1973L0046 — CS — 26.05.1999 — 004.001

Tento dokument je třeba brát jako dokumentační nástroj a instituce nenesou jakoukoli odpovědnost za jeho obsah

►B ČTVRTÁ SMĚRNICE KOMISE ze dne 5. prosince 1972, kterou se stanoví analytické metody Společenství pro úřední kontrolu krmiv (73/46/EHS) (Úř. věst. L 083, 30.3.1973, p.21)

Ve znění:









▼B

ČTVRTÁ SMĚRNICE KOMISE

ze dne 5. prosince 1972,

kterou se stanoví analytické metody Společenství pro úřední kontrolu krmiv

(73/46/EHS)







KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, s ohledem na směrnici Rady ze dne 20. července 1970 o zavedení metod odběru vzorků a analytických metod Společenství pro úřední kontrolu krmiv ( 1 ), ve znění směrnice 72/275/EHS ze dne 20. července 1972 ( 2 ), a zejména na článek 2 uvedené směrnice, vzhledem k tomu, že ona směrnice požaduje, aby byly oficiální kontroly krmiv prováděny za použití metod Společenství pro vzorkování a analýzy za účelem kontroly souladu požadavků stanovených zákonem, nařízením nebo správním předpisem týkajícím se kvality a složení krmiv; vzhledem k tomu, že směrnice 71/250/EHS ze dne 15. července 1971 ( 3 ), 71/393/EHS ze dne 18. listopadu 1971 ( 4 ) a 72/199/EHS ze dne 27. dubna 1972 ( 5 ) již stanovily řadu analytických metod Společenství; vzhledem k tomu, že postup prací od té doby činí vhodným přijmout čtvrtou sérii metod; vzhledem k tomu, že opatření uvedená v této směrnici jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro krmiva; PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:







Článek 1

Členské státy stanoví, aby byly analýzy pro oficiální kontrolu krmiv, co se týče jejich obsahů vlhkosti u živočišných a rostlinných tuků a olejů a obsahů hořčíku a hrubé vlákniny v krmivech, prováděny podle metod popsaných v příloze I této směrnice.

▼M1 —————

▼M4 —————

▼B

Článek 3

Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději od 1. ledna 1974. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.

Článek 4

Tato směrnice je určena členským státům.









PŘÍLOHA I

1. STANOVENÍ VLHKOSTI V ŽIVOČIŠNÝCH A ROSTLINNÝCH TUCÍCH A OLEJÍCH

1. Účel a rozsah

Tato metoda umožňuje stanovit obsah vody a těkavých látek v živočišných a rostlinných tucích a olejích.

2. Princip

Vzorek se suší do konstantní hmotnosti při 103 oC. Ztráta hmotnosti se stanoví vážením.

3. Přístroje

3.1 Miska s plochým dnem z nekorozního materiálu, 8 až 9 cm v průměru a přibližně 3 cm vysoká.

3.2 Rtuťový teploměr se zesílenou baňkou a expanzní trubicí na horním konci, odstupňovaný přibližně od 80 oC po nejméně 110 oC, a přibližně 10 cm dlouhý.

3.3 Písková lázeň nebo elektrická varná plotýnka.

3.4 Exsikátor obsahující výkonné sušící činidlo.

3.5 Analytické váhy.

4. Postup

Odvažte s přesností na mg přibližně 20 g homogenizovaného vzorku do suché, odvážené misky (3.1) s teploměrem (3.2). Zahřejte pískovou lázeň nebo plotýnku (3.3) za stálého míchání teploměrem tak, aby teplota dosáhla 90 oC během asi 7 minut.

Snižte ohřev a sledujte frekvenci, se kterou vystupují bubliny ze dna misky. Teplota nesmí překročit 105 oC. Pokračujte v míchání ode dna nádoby, dokud se nepřestanou tvořit bubliny.

Aby bylo zajištěno úplné odstranění vlhkosti, zahřejte několikrát na 103 oC ± 2 oC, mezi následnými ohřevy ochlaďte na 93 oC. Potom nechejte vychladnout na pokojovou teplotu v exsikátoru (3.4) a zvažte. Opakujte tuto operaci, dokud ztráta hmoty mezi dvěma váženími již nepřekračuje 2 mg.

Poznámka: Vzestup hmotnosti vzorku po opakovaném ohřevu naznačuje oxidaci tuku, v takovém případě počítáme výsledek z vážení provedeného okamžitě před tím, než se hmotnost začala zvětšovat.

5. Výpočet výsledků

Obsah vlhkosti, jako procento vzorku, je dán následující rovnicí:

kde:

M0 = hmota testovaného vzorku v gramech;

M1 = hmota misky s obsahem v gramech před ohřevem;

M2 = hmota misky s obsahem v gramech po ohřevu.

Výsledky nižší než 0,05 % se musejí zaznamenávat jako „nižší než 0,05 %“.

Opakovatelnost

Rozdíl ve vlhkosti mezi výsledky dvou paralelních stanovení provedených u stejného vzorku nesmí překročit 0,05 % v absolutní hodnotě.

2. STANOVENÍ HOŘČÍKU

— atomovou absorpční spektrofotometrií —

1. Účel a pole působnosti

Tato metoda umožňuje stanovit množství hořčíku v krmivech. Je zvláště vhodná pro stanovení obsahu hořčíku nižšího než 5 %.

2. Princip

Vzorek je zpopelněn a rozpuštěn ve zředěné kyselině chlorovodíkové. Pokud neobsahuje organické látky, je rozpuštěn přímo ve zředěné kyselině chlorovodíkové. Roztok se rozředí a obsah hořčíku se stanoví atomovou absorpční spektrofotometrií při vlnové délce 285,2 nm.

3. Chemikálie

3.1 Kyselina chlorovodíková p.a. d: 1,16.

3.2 Koncentrovaná kyselina chlorovodíková p.a. d: 1,19.

3.3 Hořčíkový pásek nebo drát, nebo MgSO4 7H2O, sušený za pokojové teploty.

3.4 Roztok soli stroncia (chlorid nebo dusičnan) 2,5 % (76,08 g SrCl2 6H2O p.a., nebo 60,38 g Sr(No3)2 p.a.).

3.5 Standardní roztok hořčíku: odvažte s přesností na mg 1 g hořčíku (3.3), u kterého byla předem opatrně odstraněna oxidační vrstva, nebo odpovídající množství (10,143 g) MgSO47H2O (3.3). Vložte do 1 000 ml odměrné baňky, přidejte 80 ml kyseliny chlorovodíkové (3.1), nechejte rozpustit a doplňte do 1 000 ml vodou. 1 ml tohoto roztoku obsahuje 1,000 mg hořčíku.

4. Přístroje

4.1 Platinové, křemíkové nebo porcelánové spalovací kelímky.

4.2 Termostaticky řízená elektrická muflová pec.

4.3 Atomový absorpční spektrofotometr.

5. Postup

5.1 Příprava roztoku vzorku

5.1.1 Krmiva složená výlučně z minerálních látek

Odvažte s přesností na mg 5 g vzorku do 500 ml odměrné baňky s 250 až 300 ml vody. Přidejte 40 ml kyseliny chlorovodíkové (3.1), uveďte do varu a udržujte kapalinu při mírném varu po dobu 30 minut. Nechejte vychladnout, doplňte vodou na objem, promíchejte a přefiltrujte do suché kádinky přes suchý skládaný filtr. Vyřaďte prvních 30 ml filtrátu. V přítomnosti křemíku rozpusťte 5 g vzorku v dostatečném množství (15-30 ml) kyseliny chlorovodíkové (3.2), odpařte do sucha na vodní lázni a vložte na jednu hodinu do sušárny o 105 oC. Pokračujte, jak je uvedeno od třetí věty v 5.1.2.

5.1.2 Krmiva složená převážně z minerálních látek

Odvažte s přesností na mg 5 g vzorku do kelímku a zpopelněte při 550 oC v muflové peci, dokud není získán popel, který je bez uhlíkatých částic, a nechejte vychladnout. Aby byl odstraněn křemík, přidejte do popela dostatečné množství (15-30 ml) kyseliny chlorovodíkové (3.2), odpařte do sucha na vodní lázni a vložte na jednu hodinu do sušárny o 105 oC. Zbytek rozpusťte 10 ml kyseliny chlorovodíkové (3.1) a převeďte do 500 ml odměrné baňky za užití horké vody. Nechejte vychladnout a doplňte na objem vodou. Promíchejte a přefiltrujte do suché kádinky přes suchý skládaný filtr. Vyřaďte prvních 30 ml filtrátu.

5.1.3 Krmiva složená převážně z organických látek

Odvažte s přesností na mg 5 g vzorku do kelímku a zpopelněte při 550 oC v muflové peci, dokud není získán popel, který je bez uhlíkatých částic. Popel ošetřete 5 ml kyseliny chlorovodíkové (3.2), odpařte do sucha na vodní lázni a převeďte na jednu hodinu do sušárny o 105 oC, aby se sloučeniny křemíku staly nerozpustnými. Popel ošetřete 5 ml kyseliny chlorovodíkové (3.1), převeďte do 250 ml odměrné baňky za užití horké vody, uveďte do varu, nechejte vychladnout a doplňte na objem vodou. Promíchejte a přefiltrujte do suché kádinky přes suchý skládaný filtr. Vyřaďte prvních 30 ml filtrátu.

5.2 Měření atomovou absorpcí

Rozředěním standardního roztoku (3.5) vodou připravte nejméně 5 referenčních roztoků o vzrůstající koncentraci odpovídající optimálnímu rozsahu měření spektrofotometru. Přidejte do každého roztoku 10 ml roztoku soli stroncia (3.4) a potom doplňte objem do 100 ml vodou. Rozřeďte vodou jednu alikvotní část filtrátu získaného podle 5.1.1, 5.1.2 nebo 5.1.3 tak, že se získá koncentrace hořčíku, která je v úrovni limitů koncentrace referenčních roztoků. Koncentrace kyseliny chlorovodíkové tohoto roztoku nesmí překročit 0,4 N. Přidejte 10 ml roztoku soli stroncia (3.4) a potom doplňte objem do 100 ml vodou. Změřte absorpci roztoku, který má být stanoven, a referenčních roztoků při vlnové délce 285,2 nm.

6. Výpočet výsledků

Vypočtěte množství hořčíku ve vzorku porovnáním s referenčními vzorky. Výsledek vyjádřete jako procento vzorku.

Opakovatelnost

Rozdíl mezi výsledky dvou paralelních stanovení provedených u stejného vzorku nesmí překročit 5 % rel.

▼M2

STANOVENÍ HRUBÉ VLÁKNINY

1. Účel a oblast použití

Tato metoda umožňuje stanovit v krmivu obsah tukuprostých organických látek, jež jsou nerozpustné v kyselých a zásaditých médiích a jsou konvenčně označeny jako hrubá vláknina.

2. Princip

Vzorek, tam kde je to třeba odtučněný, je ošetřován postupně vroucími roztoky kyseliny sírové a hydroxidu draselného stanovených koncentrací. Zbytek je oddělen filtrací na sintrovém skleněném filtru, promýván, usušen, zvážen a zpopelněn při 475 až 500 oC. Ztráta váhy vyplývající ze zpopelnění odpovídá přítomnosti hrubé vlákniny v testovaném vzorku.

3. Činidla

3.1. Kyselina sírová, c = 0,13 mol/l.

3.2. Protipěnící emulse (např. n-octanol).

3.3. Filtrační pomůcka (Celit 545 nebo ekvivalent), zahřátý při 500 oC po dobu čtyř hodin (8.6.).

3.4. Aceton.

3.5. Petrolether, rozsah varu 40 až 60 oC.

3.6. Kyselina chlorovodíková, c = 0,5 mol/l.

3.7. Roztok hydroxidu draselného, c = 0,23 mol/l.

4. Přístroje a pomůcky

4.1. Topná jednotka pro digesci s kyselinou sírovou nebo roztokem hydroxidu draselného, vybavená podpěrou pro filtrační kelímek (4.2) a vybavená výtokovou trubicí s kohoutem na kapalný výtok a vakuum, případně stlačený vzduch. Každý den před použitím, předehřejte topnou jednotku vařící vodou po dobu 5 minut.

4.2. Skleněný filtrační kelímek se zatavenou sintrovou skleněnou filtrační destičkou s póry velikosti 40-90 μm. Před prvním použitím ohřejte na 500 oC po několik minut a ochlaďte (8.6).

4.3. Válec nejméně 270 ml se zpětným chladičem vhodným pro var.

4.4. Sušárna s termostatem.

4.5. Muflová pec s termostatem.

4.6. Extrakční jednotka skládající se z opěrné desky pro filtrační kelímek (4.2) a s výtokovou trubicí a kohoutem na vakuum a kapalný výtok.

4.7. Spojovací kroužky ke smontování topné jednotky (4.1), kelímku (4.2) a válce (4.3) a ke spojení chladné extrakční jednotky (4.6) a kelímku.

5. Postup

Odvažte, s přesností na 0,001 g, 1 g připraveného vzorku a vložte jej do kelímku (4.2), (viz Poznámky 8.1, 8.2 a 8.3) a přidejte 1g filtrační pomůcky (3.3).

Smontujte topnou jednotku (4.1) a filtrační kelímek (4.2), potom připojte válec (4.3) ke kelímku. Do smontovaného válce a kelímku nalijte 150 ml vroucí kyseliny sírové (3.1) a pokud je to potřeba, přidejte několik kapek protipěnícího činidla (3.2).

Uveďte kapalinu do varu během 5 + 2 minut a vařte silně po dobu přesně 30 minut.

Otevřete kohoutek výpustní trubice (4.1) a filtrujte za vakua kyselinu sírovou přes filtrační kelímek a vymyjte zbytek třemi postupnými dávkami 30 ml vroucí vody, přičemž se přesvědčete, že je reziduum filtrováno suché po každém promytí.

Zavřete výtokový kohout a nalijte 150 ml vroucího roztoku hydroxidu draselného (3.7) do smontovaného válce a kelímku a přidejte několik kapek protipěnícího činidla (3.2). Uveďte kapalinu během 5 + 2 minut k bodu varu a vařte silně po dobu přesně 30 minut. Přefiltrujte a opakujte promývání jako v případě kyseliny sírové.

Po závěrečném vymývání a sušení odpojte kelímek a jeho obsah a připojte jej ke chladné extrakční jednotce (4.6). Použijte vakuum a vymyjte zbytek v kelímku třemi postupnými dávkami 25 ml acetonu (3.4), přičemž se přesvědčete, že je reziduum filtrováno suché po každém promytí.

Vysušte kelímek do konstantní váhy v sušárně při 130 oC. Po každém sušení vychlaďte v exsikátoru a rychle odvažte. Vložte kelímek do muflové pece a zpopelněte do konstantní váhy při 475 oC až 500 oC po dobu nejméně 30 minut.

Po každém ohřevu ochlaďte nejdříve v peci a potom v exsikátoru před vážením.

Proveďte slepý pokus bez vzorku. Ztráta hmoty vyplývající ze zpopelnění nesmí překročit 4 mg.

6. Výpočet výsledků

Obsah hrubé vlákniny, jako procento vzorku, je dán výrazem:

kde:

a = hmotnost vzorku v g;

b = ztráta hmotnosti po zpopelnění během stanovení, v g;

c = ztráta hmotnosti po zpopelnění během slepého pokusu, v g.

7. Opakovatelnost

Rozdíl mezi výsledky dvou paralelních stanovení provedených u stejného vzorku nesmí překročit:

— 0,3 v absolutní hodnotě u obsahů hrubé vlákniny nižších než 10 %,

— 3 % vzhledem k vyšší hodnotě, u obsahů hrubé vlákniny rovnajících se nebo větších než 10 %.

8. Poznámky

8.1. Krmiva obsahující více než 10 % hrubého tuku musí být před analýzou odtučněna petroletherem (3.5.). Spojte filtrační kelímek (4.2.) a jeho obsah s chladnou extrakční jednotkou (4.6.) a použijte vakuum a vymyjte zbytek třemi postupnými dávkami 30 ml petroletheru, přičemž se přesvědčete, že je zbytek suchý. Spojte kelímek a jeho obsah s topnou jednotkou (4.1.) a pokračujte jak popsáno v 5.

8.2. Krmiva obsahující tuky, jež nemohou být extrahovány přímo petroletherem (3.5), musí být odtučněna, jak uvedeno v 8.1., a odtučněna ještě jednou po varu s kyselinou. Po varu s kyselinou a následném promytí spojte kelímek a jeho obsah s chladnou extrakční jednotkou (4.6.) a promyjte třikrát 30 ml acetonu a následně dalšími třemi 30 ml dávkami petroletheru. Filtrujte za vakua do sucha a pokračujte v analýze, jak popsáno v 5. Začněte působením hydroxidem draselným.

8.3. Pokud obsahují krmiva více než 5 % uhličitanů, vyjádřeno jako uhličitan vápenatý, spojte kelímek (4.2) s odváženým vzorkem s topnou jednotkou (4.1). Promyjte vzorek třikrát 30 ml kyseliny chlorovodíkové (3.6). Po každém přidání nechejte vzorek stát po asi jednu minutu před filtrací. Promyjte jednou 30 ml vody, a potom pokračujte, jak popsáno v bodě 5.

8.4. Pokud je použit přístroj ve formě stojanu (několik kelímků připojených ke stejné topné jednotce), nesmí být prováděna dvě stanovení u stejného vzorku ve stejných sériích.

8.5. Pokud je obtížné filtrovat kyselé a zásadité roztoky po varu, použijte stlačený vzduch přes výstupní trubici tepelné jednotky, a potom pokračujte ve filtrování.

8.6. Teplota pro zpopelnění by neměla být vyšší než 500 oC, aby se prodloužila životnost skleněných filtračních kelímků. Pozornost musí být věnována vyvarování se mimořádných teplotních šoků během cyklů ohřevu a chladnutí.

▼M4 —————