMÍ, NA N ĚŽ SE VZTAHUJE ČÁST ČTRVTÁ SMLOUVY 
O FUNGOVÁNÍ EVROPSKÉ UNIE  
— Grónsko,  
— Nová Kaledonie a závislá území,  
— Francouzská Polynésie,  
— Francouzská jižní a antarktická území,  
— ostrovy Wallis a Futuna,  
— Mayotte, 
— Saint-Pierre a Miquelon,  
— Aruba,  
— Nizozemské Antily:  
— Bonaire, — Curaçao, — Saba, — Sint Eustatius,  
— Sint Maarten,  
— Anguilla,  
— Kajmanské ostrovy,  
— Falklandy,  
— Jižní Georgie a Jižní Sandwichovy ostrovy,  
— Montserrat,  
— Pitcairn,  
— Svatá Helena a závislá území,  
— Britské území v Antarktid ě, 
— Britské indickooceánské území,  
— Turks a Caicos,  
— Britské Panenské ostrovy,
 
— Bermudy.CS C 83/334 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
PROHLÁŠENÍ  
PŘIPOJENÁ K ZÁV ĚRE ČNÉMU AKTU MEZIVLÁDNÍ KONFERENCE, 
KTERÁ P ŘIJALA LISABONSKOU SMLOUVU  
podepsanou dne 13. prosince 2007CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/335

A. PROHLÁŠENÍ K USTANOVENÍM SMLUV  
1. Prohlášení o Listin ě základních práv Evropské unie  
Listina základních práv Evropské unie, jež je právn ě závazná, potvrzuje základní práva zaru čená 
Evropskou úmluvou o ochran ě lidských práv a základních svobod a práva vyplývající z ústavních 
tradic spole čných členským stát ům. 
Listina nerozši řuje oblast p ůsobnosti práva Unie nad rámec pravomocí Unie, ani nevytvá ří žádnou 
novou pravomoc či úkol pro Unii, ani nem ění pravomoci a úkoly vymezené Smlouvami.  
2. Prohlášení k čl. 6 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii 
Konference se dohodla, že p řistoupení Unie k Evropské úmluv ě o ochran ě lidských práv a základních 
svobod se uskute ční tak, aby byly zachovány zvláštnosti právního řádu Unie. Konference bere v této 
souvislosti na v ědomí existenci pravidelného dialogu mezi Soudním dvorem Evropské unie 
a Evropským soudem pro lidská práva; tento dialog m ůže být posílen po p řistoupení Evropské 
unie k této úmluv ě. 
3. Prohlášení k článku 8 Smlouvy o Evropské unii  
Unie bere v úvahu zvláštní situaci malých stát ů, které s ní udržují specifické blízké vztahy.  
4. Prohlášení o složení Evropského parlamentu  
Dodate čné k řeslo v Evropském parlamentu bude př iděleno Itálii.  
5. Prohlášení o politické dohod ě Evropské rady týkající se návrhu 
rozhodnutí o složení Evropského parlamentu  
Evropská rada vyjádř í politický souhlas s revidovaným návrhem rozhodnutí o složení Evropského 
parlamentu ve volebním období 2009-2014, založeným na návrhu Evropského parlamentu.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/337
6. Prohlášení k čl. 15 odst. 5 a 6, čl. 17 odst. 6 a 7 a článku 18 Smlouvy 
o Evropské unii 
Při výb ěru osob vyzvaných k vykonávání funkcí př edsedy Evropské rady, p ředsedy Komise 
a vysokého p ředstavitele Unie pro zahrani ční vě ci a bezpe čnostní politiku se vezme náležit ě 
v úvahu nezbytnost respektování zem ěpisné a demografické rozmanitosti Unie a jejích členských 
stát ů. 
7. Prohlášení k čl. 16 odst. 4 Smlouvy o Evropské unii a k čl. 238 odst. 2 
Smlouvy o fungování Evropské unie  
Konference prohlašuje, že rozhodnutí provád ějící čl. 16 odst. 4 Smlouvy o Evropské unii a čl. 238 
odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie bude p řijato Radou v den podpisu Lisabonské smlouvy 
a vstoupí v platnost dnem vstupu této smlouvy v platnost. Návrh rozhodnutí je uveden dále:  
Návrh rozhodnutí Rady,  
kterým se provádí čl. 16 odst. 4 Smlouvy o Evropské unii a čl. 238 odst. 2 
Smlouvy o fungování Evropské unie jednak mezi 1. listopadem 2014 
a 31. b řeznem 2017 a jednak od 1. dubna 2017  
RADA EVROPSKÉ UNIE,  
vzhledem k t ěmto d ůvod ům: 
(1) Je t řeba p řijmout ustanovení, která umožní hladký př echod ze systému rozhodování v Rad ě 
kvalifikovanou v ětšinou, jak je vymezen v čl. 3 odst. 3 Protokolu o p řechodných ustanoveních, 
který bude nadále použitelný až do 31. října 2014, na systém hlasování podle čl. 16 odst. 4 
Smlouvy o Evropské unii a čl. 238 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, který bude 
použitelný od 1. listopadu 2014, v četn ě zvláštních ustanovení stanovených v čl. 3 odst. 2 
uvedeného protokolu na p řechodné období až do 31. b řezna 2017.  
(2) P řipomíná se, že je zvyklostí Rady vynakládat vešk eré možné úsilí k posílení demokratické 
legitimity akt ů p řijímaných kvalifikovanou v ětšinou,CS C 83/338 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
ROZHODLA TAKTO:  
Oddíl 1  
Ustanovení použitelná mezi 1. listopadem 2014 a 31. b řeznem 2017  
Článek 1 
Pokud mezi 1. listopadem 2014 a 31. b řeznem 2017 členové Rady, kte ří zastupují  
a) alespo ň t ři čtvrtiny po čtu obyvatel nebo  
b) alespo ň t ři čtvrtiny po čtu členských stát ů 
nutných k vytvo ření bloka ční menšiny vyplývající z použití čl. 16 odst. 4 prvního pododstavce 
Smlouvy o Evropské unii nebo čl. 238 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, oznámí Rad ě 
sv ůj nesouhlas s p řijetím aktu kvalifikovanou v ětšinou, Rada tuto záležitost projedná.  
Článek 2 
V pr ůběhu tohoto jednání vynaloží Rada nejvyšší možné úsilí, aby v p řim ěřené dob ě, a aniž jsou 
dot čeny povinné lhů ty stanovené právem Unie, dosáhla uspokojivého řešení obav vyjád řených členy 
Rady uvedenými v článku 1.  
Článek 3 
Za tímto ú čelem př edseda Rady s pomocí Komise a p ři dodržení jednacího řádu Rady vynaloží 
veškerou iniciativu nezbytnou k usnadn ění širšího základu shody v Rad ě. Členové Rady jsou mu 
nápomocni.  
Oddíl 2  
Ustanovení použitelná od 1. dubna 2017  
Článek 4  
Pokud od 1. dubna 2017 členové Rady, kte ří zastupují  
a) alespo ň 55 % obyvatel nebo  
b) alespo ň 55 % poč tu členských stát ůCS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/339
nutných k vytvo ření bloka ční menšiny vyplývající z použití čl. 16 odst. 4 prvního pododstavce 
Smlouvy o Evropské unii nebo čl. 238 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, oznámí Rad ě 
sv ůj nesouhlas s p řijetím aktu kvalifikovanou v ětšinou, Rada tuto záležitost projedná.  
Článek 5 
V pr ůběhu tohoto jednání vynaloží Rada nejvyšší možné úsilí, aby v p řim ěřené dob ě, a aniž jsou 
dot čeny povinné lhů ty stanovené právem Unie, dosáhla uspokojivého řešení obav vyjád řených členy 
Rady uvedenými v článku 4.  
Článek 6 
Za tímto ú čelem př edseda Rady s pomocí Komise a p ři dodržení jednacího řádu Rady vynaloží 
veškerou iniciativu nezbytnou k usnadn ění širšího základu shody v Rad ě. Členové Rady jsou mu 
nápomocni. 
Oddíl 3 
Vstup v platnost rozhodnutí  
Článek 7  
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vstupu v platnost Lisabonské smlouvy.  
8. Prohlášení o praktických opat řeních, která mají být p řijata ke dni 
vstupu Lisabonské smlouvy v platnost, pokud jde o p ředsednictví Evropské 
rady a Rady pro zahrani ční v ěci 
Vstoupí-li Lisabonská smlouva v platnost po 1. lednu 2009, vyzve konference p říslušné orgány 
členského státu, který bude práv ě vykonávat šestim ěsíční p ředsednictví Rady, na jedné stran ě 
a osobu, která bude zvolena p ředsedou Evropské rady, jakož i osobu, která bude jmenována vysokým 
představitelem Unie pro zahrani ční vě ci a bezpe čnostní politiku, na straně druhé, aby po konzultaci 
s následujícím šestim ěsí čním p ředsednictvím p řijaly nezbytná konkrétní opat ření, která umožní 
účinný př echod hmotných a organiza čních prvk ů výkonu p ředsednictví Evropské rady a Rady pro 
zahrani ční v ěci.CS C 83/340 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
9. Prohlášení k čl. 16 odst. 9 Smlouvy o Evropské unii o rozhodnutí 
Evropské rady týkajícím se výkonu p ředsednictví Rady  
Konference prohlašuje, že by Rada m ěla za čít př ipravovat rozhodnutí provád ějící rozhodnutí 
o výkonu př edsednictví Rady ihned po podpisu Lisabonské smlouvy a politicky je schválit do šesti 
m ěsíc ů. Návrh rozhodnutí Evropské rady, které bude př ijato ke dni vstupu uvedené smlouvy 
v platnost, je uveden dále:  
Návrh rozhodnutí Evropské rady  
o výkonu p ředsednictví Rady  
Článek 1 
1. P ředsednictví Rady, s výjimkou složení pro zahrani ční záležitosti, vykonávají p ředem ur čené 
skupiny t ří členských stát ů po dobu osmnácti m ěsíc ů. Tyto skupiny jsou vytvo řeny rovnou rotací 
členských stát ů, p řičemž se vezme v úvahu jejich rozmanitost a zem ěpisná rovnováha v Unii.  
2. Každý člen skupiny postupn ě p ředsedá po dobu šesti m ěsíc ů všem složením Rady, s výjimkou 
složení pro zahrani ční záležitosti. Ostatní členové skupiny jsou p ředsedajícímu členovi nápomocni ve 
všech jeho funkcích na základě spole čného programu. Členové skupiny mohou mezi sebou dohod ­
nout jinou úpravu.  
Článek 2 
Výboru stálých zástupc ů vlád členských stát ů p ředsedá zástupce č lenského státu, který p ředsedá Radě 
pro obecné záležitosti.  
Politickému a bezpe čnostnímu výboru p ředsedá zástupce vysokého p ředstavitele Unie pro zahrani ční 
věci a bezpe čnostní politiku.  
Přípravným orgánů m r ůzných složení Rady, s výjimkou složení pro zahrani ční záležitosti, p ředsedá 
člen skupiny vykonávající p ředsednictví doty čného složení, není-li podle článku 4 rozhodnuto jinak.  
Článek 3  
Rada pro obecné záležitosti zajiš ťuje ve spolupráci s Komisí soudržnost a pokra čování prací jednot ­
livých složení Rady v rámci víceletých program ů. Členské státy vykonávající p ředsednictví p řijmou 
s pomocí generálního sekretariátu Rady veškerá ú čelná opat ření pro organizaci a hladký chod prací 
Rady.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/341
Článek 4 
Rada p řijme rozhodnutí provád ějící toto rozhodnutí.  
10. Prohlášení k článku 17 Smlouvy o Evropské unii  
Konference se domnívá, že pokud již v Komisi nebudou zastoupeni státní p říslušníci všech členských 
stát ů, m ěla by Komise v ěnovat zvláštní pozornost pot řeb ě zajistit plnou transparentnost ve vztazích 
se všemi členskými státy. V souladu s tím by Komise m ěla udržovat úzké styky se všemi členskými 
státy bez ohledu na to, zda jejich státní p říslušník vykonává funkci člena Komise či nikoliv, a m ěla by 
v této souvislosti v ěnovat zvláštní pozornost pot řebě p ředávat si vzájemn ě informace se všemi 
členskými státy a tyto státy konzultovat.  
Konference má rovn ěž za to, že by Komise m ěla p řijmout veškerá nezbytná opat ření k zajišt ění 
plného zohledn ění skute čné politické, sociální a hospodá řské situace ve všech členských státech, 
včetn ě t ěch členských stát ů, jejichž státní p říslušník nevykonává funkci člena Komise. Tato opat ření 
by m ěla zahrnovat záruku toho, že postavení t ěchto členských stát ů bude upraveno vhodnou 
organiza ční úpravou.  
11. Prohlášení k čl. 17 odst. 6 a 7 Smlouvy o Evropské unii  
Konference má za to, že v souladu s ustanoveními Smluv mají Evropský parlament a Evropská rada 
spole čnou odpov ědnost za hladký pr ůběh postupu vedoucího k volb ě p ředsedy Evropské komise. 
Před rozhodnutím Evropské rady povedou tedy zástupci Evropského parlamentu a Evropské rady 
nezbytné konzultace v rámci, který považují za nejvhodn ější. Tyto konzultace se zam ěří na profil 
kandidát ů na funkci p ředsedy Komise, př ičemž se p řihlédne k volbám do Evropského parlamentu 
v souladu s čl. 17 odst. 7 prvním pododstavcem. Podrobnosti t ěchto konzultací mohou být ve 
vhodnou dobu blíže ur čeny vzájemnou dohodou Evropského parlamentu a Evropské rady.  
12. Prohlášení k článku 18 Smlouvy o Evropské unii  
1. Konference prohlašuje, že b ěhem p řípravných prací p ředcházejících jmenování vysokého p řed ­
stavitele Unie pro zahrani ční v ěci a bezpeč nostní politiku, k n ěmuž má dojít dnem vstupu Lisa ­
bonské smlouvy v platnost v souladu s článkem 18 Smlouvy o Evropské unii a článkem 5 Protokolu 
o p řechodných ustanoveních, a jehož funk ční období bude od uvedeného dne až do skon čení 
funk čního období Komise, která bude ve funkci k uvedenému dni, se uskute ční p říslušné kontakty 
s Evropským parlamentem.  
2. Dále konference p řipomíná, že pokud jde o vysokého p ředstavitele Unie pro zahrani ční v ěci 
a bezpeč nostní politiku, jehož funk ční období za čne v listopadu roku 2009 ve stejné dob ě a na 
stejné období jako funk ční období p říští Komise, bude jmenován v souladu s články 17 a 18 
Smlouvy o Evropské unii.CS C 83/342 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
13. Prohlášení o spole čné zahrani ční a bezpe čnostní politice 
Konference zd ůrazň uje, že ustanovení Smlouvy o Evropské unii týkající se spole čné zahrani ční 
a bezpe čnostní politiky, v četn ě vytvo ření ú řadu vysokého p ředstavitele Unie pro zahrani ční v ěci 
a bezpe čnostní politiku a vytvo ření Evropské služby pro vn ější činnost, nemají vliv na odpov ědnost 
členských stát ů ve stávající podob ě, pokud jde o formulaci a provád ění jejich zahrani ční politiky, ani 
na jejich zastoupení ve t řetích zemích a mezinárodních organizacích.  
Konference rovn ěž p řipomíná, že ustanoveními upravujícími spole čnou bezpe čnostní a obrannou 
politiku není dot čena zvláštní povaha bezpe čnostní a obranné politiky členských stát ů. 
Zd ůrazň uje, že Evropská unie a její členské státy budou i nadále vázány ustanoveními Charty 
Organizace spojených národ ů, a zejména hlavní zodpov ědností Rady bezpe čnosti a jejích členů za 
zachování mezinárodního míru a bezpe čnosti.  
14. Prohlášení o spole čné zahrani ční a bezpe čnostní politice 
Krom ě zvláštních pravidel a postup ů uvedených v čl. 24 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii konference 
zd ůrazň uje, že ustanovení týkající se spole čné zahrani ční a bezpe čnostní politiky, v četn ě vysokého 
představitele Unie pro zahrani ční věci a bezpe čnostní politiku a Evropské služby pro vn ější činnost, 
neovlivní stávající právní základ, odpov ědnost ani pravomoci jednotlivých členských stát ů, pokud jde 
o formulaci a provád ění jejich zahrani ční politiky, jejich diplomatické služby, vztahy se t řetími 
zem ěmi a ú čast v mezinárodních organizacích, v četn ě členství členského státu v Rad ě bezpe čnosti 
OSN.  
Konference rovn ěž konstatuje, že ustanovení týkající se spole čné zahrani ční a bezpe čnostní politiky 
neposkytují Komisi nové pravomoci v oblasti iniciace rozhodnutí ani neposilují úlohu Evropského 
parlamentu.  
Konference rovn ěž př ipomíná, že ustanoveními upravujícími spole čnou evropskou bezpeč nostní 
a obrannou politiku není dot čena zvláštní povaha bezpe čnostní a obranné politiky členských stát ů. 
15. Prohlášení k článku 27 Smlouvy o Evropské unii  
Konference prohlašuje, že jakmile bude podepsána Lisabonská smlouva, m ěli by generální tajemník 
Rady, vysoký p ředstavitel pro spole čnou zahrani ční a bezpe čnostní politiku, Komise a členské státy 
zahájit p řípravné práce týkající se Evropské služby pro vn ější činnost.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/343
16. Prohlášení k čl. 55 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii  
Konference má za to, že možnost p řeklad ů Smluv do jazyk ů uvedených v čl. 55 odst. 2 p řispívá 
k napln ění cíle Unie respektovat svou bohatou kulturní a jazykovou rozmanitost podle čl. 3 odst. 3 
čtvrtého pododstavce. V této souvislosti konference potvrzuje oddanost Unie evropské kulturní 
rozmanitosti a zvláštní pozornost, kterou bude nadále v ěnovat uvedeným a jiným jazyk ům. 
Konference doporu čuje, aby členské státy, které si přejí využít možnosti uvedené v čl. 55 odst. 2, 
oznámily Rad ě do šesti m ěsíc ů ode dne podpisu Lisabonské smlouvy jazyk nebo jazyky, do nichž 
budou tyto Smlouvy p řeloženy.  
17. Prohlášení o p řednosti práva  
Konference p řipomíná, že v souladu s ustálenou judikaturou Soudního dvora Evropské unie mají 
Smlouvy a právo př ijímané Unií na základě Smluv p řednost p řed právem členských stát ů, za 
podmínek stanovených touto judikaturou.  
Konference dále rozhodla, že se k tomuto závěre čnému aktu p řipojí stanovisko právní služby Rady 
o p řednosti práva ES ve zn ění uvedeném v dokumentu 11197/07 (JUR 260):  
„Stanovisko právní služby Rady  
ze dne 22. června 2007  
Z judikatury Soudního dvora vyplývá, že p řednost práva ES je základní zásadou práva Spole čenství. Podle 
Soudního dvora je tato zásada neodmyslitelným prvkem zvláštní povahy Evropského spole čenství. V dob ě 
prvního rozsudku této ustálené judikatury (rozsudek ze dne 15. července 1964 ve v ěci 6/64, Costa/ENEL (  1 )) 
nebyla ve Smlouv ě žádná zmínka o p řednosti. Je tomu tak i dnes. Skute čnost, že zásada p řednosti nebude 
v budoucí smlouv ě uvedena, nezm ění žádným zp ůsobem existenci této zásady ani stávající judikaturu Soudního 
dvora.  
___________  
( 1 ) ‚Z toho vyplývá, (…) že právo vytvo řené Smlouvou, tedy autonomním pramenem práva, by nem ělo být vzhledem ke své zvláštní 
a p ůvodní povaze p řeváženo vnitrostátními právními p ředpisy jakéhokoli charakteru, pokud nemá ztratit sv ůj charakter práva 
Spole čenství a pokud nemá být zpochybn ěn právní základ Spole čenství samotného. ‘ “ 
18. Prohlášení o vymezení pravomocí  
Konference zd ůrazň uje, že v souladu se systémem rozd ělení pravomocí mezi Unii a členské státy 
podle Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o fungování Evropské unie náležejí pravomoci, které 
nejsou Smlouvami sv ěřeny Unii, členským stát ům.CS C 83/344 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Sv ěřují-li v ur čité oblasti Smlouvy Unii pravomoc sdílenou s členskými státy, vykonávají členské státy 
svou pravomoc v rozsahu, v jakém ji Unie nevykonala nebo se ji rozhodla p řestat vykonávat. 
Posledn ě uvedená situace nastává, když p říslušné orgány Unie rozhodnou o zrušení legislativního 
aktu, zejména aby lépe zajistily, že zásady subsidiarity a proporcionality budou trvale respektovány. 
Rada m ůže na podn ět jednoho nebo více svých členů (zástupc ů členských stát ů) a v souladu 
s článkem 241 Smlouvy o fungování Evropské unie požádat Komisi, aby p ředložila návrhy na 
zrušení legislativního aktu. Konference vítá prohlášení Komise, že bude t ěmto žádostem v ěnovat 
zvláštní pozornost.  
Zástupci vlád členských stát ů zasedající na mezivládní konferenci mohou řádným postupem pro 
přijímání zm ěn stanoveným v čl. 48 odst. 2 až 5 Smlouvy o Evropské unii také rozhodnout o zm ěně 
smluv, na kterých je Unie založena, mimo jiné za ú čelem rozší ření nebo omezení pravomocí 
sv ěřených Unii uvedenými smlouvami.  
19. Prohlášení k článku 8 Smlouvy o fungování Evropské unie  
Konference se dohodla, že v rámci celkového úsilí Unie odstranit nerovnosti mezi ženami a muži 
bude Unie usilovat ve svých r ůzných politikách o boj proti veškerým formám domácího násilí. 
Členské státy by m ěly p řijmout veškerá nezbytná opat ření pro př edcházení t ěmto trestným čin ům 
a jejich trestání, jakož i pro podporu a ochranu ob ětí. 
20. Prohlášení k článku 16 Smlouvy o fungování Evropské unie 
Konference prohlašuje, že p ři p řijímání pravidel o ochran ě osobních údaj ů na základ ě článku 16, 
která mohou mít p římé d ůsledky pro národní bezpe čnost, bude zvláštní povaha této otázky náležit ě 
zohledn ěna. P řipomíná, že platné právní p ředpisy (viz zejména sm ěrnici 95/46/ES) obsahují v tomto 
ohledu zvláštní odchylky.  
21. Prohlášení o ochran ě osobních údaj ů v oblasti justi ční spolupráce 
v trestních v ěcech a policejní spolupráce  
Konference uznává, že zvláštní pravidla pro ochranu osobních údaj ů a volný pohyb t ěchto údaj ů 
v oblastech justi ční spolupráce v trestních v ěcech a policejní spolupráce, založená na článku 16 
Smlouvy o fungování Evropské unie, by se mohla vzhledem ke specifické povaze t ěchto oblastí 
ukázat jako nezbytná.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/345
22. Prohlášení k článk ům 48 a 79 Smlouvy o fungování Evropské unie  
Konference má za to, že pokud by se návrh legislativního aktu založený na čl. 79 odst. 2 dotkl 
důležitých aspekt ů systému sociálního zabezpe čení členského státu, v četn ě oblasti p ůsobnosti, 
náklad ů nebo finan ční struktury, nebo by se dotkl finan ční rovnováhy tohoto systému, jak je 
stanoveno v čl. 48 druhém pododstavci, budou zájmy daného členského státu pln ě zohledn ěny. 
23. Prohlášení k čl. 48 druhému pododstavci Smlouvy o fungování 
Evropské unie 
Konference p řipomíná, že v takovém p řípad ě Evropská rada v souladu s čl. 15 odst. 4 Smlouvy 
o Evropské unii rozhoduje konsensem.  
24. Prohlášení o právní subjektivit ě Evropské unie 
Konference potvrzuje, že skuteč nost, že Evropská unie má právní subjektivitu, Unii v žádném p řípad ě 
neoprav ňuje k p řijímání právních p ředpis ů nebo k jednání v oblastech mimo pravomoci, které byly 
Unii sv ěřeny členskými státy ve Smlouvách.  
25. Prohlášení k článk ům 75 a 215 Smlouvy o fungování Evropské unie  
Konference p řipomíná, že dodržování základních práv a svobod vyžaduje zejména v ěnování dosta ­
tečné pozornosti ochran ě a dodržování práva dot čených fyzických osob nebo subjekt ů na zákonné 
záruky. Za tímto úč elem a s cílem zajistit přísnou soudní kontrolu rozhodnutí, jež pod řizují fyzické 
osoby nebo subjekty omezujícím opat řením, musí být tato rozhodnutí založena na jasných 
a jednozna čných kritériích. Tato kritéria by m ěla být p řizp ůsobena charakteristickým rys ům každého 
omezujícího opat ření.  
26. Prohlášení o neú časti členského státu na opat ření založeném 
na části třetí hlav ě V Smlouvy o fungování Evropské unie  
Konference prohlašuje, že pokud se členský stát rozhodne neú častnit se opat ření založeného na části 
třetí hlav ě V Smlouvy o fungování Evropské unie, Rada d ůkladn ě projedná možné dů sledky a dopad 
neú časti tohoto členského státu na uvedeném opat ření. 
Každý členský stát m ůže dále vyzvat Komisi, aby situaci p řezkoumala na základ ě článku 116 
Smlouvy o fungování Evropské unie.  
Předcházejícími pododstavci není dot čena možnost členského státu obrátit se v této otázce na 
Evropskou radu.CS C 83/346 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
27. Prohlášení k čl. 85 odst. 1 druhému pododstavci Smlouvy 
o fungování Evropské unie  
Konference má za to, že by na řízení podle čl. 85 odst. 1 druhého pododstavce Smlouvy o fungování 
Evropské unie m ěla zohlednit vnitrostátní p ředpisy a postupy týkající se zahájení trestního stíhání.  
28. Prohlášení k článku 98 Smlouvy o fungování Evropské unie 
Konference bere na v ědomí, že se článek 98 použije v souladu se sou časnou praxí. Slova „opat ření 
(…) nutná k vyrovnání hospodá řských nevýhod, jež byly hospodá řství ur čitých oblastí Spolkové 
republiky zp ůsobeny rozd ělením N ěmecka,“ se vykládají v souladu se stávající judikaturou Soudního 
dvora Evropské unie.  
29. Prohlášení k čl. 107 odst. 2 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské 
unie 
Konference bere na v ědomí, že se čl. 107 odst. 2 písm. c) vykládá v souladu se stávající judikaturou 
Soudního dvora Evropské unie o použitelnosti ustanovení na podporu poskytovanou urč itým 
oblastem Spolkové republiky N ěmecko postiženým bývalým rozd ělením N ěmecka. 
30. Prohlášení k článku 126 Smlouvy o fungování Evropské unie 
Pokud jde o článek 126, konference potvrzuje, že zvyšování r ůstového potenciálu a zajišt ění zdra ­
vého rozpo čtového stavu jsou dva pilí ře hospodá řské a rozpo čtové politiky Unie a členských stát ů. 
Pakt o stabilit ě a rů stu je významným nástrojem pro dosažení t ěchto cíl ů. 
Konference znovu potvrzuje svou oddanost ustanovením týkajícím se Paktu o stabilit ě a r ůstu, která 
tvo ří rámec pro koordinaci rozpo čtových politik členských stát ů. 
Konference potvrzuje, že systém založený na pravidlech je nejlepší zárukou dodržování závazk ů 
a rovného zacházení se všemi členskými státy.  
V tomto rámci konference rovn ěž znovu potvrzuje svou oddanost cíl ům Lisabonské strategie: vytvá ­ 
ření pracovních míst, strukturálním reformám a sociální soudržnosti.  
Cílem Unie je dosažení vyrovnaného hospodá řského rů stu a cenové stability. Proto je t řeba, aby 
hospodá řské a rozpo čtové politiky stanovily správné priority v oblasti hospodá řských reforem, 
inovace, konkurenceschopnosti a posílení soukromých investic a spot řeby v obdobích slabého hospo ­
dá řského rů stu. To by se m ělo odrážet ve sm ěřování rozpoč tových rozhodnutí na vnitrostátníCS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/347
úrovni a na úrovni Unie, zejména prost řednictvím restrukturalizace p říjm ů a výdaj ů ve řejných 
rozpo čtů, za sou časného dodržování rozpo čtové kázn ě v souladu se Smlouvami a s Paktem 
o stabilit ě a r ůstu. 
Rozpo čtové a hospodá řské výzvy, kterým členské státy čelí, podtrhují význam zdravé rozpo čtové 
politiky v celém hospodá řském cyklu.  
Konference se dohodla, že by členské státy m ěly aktivně využívat období hospodá řského oživení za 
účelem konsolidace ve řejných financí a zlepšení rozpoč tového stavu. Cílem je postupn ě docílit 
rozpo čtového p řebytku v č asech konjunktury, který vytvo ří nezbytnou rezervu pro období hospo ­
dá řského poklesu, a př isp ět tak k dlouhodobé udržitelnosti ve řejných financí.  
Členské státy se zájmem o čekávají p řípadné návrhy Komise a další p řísp ěvky členských stát ů ur čené 
k posílení a vyjasn ění provád ění Paktu o stabilit ě a r ůstu. Členské státy p řijmou veškerá nezbytná 
opat ření k posílení r ůstového potenciálu svých ekonomik. Tento cíl by mohla podpo řit lepší koor ­
dinace hospodá řských politik. Toto prohlášení nep ředjímá budoucí rozhovory o Paktu o stabilit ě 
a rů stu. 
31. Prohlášení k článku 156 Smlouvy o fungování Evropské unie 
Konference potvrzuje, že politiky popsané v článku 156 spadají v zásad ě do pravomoci členských 
stát ů. Podp ůrná a koordina ční opat ření uskute čňovaná na úrovni Unie v souladu s uvedeným 
článkem jsou dopl ňkové povahy. Slouží k posílení spolupráce mezi členskými státy, a nikoliv 
k harmonizaci vnitrostátních systém ů. Záruky a zvyklosti existující v každém členském státě týkající 
se odpov ědnosti sociálních partner ů nejsou dot čeny.  
Tímto prohlášením nejsou dot čena ustanovení Smluv, která sv ěřují pravomoc Unii, v četn ě oblasti 
sociálních v ěcí. 
32. Prohlášení k čl. 168 odst. 4 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Konference prohlašuje, že opat ření, která budou p řijata podle čl. 168 odst. 4 písm. c), musí zohled ­ 
ňovat spole čné otázky bezpe čnosti a jejich cílem musí být stanovení vysokých norem jakosti 
a bezpe čnosti, pokud by vnitrostátní normy mající vliv na vnit řní trh jinak bránily dosažení vysoké 
úrovn ě ochrany lidského zdraví.CS C 83/348 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
33. Prohlášení k článku 174 Smlouvy o fungování Evropské unie 
Konference má za to, že odkaz na ostrovní regiony uvedený v článku 174 m ůže zahrnovat ostrovní 
státy jako celek, s výhradou spln ění nezbytných kritérií.  
34. Prohlášení k článku 179 Smlouvy o fungování Evropské unie 
Konference se dohodla že činnost Unie v oblasti výzkumu a technologického rozvoje bude v ěnovat 
řádnou pozornost základním sm ěrům a volbám obsaženým v politikách výzkumu členských stát ů. 
35. Prohlášení k článku 194 Smlouvy o fungování Evropské unie  
Konference se domnívá, že se článek 194 nedotýká práva členských stát ů p řijímat nezbytná ustano ­
vení k zajišt ění svého zásobování energií za podmínek uvedených v článku 347.  
36. Prohlášení k článku 218 Smlouvy o fungování Evropské unie 
o sjednávání a uzavírání mezinárodních smluv členskými státy týkajících se 
prostoru svobody, bezpe čnosti a práva 
Konference potvrzuje, že členské státy mohou sjednávat a uzavírat smlouvy se t řetími zem ěmi nebo 
mezinárodními organizacemi v oblastech zahrnutých částí t řetí hlavou V kapitolami 3, 4 a 5, pokud 
jsou tyto smlouvy v souladu s právem Unie.  
37. Prohlášení k článku 222 Smlouvy o fungování Evropské unie  
Aniž jsou dot čena opat ření Unie p řijatá ke splnění jejího závazku solidarity v ůči členskému státu, 
který je cílem teroristického útoku nebo ob ětí př írodní nebo člov ěkem způ sobené pohromy, není 
žádné z ustanovení článku 222 urč eno k tomu, aby ovliv ňovalo právo jiného členského státu na 
volbu nejvhodn ějšího prostř edku ke spln ění svého závazku solidarity v ůči uvedenému členskému 
státu.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/349
38. Prohlášení k článku 252 Smlouvy o fungování Evropské unie o po čtu 
generálních advokát ů Soudního dvora  
Konference prohlašuje, že pokud Soudní dvů r požádá v souladu s čl. 252 prvním pododstavcem 
Smlouvy o fungování Evropské unie o zvýšení po čtu generálních advokátů o t ři (jedenáct namísto 
osmi), bude Rada jednomysln ě s tímto zvýšením souhlasit.  
Konference se dohodla, že v takovém p řípad ě bude mít Polsko stálého generálního advokáta, stejně 
jako jej již má N ěmecko, Francie, Itálie, Španělsko a Spojené království, a nebude se již ú častnit 
systému částe čné obm ěny, p řičemž stávající systém částe čné obm ěny se bude týkat p ěti generálních 
advokát ů namísto t ří. 
39. Prohlášení k článku 290 Smlouvy o fungování Evropské unie 
Konference bere na v ědomí zám ěr Komise pokra čovat v souladu se svými zavedenými postupy 
v konzultacích odborník ů jmenovaných členskými státy p ři vypracovávání svých návrh ů akt ů 
v p řenesené pravomoci v oblasti finan čních služeb.  
40. Prohlášení k článku 329 Smlouvy o fungování Evropské unie 
Konference prohlašuje, že členské státy mohou ve své žádosti o navázání posílené spolupráce uvést, 
zda již v této fázi zamýšlejí uplatnit článek 333 o rozší ření hlasování kvalifikovanou v ětšinou nebo 
použití řádného legislativního postupu.  
41. Prohlášení k článku 352 Smlouvy o fungování Evropské unie  
Konference prohlašuje, že odkaz na cíle Unie v čl. 352 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie 
se týká cíl ů stanovených v čl. 3 odst. 2 a 3 Smlouvy o Evropské unii a cíl ů čl. 3 odst. 5 uvedené 
smlouvy souvisejících s vn ější činností na základ ě části páté Smlouvy o fungování Evropské unie. Je 
proto vylou čeno, že by činnost založená na článku 352 Smlouvy o fungování Evropské unie 
sledovala pouze cíle stanovené v čl. 3 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii. V této souvislosti konference 
konstatuje, že v souladu s čl. 31 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii nemohou být v oblasti spole čné 
zahrani ční a bezpe čnostní politiky p řijímány legislativní akty.CS C 83/350 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
42. Prohlášení k článku 352 Smlouvy o fungování Evropské unie 
Konference zd ůrazň uje, že v souladu s ustálenou judikaturou Soudního dvora Evropské unie nem ůže 
článek 352 Smlouvy o fungování Evropské unie jakožto nedílná sou část institucionálního systému 
založeného na zásad ě sv ěřených pravomocí sloužit jako základ pro rozšíř ení rozsahu pravomocí 
Unie nad obecný rámec vymezený ustanoveními Smluv jako celku, a zejména ustanoveními, která 
vymezují úkoly a činnosti Unie. Článek 352 nem ůže být v žádném p řípad ě použit jako základ pro 
přijetí ustanovení, jejichž ú činek by v podstatě znamenal zm ěnu Smluv, aniž by se použil postup, 
který pro tento úč el Smlouvy stanoví.  
43. Prohlášení k čl. 355 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie  
Vysoké smluvní strany se dohodly, že Evropská rada na základ ě čl. 355 odst. 6 p řijme rozhodnutí, 
jež povede ke zm ěně postavení Mayotte ve vztahu k Unii tak, že se toto území stane nejvzdálen ějším 
regionem ve smyslu čl. 355 odst. 1 a článku 349, jakmile francouzské orgány Evropské rad ě 
a Komisi oznámí, že to probíhající vývoj vnit řního statutu ostrova umož ňuje.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/351
B. PROHLÁŠENÍ K PROTOKOL ŮM P ŘIPOJENÝM KE SMLOUVÁM  
44. Prohlášení k článku 5 Protokolu o schengenském acquis za člen ěném 
do rámce Evropské unie 
Konference bere na v ědomí, že pokud členský stát u činil oznámení podle čl. 5 odst. 2 Protokolu 
o schengenském  acquis  za členěném do rámce Evropské unie, že se nechce ú častnit návrhu či podn ětu, 
m ůže být toto oznámení staženo kdykoli p řed př ijetím opat ření navazujícího na schengenské  acquis . 
45. Prohlášení k čl. 5 odst. 2 Protokolu o schengenském acquis 
za člen ěném do rámce Evropské unie  
Konference prohlašuje, že kdykoli Spojené království nebo Irsko oznámí Rad ě sv ůj úmysl neú častnit 
se opat ření navazujícího na část schengenského  acquis , které se úč astní, Rada d ůkladn ě projedná 
možné dopady neú časti daného členského státu v uvedeném opat ření. P ři projednání v rámci Rady 
by m ěly být zohledn ěny informace poskytnuté Komisí týkající se vztahu mezi návrhem 
a schengenským  acquis . 
46. Prohlášení k čl. 5 odst. 3 Protokolu o schengenském acquis 
za člen ěném do rámce Evropské unie  
Konference p řipomíná, že pokud Rada nep řijme rozhodnutí po prvním v ěcném projednání záleži ­
tosti, m ůže jí Komise p ředložit pozm ěn ěný návrh k dalšímu v ěcnému projednání ve lh ůtě čtyř 
m ěsíc ů. 
47. Prohlášení k čl. 5 odst. 3, 4 a 5 Protokolu o schengenském  acquis  
za člen ěném do rámce Evropské unie  
Konference bere na v ědomí, že podmínky, jež stanoví rozhodnutí uvedené v čl. 5 odst. 3, 4 nebo 5 
Protokolu o schengenském  acquis  zač len ěném do rámce Evropské unie, mohou stanovit, že doty čný 
členský stát ponese p řípadné p římé finan ční d ůsledky, které nezbytn ě a nevyhnuteln ě nastanou 
v d ůsledku ukon čení jeho ú časti v č ásti nebo celém  acquis  uvedeném v jakémkoli rozhodnutí Rady 
přijatém podle článku 4 uvedeného protokolu.CS C 83/352 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
48. Prohlášení k Protokolu o postavení Dánska 
Konference bere na v ědomí, že Dánsko s ohledem na právní akty, které p řijme Rada bu ď sama, nebo 
spole čně s Evropským parlamentem, a které obsahují jak ustanovení použitelná na Dánsko, tak 
i ustanovení, jež na Dánsko použitelná nejsou, protože se na jejich právní základ vztahuje část I 
Protokolu o postavení Dánska, prohlašuje, že nevyužije svého hlasovacího práva k tomu, aby zabrá ­
nilo p řijetí ustanovení, která na Dánsko nejsou použitelná.  
Dále konference bere na v ědomí, že na základ ě prohlášení konference k článku 222 Dánsko prohla ­ 
šuje, že dánská úč ast na činnostech nebo právních aktech podle článku 222 se uskute ční v souladu 
s částí I a částí II Protokolu o postavení Dánska.  
49. Prohlášení o Itálii  
Konference bere na v ědomí, že Protokol o Itálii p řipojený v roce 1957 ke Smlouv ě o založení 
Evropského hospodá řského spole čenství, pozm ěn ěný p ři p řijetí Smlouvy o Evropské unii, uvád ěl 
toto: 
„VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,  
PŘEJÍCE SI vy řešit n ěkteré zvláštní otázky týkající se Itálie,  
SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se p řipojují k této smlouv ě: 
ČLENSKÉ STÁTY SPOLE ČENSTVÍ 
BEROU NA V ĚDOMÍ skute čnost, že italská vláda zahájila desetiletý program hospodá řského rozvoje 
zam ěřený na vyrovnání strukturální nerovnováhy italského hospodá řství, zejména vybavením mén ě 
rozvinutých oblastí na jihu a na italských ostrovech a vytvo řením nových pracovních míst s cílem 
odstranit nezam ěstnanost;  
PŘIPOMÍNAJÍ, že zásady a cíle tohoto programu italské vlády byly vzaty na v ědomí a schváleny 
organizacemi pro mezinárodní spolupráci, jichž jsou členské státy členy;  
UZNÁVAJÍ, že dosažení cíl ů italského programu je v jejich spole čném zájmu;  
SHODUJÍ SE na tom, aby orgán ům Spole čenství bylo doporu čeno s cílem usnadnit italské vlád ě 
spln ění tohoto úkolu p řijmout všechny prost ředky a postupy umožn ěné Smlouvou, zejména p řim ě­ 
řené využití zdroj ů Evropské investi ční banky a Evropského sociálního fondu;CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/353
DOMNÍVAJÍ SE, že orgány Společ enství musí p ři uplat ňování Smlouvy brát v úvahu úsilí, které musí 
italské hospodá řství vyvinout b ěhem nadcházejících let, a vhodnou p říležitost k odvrácení nebez ­
pe čného nap ětí, zejména v platební bilanci a úrovni zam ěstnanosti, které by mohlo ohrozit uplat ­ 
ňování Smlouvy v Itálii;  
UZNÁVAJÍ zejména, že v p řípad ě použití článk ů 109h a 109i je t řeba dbát, aby opat ření požadovaná 
od italské vlády zajiš ťovala napln ění jejího programu hospodá řského rozvoje a zvýšení životní úrovn ě 
obyvatelstva.“  
50. Prohlášení k článku 10 Protokolu o p řechodných ustanoveních  
Konference vyzývá Evropský parlament, Radu a Komisi, aby ve vhodných p řípadech a podle 
možností ve lh ůtě p ěti let uvedené v čl. 10 odst. 3 Protokolu o p řechodných ustanoveních usilovaly 
v rámci svých pravomocí o p řijetí právních akt ů, kterými se m ění nebo nahrazují akty uvedené 
v čl. 10 odst. 1 uvedeného protokolu.CS C 83/354 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
C. PROHLÁŠENÍ ČLENSKÝCH STÁT Ů 
51. Prohlášení Belgického království o vnitrostátních parlamentech  
Belgie up řes ňuje, že podle jejího ústavního práva jak Sn ěmovna zastupitel ů a Senát Federálního 
parlamentu, tak i parlamentní shromáždění spole čenství a region ů jednají, z hlediska pravomocí 
vykonávaných Unií, jako složky vnitrostátního parlamentního systému nebo jako komory vnitros ­
tátního parlamentu.  
52. Prohlášení Belgického království, Bulharské republiky, Spolkové 
republiky N ěmecko, Řecké republiky, Špan ělského království, Italské 
republiky, Kyperské republiky, Litevské republiky, Lucemburského 
velkovévodství, Ma ďarské republiky, Republiky Malta, Rakouské 
republiky, Portugalské republiky, Rumunska, Republiky Slovinsko 
a Slovenské republiky o symbolech Evropské unie  
Belgie, Bulharsko, N ěmecko, Řecko, Špan ělsko, Itálie, Kypr, Litva, Lucembursko, Ma ďarsko, Malta, 
Rakousko, Portugalsko, Rumunsko, Slovinsko a Slovensko prohlašují, že vlajka znázor ňující kruh 
dvanácti zlatých hv ězd na modrém pozadí, hymna vycházející z „Ódy na radost“ z Deváté symfonie 
Ludwiga van Beethovena, heslo „Jednotná v rozmanitosti“, euro jako m ěna Evropské unie a 9. kv ěten 
jako den Evropy pro n ě z ůstávají i nadále symboly sounáležitosti ob čan ů Evropské unie a jejich 
svazku s ní.  
53. Prohlášení České republiky k Listin ě základních práv Evropské unie  
1. Česká republika p řipomíná, že ustanovení Listiny základních práv Evropské unie jsou ur čena 
orgánů m a institucím Evropské unie v souladu se zásadou subsidiarity a rozd ělením pravomocí mezi 
Evropskou unií a jejími členskými státy, jak bylo znovu potvrzeno v prohlášení ( č. 18) o vymezení 
pravomocí. Česká republika zd ůrazň uje, že její ustanovení jsou ur čena členským stát ům pouze tehdy, 
pokud provád ějí právo Unie, a nikoli tehdy, když p řijímají nebo provád ějí vnitrostátní právo nezá ­
visle na právu Unie.  
2. Česká republika rovn ěž zd ůrazň uje, že Listina nerozši řuje oblast uplat ňování práva Unie 
a nezakládá žádnou novou pravomoc Unie. Listina nezužuje oblast uplat ňování vnitrostátního 
práva a neomezuje žádné souč asné pravomoci vnitrostátních orgán ů v této oblasti.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/355
3. Česká republika podtrhuje, že pokud Listina uznává základní práva a zásady, které vyplývají 
z ústavních zvyklostí spole čných členským stát ům, tato práva a zásady musí být vykládány v souladu 
s t ěmito zvyklostmi.  
4. Česká republika dále zd ůrazň uje, že žádné ustanovení této Listiny nesmí být vykládáno jako 
omezení nebo narušení lidských práv a základních svobod, které jsou v oblasti své p ůsobnosti 
uznávány právem Unie a mezinárodními smlouvami, jejichž smluvní stranou je Unie nebo všechny 
její členské státy, v četn ě Evropské úmluvy o ochran ě lidských práv a základních svobod, a ústavami 
členských stát ů. 
54. Prohlášení Spolkové republiky N ěmecko, Irska, Ma ďarské republiky, 
Rakouské republiky a Švédského království  
Německo, Irsko, Ma ďarsko, Rakousko a Švédsko konstatují, že zásadní ustanovení Smlouvy 
o založení Evropského spole čenství pro atomovou energii nebyla podstatn ě zm ěn ěna od vstupu 
uvedené smlouvy v platnost a musí být aktualizována. Podporují myšlenku konference zástupc ů 
vlád členských stát ů, jež by m ěla být svolána co nejd říve. 
55. Prohlášení Špan ělského království a Spojeného království Velké 
Británie a Severního Irska  
Smlouvy se použijí na Gibraltar jako na evropské území, za jehož vn ější vztahy p řevzal odpov ědnost 
členský stát. To nemá za následek zm ěnu př íslušných postoj ů doty čných členských stát ů. 
56. Prohlášení Irska k článku 3 Protokolu o postavení Spojeného 
království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpe čnosti a práva  
Irsko potvrzuje svou oddanost Unii jako prostoru svobody, bezpe čnosti a práva, v n ěmž jsou 
respektována základní práva a r ůzné právní systémy a tradice členských států a jenž poskytuje 
ob čan ům vysokou úrove ň bezpe čnosti.  
Irsko proto prohlašuje, že je pevn ě odhodláno uplatnit v co nejv ětší mí ře své právo podle článku 3 
Protokolu o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpe čnosti 
a práva ú častnit se p řijímání opat ření na základě části t řetí hlavy V Smlouvy o fungování Evropské 
unie.  
Irsko se bude v co nejv ětší mí ře ú častnit zejména opatř ení v oblasti policejní spolupráce.CS C 83/356 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Irsko dále p řipomíná, že v souladu s článkem 8 protokolu m ůže Rad ě písemn ě oznámit, že si již 
nepř eje, aby se na n ě protokol vztahoval. Irsko má v úmyslu p řezkoumat uplat ňování t ěchto 
ujednání do t ří let od vstupu Lisabonské smlouvy v platnost.  
57. Prohlášení Italské republiky o složení Evropského parlamentu 
Itálie p řipomíná, že v souladu s články 10 a 14 Smlouvy o Evropské unii se Evropský parlament 
skládá ze zástupc ů ob čan ů Unie, jejichž zastoupení je zajišt ěno pom ěrným sestupným zp ůsobem.  
Itálie rovn ěž p řipomíná, že na základ ě článku 9 Smlouvy o Evropské unii a článku 20 Smlouvy 
o fungování Evropské unie je ob čanem Unie každá osoba, která má státní př íslušnost členského státu.  
Proto se Itálie domnívá, že, aniž je dot čeno rozhodnutí týkající se volebního období 2009-2014, 
musí každé rozhodnutí p řijaté Evropskou radou z podn ětu Evropského parlamentu a s jeho 
souhlasem stanovící složení Evropského parlamentu dodržovat zásady stanovené v č lánku 14 
Smlouvy o Evropské unii.  
58. Prohlášení Lotyšské republiky, Ma ďarské republiky a Republiky 
Malta o zp ůsobu psaní názvu jednotné m ěny ve Smlouvách  
Aniž je dot čen jednotný způ sob psaní názvu jednotné m ěny Evropské unie podle Smluv, jak je 
uveden na bankovkách a mincích, Lotyšsko, Ma ďarsko a Malta prohlašují, že zp ůsob psaní názvu 
jednotné m ěny, vč etn ě odvozených tvar ů, použitý v lotyšském, ma ďarském a maltském zn ění Smluv 
nemá vliv na stávající pravidla lotyšského, ma ďarského a maltského jazyka.  
59. Prohlášení Nizozemského království k článku 312 Smlouvy o fungo- 
vání Evropské unie  
Nizozemské království bude souhlasit s rozhodnutím uvedeným v čl. 312 odst. 2 druhém podod ­
stavci Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud revize rozhodnutí uvedeného v čl. 311 t řetím 
pododstavci uvedené smlouvy p řinese Nizozemsku uspokojivé řešení jeho nadm ěrného záporného 
čistého p řísp ěvku do rozpo čtu Unie.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/357
60. Prohlášení Nizozemského království k článku 355 Smlouvy o fungo- 
vání Evropské unie 
Nizozemské království prohlašuje, že podn ět k rozhodnutí uvedenému v čl. 355 odst. 6, urč enému 
ke zm ěně postavení Nizozemských Antil nebo Aruby vzhledem k Unii, bude p ředložen pouze na 
základ ě rozhodnutí př ijatého v souladu s ústavou Nizozemského království.  
61. Prohlášení Polské republiky k Listin ě základních práv Evropské unie  
Listina se nijak nedotýká práva členských stát ů p řijímat právní p ředpisy v oblasti ve řejné mravnosti, 
rodinného práva, jakož i ochrany lidské d ůstojnosti a dodržování fyzické a mravní integrity člov ěka. 
62. Prohlášení Polské republiky k Protokolu o uplat ňování Listiny 
základních práv Evropské unie v Polsku a Spojeném království  
Polská republika prohlašuje, že vzhledem k tradici spole čenského hnutí „Solidarita“ a jeho význam ­
nému p řínosu k boji za sociální a pracovní práva pln ě respektuje sociální a pracovní práva, jak jsou 
stanovena právem Evropské unie, a zejména ta, jež jsou potvrzena v hlav ě IV Listiny základních práv 
Evropské unie.  
63. Prohlášení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska 
o definici pojmu „státní p říslušníci“ 
S ohledem na Smlouvy a na Smlouvu o založení Evropského spole čenství pro atomovou energii 
a jiné akty z t ěchto smluv odvozených nebo jejichž platnost tyto smlouvy zachovávají, trvá Spojené 
království na svém prohlášení ze dne 31. prosince 1982 o definici pojmu „státní p říslušníci“ s tou 
výjimkou, že odkazem na „ob čany britských závislých území“ se rozum ějí „ob čané britských zámo ř­
ských území“.  
64. Prohlášení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska 
o volebním právu pro volby do Evropského parlamentu  
Spojené království bere na v ědomí, že ú čelem článku 14 Smlouvy o Evropské unii a jiných ustano ­
vení Smluv není m ěnit základ volebního práva pro volby do Evropského parlamentu.CS C 83/358 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
65. Prohlášení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska 
k článku 75 Smlouvy o fungování Evropské unie  
Spojené království pln ě podporuje energické opat ření za ú čelem př ijetí finan čních sankcí urč ených na 
předcházení a boj proti terorismu a souvisejícím činnostem. Proto Spojené království prohlašuje, že 
zamýšlí uplatnit své právo podle článku 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska 
s ohledem na prostor svobody, bezpe čnosti a práva ú častnit se p řijímání všech návrh ů podle článku 
75 Smlouvy o fungování Evropské unie.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/359

SROVNÁVACÍ TABULKY  (*) 
Smlouva o Evropské unii  
Dosavadní číslování Smlouvy o Evropské unii  Nové číslování Smlouvy o Evropské unii  
HLAVA I – SPOLE ČNÁ USTANOVENÍ HLAVA I – SPOLE ČNÁ USTANOVENÍ  
Článek 1  Článek 1  
Článek 2  
Článek 2  Článek 3  
Článek 3 (zrušen) (  1 ) 
Článek 4  
Článek 5 (  2 ) 
Článek 4 (zrušen) (  3 ) 
Článek 5 (zrušen) (  4 ) 
Článek 6  Článek 6  
Článek 7  Článek 7  
Článek 8  
HLAVA II – USTANOVENÍ POZM ĚŇUJÍCÍ 
SMLOUVU O ZALOŽENÍ EVROPSKÉHO 
HOSPODÁ ŘSKÉHO SPOLE ČENSTVÍ S CÍLEM 
ZALOŽIT EVROPSKÉ SPOLE ČENSTVÍ  HLAVA II – USTANOVENÍ 
O DEMOKRATICKÝCH ZÁSADÁCH 
Článek 8 (zrušen) (  5 ) Článek 9  
Článek 10 (  6 ) 
( 1 ) V ěcn ě nahrazen článkem 7 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) 
a čl. 13 odst. 1 a čl. 21 odst. 3 druhým pododstavcem Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva 
o EU“). 
( 2 ) Nahrazuje článek 5 Smlouvy o založení Evropského spole čenství (dále jen „Smlouva o ES“). 
( 3 ) V ěcn ě nahrazen článkem 15 Smlouvy o EU. 
( 4 ) V ěcn ě nahrazen čl. 13 odst. 2 Smlouvy o EU. 
( 5 ) Článek 8 Smlouvy o Evropské unii ve zn ění platném p řed vstupem Lisabonské smlouvy v platnost (dále 
jen „dosavadní Smlouva o EU“) m ěnil Smlouvu o ES. Tyto zm ěny jsou za člen ěny do uvedené smlouvy 
a článek 8 se zrušuje. Jeho číslo je použito pro vložení nového ustanovení. 
( 6 ) Odstavec 4 v ěcn ě nahrazuje čl. 191 první pododstavec Smlouvy o ES.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/361  
(*) Tyto dv ě tabulky vyplývají z tabulek uvedených v článku 5 Lisabonské smlouvy, avšak neobsahují 
prost řední sloupec, který obsahoval mezitímní číslování uvád ěné v Lisabonské smlouvě .
Dosavadní číslování Smlouvy o Evropské unii  Nové číslování Smlouvy o Evropské unii  
Článek 11  
Článek 12  
HLAVA III – USTANOVENÍ POZM ĚŇUJÍCÍ 
SMLOUVU O ZALOŽENÍ EVROPSKÉHO 
SPOLE ČENSTVÍ UHLÍ A OCELI  HLAVA III – USTANOVENÍ O ORGÁNECH  
Článek 9 (zrušen) (  7 ) Článek 13  
Článek 14 (  8 ) 
Článek 15 (  9 ) 
Článek 16 (  10 ) 
Článek 17 (  11 ) 
Článek 18  
Článek 19 (  12 ) 
HLAVA IV – USTANOVENÍ POZM ĚŇUJÍCÍ 
SMLOUVU O ZALOŽENÍ EVROPSKÉHO 
SPOLE ČENSTVÍ PRO ATOMOVOU ENERGII HLAVA IV – USTANOVENÍ O POSÍLENÉ 
SPOLUPRÁCI 
Článek 10 (zrušen) (  13 ) 
Články 27a až 27e (nahrazeny) 
Články 40, 40a a 40b (nahrazeny) 
Články 43 až 45 (nahrazeny)  Článek 20 (  14 ) 
( 7 ) Článek 9 dosavadní Smlouvy o Evropské unii m ěnil Smlouvu o založení Evropského spole čenství uhlí 
a oceli. Uvedená smlouva pozbyla platnosti dnem 23. č ervence 2002. Článek 9 se zrušuje a jeho číslo 
je použito pro vložení nového ustanovení. 
( 8 ) — Odstavce 1 a 2 v ěcn ě nahrazují článek 189 Smlouvy o ES; 
— odstavce 1 až 3 v ěcn ě nahrazují čl. 190 odst. 1 až 3 Smlouvy o ES; 
— odstavec 1 v ěcn ě nahrazuje čl. 192 první pododstavec Smlouvy o ES; 
— odstavec 4 v ěcn ě nahrazuje čl. 197 první pododstavec Smlouvy o ES. 
( 9 ) V ěcn ě nahrazuje článek 4 Smlouvy o EU. 
( 10 ) — Odstavec 1 v ěcn ě nahrazuje čl. 202 první a druhou odrážku Smlouvy o ES; 
— odstavce 2 a 9 v ěcn ě nahrazují článek 203 Smlouvy o ES; 
— odstavce 4 a 5 v ěcn ě nahrazují čl. 205 odst. 2 a 4 Smlouvy o ES. 
( 11 ) — Odstavec v ěcn ě nahrazuje článek 211 Smlouvy o ES; 
— odstavce 3 a 7 v ěcn ě nahrazují článek 214 Smlouvy o ES; 
— odstavec 6 v ěcn ě nahrazuje čl. 217 odst. 1, 3 a 4 Smlouvy o ES. 
( 12 ) — V ěcn ě nahrazuje článek 220 Smlouvy o ES; 
— odst. 2 první pododstavec v ěcn ě nahrazuje čl. 221 první pododstavec Smlouvy o ES. 
( 13 ) Článek 10 dosavadní Smlouvy o Evropské unii m ěnil Smlouvu o založení Evropského spole čenství pro 
atomovou energii. Tyto zm ěny jsou zač len ěny do uvedené smlouvy a článek 10 se zrušuje. Jeho číslo 
je použito pro vložení nového ustanovení. 
( 14 ) Nahrazuje rovn ěž články 11 a 11a Smlouvy o ES.CS C 83/362 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Dosavadní číslování Smlouvy o Evropské unii  Nové číslování Smlouvy o Evropské unii  
HLAVA V – USTANOVENÍ O SPOLE ČNÉ 
ZAHRANI ČNÍ A BEZPE ČNOSTNÍ POLITICE HLAVA V – OBECNÁ USTANOVENÍ O VN ĚJŠÍ 
ČINNOSTI UNIE A ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ 
O SPOLE ČNÉ ZAHRANI ČNÍ 
A BEZPE ČNOSTNÍ POLITICE  
Kapitola 1 – Obecná ustanovení o vn ější 
činnosti Unie  
Článek 21  
Článek 22  
Kapitola 2 – Zvláštní ustanovení o spole čné 
zahrani ční a bezpe čnostní politice  
Oddíl 1 – Spole čná ustanovení  
Článek 23  
Článek 11  Článek 24  
Článek 12  Článek 25  
Článek 13  Článek 26  
Článek 27  
Článek 14  Článek 28  
Článek 15  Článek 29  
Článek 22 (p řemíst ěn) Článek 30  
Článek 23 (p řemíst ěn) Článek 31  
Článek 16  Článek 32  
Článek 17 (p řemíst ěn) Článek 42 
Článek 18  Článek 33  
Článek 19  Článek 34  
Článek 20  Článek 35  
Článek 21  Článek 36  
Článek 22 (p řemíst ěn) Článek 30 
Článek 23 (p řemíst ěn) Článek 31 
Článek 24  Článek 37CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/363
Dosavadní číslování Smlouvy o Evropské unii  Nové číslování Smlouvy o Evropské unii  
Článek 25  Článek 38  
Článek 39  
Článek 47 (p řemíst ěn) Článek 40  
Článek 26 (zrušen)  
Článek 27 (zrušen)  
Článek 27a (nahrazen) (  15 ) Článek 20 
Článek 27b (nahrazen) (  15 ) Článek 20 
Článek 27c (nahrazen) (  15 ) Článek 20 
Článek 27d (nahrazen) (  15 ) Článek 20 
Článek 27e (nahrazen) (  15 ) Článek 20 
Článek 28  Článek 41  
Oddíl 2 – Ustanovení o spole čné bezpe čnostní 
a obranné politice  
Článek 17 (p řemíst ěn) Článek 42  
Článek 43  
Článek 44  
Článek 45  
Článek 46  
HLAVA VI – USTANOVENÍ O POLICEJNÍ 
A JUSTI ČNÍ SPOLUPRÁCI V TRESTNÍCH 
VĚCECH (zrušena) (  16 ) 
Článek 29 (nahrazen) (  17 ) 
Článek 30 (nahrazen) (  18 ) 
Článek 31 (nahrazen) (  19 ) 
( 15 ) Články 27a až 27e dosavadní Smlouvy o EU, týkající se posílené spolupráce, se nahrazují rovn ěž 
články 326 až 334 Smlouvy o fungování EU. 
( 16 ) Hlava VI dosavadní Smlouvy o EU, týkající se policejní a justi ční spolupráce v trestních v ěcech, se 
nahrazuje kapitolami 1, 4 a 5 části t řetí hlavy V Smlouvy o fungování EU. 
( 17 ) Nahrazen článkem 67 Smlouvy o fungování EU. 
( 18 ) Nahrazen články 87 a 88 Smlouvy o fungování EU. 
( 19 ) Nahrazen články 82, 83 a 85 Smlouvy o fungování EU.CS C 83/364 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Dosavadní číslování Smlouvy o Evropské unii  Nové číslování Smlouvy o Evropské unii  
Článek 32 (nahrazen) (  20 ) 
Článek 33 (nahrazen) (  21 ) 
Článek 34 (zrušen)  
Článek 35 (zrušen)  
Článek 36 (nahrazen) (  22 ) 
Článek 37 (zrušen)  
Článek 38 (zrušen)  
Článek 39 (zrušen)  
Článek 40 (nahrazen) (  23 ) Článek 20 
Článek 40a (nahrazen) (  23 ) Článek 20 
Článek 40b (nahrazen) (  23 ) Článek 20 
Článek 41 (zrušen)  
Článek 42 (zrušen)  
HLAVA VII – USTANOVENÍ O POSÍLENÉ 
SPOLUPRÁCI (nahrazena) (  24 ) HLAVA IV – USTANOVENÍ O POSÍLENÉ SPOLUPRÁCI 
Článek 43 (nahrazen) (
 24 ) Článek 20 
Článek 43a (nahrazen) (  24 ) Článek 20 
Článek 43b (nahrazen) (  24 ) Článek 20 
Článek 44 (nahrazen) (  24 ) Článek 20 
Článek 44a (nahrazen) (  24 ) Článek 20 
Článek 45 (nahrazen) (  24 ) Článek 20 
HLAVA VIII – ZÁV ĚRE ČNÁ USTANOVENÍ  HLAVA VI – ZÁV ĚRE ČNÁ USTANOVENÍ  
Článek 46 (zrušen)  
Článek 47  
( 20 ) Nahrazen článkem 89 Smlouvy o fungování EU. 
( 21 ) Nahrazen článkem 72 Smlouvy o fungování EU. 
( 22 ) Nahrazen článkem 71 Smlouvy o fungování EU. 
( 23 ) Články 40, 40a a 40b dosavadní Smlouvy o EU, týkající se posílené spolupráce, se nahrazují rovn ěž 
články 326 až 334 Smlouvy o fungování EU. 
( 24 ) Články 43 až 45 a hlava VII dosavadní Smlouvy o EU, týkající se posílené spolupráce, se nahrazují 
rovn ěž články 326 až 334 Smlouvy o fungování EU.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/365
Dosavadní číslování Smlouvy o Evropské unii  Nové číslování Smlouvy o Evropské unii  
Článek 47 (nahrazen)  Článek 40 
Článek 48  Článek 48  
Článek 49  Článek 49  
Článek 50  
Článek 51  
Článek 52  
Článek 50 (zrušen)  
Článek 51  Článek 53  
Článek 52  Článek 54  
Článek 53  Článek 55  
Smlouva o fungování Evropské unie  
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
ČÁST PRVNÍ – ZÁSADY  ČÁST PRVNÍ – ZÁSADY  
Článek 1 (zrušen)  
Článek 1  
Článek 2 (zrušen) (  25 ) 
Hlava I – Druhy a oblasti pravomocí Unie  
Článek 2  
Článek 3  
Článek 4  
Článek 5  
Článek 6  
Hlava II – Obecn ě použitelná ustanovení  
( 25 ) V ěcn ě nahrazen článkem 3 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“).CS C 83/366 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Článek 7  
Čl. 3 odst. 1 (zrušen) (  26 ) 
Čl. 3 odst. 2  Článek 8  
Článek 4 (p řemíst ěn) Článek 119 
Článek 5 (nahrazen) (  27 ) 
Článek 9  
Článek 10  
Článek 6  Článek 11  
Čl. 153 odst. 2 (p řemíst ěn) Článek 12  
Článek 13 (  28 ) 
Článek 7 (zrušen) (  29 ) 
Článek 8 (zrušen) (  30 ) 
Článek 9 (zrušen)  
Článek 10 (zrušen) (  31 ) 
Článek 11 (nahrazen) (  32 ) Články 326 až 334  
Článek 11a (nahrazen) (  32 ) Články 326 až 334  
Článek 12 (p řemíst ěn) Článek 18 
Článek 13 (p řemíst ěn) Článek 19 
Článek 14 (p řemíst ěn) Článek 26 
Článek 15 (p řemíst ěn) Článek 27 
Článek 16  Článek 14  
Článek 255 (p řemíst ěn) Článek 15  
Článek 286 (nahrazen)  Článek 16  
( 26 ) V ěcn ě nahrazen články 3 až 6 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování 
EU“). 
( 27 ) Nahrazen článkem 5 Smlouvy o EU. 
( 28 ) Vložení normativní části protokolu o ochran ě a dobrých životních podmínkách zví řat. 
( 29 ) V ěcn ě nahrazen článkem 13 Smlouvy o EU. 
( 30 ) V ěcn ě nahrazen článkem 13 Smlouvy o EU a čl. 282 odst. 1 Smlouvy o fungování EU. 
( 31 ) V ěcn ě nahrazen čl. 4 odst. 3 Smlouvy o EU. 
( 32 ) Nahrazen rovn ěž článkem 20 Smlouvy o EU.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/367
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Článek 17  
ČÁST DRUHÁ – OB ČANSTVÍ UNIE  ČÁST DRUHÁ – ZÁKAZ DISKRIMINACE 
A OB ČANSTVÍ UNIE  
Článek 12 (p řemíst ěn) Článek 18  
Článek 13 (p řemíst ěn) Článek 19  
Článek 17  Článek 20  
Článek 18  Článek 21  
Článek 19  Článek 22  
Článek 20  Článek 23  
Článek 21  Článek 24  
Článek 22  Článek 25  
ČÁST T ŘETÍ – POLITIKY SPOLE ČENSTVÍ ČÁST T ŘETÍ – VNIT ŘNÍ POLITIKY 
A ČINNOSTI UNIE 
Hlava I – Vnit řní trh  
Článek 14 (p řemíst ěn) Článek 26  
Článek 15 (p řemíst ěn) Článek 27  
Hlava I – Volný pohyb zboží  Hlava II – Volný pohyb zboží  
Článek 23  Článek 28  
Článek 24  Článek 29  
Kapitola 1 – Celní unie  Kapitola 1 – Celní unie  
Článek 25  Článek 30  
Článek 26  Článek 31  
Článek 27  Článek 32  
Část t řetí hlava X  – Spolupráce v celních vě cech 
(přemíst ěna) Kapitola 2 – Spolupráce v celních v ěcech  
Článek 135 (p řemíst ěn) Článek 33  
Kapitola 2 – Zákaz množstevních omezení 
mezi členskými státy  Kapitola 3 – Zákaz množstevních omezení mezi členskými státy  
Článek 28  Článek 34CS C 83/368 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Článek 29  Článek 35  
Článek 30  Článek 36  
Článek 31  Článek 37  
Hlava II – Zem ědělství  Hlava III – Zem ědělství a rybolov  
Článek 32  Článek 38  
Článek 33  Článek 39  
Článek 34  Článek 40  
Článek 35  Článek 41  
Článek 36  Článek 42  
Článek 37  Článek 43  
Článek 38  Článek 44  
Hlava III – Volný pohyb osob, služeb a kapitálu  Hlava IV – Volný pohyb osob, služeb a kapitálu  
Kapitola 1 – Pracovníci  Kapitola 1 – Pracovníci  
Článek 39  Článek 45  
Článek 40  Článek 46  
Článek 41  Článek 47  
Článek 42  Článek 48  
Kapitola 2 – Právo usazování  Kapitola 2 – Právo usazování  
Článek 43  Článek 49  
Článek 44  Článek 50  
Článek 45  Článek 51  
Článek 46  Článek 52  
Článek 47  Článek 53  
Článek 48  Článek 54  
Článek 294 (p řemíst ěn) Článek 55  
Kapitola 3 – Služby  Kapitola 3 – Služby  
Článek 49  Článek 56CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/369
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Článek 50  Článek 57  
Článek 51  Článek 58  
Článek 52  Článek 59  
Článek 53  Článek 60  
Článek 54  Článek 61  
Článek 55  Článek 62  
Kapitola 4 – Kapitál a platby Kapitola 4 – Kapitál a platby 
Článek 56  Článek 63  
Článek 57  Článek 64  
Článek 58  Článek 65  
Článek 59  Článek 66  
Článek 60 (p řemíst ěn) Článek 75 
Hlava IV – Vízová, azylová a p řist ěhovalecká 
politika a jiné politiky týkající se volného 
pohybu osob Hlava V – Prostor svobody, bezpe čnosti a práva 
Kapitola 1 – Obecná ustanovení  
Článek 61  Článek 67 (  33 ) 
Článek 68  
Článek 69  
Článek 70  
Článek 71 (  34 ) 
Čl. 64 odst. 1 (nahrazen)  Článek 72 (  35 ) 
Článek 73  
Článek 66 (nahrazen) Článek 74  
Článek 60 (p řemíst ěn) Článek 75  
Článek 76  
( 33 ) Nahrazuje rovn ěž článek 29 dosavadní Smlouvy o EU. 
( 34 ) Nahrazuje článek 36 dosavadní Smlouvy o EU. 
( 35 ) Nahrazuje rovn ěž článek 33 dosavadní Smlouvy o EU.CS C 83/370 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Kapitola 2 – Politiky týkající se kontrol na 
hranicích, azylu a p řist ěhovalectví 
Článek 62  Článek 77  
Čl. 63 body 1 a 2 a čl. 64 odst. 2 (  36 ) Článek 78  
Čl. 63 body 3 a 4  Článek 79  
Článek 80  
Čl. 64 odst. 1 (nahrazen)  Článek 72 
Kapitola 3 – Justi ční spolupráce v obč anských 
věcech 
Článek 65  Článek 81  
Článek 66 (nahrazen)  Článek 74 
Článek 67 (zrušen)  
Článek 68 (zrušen)  
Článek 69 (zrušen)  
Kapitola 4 – Justi ční spolupráce v trestních 
věcech 
Článek 82 (  37 ) 
Článek 83 (  37 ) 
Článek 84  
Článek 85 (  37 ) 
Článek 86  
Kapitola 5 – Policejní spolupráce  
Článek 87 (  38 ) 
Článek 88 (  38 ) 
Článek 89 (  39 ) 
( 36 ) Čl. 63 body 1 a 2 Smlouvy o založení Evropského spole čenství (dále jen „Smlouva o ES“) se nahrazují 
čl. 78 odst. 1 a 2 Smlouvy o fungování EU a č. 64 odst. 2 Smlouvy o ES se nahrazuje čl. 78 odst. 3 
Smlouvy o fungování EU. 
( 37 ) Nahrazuje článek 31 dosavadní Smlouvy o EU. 
( 38 ) Nahrazuje článek 30 dosavadní Smlouvy o EU. 
( 39 ) Nahrazuje článek 32 dosavadní Smlouvy o EU.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/371
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Hlava V – Doprava Hlava VI – Doprava 
Článek 70  Článek 90  
Článek 71  Článek 91  
Článek 72  Článek 92  
Článek 73  Článek 93  
Článek 74  Článek 94  
Článek 75  Článek 95  
Článek 76  Článek 96  
Článek 77  Článek 97  
Článek 78  Článek 98  
Článek 79  Článek 99  
Článek 80  Článek 100  
Hlava VI – Spole čná pravidla pro hospodá řskou 
sout ěž, dan ě a sbližování právních p ředpis ů Hlava VII – Spole čná pravidla pro hospodá ř­
skou sout ěž, dan ě a sbližování právních p řed ­
pis ů 
Kapitola 1 – Pravidla hospodá řské sout ěže Kapitola 1 – Pravidla hospodá řské sout ěže 
Oddíl 1 – Pravidla platná pro podniky  Oddíl 1 – Pravidla platná pro podniky  
Článek 81  Článek 101  
Článek 82  Článek 102  
Článek 83  Článek 103  
Článek 84  Článek 104  
Článek 85  Článek 105  
Článek 86  Článek 106  
Oddíl 2 – Státní podpory  Oddíl 2 – Státní podpory  
Článek 87  Článek 107  
Článek 88  Článek 108  
Článek 89  Článek 109  
Kapitola 2 – Da ňová ustanovení  Kapitola 2 – Da ňová ustanoveníCS C 83/372 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Článek 90  Článek 110  
Článek 91  Článek 111  
Článek 92  Článek 112  
Článek 93  Článek 113  
Kapitola 3 – Sbližování právních p ředpis ů Kapitola 3 – Sbližování právních p ředpis ů 
Článek 95 (p řemíst ěn) Článek 114  
Článek 94 (p řemíst ěn) Článek 115  
Článek 96  Článek 116  
Článek 97  Článek 117  
Článek 118  
Hlava VII – Hospodá řská a m ěnová politika Hlava VIII – Hospodá řská a mě nová politika 
Článek 4 (p řemíst ěn) Článek 119  
Kapitola 1 – Hospodá řská politika  Kapitola 1 – Hospodá řská politika  
Článek 98  Článek 120  
Článek 99  Článek 121  
Článek 100  Článek 122  
Článek 101  Článek 123  
Článek 102  Článek 124  
Článek 103  Článek 125  
Článek 104  Článek 126  
Kapitola 2 – M ěnová politika Kapitola 2 – M ěnová politika 
Článek 105  Článek 127  
Článek 106  Článek 128  
Článek 107  Článek 129  
Článek 108  Článek 130  
Článek 109  Článek 131  
Článek 110  Článek 132CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/373
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Čl. 111 odst. 1 až 3 a 5 (př emíst ěny) Článek 219  
Čl. 111 odst. 4 (př emíst ěn) Článek 138  
Článek 133  
Kapitola 3 – Institucionální ustanovení  Kapitola 3 – Institucionální ustanovení  
Článek 112 (př emíst ěn) Článek 283  
Článek 113 (př emíst ěn) Článek 284  
Článek 114  Článek 134  
Článek 115  Článek 135  
Kapitola 4 – Ustanovení týkající se členských 
stát ů, jejichž m ěnou je euro  
Článek 136  
Článek 137  
Čl. 111 odst. 4 (p řemíst ěn) Článek 138  
Kapitola 4 – Př echodná ustanovení  Kapitola 5 – Přechodná ustanovení  
Článek 116 (zrušen)  
Článek 139  
Čl. 117 odst. 1, odst. 2 návě tí a šestá odrážka 
a odst. 3 až 9 (zrušen)  
Čl. 117 odst. 2 prvních p ět odrážek (př emíst ěn) Čl. 141 odst. 2  
Čl. 121 odst. 1 (p řemíst ěn) 
Čl. 122 odst. 2 druhá v ěta (p řemíst ěn) 
Čl. 123 odst. 5 (p řemíst ěn) Článek 140 (  40 ) 
Článek 118 (zrušen)  
Čl. 123 odst. 3 (p řemíst ěn) 
Čl. 117 odst. 2 prvních p ět odrážek (p řemíst ěn) Článek 141 (  41 ) 
( 40 ) — Čl. 140 odst. 1 p řebírá zn ění čl. 121 odst. 1 Smlouvy o ES; 
— čl. 140 odst. 2 p řebírá zn ění čl. 122 odst. 2 druhé v ěty Smlouvy o ES; 
— čl. 140 odst. 3 p řebírá zn ění čl. 123 odst. 5 Smlouvy o ES. 
( 41 ) — Čl. 141 odst. 1 p řebírá zn ění čl. 123 odst. 3 Smlouvy o ES; 
— čl. 141 odst. 2 p řebírá zn ění čl. 117 odst. 2 prvních p ěti odrážek Smlouvy o ES.CS C 83/374 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Čl. 124 odst. 1 (p řemíst ěn) Článek 142  
Článek 119  Článek 143  
Článek 120  Článek 144  
Čl. 121 odst. 1 (př emíst ěn) Čl. 140 odst. 1  
Čl. 121 odst. 2 až 4 (zrušeny)  
Čl. 122 odst. 1, odst. 2 první v ěta a odst. 3, 4, 
5 a 6 (zrušen)  
Čl. 122 odst. 2 druhá v ěta (p řemíst ěn) Čl. 140 odst. 2 první v ěta 
Čl. 123 odst. 1, 2 a 4 (zrušeny)  
Čl. 123 odst. 3 (př emíst ěn) Čl. 141 odst. 1  
Čl. 123 odst. 5 (p řemíst ěn) Čl. 140 odst. 3  
Čl. 124 odst. 1 (p řemíst ěn) Článek 142 
Čl. 124 odst. 2 (zrušen)  
Hlava VIII – Zam ěstnanost  Hlava IX – Zam ěstnanost  
Článek 125  Článek 145  
Článek 126  Článek 146  
Článek 127  Článek 147  
Článek 128  Článek 148  
Článek 129  Článek 149  
Článek 130  Článek 150  
Hlava IX – Spole čná obchodní politika 
(p řemíst ěna) Část pátá hlava II – Spole čná obchodní politika  
Článek 131 (př emíst ěn) Článek 206 
Článek 132 (zrušen)  
Článek 133 (př emíst ěn) Článek 207 
Článek 134 (zrušen)  
Hlava X – Spolupráce v celních v ěcech 
(p řemíst ěna) Část t řetí hlava II kapitola 2 – Spolupráce v celních 
věcechCS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/375
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Článek 135 (př emíst ěn) Článek 33 
Hlava XI – Sociální politika, všeobecné 
a odborné vzd ělávání a mládež  Hlava X – Sociální politika  
Kapitola 1 – Sociální ustanovení (zrušena)  
Článek 136  Článek 151  
Článek 152  
Článek 137  Článek 153  
Článek 138  Článek 154  
Článek 139  Článek 155  
Článek 140  Článek 156  
Článek 141  Článek 157  
Článek 142  Článek 158  
Článek 143  Článek 159  
Článek 144  Článek 160  
Článek 145  Článek 161  
Kapitola 2 – Evropský sociální fond  Hlava XI – Evropský sociální fond  
Článek 146  Článek 162  
Článek 147  Článek 163  
Článek 148  Článek 164  
Kapitola 3 – Všeobecné a odborné vzd ělávání 
a mládež  Hlava XII – Všeobecné a odborné vzd ělávání, 
mládež a sport  
Článek 149  Článek 165  
Článek 150  Článek 166  
Hlava XII – Kultura  Hlava XIII – Kultura  
Článek 151  Článek 167  
Hlava XIII – Ve řejné zdraví  Hlava XIV – Ve řejné zdraví  
Článek 152  Článek 168  
Hlava XIV – Ochrana spot řebitele  Hlava XV – Ochrana spot řebiteleCS C 83/376 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Čl. 153 odst. 1, 3, 4 a 5  Článek 169  
Čl. 153 odst. 2 (př emíst ěn) Článek 12 
Hlava XV – Transevropské sít ě Hlava XVI – Transevropské sít ě 
Článek 154  Článek 170  
Článek 155  Článek 171  
Článek 156  Článek 172  
Hlava XVI – Pr ůmysl  Hlava XVII – Průmysl  
Článek 157  Článek 173  
Hlava XVII – Hospodá řská a sociální soudrž ­
nost  Hlava XVIII – Hospodá řská, sociální a územní 
soudržnost  
Článek 158  Článek 174  
Článek 159  Článek 175  
Článek 160  Článek 176  
Článek 161  Článek 177  
Článek 162  Článek 178  
Hlava XVIII – Výzkum a technologický rozvoj  Hlava XIX – Výzkum, technologický rozvoj 
a vesmír  
Článek 163  Článek 179  
Článek 164  Článek 180  
Článek 165  Článek 181  
Článek 166  Článek 182  
Článek 167  Článek 183  
Článek 168  Článek 184  
Článek 169  Článek 185  
Článek 170  Článek 186  
Článek 171  Článek 187  
Článek 172  Článek 188  
Článek 189CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/377
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Článek 173  Článek 190  
Hlava XIX – Životní prost ředí Hlava XX – Životní prost ředí 
Článek 174  Článek 191  
Článek 175  Článek 192  
Článek 176  Článek 193  
Hlava XXI – Energetika  
Článek 194  
Hlava XXII – Cestovní ruch  
Článek 195  
Hlava XXIII – Civilní ochrana  
Článek 196  
Hlava XXIV – Správní spolupráce  
Článek 197  
Hlava XX – Rozvojová spolupráce (p řemíst ěna) Část pátá hlava III kapitola 1 – Rozvojová spolu ­
práce  
Článek 177 (př emíst ěn) Článek 208  
Článek 178 (zrušen) (  42 ) 
Článek 179 (př emíst ěn) Článek 209  
Článek 180 (př emíst ěn) Článek 210  
Článek 181 (př emíst ěn) Článek 211  
Hlava XXI – Hospodá řská, finan ční a technická 
spolupráce se t řetími zem ěmi (p řemíst ěna) Část pátá hlava III kapitola 2 – Hospodá řská, 
finan ční a technická spolupráce se t řetími země mi 
Článek 181a (p řemíst ěn) Článek 212  
ČÁST ČTVRTÁ – P ŘIDRUŽENÍ ZÁMO ŘSKÝCH 
ZEMÍ A ÚZEMÍ  ČÁST ČTVRTÁ – P ŘIDRUŽENÍ ZÁMO Ř­
SKÝCH ZEMÍ A ÚZEMÍ  
Článek 182  Článek 198  
Článek 183  Článek 199  
( 42 ) V ěcn ě nahrazen čl. 208 odst. 1 prvním pododstavcem druhou v ětou Smlouvy o fungování EU.CS C 83/378 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Článek 184  Článek 200  
Článek 185  Článek 201  
Článek 186  Článek 202  
Článek 187  Článek 203  
Článek 188  Článek 204  
ČÁST PÁTÁ – VN ĚJŠÍ ČINNOST UNIE  
Hlava I – Obecná ustanovení o vn ější činnosti 
Unie  
Článek 205  
Část t řetí hlava IX – Spole čná obchodní politika  Hlava II – Spole čná obchodní politika  
Článek 131 (p řemíst ěn) Článek 206  
Článek 133 (p řemíst ěn) Článek 207  
Hlava III – Spolupráce se t řetími zem ěmi 
a humanitární pomoc  
Část t řetí hlava XX – Rozvojová spolupráce 
(přemíst ěna) Kapitola 1 – Rozvojová spolupráce  
Článek 177 (p řemíst ěn) Článek 208 (  43 ) 
Článek 179 (p řemíst ěn) Článek 209  
Článek 180 (p řemíst ěn) Článek 210  
Článek 181 (p řemíst ěn) Článek 211  
Část t řetí hlava XXI – Hospodá řská, finan ční 
a technická spolupráce se tř etími zem ěmi (p řemís ­
těna) Kapitola 2 – Hospodá řská, finanč ní a technická 
spolupráce se t řetími zem ěmi 
Článek 181a (p řemíst ěn) Článek 212  
Článek 213  
Kapitola 3 – Humanitní pomoc  
Článek 214  
Hlava IV – Omezující opat ření 
( 43 ) Odst. 1 druhý pododstavec druhá v ěta v ěcn ě nahrazuje článek 178 Smlouvy o ES.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/379
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Článek 301 (nahrazen) Článek 215  
Hlava V – Mezinárodní smlouvy  
Článek 216  
Článek 310 (p řemíst ěn) Článek 217  
Článek 300 (nahrazen) Článek 218  
Čl. 111 odst. 1 až 3 a 5 (p řemíst ěny) Článek 219  
Hlava VI – Vztahy Unie s mezinárodními 
organizacemi a t řetími zem ěmi a delegace unie  
Články 302, 303 a 304 (nahrazeny)  Článek 220  
Článek 221  
Hlava VII – Doložka solidarity  
Článek 222  
ČÁST PÁTÁ – ORGÁNY SPOLE ČENSTVÍ ČÁST ŠESTÁ – INSTITUCIONÁLNÍ 
A FINAN ČNÍ USTANOVENÍ 
Hlava I – Ustanovení o orgánech  Hlava I – Ustanovení o orgánech  
Kapitola 1 – Orgány Kapitola 1 – Orgány  
Oddíl 1 – Evropský parlament  Oddíl 1 – Evropský parlament  
Článek 189 (zrušen) (  44 ) 
Čl. 190 odst, 1, 2 a 3 (zrušen) (  45 ) 
Čl. 190 odst. 4 a 5  Článek 223  
Čl. 191 první pododstavec (zrušen) (  46 ) 
Čl. 191 druhý pododstavec  Článek 224  
Čl. 192 první pododstavec (zrušen) (  47 ) 
Čl. 192 druhý pododstavec  Článek 225  
Článek 193  Článek 226  
( 44 ) V ěcn ě nahrazen čl. 14 odst. 1 a 2 Smlouvy o EU. 
( 45 ) V ěcn ě nahrazen čl. 14 odst. 1, 2 a 3 Smlouvy o EU. 
( 46 ) V ěcn ě nahrazen čl. 11 odst. 4 Smlouvy o EU. 
( 47 ) V ěcn ě nahrazen čl. 14 odst. 1 Smlouvy o EU.CS C 83/380 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Článek 194  Článek 227  
Článek 195  Článek 228  
Článek 196  Článek 229  
Čl. 197 první pododstavec (zrušen) (  48 ) 
Čl. 197 druhý, t řetí a čtvrtý pododstavec  Článek 230  
Článek 198  Článek 231  
Článek 199  Článek 232  
Článek 200  Článek 233  
Článek 201  Článek 234  
Oddíl 2 – Evropská rada  
Článek 235  
Článek 236  
Oddíl 2 – Rada Oddíl 3 – Rada  
Článek 202 (zrušen) (  49 ) 
Článek 203 (zrušen) (  50 ) 
Článek 204  Článek 237  
Čl. 205 odst. 2 a 4 (zrušen) (  51 ) 
Čl. 205 odst. 1 a 3  Článek 238  
Článek 206  Článek 239  
Článek 207  Článek 240  
Článek 208  Článek 241  
Článek 209  Článek 242  
Článek 210  Článek 243  
Oddíl 3 – Komise  Oddíl 4 – Komise  
( 48 ) V ěcn ě nahrazen čl. 14 odst. 4 Smlouvy o EU. 
( 49 ) V ěcn ě nahrazen čl. 16 odst. 1 Smlouvy o EU a články 290 a 291 Smlouvy o fungování EU. 
( 50 ) V ěcn ě nahrazen čl. 16 odst. 2 a 9 Smlouvy o EU. 
( 51 ) V ěcn ě nahrazen čl. 16 odst. 4 a 5 Smlouvy o EU.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/381
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Článek 211 (zrušen) (  52 ) 
Článek 244  
Článek 212 (př emíst ěn) Čl. 249 odst. 2  
Článek 213  Článek 245  
Článek 214 (zrušen) (  53 ) 
Článek 215  Článek 246  
Článek 216  Článek 247  
Čl. 217 odst. 1, 3 a 4 (zrušen) (  54 ) 
Čl. 217 odst. 2  Článek 248  
Čl. 218 odst. 1 (zrušen) (  55 ) 
Čl. 218 odst. 2  Článek 249  
Článek 219  Článek 250  
Oddíl 4 – Soudní dv ůr Oddíl 5 – Soudní dv ůr Evropské unie  
Článek 220 (zrušen) (  56 ) 
Čl. 221 první pododstavec (zrušen) (  57 ) 
Čl. 221 druhý a t řetí pododstavec  Článek 251  
Článek 222  Článek 252  
Článek 223  Článek 253  
Článek 224 (  58 ) Článek 254  
Článek 255  
Článek 225  Článek 256  
Článek 225a  Článek 257  
( 52 ) V ěcn ě nahrazen čl. 17 odst. 1 Smlouvy o EU. 
( 53 ) V ěcn ě nahrazen čl. 17 odst. 3 a 7 Smlouvy o EU. 
( 54 ) V ěcn ě nahrazen čl. 17 odst. 6 Smlouvy o EU. 
( 55 ) V ěcn ě nahrazen článkem 295 Smlouvy o fungování EU. 
( 56 ) V ěcn ě nahrazen článkem 19 Smlouvy o EU. 
( 57 ) V ěcn ě nahrazen čl. 19 odst. 2 prvním pododstavcem Smlouvy o EU. 
( 58 ) První v ěta prvního pododstavce v ěcn ě nahrazena čl. 19 odst. 2 druhým pododstavcem Smlouvy o EU.CS C 83/382 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Článek 226  Článek 258  
Článek 227  Článek 259  
Článek 228  Článek 260  
Článek 229  Článek 261  
Článek 229a  Článek 262  
Článek 230  Článek 263  
Článek 231  Článek 264  
Článek 232  Článek 265  
Článek 233  Článek 266  
Článek 234  Článek 267  
Článek 235  Článek 268  
Článek 269  
Článek 236  Článek 270  
Článek 237  Článek 271  
Článek 238  Článek 272  
Článek 239  Článek 273  
Článek 240  Článek 274  
Článek 275  
Článek 276  
Článek 241  Článek 277  
Článek 242  Článek 278  
Článek 243  Článek 279  
Článek 244  Článek 280  
Článek 245  Článek 281  
Oddíl 6 – Evropská centrální banka  
Článek 282  
Článek 112 (p řemíst ěn) Článek 283CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/383
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Článek 113 (p řemíst ěn) Článek 284  
Oddíl 5 – Ú četní dv ůr Oddíl 7 – Účetní dv ůr 
Článek 246  Článek 285  
Článek 247  Článek 286  
Článek 248  Článek 287  
Kapitola 2 – Ustanovení spole čná pro více 
orgán ů Kapitola 2 – Právní akty Unie, postupy jejich 
přijímání a jiná ustanovení  
Oddíl 1 – Právní akty Unie  
Článek 249  Článek 288  
Článek 289  
Článek 290 (  59 ) 
Článek 291 (  59 ) 
Článek 292  
Oddíl 2 – Postupy p řijímání akt ů a jiná usta ­
novení  
Článek 250  Článek 293  
Článek 251  Článek 294  
Článek 252 (zrušen)  
Článek 295  
Článek 253  Článek 296  
Článek 254  Článek 297  
Článek 298  
Článek 255 (př emíst ěn) Článek 15 
Článek 256  Článek 299  
Kapitola 3 – Poradní instituce Unie  
Článek 300  
Kapitola 3 – Hospodá řský a sociální výbor  Oddíl 1 – Hospodá řský a sociální výbor  
( 59 ) V ěcn ě nahrazuje čl. 202 t řetí odrážku Smlouvy o ES.CS C 83/384 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Článek 257 (zrušen) (  60 ) 
Čl. 258 první, druhý a čtvrtý pododstavec  Článek 301  
Čl. 258 t řetí pododstavec (zrušen) (  61 ) 
Článek 259  Článek 302  
Článek 260  Článek 303  
Článek 261 (zrušen)  
Článek 262  Článek 304  
Kapitola 4 – Výbor region ů Oddíl 2 – Výbor region ů 
Čl. 263 první a pátý pododstavec (zrušen) (  62 ) 
Čl. 263 druhý, t řetí a čtvrtý pododstavec  Článek 305  
Článek 264  Článek 306  
Článek 265  Článek 307  
Kapitola 5 – Evropská investi ční banka  Kapitola 4 – Evropská investi ční banka  
Článek 266  Článek 308  
Článek 267  Článek 309  
Hlava II – Finan ční ustanovení  Hlava II – Finan ční ustanovení  
Článek 268  Článek 310  
Kapitola 1 – Vlastní zdroje Unie  
Článek 269  Článek 311  
Článek 270 (zrušen) (  63 ) 
Kapitola 2 – Víceletý finanč ní rámec  
Článek 312  
Kapitola 3 – Ro ční rozpo čet Unie  
( 60 ) V ěcn ě nahrazen čl. 300 odst. 2 Smlouvy o fungování EU. 
( 61 ) V ěcn ě nahrazen čl. 300 odst. 4 Smlouvy o fungování EU. 
( 62 ) V ěcn ě nahrazen čl. 300 odst. 3 a 4 Smlouvy o fungování EU. 
( 63 ) V ěcn ě nahrazen čl. 310 odst. 4 Smlouvy o fungování EU.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/385
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Čl. 272 odst. 1 (p řemíst ěn) Článek 313  
Článek 271 (př emíst ěn) Článek 316  
Čl. 272 odst. 1 (př emíst ěn) Článek 313  
Čl. 272 odst. 2 až 10  Článek 314  
Článek 273  Článek 315  
Článek 271 (p řemíst ěn) Článek 316  
Kapitola 4 – Pln ění rozpo čtu a absolutorium  
Článek 274  Článek 317  
Článek 275  Článek 318  
Článek 276  Článek 319  
Kapitola 5 – Spole čná ustanovení  
Článek 277  Článek 320  
Článek 278  Článek 321  
Článek 279  Článek 322  
Článek 323  
Článek 324  
Kapitola 6 – Boj proti podvod ům 
Článek 280  Článek 325  
Hlava III – Posílená spolupráce  
Články 11 a 11a (nahrazeny) Článek 326 (  64 ) 
Články 11 a 11a (nahrazeny) Článek 327 (  64 ) 
Články 11 a 11a (nahrazeny) Článek 328 (  64 ) 
Články 11 a 11a (nahrazeny) Článek 329 (  64 ) 
Články 11 a 11a (nahrazeny) Článek 330 (  64 ) 
Články 11 a 11a (nahrazeny) Článek 331 (  64 ) 
Články 11 a 11a (nahrazeny)  Článek 332 (  64 ) 
( 64 ) Nahrazuje rovn ěž články 27a až 27e, 40, 40a, 40b a 43 až 45 dosavadní Smlouvy o EU.CS C 83/386 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Články 11 a 11a (nahrazeny)  Článek 333 (  64 ) 
Články 11 a 11a (nahrazeny) Článek 334 (  64 ) 
ČÁST ŠESTÁ – OBECNÁ A ZÁV ĚRE ČNÁ 
USTANOVENÍ ČÁST SEDMÁ – OBECNÁ A ZÁV ĚRE ČNÁ 
USTANOVENÍ 
Článek 281 (zrušen) (  65 ) 
Článek 282  Článek 335  
Článek 283  Článek 336  
Článek 284  Článek 337  
Článek 285  Článek 338  
Článek 286 (nahrazen)  Článek 16 
Článek 287  Článek 339  
Článek 288  Článek 340  
Článek 289  Článek 341  
Článek 290  Článek 342  
Článek 291  Článek 343  
Článek 292  Článek 344  
Článek 293 (zrušen)  
Článek 294 (př emíst ěn) Článek 55 
Článek 295  Článek 345  
Článek 296  Článek 346  
Článek 297  Článek 347  
Článek 298  Článek 348  
Čl. 299 odst. 1 (zrušen) (  66 ) 
Čl. 299 odst. 2 druhý, t řetí a čtvrtý podod ­
stavec  Článek 349  
Čl. 299 odst. 2 první pododstavec a odst. 3 až 
6 (p řemíst ěn) Článek 355  
( 64 ) Nahrazuje rovn ěž články 27a až 27e, 40, 40a, 40b a 43 až 45 dosavadní Smlouvy o EU. 
( 65 ) V ěcn ě nahrazen článkem 47 Smlouvy o EU. 
( 66 ) V ěcn ě nahrazen článkem 52 Smlouvy o EU.CS 30.3.2010 Ú řední v ěstník Evropské unie C 83/387
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evrop ­
ského spole čenství Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské 
unie  
Článek 300 (nahrazen)  Článek 218 
Článek 301 (nahrazen)  Článek 215 
Článek 302 (nahrazen)  Článek 220 
Článek 303 (nahrazen)  Článek 220 
Článek 304 (nahrazen)  Článek 220 
Článek 305 (zrušen)  
Článek 306  Článek 350  
Článek 307  Článek 351  
Článek 308  Článek 352  
Článek 353  
Článek 309  Článek 354  
Článek 310 (př emíst ěn) Článek 217  
Článek 311 (zrušen) (  67 ) 
Čl. 299 odst. 2 první pododstavec a odst. 3 až 6 
(přemíst ěn) Článek 355  
Článek 312  Článek 356  
Záv ěrečná ustanovení  
Článek 313  Článek 357  
Článek 358  
Článek 314 (zrušen) (  68 ) 
( 67 ) V ěcn ě nahrazen článkem 51 Smlouvy o EU. 
( 68 ) V ěcn ě nahrazen článkem 55 Smlouvy o EU.CS C 83/388 Úřední v ěstník Evropské unie 30.3.2010