1991L0496 — CS — 03.09.2008 — 008.002

Tento dokument je třeba brát jako dokumentační nástroj a instituce nenesou jakoukoli odpovědnost za jeho obsah

►B SMĚRNICE RADY ze dne 15. července 1991, kterou se stanoví zásady organizace veterinárních kontrol zvířat dovážených do Společenství ze třetích zemí a kterou se mění směrnice 89/662/EHS, 90/425/EHS a 90/675/EHS (91/496/EHS) (Úř. věst. L 268, 24.9.1991, p.56)

Ve znění:





Ve znění:

►A1 C 241 21 29.8.1994 ►A2 L 236 33 23.9.2003





Opraveno:









▼B

SMĚRNICE RADY

ze dne 15. července 1991,

kterou se stanoví zásady organizace veterinárních kontrol zvířat dovážených do Společenství ze třetích zemí a kterou se mění směrnice 89/662/EHS, 90/425/EHS a 90/675/EHS

(91/496/EHS)







RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise ( 1 ), s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu ( 2 ), vzhledem k tomu, že živá zvířata jsou uvedena na seznamu v příloze II ke Smlouvě; vzhledem k tomu, že stanovení zásad organizace veterinárních kontrol zvířat pocházejících ze třetích zemí na úrovni Společenství přispívá k zabezpečení nezávadného zásobování a k zajištění stability trhu a zároveň umožňuje harmonizovat opatření nezbytná k zajištění ochrany zdraví zvířat; vzhledem k tomu, že článek 23 směrnice Rady 90/425/EHS ze dne 26. června 1990 o veterinárních a zootechnických kontrolách při obchodu s určitými živými zvířaty a produkty uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu ( 3 ) zejména stanoví, že Rada musí přijmout pravidla a všeobecné zásady použitelné pro kontroly při dovozu zvířat, na něž se vztahuje uvedená směrnice, ze třetích zemí; vzhledem k tomu, že každá zásilka zvířat ze třetích zemí musí být při vstupu na území Společenství podrobena kontrole dokladů a kontrole totožnosti; vzhledem k tomu, že by měly být stanoveny zásady, které budou platit v celém Společenství pro organizaci fyzických kontrol, jež mají být prováděny příslušnými veterinárními orgány, a pro důsledky těchto kontrol; vzhledem k tomu, že musí být přijata ustanovení o bezpečnostních mechanismech; že v této souvislosti musí být Komise schopna jednat, a to zejména formou návštěv dotyčných míst a přijímáním opatření, která odpovídají daným okolnostem; vzhledem k tomu, že pokud má kontrolní systém hladce fungovat, musí být stanoven postup schvalování a musí být kontrolována stanoviště hraniční kontroly a měly by být organizovány výměny úředníků pověřených prováděním kontrol živých zvířat pocházejících ze třetích zemí; vzhledem k tomu, že stanovení společných zásad na úrovni Společenství je nezbytnější tím spíše, že s ohledem na dotvoření vnitřního trhu mají být zrušeny vnitřní hraniční kontroly; vzhledem k tomu, že směrnice 89/662/EHS ( 4 ), 90/425/EHS a 90/675/EHS by měly být pozměněny tak, aby odpovídaly znění této směrnice; vzhledem k tomu, že se ukazuje nezbytné stanovit určitá přechodná opatření s omezeným trváním, aby se usnadnil přechod na nové kontrolní mechanismy stanovené touto směrnicí; vzhledem k tomu, že by Komise měla být pověřena úkolem přijmout prováděcí opatření k této směrnici, PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:







Článek 1

1. Veterinární kontroly zvířat ze třetích zemí vstupujících na území Společenství jsou členské státy povinny provádět v souladu s touto směrnicí.

2. Tato směrnice se nevztahuje na veterinární kontroly zvířat zájmového chovu, která doprovázejí cestující za nekomerčními účely, s výjimkou koňovitých.

Článek 2

1. Pro účely této směrnice se použijí podle potřeby definice uvedené v článku 2 směrnice 90/425/EHS.

2. Kromě toho:

a) „kontrolou dokladů“ se rozumí ověření veterinárních osvědčení nebo dokladů doprovázejících zvíře;

b) „kontrolou totožnosti“ se rozumí pouhé vizuální ověření vzájemné shody dokladů či osvědčení a příslušných zvířat, jakož i ověření přítomnosti a správnosti značek, které na sobě musí zvířata mít;

c) „fyzickou kontrolou“ se rozumí kontrola zvířete samotného, případně i včetně odběru a laboratorního vyšetření vzorků, a pokud je třeba, také další kontroly během karantény;

d) „dovozcem“ se rozumí jakákoli fyzická nebo právnická osoba, která předvede zvířata k dovozu do Společenství;

e) „zásilkou“ se rozumí určité množství zvířat téhož druhu, na něž se vztahuje totéž veterinární osvědčení nebo doklad, přepravovaných tímtéž dopravním prostředkem a pocházejících z téže třetí země nebo z téže části takové země;

f) „stanovištěm hraniční kontroly“ se rozumí jakékoli kontrolní stanoviště nacházející se v bezprostřední blízkosti vnějších hranic některého z území uvedených v příloze I ke směrnici Rady 90/675/EHS ze dne 10. prosince 1990, kterou se stanoví zásady organizace veterinárních kontrol produktů dovážených do Společenství ze třetích zemí ( 5 ), a navržené a schválené v souladu s článkem 6.







KAPITOLA I

Organizace a důsledky kontrol

Článek 3

1. Členské státy zajistí, aby:

a) dovozci byli povinni s předstihem jednoho pracovního dne informovat veterinární personál stanoviště hraniční kontroly, kde mají být zvířata předvedena, přičemž uvedou počet a druh zvířat a předpokládanou dobu přivezení zvířat;

b) zvířata byla pod úředním dozorem dopravena přímo na stanoviště hraniční kontroly zmíněné v článku 6 nebo v případě potřeby do karanténního střediska podle druhé odrážky prvního pododstavce čl. 10 odst. 1;

c) zvířata nesměla opustit takové kontrolní stanoviště nebo stanici, pokud, aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení přijatá postupem podle článku 23, není předložen důkaz: i) ve formě osvědčení uvedeného v druhé odrážce čl. 7 odst. 1 nebo v článku 8, které potvrzuje, že byly provedeny veterinární kontroly dotyčných zvířat v souladu s čl. 4 odst. 1 a odst. 2 písm. a), b) a d) a. s. články 8 a 9 ke spokojenosti příslušného orgánu; ii) že za veterinární kontroly bylo zaplaceno a případně že byla složena záloha na pokrytí možných výdajů uvedených v druhé a třetí odrážce čl. 10 odst. 1, čl. 10 odst. 6 a čl. 12 odst. 2;

d) celní orgán nepovolil uvolnění do volného oběhu na územích uvedených v příloze I ke směrnici 90/675/EHS, pokud, aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení, jež mají být přijata postupem podle článku 23, není předložen důkaz o splnění požadavků uvedených v písmenu c).

2. Prováděcí pravidla k tomuto článku se v případě potřeby stanoví postupem podle článku 23.

Článek 4

1. Členské státy zajistí, aby se bez ohledu na celní určení zvířat každá zásilka zvířat ze třetí země podrobila kontrole dokladů a kontrole totožnosti, kterou provede veterinární orgán na jednom ze stanovišť hraniční kontroly nacházejících se na některém z území uvedených v příloze I ke směrnici 90/675/EHS a k tomuto účelu schválených, aby tak bylo možno ověřit:

— jejich původ,

— následné místo jejich určení, zejména v případě tranzitu nebo v případě, že obchod s danými zvířaty není harmonizován na úrovni Společenství nebo že tato zvířata podléhají zvláštním požadavkům, které byly stanoveny rozhodnutím Společenství, jež se týká členského státu určení,

— že údaje v osvědčeních nebo dokladech poskytují záruky požadované předpisy Společenství nebo v případě, že obchod s danými zvířaty není harmonizován na úrovni Společenství, záruky požadované podle vnitrostátních právních předpisů použitelných pro různé případy, spadající do působnosti této směrnice,

▼M3

— že zásilka nebyla odmítnuta podle informací poskytnutých v režimu podle čl. 1 odst. 1 první odrážky rozhodnutí Rady 92/438/EHS ze dne 13. července 1992 o informatizaci veterinárních postupů při dovozu (projekt Shift) ( 6 ).

▼B

2. Aniž jsou dotčeny výjimky na základě článku 8, úřední veterinární lékař musí provést fyzickou kontrolu zvířat předvedených na stanovišti hraniční kontroly. Taková kontrola musí zejména zahrnovat:

a) klinické vyšetření zvířat, aby se veterinární lékař ujistil o tom, že zvířata odpovídají informacím uvedeným v doprovodném osvědčení nebo dokladu a že jsou klinicky zdravá. Postupem podle článku 23 mohou být za určitých podmínek a v souladu s pravidly, jež mají být stanovena stejným postupem, schváleny odchylky ze zásady individuálního klinického vyšetření určitých kategorií a druhů zvířat;

b) případná laboratorní vyšetření, která jsou považována za nezbytná nebo která jsou stanovena předpisy Společenství;

c) případné úřední vzorky, které mají být vyšetřeny na přítomnost reziduí a analyzovány co nejdříve;

d) prověření, zda jsou splněny minimální požadavky stanovené směrnicí Rady 77/489/EHS ze dne 18. července 1977 o ochraně zvířat při mezinárodní přepravě ( 7 ). Pro účely následné kontroly podmínek přepravy a případně také kontroly splnění doplňkových požadavků hospodářství určení předá úřední veterinární lékař potřebné informace příslušným orgánům členského státu určení prostřednictvím systému výměny informací podle článku 20 směrnice 90/425/EHS. Úřednímu veterinárnímu lékaři může při provádění některých z těchto úkonů pomáhat kvalifikovaný, zvlášť vyškolený pomocný personál, pracující na jeho odpovědnost.

▼M3

Kontrola se má provést po konzultaci databází stanovených v čl. 1 odst. 1 druhé odrážce rozhodnutí 92/438/EHS.

▼B

3. Odchylně od ustanovení odstavců 1 a 2 však u zvířat, která jsou přivezena do přístavu nebo na letiště, jež se nachází na území uvedeném v příloze I ke směrnici 90/675/EHS, je možno kontrolu totožnosti a fyzickou kontrolu provést v místě takového přístavu nebo letiště určení za předpokladu, že takový přístav nebo letiště má své stanoviště hraniční kontroly, jak je uvedeno v článku 6, a že zvířata případně pokračují v cestě stejnou lodí nebo letadlem. V takových případech příslušný orgán, který provedl kontrolu dokladů, buď přímo nebo prostřednictvím místního veterinárního orgánu informuje úředního veterinárního lékaře kontrolního stanoviště členského státu určení za pomoci systému výměny informací podle článku 20 směrnice 90/425/EHS o tom, že zvířata prošla daným kontrolním stanovištěm.

4. Veškeré výdaje vzniklé v souvislosti s prováděním tohoto článku nese odesilatel, příjemce nebo jejich zástupce bez nároku na náhradu od členského státu.

5. Prováděcí pravidla k tomuto článku, včetně pravidel týkajících se vyškolení a kvalifikace asistentů, se v případě potřeby stanoví postupem podle článku 23.

Článek 5

Vstup zvířat na některé z území uvedených v příloze I ke směrnici 90/675/EHS je zakázán, pokud kontroly prokáží, že:

a) zvířata těch druhů, pro které byla pravidla dovozu harmonizována na úrovni Společenství, pocházejí — aniž jsou dotčeny zvláštní podmínky stanovené článkem 19 směrnice 90/426/EHS ( 8 ) o přemísťování a dovozu koňovitých pocházejících ze třetích zemí — z území nebo z části území třetí země, která není uvedena na seznamech vypracovaných v souladu s předpisy Společenství pro dotyčné druhy zvířat nebo z nichž je dovoz podle rozhodnutí Společenství zakázán;

b) zvířata neuvedená v písmenu a) nesplňují požadavky stanovené vnitrostátními předpisy odpovídajícími jednotlivým případům spadajícím do působnosti této směrnice;

c) zvířata jsou nakažena nebo jsou podezřelá z onemocnění nebo z nakažení přenosnou chorobou nebo chorobou představující nebezpečí pro zdraví lidí nebo zvířat nebo z jakékoli jiného důvodu uvedeného v předpisech Společenství;

d) vyvážející třetí země nesplňuje požadavky stanovené v předpisech Společenství;

e) zvířata nejsou v takovém stavu, aby mohla pokračovat v cestě;

f) veterinární osvědčení nebo doklad doprovázející zvířata nesplňuje podmínky stanovené na základě předpisů Společenství nebo, pokud předpisy nebyly harmonizovány, požadavky stanovené vnitrostátními předpisy odpovídajícími jednotlivým případům spadajícím do působnosti této směrnice.

Podrobná pravidla pro uplatňování tohoto článku se v případě potřeby stanoví postupem podle článku 23.

Článek 6

1. Stanoviště hraniční kontroly musí splňovat požadavky tohoto článku.

2. Stanoviště hraniční kontroly:

a) se musí nacházet v místech vstupu na některé z území uvedených v příloze I ke směrnici 90/675/EHS; Pokud je to vzhledem k zeměpisným poměrům nutné (např. kvůli poloze vykládacího mola (přístaviště), železniční stanice, přechodů apod.) a za předpokladu, že v takovém případě je kontrolní stanoviště dostatečně vzdáleno od hospodářství nebo jiných míst, kde jsou chována zvířata, která by se mohla přenosnými chorobami nakazit, může však být tolerováno umístění kontrolního stanoviště v určité vzdálenosti od místa vstupu na dané území;

b) se musí nacházet v celní zóně umožňující vyřizovat další administrativní formality, včetně celních formalit souvisejících s dovozem;

c) musí být navrženy a schváleny v souladu s odstavcem 3;

d) musí podléhat pravomoci úředního veterinárního lékaře, který zodpovídá za prováděné kontroly. Úřednímu veterinárnímu lékaři může pomáhat zvlášť vyškolený pomocný personál, pracující na jeho odpovědnost. ►M3 Úřední veterinární lékař dbá na to, aby byly provedeny všechny úkony, které jsou nezbytné pro vedení databází uvedených v čl. 1 odst. 1 třetí odrážce rozhodnutí 92/438/EHS. ◄

3. Do 1. ledna 1992 a jakmile bude vypracován užší seznam stanovišť hraniční kontroly příslušnými orgány jednotlivých států ve spolupráci s útvary Komise, která ověří, zda tato stanoviště splňují minimální požadavky stanovené v příloze A, členské státy předloží Komisi seznam stanovišť hraniční kontroly příslušných za provádění veterinárních kontrol zvířat a poskytnou následující informace:

a) druh stanoviště hraniční kontroly: — přístav, — letiště, — silniční hraniční přechod, — železniční hraniční přechod;

b) druh zvířat, která by mohla být kontrolována na daném stanovišti hraniční kontroly vzhledem k tomu, jaké vybavení a veterinární personál má k dispozici, přičemž je nutno uvést, jaká zvířata případně nemohou být na takových stanovištích hraniční kontroly kontrolována, a pro evidované koňovité také úřední hodiny zvlášť schváleného stanoviště hraniční kontroly;

c) personál určený k provádění veterinárních kontrol: — počet úředních veterinárních lékařů, přičemž v kteroukoli dobu, kdy je stanoviště hraniční kontroly otevřeno, musí být ve službě alespoň jeden úřední veterinární lékař, — počet zvlášť vyškolených pomocných veterinárních pracovníků nebo asistentů;

d) popis vybavení a prostor, které jsou k dispozici pro provádění: — kontroly dokladů, — fyzické kontroly, — odběru vzorků, — všeobecných vyšetření stanovených v čl. 4 odst. 2 písm. b), — zvláštních vyšetření nařízených úředním veterinárním lékařem;

e) kapacita prostor pro případné ustájení zvířat do té doby, než jsou k dispozici výsledky vyšetření;

f) druh vybavení umožňujícího rychlou výměnu informací zejména s jinými stanovišti hraniční kontroly;

g) význam objemu obchodu (druhy a počty zvířat procházejících tímto stanovištěm hraniční kontroly).

4. Ve spolupráci s příslušnými orgány jednotlivých států provede Komise inspekci stanovišť hraniční kontroly určených v souladu s odstavcem 3, aby se ujistila, že předpisy o veterinárních kontrolách jsou uplatňovány jednotně a jednotlivá stanoviště hraniční kontroly mají skutečně k dispozici potřebnou infrastrukturu a splňují minimální požadavky stanovené v příloze A.

Komise do 1. ledna 1992 předloží Stálému veterinárnímu výboru zprávu o výsledku inspekce zmíněné v prvním pododstavci spolu s návrhy, které berou v úvahu závěry uvedené zprávy, aby mohl být vypracován seznam stanovišť hraniční kontroly Společenství. Tento seznam se schvaluje a následně aktualizuje postupem podle článku 22.

Výše zmíněná zpráva se zabývá jakýmikoli problémy, na něž by určité členské státy mohly narazit, pokud by vytvořením užšího seznamu zmíněného v prvním pododstavci odstavce 3 došlo k 1. červenci 1992 k vyřazení velkého počtu stanovišť hraniční kontroly.

S ohledem na takový případný problém mohou být některá ze stanovišť hraniční kontroly ponechána v činnosti a může jim být poskytnuta nejvýše tříletá lhůta k tomu, aby splnila požadavky této směrnice, co se týče jejich vybavení a infrastruktury.

Komise zveřejní seznam schválených stanovišť hraniční kontroly a jeho případné aktualizace v Úředním věstníku Evropských společenství.

5. V případě potřeby se prováděcí pravidla k tomuto článku stanoví postupem podle článku 23.

Článek 7

1. Pokud zvířata těch druhů, pro které byla pravidla dovozu harmonizována na úrovni Společenství, nemají být uvedena na trh na území členského státu, který provedl kontroly uvedené v článku 4, potom, aniž jsou dotčeny zvláštní požadavky použitelné u evidovaných koňovitých, které doprovází doklad totožnosti stanovený směrnicí 90/427/EHS ( 9 ), úřední veterinární lékař:

— dotyčné osobě poskytne jednu nebo — pokud se zásilka zvířat dělí — několik jednotlivě ověřených kopií originálů osvědčení týkajících se daných zvířat; doba platnosti těchto kopií nepřesáhne 10 dnů,

— vydá osvědčení odpovídající vzoru, který vypracuje Komise postupem podle článku 23, v němž se potvrzuje, že kontroly uvedené v čl. 4 odst. 1 a 2 písm. a), b) a d) byly provedeny ke spokojenosti úředního veterinárního lékaře, a v němž je uveden druh odebraných vzorků a výsledky případných laboratorních vyšetření nebo předpokládaný termín, kdy budou takové výsledky k dispozici,

— si ponechá originál(y) osvědčení, jež doprovází daná zvířata.

2. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 23.

3. Jakmile zvířata prošla přes stanoviště hraniční kontroly, obchod se zvířaty uvedenými v odstavci 1, jimž byl povolen vstup na území uvedená v příloze I ke směrnici 90/675/EHS, se provádí v souladu s pravidly veterinárních kontrol stanovenými směrnicí 90/425/EHS.

►C1 Informace, které jsou příslušnému orgánu místa určení poskytovány ◄ prostřednictvím systému výměny informací podle článku 20 směrnice 90/425/EHS, musí zejména uvádět, zda:

— jsou zvířata určena pro členský stát nebo území se zvláštními požadavky,

— byly odebrány vzorky, avšak výsledky vyšetření v okamžiku, kdy dopravní prostředek se zvířaty opouští stanoviště hraniční kontroly, nejsou ještě známy.

Článek 8

A. Členské státy zajistí, aby: 1. veterinární kontroly při dovozu zvířat těch druhů, na které se nevztahuje příloha A ke směrnici 90/425/EHS, byly prováděny v souladu s následujícími ustanoveními: a) pokud jsou zvířata předvedená přímo na jednom ze stanovišť hraniční kontroly členského státu, který je chce dovézt, potom zvířata na tomto místě podstoupí veškeré kontroly uvedené v článku 4; b) pokud jsou zvířata předváděna na stanovišti hraniční kontroly v jiném členském státu, potom na základě předchozího souhlasu tohoto členského státu: i) se na takovém kontrolním stanovišti provádějí buď všechny kontroly uvedené v článku 4 jménem členského státu určení, aby bylo zejména zajištěno splnění jeho veterinárních požadavků, ii) nebo, v případě dohody mezi příslušnými ústředními orgány obou členských států a případně tranzitního členského státu nebo států, se na takovém kontrolním stanovišti provádějí pouze kontroly uvedené v čl. 4 odst. 1, přičemž kontroly uvedené v čl. 4 odst. 2 se v tomto případě provádějí v členském státu určení. Ve druhém z uvedených případů však zvířata mohou stanoviště hraniční kontroly, kde se provádí kontrola dokladů a kontrola totožnosti, opustit pouze v zapečetěných vozidlech a teprve poté, co úřední veterinární lékař: — na kopii nebo — pokud se zásilka zvířat dělí — na kopiích originálů osvědčení uvede, že zvířata prošla daným kontrolním stanovištěm a že byla provedena příslušná kontrola, — prostřednictvím systému výměny informací podle článku 20 směrnice 90/425/EHS uvědomí veterinární orgán místa určení nebo případně i tranzitního členského státu nebo států, že zvířata prošla daným kontrolním stanovištěm, — bez ohledu na ustanovení čl. 3 odst. 1 písm. c) příslušný celní orgán uvědomí stanoviště hraniční kontroly o tom, že daná zvířata mohou být propuštěna. V případě zvířat určených na porážku mohou členské státy použít pouze postup uvedený pod bodem i). Členské státy uvědomí Komisi a zástupce ostatních členských států v rámci Stálého veterinárního výboru o případech použití postupu uvedeného pod bodem ii); 2. do té doby, než budou přijata zvláštní rozhodnutí stanovená na základě předpisů Společenství, dovoz zvířat, s nimiž je sice obchod harmonizován na úrovni Společenství, ale která pocházejí ze třetí země, pro kterou ještě nebyly stanoveny jednotné veterinární podmínky, podléhal následujícím podmínkám: — zvířata musí pobývat ve třetí zemi, z níž jsou odesílána, nejméně po dobu odpovídající lhůtám stanoveným v čl. 10 odst. 1 směrnice Rady 72/462/EHS ze dne 12. prosince 1972 o veterinárních a hygienických otázkách dovozu skotu, prasat, ovcí a koz, čerstvého masa nebo masných výrobků ze třetích zemí ( 10 ), — zvířata musí podstoupit kontroly stanovené v článku 4, — zvířata nesmějí opustit stanoviště hraniční kontroly nebo karanténní středisko, pokud tyto kontroly neprokáží, že zvířata nebo zásilka zvířat: — i) buď, aniž jsou dotčeny zvláštní požadavky vztahující se na dotyčné třetí země v souvislosti s nákazami, které se ve Společenství nevyskytují, splňují veterinární požadavky použitelné pro obchod se zvířaty dotyčných druhů stanovené směrnicemi uvedenými v příloze A ke směrnici 90/425/EHS nebo veterinární požadavky stanovené směrnicí 72/462/EHS, ii) nebo, v souvislosti s jednou nebo více konkrétními nákazami, splňují podmínky vzájemného uznávání rovnocennosti požadavků dané třetí země a požadavků Společenství postupem podle článku 23, — pokud jsou zvířata určena pro členský stát, který využívá doplňkové záruky uvedené v čl. 3 odst. 1 písm. e) bodu iii) a iv) směrnice 90/425/EHS, musí vyhovovat příslušným požadavkům stanoveným pro obchod uvnitř Společenství, — poté, co zvířata prošla stanovištěm hraniční kontroly, musí být dopravena na jatka určení, pokud se jedná o jatečná zvířata, nebo do hospodářství určení, pokud se jedná o plemenná či užitková zvířata nebo o vodní živočichy; 3. pokud kontroly uvedené v bodech 1 a 2 prokáží, že zvíře nebo zásilka zvířat nevyhovuje požadavkům stanoveným v těchto dvou bodech, nesmí zvíře nebo zásilka zvířat opustit stanoviště hraniční kontroly nebo karanténní středisko a uplatní se článek 12; 4. pokud zvířata zmíněná v bodu 1 nejsou určena k uvedení na trh na území členského státu, který provedl veterinární kontroly, uplatní se článek 7 a zejména ta jeho ustanovení, která se týkají vydávání osvědčení; 5. plemenná a užitková zvířata zůstanou na místě určení pod úředním dozorem příslušných veterinárních orgánů. Po skončení doby pozorování, jejíž délka se stanoví postupem uvedeným v článku 23, mohou být zvířata předmětem obchodu uvnitř Společenství za podmínek stanovených směrnicí 90/425/EHS. Jatečná zvířata na jatkách určení podléhají předpisům Společenství, které se týkají porážky zvířat dotyčného druhu.

B. Prováděcí pravidla k tomuto článku se v případě potřeby stanoví postupem podle článku 23.

Článek 9

▼A2

1. Členské státy povolí tranzit zvířat z jedné třetí země do jiné třetí země nebo do téže třetí země za předpokladu, že:

▼B

a) taková přeprava již byla dříve povolena úředním veterinárním lékařem na stanovišti hraniční kontroly toho členského státu, na jehož území musí být zvířata předvedena, aby tam mohla podstoupit kontroly uvedené v článku 4, a případně také příslušným ústředním orgánem tranzitního členského státu nebo států;

b) dotyčný subjekt předloží doklad o tom, že první ze třetích zemí, kam jsou zvířata zasílána po tranzitu přes některé z území uvedených v příloze I ke směrnici 90/675/EHS, se zavazuje, že za žádných okolností neodmítne nebo nepošle zpět zvířata, jejichž dovoz nebo tranzit povolila, a že se zavazuje na územích uvedených v příloze I ke směrnici 90/675/EHS dodržovat předpisy Společenství o ochraně během přepravy;

c) kontrola uvedená v článku 4 prokázala ke spokojenosti veterinárního lékaře, případně poté, co zvířata prošla karanténním střediskem, že zvířata splňují požadavky této směrnice nebo, pokud se jedná o zvířata uvedená v příloze A ke směrnici 90/425/EHS, že poskytují veterinární záruky uznávané za použití postupu uvedeného v článku 23 jako přinejmenším rovnocenné takovým požadavkům;

d) skutečnost, že zvířata prošla daným kontrolním stanovištěm, příslušný orgán na stanovišti hraniční kontroly oznámí příslušným orgánům tranzitního členského státu nebo států a stanovišti hraniční kontroly, na kterém zvířata opouštějí území Společenství, prostřednictvím systému výměny informací ►M3 zmíněného v článku 20 směrnice 90/425/EHS ◄ ;

e) v případě průchodu (průvozu) zvířat přes některé z území uvedených v příloze I ke směrnici 90/675/EHS se takový tranzit provádí za použití celního tranzitního postupu Společenství (externí tranzit) nebo jakéhokoli jiného celního tranzitního postupu stanoveného předpisy Společenství; jediné způsoby zacházení se zvířaty, které jsou během tranzitu povoleny, jsou takové, které se provádějí v místě vstupu nebo opuštění některého z území uvedených v příloze I, a dále činnosti nutné k zajištění dobrých životních podmínek přepravovaných zvířat.

2. Veškeré výdaje vzniklé uplatněním tohoto článku nese odesilatel, příjemce nebo jejich zástupce bez nároku na náhradu od členského státu.

Článek 10

1. V případech, kdy předpisy Společenství nebo vnitrostátní předpisy platné v místě určení, v oblastech, kde nedošlo k harmonizaci a v souladu se všeobecnými ustanoveními Smlouvy, stanoví, že živá zvířata mají být umístěna do karantény nebo izolace, může taková karanténa nebo izolace probíhat:

— u jiných chorob než kulhavka a slintavka, vzteklina a newcastleská choroba v karanténním středisku, které se nachází ve třetí zemi původu za předpokladu, že bylo schváleno postupem podle článku 22 a je pravidelně kontrolováno veterinárními znalci Komise,

— v karanténním středisku, které se nachází na území Společenství splňujícím požadavky stanovené v příloze B,

— v hospodářství určení.

Zvláštní bezpečnostní opatření, která je nutno dodržovat během přepravy mezi karanténními středisky, farmami původu a farmami určení a stanovišti hraniční kontroly, jakož i v rámci karanténních středisek zmíněných v první odrážce předchozího pododstavce, mohou být přijata postupem podle článku 23.

2. Pokud úřední veterinární lékař příslušný pro stanoviště hraniční kontroly nařídí umístění zvířat do karantény, musí tato karanténa proběhnout v závislosti na nebezpečí zjištěném úředním veterinárním lékařem:

— buď na samotném stanovišti hraniční kontroly nebo v jeho bezprostřední blízkosti,

— nebo v hospodářství určení,

— nebo v karanténním středisku, které se nachází v blízkosti hospodářství určení.

3. Všeobecné podmínky, které mají splňovat karanténní střediska zmíněná v první a druhé odrážce odstavce 1, jsou stanoveny v příloze B.

Zvláštní podmínky schvalování pro jednotlivé druhy zvířat se stanoví postupem podle článku 23.

▼M6

4.

a) Schvalování a následná aktualizace seznamu karanténních středisek uvedených v odst. 1 první odrážce se provádí postupem podle článku 22. Komise zveřejní seznam těchto karanténních středisek a jeho případné aktualizace v Úředním věstníku Evropské unie.

b) Karanténní střediska uvedená v odst. 1 druhé odrážce a v odst. 2 první odrážce, která splňují podmínky stanovené v příloze B, schvalují členské státy a každému středisku přidělí číslo schválení. Každý členský stát vypracuje a průběžně aktualizuje seznam karanténních středisek a jejich čísel schválení a zpřístupní jej ostatním členským státům a veřejnosti. Karanténní střediska podléhají kontrole stanovené v článku 19. Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto písmene mohou být přijata postupem podle článku 22.

▼B

5. Druhý pododstavec odstavce 1 a odstavec 3 a 4 se nevztahují na karanténní střediska, která jsou určena výhradně pro zvířata uvedená v čl. 8 odst. A bodu 1.

6. Veškeré výdaje vzniklé v souvislosti s prováděním tohoto článku nese odesilatel, příjemce nebo jejich zástupce bez nároku na náhradu od členského státu.

7. Do 1. ledna 1996 Komise předloží Radě zprávu, případně doplněnou příslušnými návrhy, o potřebě karanténních středisek Společenství a finanční podpoře Společenství na jejich činnost.

Článek 11

1. Aniž jsou dotčena ostatní ustanovení této kapitoly, v případě podezření, že nejsou dodržovány veterinární právní předpisy, nebo v případě pochybností o totožnosti zvířete, provede úřední veterinární lékař nebo příslušný orgán jakékoli veterinární kontroly, které považuje za vhodné.

2. Členské státy přijmou vhodná správní nebo trestněprávní opatření postihující jakékoli porušování veterinárních právních předpisů fyzickými nebo právnickými osobami v případě zjištění, že dochází k porušování předpisů Společenství, zejména pokud se zjistí, že vystavená osvědčení nebo doklady neodpovídají skutečnému stavu zvířat, že identifikační značky neodpovídají příslušným předpisům nebo, že zvířata nebyla předvedena k prohlídce na stanovišti hraniční kontroly nebo že zvířata nebyla zaslána do původně zamýšleného místa určení.

Článek 12

1. Pokud kontroly uvedené v této směrnici prokáží, že některé zvíře nevyhovuje požadavkům stanoveným v předpisech Společenství nebo – v oblastech, které dosud nebyly harmonizovány — požadavkům stanoveným ve vnitrostátních předpisech, případně pokud takové kontroly odhalí nějakou nesrovnalost, příslušný orgán po projednání s dovozcem nebo jeho zástupcem rozhodne:

a) že zvířata mají být ustájena, nakrmena a napojena a v případě potřeby ošetřena nebo

b) že zvířata mají být případně umístěna do karantény nebo že zásilka má být izolována nebo

c) že zásilka zvířat má být ve lhůtě, kterou stanoví příslušný správní orgán daného státu, odeslána zpět mimo území uvedená v příloze I ke směrnici 90/675/EHS, pokud to zdravotní stav zvířat nebo požadavky na zabezpečení dobrých životních podmínek zvířat dovolují. V takovém případě úřední veterinární lékař stanoviště hraniční kontroly musí: ▼M3 — zavést informační režim podle čl. 1 odst. 1 první odrážky rozhodnutí 92/438/EHS, ▼B — v rámci opatření, která budou přijata postupem podle článku 23, zrušit veterinární osvědčení nebo doklad doprovázející odmítnutou zásilku. ▼M3 ————— ▼B Jestliže není možné odeslat zásilku zpět, zejména s ohledem na dobré životní podmínky zvířat, úřední veterinární lékař — po dohodě s příslušným orgánem a po vyšetření před porážkou může povolit porážku zvířat k lidské spotřebě za podmínek stanovených předpisy Společenství, — jinak musí nařídit porážku zvířat k jiným účelům než k lidské spotřebě nebo musí nařídit zneškodnění jatečných těl, přičemž stanoví podmínky týkající se kontroly použití takto získaných produktů. Příslušný ústřední orgán informuje Komisi o případech použití těchto odchylek podle článku 4. Komise o takových případech pravidelně informuje Stálý veterinární výbor.

2. Dovozce nebo jeho zástupce uhradí výdaje vzniklé uplatněním opatření uvedených v odstavci 1, jakož i výdaje související s likvidací zásilky nebo s využitím masa k jiným účelům.

Výnos z prodeje produktů zmíněných v odst. 1 písm. c) třetím pododstavci musí být vrácen majiteli zvířat nebo jeho zástupci po odečtení výše uvedených výdajů.

3. Prováděcí pravidla k tomuto článku se v případě potřeby stanoví postupem podle článku 23.

▼M3

4. Použijí se ustanovení rozhodnutí 92/438/EHS.

▼B

5. Příslušné orgány v případě potřeby sdělí jakékoli informace, které mají k dispozici, v souladu se směrnicí Rady 89/608/EHS ze dne21. listopadu 1989 o vzájemné pomoci mezi správními orgány členských států a o spolupráci těchto orgánů s Komisí k zabezpečení správného uplatňování veterinárních a zootechnických předpisů ( 11 ).

Článek 13

Postupem podle článku 23 Komise na základě plánů zmíněných v druhém pododstavci přijme předpisy upravující dovoz jatečných zvířat určených pro místní spotřebu a dovoz plemenných nebo užitkových zvířat v určitých částech území uvedených v příloze I ke směrnici 90/675/EHS zohledňující přirozená omezení specifická pro tato území včetně jejich značné vzdálenosti od pevninské části území Společenství.

Za tím účelem členské státy nejpozději do 31. prosince 1991 předloží Komisi plány stanovující postupy provádění kontrol při dovozu zvířat ze třetích zemí do oblastí zmíněných v prvním pododstavci. V těchto plánech musí být uvedeny kontroly, které mají zajistit, aby zvířata dovezená na dotyčná území nebo produkty získané z těchto zvířat nebyly za žádných okolností odesílány do jiných částí území Společenství.

Článek 14

Za účelem provádění kontrol uvedených v čl. 7 odst. 3 této směrnice se identifikace a evidence stanovená v čl. 3 odst. 1 písm. c) směrnice 90/425/EHS musí, s výjimkou jatečných zvířat a evidovaných koňovitých, provádět v místě určení zvířat, případně po uplynutí pozorovací doby stanovené v čl. 8 odst. A bodu 5 této směrnice.

Postupy pro identifikaci nebo označování jatečných zvířat se stanoví postupem podle článku 23.

▼M4

Článek 15

Členské státy dbají při dovozu zvířat uvedených v této směrnici na výběr poplatků za veterinární a hygienické kontroly podle směrnice 96/23/ES ( 12 ).

▼B

Článek 16

Postupem podle článku 23 a na recipročním základě, aniž by tím byla dotčena možnost provádět kontroly dodržování požadavků na dobré životní podmínky zvířat během přepravy, může být rozhodnuto, že za určitých podmínek lze kontroly totožnosti a/nebo fyzické kontroly provádět méně často, a to zejména s ohledem na výsledky kontrol prováděných před přijetím této směrnice.

Při přiznávání odchylek tohoto druhu vezme Komise v úvahu následující kritéria:

a) záruky poskytované dotyčnou třetí zemí ohledně dodržování požadavků Společenství, a zejména ustanovení směrnic 72/462/EHS a 90/426/EHS;

b) nákazová situace u zvířat v dotyčné třetí zemi;

c) informace o nákazové situaci v dotyčné třetí zemi;

d) povaha opatření přijatých danou třetí zemí za účelem sledování a tlumení chorob;

e) struktura a pravomoci veterinární správy;

f) předpisy o schvalování určitých látek a dodržování požadavků stanovených v článku 7 směrnice Rady 86/469/EHS ze dne 16. září 1986 o vyšetřování zvířat a čerstvého masa na přítomnost reziduí ( 13 );

g) výsledky veterinárních kontrol Společenství;

h) výsledky provedených dovozních kontrol.

Článek 17

Práva na podání opravných prostředků proti rozhodnutím příslušných orgánů stanovená v platných právních předpisech jednotlivých členských států nejsou touto směrnicí dotčena.

Rozhodnutí příslušného orgánu členského státu určení a důvody takového rozhodnutí je nutno oznámit dotyčnému dovozci nebo jeho zástupci.

Pokud o to dotyčný dovozce nebo jeho zástupce požádá, obdrží zmíněná rozhodnutí a jejich zdůvodnění písemně spolu s poučením o právech na podání opravného prostředku, která může využít podle právních předpisů platných v tom členském státu, kde se nachází dané stanoviště hraniční kontroly, jakož i o odpovídajícím postupu a lhůtách.

▼A1

Článek 17a

Rakousko a Finsko zavedou systém kontrol stanovený v této kapitole do tří let ode dne vstupu smlouvy o přistoupení v platnost. Během tohoto přechodného období budou Rakousko a Finsko uplatňovat opatření, jež budou určena přede dnem vstupu smlouvy o přistoupení v platnost postupem podle článku 23. Tato opatření musí zajistit, že se všechny nezbytné kontroly budou provádět co nejblíže k vnější hranici Společenství.

▼M5 —————

▼B







KAPITOLA II

Bezpečnostní ustanovení

Článek 18

1. Pokud se některá z chorob uvedených ve směrnici Rady 82/894/EHS ze dne 21. prosince 1982 o hlášení nákaz zvířat ve Společenství ( 14 ), zoonóza nebo jiná choroba či příznak, který může představovat vážné ohrožení zdraví zvířat nebo lidí, vyskytne nebo rozšíří na území třetí země nebo pokud si to vyžaduje jiný vážný veterinární důvod, může Komise, zejména na základě zjištění svých veterinárních znalců a v závislosti na závažnosti situace, ze svého podnětu nebo na žádost některého členského státu neodkladně přijmout některé z následujících opatření:

— pozastavit dovoz pocházející z celého území dotyčné třetí země nebo z některé jeho části, případně z tranzitní třetí země,

— stanovit zvláštní podmínky týkající se zvířat pocházejících z celého území dotyčné třetí země nebo z některé jeho části.

2. Pokud některá z kontrol uvedených v této směrnici prokáže, že zásilka zvířat může představovat ohrožení zdraví zvířat nebo lidí, příslušný veterinární orgán okamžitě přijme následující opatření:

— zásilku zabaví a zlikviduje,

— v souladu s čl. 12 odst. 4 okamžitě informuje ostatní stanoviště hraniční kontroly a Komisi o zjištěných skutečnostech a také o původu zvířat.

3. V případě uvedeném v odstavci 1 může Komise přijmout prozatímní ochranná opatření týkající se zvířat, na která se vztahují ustanovení článku 9.

4. Zástupci Komise mohou podniknout okamžitou návštěvu na místě.

5. V případě, že některý členský stát oficiálně informuje Komisi o potřebě přijmout bezpečnostní opatření a Komise nepoužije ustanovení odstavce 1 a 3 ani záležitost nepředloží Stálému veterinárnímu výboru v souladu s odstavcem 6, může tento členský stát přijmout prozatímní ochranná opatření týkající se dotyčných zvířat.

Pokud členský stát v souladu s ustanovením tohoto odstavce přijme prozatímní ochranná opatření týkající se třetí země, informuje o tom ostatní členské státy a Komisi v souladu s ustanovením čl. 12 odst. 5.

6. Záležitost je nutno do deseti pracovních dnů předložit Stálému veterinárnímu výboru v souladu s ustanoveními článku 22, aby mohla být prodloužena, pozměněna nebo zrušena opatření uvedená v odstavcích 1, 3 a 5.

7. Rozhodnutí prodloužit, pozměnit nebo zrušit opatření učiněná na základě odstavců 1, 2, 3 a 6 se přijímají postupem podle článku 22.

8. Prováděcí pravidla k tomuto článku se v případě potřeby stanoví postupem podle článku 23.







KAPITOLA III

Kontrola

Článek 19

1. Veterinární znalci Komise v součinnosti s příslušnými orgány jednotlivých zemí a v rozsahu potřebném k zajištění jednotného uplatňování požadavků této směrnice mohou ověřovat, zda stanoviště hraniční kontroly schválená v souladu s ustanovením článku 6 a karanténní střediska schválená v souladu s ustanovením článku 10 splňují příslušná kritéria uvedená v přílohách A a B.

2. Veterinární znalci Komise mohou v součinnosti s příslušnými orgány provádět kontroly přímo na místě.

3. Členský stát, na jehož území kontrola probíhá, poskytne veterinárním znalcům Komise veškerou pomoc, o kterou při plnění svých úkolů požádají.

4. Komise informuje členské státy o výsledku kontrol.

5. Pokud se Komise domnívá, že je to vzhledem k výsledku kontrol nutné, projedná situaci v rámci Stálého veterinárního výboru. Komise může přijmout potřebná rozhodnutí postupem podle článku 22.

6. Komise sleduje další vývoj; s ohledem na tento vývoj a postupem podle článku 22 může pozměnit nebo odvolat rozhodnutí zmíněná v odstavci 5.

7. Prováděcí pravidla k tomuto článku se v případě potřeby stanoví postupem podle článku 23.

Článek 20

Pokud na základě kontrol provedených na místě, kde probíhá obchod se zvířaty, dojde příslušný orgán členského státu k názoru, že na stanovišti hraniční kontroly jiného členského státu nejsou ustanovení této směrnice dodržována, neprodleně se spojí s příslušným orgánem dotyčného členského státu.

Tento orgán je povinen podniknout veškerá nezbytná opatření a informovat příslušný orgán prvního členského státu o druhu provedených kontrol i přijatých rozhodnutí a tato rozhodnutí zdůvodnit.

Jestliže se příslušný orgán prvního členského státu domnívá, že taková opatření jsou nedostatečná, zváží spolu s příslušným orgánem druhého členského státu možnosti a prostředky, jimiž by se dala situace vyřešit, a v případě potřeby podnikne i návštěvu dotyčného členského státu.

Pokud kontroly uvedené v prvním pododstavci prokáží opakované nedodržování této směrnice, je příslušný orgán členského státu určení povinen informovat příslušné orgány ostatních členských států.

Na žádost příslušného orgánu členského státu určení nebo ze svého vlastního podnětu musí Komise vyslat na území dotyčného členského státu kontrolní tým, a to v součinnosti s příslušnými vnitrostátními orgány. V závislosti na typu zjištěných porušení předpisů může kontrolní tým zůstat v dotyčném členském státu až do přijetí rozhodnutí zmíněných v posledním pododstavci.

Do té doby, než Komise předloží svá zjištění, musí dotyčný členský stát na žádost členského státu určení zintenzívnit kontroly na dotyčném stanovišti hraniční kontroly nebo v karanténním středisku.

Členský stát určení může ze své strany zintenzívnit kontroly zvířat přicházejících z těchto míst.

Na žádost jednoho ze dvou dotyčných členských států a postupem podle článku 22 je Komise v případě, že kontrola uvedená v pátém pododstavci potvrdí existenci daných nedostatků, povinna přijmout vhodná opatření. Tato opatření musí být co nejdříve potvrzena nebo revidována stejným postupem.

Článek 21

1. Každý členský stát vypracuje program vzájemné výměny personálu určeného k provádění veterinárních kontrol zvířat pocházejících ze třetích zemí.

2. Komise a členské státy koordinují programy uvedené v odstavci 1 v rámci Stálého veterinárního výboru.

3. Členské státy přijmou veškerá opatření nezbytná k realizaci programů vzniklých na základě koordinace uvedené v odstavci 2.

4. Stálý veterinární výbor na základě zpráv vypracovaných jednotlivými členskými státy každoročně projedná postup provádění těchto programů.

5. Členské státy vezmou při dalším zlepšování a rozvoji výměnných programů v úvahu získané zkušenosti.

6. Společenství může na podporu účinného rozvoje výměnných programů přidělit finanční příspěvek. Podmínky udělování takových příspěvků a odhadovanou částku z celkového rozpočtu Evropských společenství stanoví rozhodnutí Rady 90/424/EHS ze dne 26. června 1990 o některých výdajích ve veterinární oblasti ( 15 ).

7. Prováděcí pravidla k odstavcům 1, 4 a 5 se v případě potřeby stanoví postupem podle článku 23.







KAPITOLA IV

Všeobecná ustanovení

Článek 22

V případě odkazu na postup stanovený v tomto článku se postupuje v souladu s článkem 17 směrnice 89/662/EHS.

Článek 23

V případě odkazu na postup stanovený v tomto článku se postupuje v souladu s článkem 18 směrnice 89/662/EHS.

Článek 24

Přílohy této směrnice se v případě potřeby upravují postupem podle článku 23.

Článek 25

Touto směrnicí nejsou dotčeny povinnosti vyplývající z celních předpisů.

Článek 26

1. Články 12 a 28 směrnice 72/462/EHS se zrušují.

Do doby, než budou přijata rozhodnutí uvedená v článcích 5 a 6 této směrnice, se nadále použijí právní předpisy přijaté na základě článku 12 směrnice 72/462/EHS.

2. Články 20 a 21 směrnice 90/426/EHS a články 27 a 29 odst. 2 směrnice 90/539/EHS se zrušují.

Článek 27

1. Směrnice 89/662/EHS se mění takto:

a) v textu čl. 19 odst. 2 se datum „31. prosince 1992“ nahrazuje datem „31. prosince 1996“;

b) článek 22 se nahrazuje takto: „Článek 22 Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí ke dni 1. července 1992.“

2. Směrnice 90/425/EHS se mění následujícím způsobem:

a) článek 7 se nahrazuje tímto: „Článek 7 2.1. Členské státy zajistí, aby během kontrol prováděných na místech, přes která mohou být zvířata a produkty uvedené v příloze I a pocházející ze třetí země přiváženy na území uvedená v příloze I ke směrnici 90/675/EHS, tzn. v místech jako jsou přístavy, letiště a kontrolní stanoviště na hranicích se třetími zeměmi, byla podniknuta následující opatření: a) aby byla provedena kontrola osvědčení nebo dokladů doprovázejících zvířata a produkty; b) aby zvířata a produkty ze Společenství podléhaly pravidlům kontroly stanoveným v článku 5; c) aby produkty ze třetích zemí podléhaly pravidlům stanoveným směrnicí 90/675/EHS; d) aby zvířata ze třetích zemí podléhala pravidlům stanoveným směrnicí 91/496/EHS. 2. Od 1. ledna 1993 však odchylně od ustanovení odstavce 1 veškerá zvířata nebo produkty převážené dopravním prostředkem zajišťujícím pravidelné a přímé spojení mezi dvěma zeměpisnými body uvnitř Společenství, podléhají pravidlům kontroly stanoveným v článku 5.“ ;

b) článek 23 se nahrazuje tímto: „Článek 23 2. Rada na základě zprávy Komise — případně doplněné příslušnými návrhy, o kterých Rada rozhodne kvalifikovanou většinou — znovu zhodnotí: — ustanovení článku 10 a čl. 5 odst. 2 písm. a) do 1. ledna 1993, — ostatní ustanovení do 1. ledna 1996.“

c) v článku 26: v prvním pododstavci se bod ii) nahrazuje tímto: „ii) ostatní ustanovení této směrnice ke dni 1. července 1992.“ druhý pododstavec se vypouští.

3. Směrnice 90/675/EHS se mění takto:

a) v článku 19 se odstavec 6 nahrazuje tímto: „6. Záležitost je nutno do deseti pracovních dnů předložit Stálému veterinárnímu výboru v souladu s ustanovením článku 23, aby mohla být rozšířena, pozměněna nebo odvolána opatření uvedená v odstavcích 1, 3 a 5. Postupem podle článku 23 je také možno přijmout další potřebná rozhodnutí včetně takových, která se týkají pohybu produktů uvnitř Společenství a jejich tranzitu.“ ;

b) v článku 32 se datum „31. prosince 1991“ nahrazuje datem „1. července 1992“.

Článek 28

Postupem podle článku 23 může Komise na tři roky přijmout dočasná opatření potřebná k usnadnění přechodu na nové kontrolní mechanismy stanovené touto směrnicí.

Článek 29

Členské státy ►A1 , a zejména Rakousko a Finsko ◄ mohou využít finanční podporu Společenství uvedenou v článku 38 prováděcího rozhodnutí 90/424/EHS k této směrnici, zejména k vytvoření sítí pro výměnu informací mezi veterinárními službami a stanovišti hraniční kontroly.

Článek 30

1. Členské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s:

a) ustanoveními čl. 6 odst. 3 a článků 13, 18 a 21 ke dni 1. prosince 1991;

b) ostatními ustanoveními této směrnice ke dni 1. července 1992.

Členské státy o tom neprodleně uvědomí Komisi.

Přijímají-li členské státy tato opatření, musí v nich být učiněn odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.

►C2 2. Prováděcí pravidla k této směrnici, a zejména pravidla týkající se ustanovení čl. 8 písm. B, se stanoví ◄ a systém uvedený ►M3 ————— ◄ čl. 12 odst. 4 se uvede v účinnost ke dni 1. července 1992.

Pokud nelze datum uvedené v předchozím pododstavci dodržet, je nutno k tomuto datu přijmout přechodná opatření stanovená v článku 28.

Článek 31

Tato směrnice je určena členským státům.









PŘÍLOHA A

Všeobecné podmínky pro schvalování stanovišť hraniční kontroly

Aby stanoviště hraniční kontroly obdržela schválení Společenství, musí mít k dispozici:

1. zvlášť vyčleněný příjezdový pruh pro přepravu živých zvířat, aby zvířata byla ušetřena zbytečného čekání;

2. zařízení (která musí být snadno čistitelná a dezinfikovatelná) k nakládce a vykládce různých druhů dopravních prostředků, k provádění prohlídek, ke krmení, napájení a ošetřování zvířat, s dostatečným prostorem, osvětlením a větráním vzhledem k počtu zvířat, která mají být prohlížena;

3. dostatečný počet — vzhledem k počtu zvířat, která mají daným stanovištěm hraniční kontroly procházet — veterinárního a pomocného personálu zvlášť vyškoleného k provádění kontrol doprovodných dokladů a klinických vyšetření uvedených v článcích 4, 5, 8 a 9 této směrnice;

4. dostatečně velké prostory, které jsou k dispozici pro personál příslušný k provádění veterinárních kontrol, včetně šaten, sprch a toalet;

5. vhodné prostory a zařízení k odběru a zpracování vzorků pro běžná vyšetření stanovená v předpisech Společenství;

6. služby specializované laboratoře schopné provádět zvláštní vyšetření vzorků odebraných na daném kontrolním stanovišti;

7. služby podniku umístěného v bezprostřední blízkosti, který má k dispozici dostatečné prostory a zařízení k ustájení, krmení, napájení, ošetřování a v případě potřeby také k porážce zvířat;

8. pokud taková kontrolní stanoviště slouží jako místa pro zastávky nebo překládání zvířat během přepravy, musí mít k dispozici vhodné zařízení k vykládce, krmení, napájení nebo i k ustájení a nezbytnému ošetření zvířat a popřípadě i k porážce zvířat na místě takovým způsobem, který je ušetří zbytečného utrpení;

9. vhodné vybavení umožňující rychlou výměnu informací s ostatními stanovišti hraniční kontroly a příslušnými veterinárními orgány uvedenými v článku 20 směrnice 90/425/EHS;

10. vybavení a zařízení pro úklid, čištění a dezinfekci.









PŘÍLOHA B

Všeobecné podmínky pro schvalování karanténních středisek

1. Pro karanténní střediska platí požadavky uvedené v příloze A v bodech 2, 4, 5, 7, 9 a 10.

2. Kromě toho musí karanténní střediska: — být pod stálým dozorem a pravomocí úředního veterinárního lékaře, — být umístěna v dostatečné vzdálenosti od hospodářství nebo jiných míst, kde jsou chována zvířata, jež by se mohla nakazit přenosnými chorobami, — mít účinný kontrolní systém zajišťující odpovídající dozor nad zvířaty.