Bývalý seniorní poradce pro bezpečnostní otázky náčelníka generálního štábu ozbrojených sil. Od roku 2005 do začátku roku 2015 velitel íránské národní policie. Od ledna 2011 do začátku roku 2015 rovněž ředitel íránského policejního útvaru pro počítačovou trestnou činnost (subjekt uvedený na seznamu). Jednotky pod jeho velením prováděly brutální útoky na účastníky pokojných protestů a 15. června 2009 v noci tvrdě zasáhly na kolejích Teheránské univerzity. Bývalý vedoucí íránského ústředí na podporu jemenského lidu.

Poradce a člen 28. sekce Nejvyššího soudu. Předseda soudu v Mašhadu (do září 2014). Soudní procesy se pod jeho dohledem konaly ve zkráceném řízení, bez účasti veřejnosti, aniž by byla dodržována základní práva obviněných, s použitím přiznání získaných pod nátlakem a mučením. Vzhledem k tomu, že rozsudky o popravách byly vydávány hromadně, při udělování trestu smrti nebyla dodržována pravidla spravedlivého procesu.

V letech 2011 až 2013 vedoucí systému sociálního zabezpečení. Do srpna 2009 teheránský generální prokurátor. Jako generální prokurátor Teheránu vydal paušální příkaz, na jehož základě byly zatčeny stovky aktivistů, novinářů a studentů. V lednu roku 2010 byl na základě parlamentního vyšetřování označen jako přímo odpovědný za zadržení tří vězňů, kteří následně ve vazbě zemřeli. V srpnu roku 2010 byl dočasně postaven mimo službu poté, co íránská justice vyšetřovala, jakou hrál roli v případě úmrtí tří mužů zadržených po volbách na jeho příkaz.

Náměstek vedoucího oddělení pro sociální věci a předcházení trestné činnosti v rámci soudnictví v provincii Chorásán-Razaví. Náměstek státního zástupce v Mašhadu (minimálně do roku 2015). Soudní procesy se v jeho pravomoci konaly ve zkráceném řízení, bez účasti veřejnosti, aniž by byla dodržována základní práva obviněných. Vzhledem k tomu, že rozsudky o popravách byly vydávány hromadně, při udělování trestu smrti nebyla dodržována pravidla spravedlivého procesu.

Bývalý generální ředitel Íránského ústředí pro kontrolu drog (též známého jako protinarkotické ústředí). Bývalý velitel teheránské policie. Za jeho vedení byly policejní síly odpovědné za to, že při zatýkání a během zadržovací vazby používaly vůči podezřelým osobám protiprávní násilí. Teheránská policie se v červnu roku 2009 rovněž podílela na raziích na kolejích Teheránské univerzity, při nichž podle komise íránského parlamentu (Madžlisu) policie a příslušníci jednotek Basídž zranili více než 100 studentů. Do roku 2018 velitel železniční policie.

Dozorce na oddělení č. 1 věznice Radžaj-Šahr ve městě Karadž (do července roku 2010). Několik bývalých vězňů vypovědělo, že používal mučení a že na základě jeho rozkazů nebyla vězňům poskytována lékařská pomoc. Podle záznamu výpovědi jednoho z uvedených vězňů ve věznici Radžaj-Šahr jej všichni dozorci tvrdě bili, a to s plným vědomím Hassana Akhariana. Existuje rovněž nejméně jeden ohlášený případ trýznivého zacházení a následného úmrtí zadržovaného (Mohsen Beikvand), k němuž došlo v době Akharianovy služby. Mohsen Beikvand zemřel v září roku 2010. Podle důvěryhodných výpovědí spoluvězňů byl zabit na příkaz Hassana Akhariana.

Vedoucí oddělení 22 odvolacího soudu v Šírázu (od listopadu roku 2011). Prokurátor v Šírázu (do října roku 2011). Prokurátor v případu bombového útoku spáchaného v roce 2008 v Šírázu, jejž režim využil k tomu, aby odsoudil k trestu smrti další osoby, které do incidentu nebyly nijak zapojeny. Vynášel rozsudky smrti a další přísné tresty nad příslušníky menšin, čímž mimo jiné porušoval jejich lidská práva, právo na spravedlivý proces a právo nebýt svévolně zadržován.

Předseda soudu v Isfahánu. Bývalý generální prokurátor v Isfahánu. Bývalý vedoucí úřadu ministerstva spravedlnosti v Jazdu. Bývalý zástupce prokurátora v Isfahánu. Zapojen do řízení, v jejichž rámci bylo porušeno právo obžalovaných na spravedlivý proces – například v případě Abdolláha Fathího, jenž byl popraven v květnu roku 2011 poté, co Mohammad Rezá Habíbí během soudního procesu v březnu roku 2010 ignoroval jeho právo na slyšení a jeho problémy plynoucí z duševní nemoci. Byl spoluodpovědný za hrubé porušování práva na spravedlivý proces, a přispěl tak k prudkému nárůstu počtu poprav v roce 2011.

Zástupce generálního tajemníka Fronty Paydari (Fronta islámské stability). Bývalý poradce bývalého prezidenta Mahmúda Ahmadínežáda, bývalý člen Rady pro určování zájmů režimu a bývalý místopředseda Fronty vytrvalosti. Ministr sociálních věcí a sociálního zabezpečení v období let 2009 až 2011. Do srpna 2009 ministr vnitra. Jakožto ministr vnitra byl nadřízen všem policejním silám, bezpečnostním agentům ministerstva vnitra a tajným agentům. Síly pod jeho vedením byly odpovědné za útoky na koleje Teheránské univerzity, k nimž došlo 14. června 2009, a za mučení studentů v suterénních prostorách ministerstva (neblaze proslulé čtvrté podzemní podlaží). Další demonstranti byly vystaveni hrubému zacházení ve vazebním zařízení v Kahrízaku, jehož provoz zajišťovala policie podléhající kontrole Sádeka Mahsúlího.

Bývalý vedoucí komise pro ropu a dopravu města Teheránu. Zástupce generálního prokurátora Teheránu pro záležitosti vězeňství během zásahů v roce 2009. Jakožto zástupce generálního prokurátora Teheránu pro záležitosti vězeňství byl přímo odpovědný za vydání mnoha zatykačů na nevinné pokojné demonstranty a aktivisty. Řada zpráv od obránců lidských práv dokládá, že prakticky všichni zadržení byli na základě jeho pokynů po různě dlouhou dobu drženi v izolaci, aniž by měli přístup ke svému právníkovi či rodinám a aniž by proti nim bylo vzneseno obvinění, a to často za podmínek, které se rovnají nedobrovolnému zmizení. Jejich rodiny často nebyly o jejich zatčení informovány. V současné době působí jako právník.

Soudce nejvyššího soudu od prosince 2015. Bývalý místopředseda soudní správy provincie Jižní Chorásán, odpovědný za prevenci trestné činnosti. Vedle 140 trestů smrti vykonaných v období od března roku 2010 do března roku 2011, které Mohammed-Bagher Bagheri přiznal, mělo být ve stejném období a ve stejné provincii Jižního Chorásánu tajně vykonáno v červnu 2011 na sto dalších poprav, aniž by o nich byly informovány rodiny či právníci. Byl spoluodpovědný za hrubé porušování práva na spravedlivý proces, a přispěl tak k vysokému počtu rozsudků smrti.

Člen nejvyšší rady pro kyberprostor a Rady kulturní revoluce. Do listopadu roku 2014 působil jako vedoucí státního vysílání Íránské islámské republiky (Islamic Republic of Iran Broadcasting – IRIB). Během svého působení v této funkci byl odpovědný za veškerá programová rozhodnutí. IRIB vysílal v srpnu roku 2009 a v prosinci roku 2011 vynucená doznání zadržovaných osob a řadu zinscenovaných procesů. Tyto pořady představují jasné porušení mezinárodních ustanovení o spravedlivém soudním řízení a práva na spravedlivý proces.

Dne 29. prosince 2018 jmenován vedoucím Rady pro určování zájmů režimu. Bývalý nejvyšší představitel justice (2009–2019). Nejvyšší představitel justice musí odsouhlasit a podepsat veškeré rozsudky kisás (odplata), hodúd (trestné činy rouhání) a ta’zirat (trestné činy proti státu). To zahrnuje vynesení rozsudku a uložení trestu smrti, bičování a amputace. V tomto ohledu osobně schválil řadu rozsudků trestu smrti, v rozporu s mezinárodními normami, včetně kamenování, poprav udušením, poprav mladistvých a veřejných poprav, jako v případech, kdy tisíce osob přihlížely popravám vězňů oběšením na mostech. Přispěl tak k vysokému počtu poprav. Rovněž umožňoval ukládání tělesných trestů, jako byly například amputace nebo kapání kyseliny do očí odsouzené osoby. Od doby, kdy převzal funkci, se značně zvýšila četnost svévolného zatýkání politických vězňů, obránců lidských práv a příslušníků menšin. Je rovněž odpovědný za systematické porušování dodržování práva na spravedlivý proces při soudních řízeních v Íránu.

68.

RAMIN Mohammad-Ali

Místo narození: Dezful (Írán) datum narození: 1954 Pohlaví: muž

Generální tajemník Světové nadace holokaustu (World Holocaust Foundation) zřízené na Mezinárodní konferenci o přezkumu globálního vnímání holokaustu (International Conference to Review the Global Vision of the Holocaust) konané v roce 2006, za jejíž uspořádání jménem íránské vlády byl Mohammad-Alí Ramin odpovědný. Do prosince roku 2013 nesl jako náměstek ministra pro tisk hlavní odpovědnost za cenzuru; přímo odpovídal za ukončení činnosti řady orgánů reformního tisku (Etemad, Etemad-e Melli, Shargh apod.), zrušení nezávislého sdružení tisku a za zastrašování či zatýkání novinářů.