10.

Definice a vysvětlení mikrobiologických pojmů Antibióza : Vztah mezi dvěma nebo více druhy, kdy jeden druh je aktivně poškozován (například produkcí toxinů škodícím druhem). Antigen : Látka, která – přijde-li do styku s příslušnými buňkami – vyvolává po určité inkubační době (dny nebo týdny) stav citlivosti nebo imunitní reakci a která prokazatelně reaguje in vivo nebo in vitro s protilátkami a/nebo imunními buňkami citlivého subjektu. Bakteriostatické : Bakteriostatickými agens nebo bakteriostatiky se rozumí přirozeně se vyskytující, částečně syntetické nebo zcela syntetické látky s antimikrobiálním působením (ničí mikroorganismy nebo potlačují jejich růst). K bakteriostatikům patří: — antibiotika, kterými se rozumí látky produkované mikroorganismy nebo z nich odvozené, a — kokcidiostatika, kterými se rozumí látky, které působí proti kokcidiím, jednobuněčným cizopasným prvokům. CFU : Jednotka tvořící kolonii. Jedna nebo více buněk, které při růstu vytvářejí jednu viditelnou kolonii. Kolonizace : Bujení a perzistence mikroorganismu v určitém prostředí, například na vnějším (pokožka) nebo vnitřním (střeva, plíce) povrchu těla. Aby se jednalo o kolonizaci, musí mikroorganismus alespoň přetrvávat po dobu delší, než se pro určitý orgán očekává. Populace mikroorganismů se může zmenšovat, ale pomalejším tempem než při běžném vymizení, může být konstantní nebo může růst. Kolonizace se může týkat neškodných a funkčních mikroorganismů a rovněž patogenních mikroorganismů. Možné účinky nejsou uvedeny. Ekologická nika : Jedinečné postavení v životním prostředí, které má určitý druh, chápáno z hlediska skutečného fyzického prostoru, v němž sídlí, a funkce, kterou daný druh plní ve společenství nebo v ekosystému. Hostitel : Živočich (včetně člověka) nebo rostlina, který přechovává nebo vyživuje jiný organismus (parazita). Omezený okruh hostitelů : Okruh různých hostitelských druhů, které mohou být kolonizovány určitým mikrobiálním druhem nebo kmenem. Mikroorganismus s omezeným okruhem hostitelů kolonizuje nebo má nepříznivé účinky na jeden hostitelský druh nebo pouze na malý počet různých hostitelských druhů. Mikroorganismus se širokým okruhem hostitelů může kolonizovat nebo mít nepříznivé účinky na velký počet různých hostitelských druhů. Infekce : Zavlečení nebo vniknutí patogenního mikroorganismu do vnímavého hostitele, které může nebo nemusí vyvolat patogenní účinky nebo onemocnění. Organismus musí vniknout do těla hostitele, obvykle do buněk, a být schopen se rozmnožovat a vytvářet nové infekční jednotky. Pouhé přijmutí patogenu není infekcí. Infekční : Schopný přenášet infekci. Infekčnost : Vlastnost mikroorganismu, která mu umožňuje infikovat vnímavého hostitele. Invaze : Vniknutí mikroorganismu do těla hostitele (například aktivní proniknutí pokožky, epitelových buněk střeva atd.). „Primární schopnost invaze“ je vlastností patogenních mikroorganismů. Množení : Schopnost mikroorganismů se během infekce rozmnožovat a zvyšovat svůj počet. Mykotoxin : Houbový toxin. Životaneschopný mikroorganismus : Mikroorganismus, který není schopen replikace nebo přenosu genetického materiálu. Životaneschopné reziduum : Reziduum, které není schopno replikace nebo přenosu genetického materiálu. Patogenita : Schopnost mikroorganismu vyvolávat onemocnění a/nebo poškozovat hostitele. Mnoho patogenů vyvolává onemocnění kombinací i) toxicity a schopnosti invaze nebo ii) toxicity a schopnosti vytvářet kolonie. Některé invazivní patogeny však vyvolávají onemocnění v důsledku abnormální reakce imunitního systému hostitele. Symbióza : Druh interakce mezi organismy, při níž jeden organismus žije v úzkém sepětí s jiným organismem, což přináší prospěch oběma. Životaschopný mikroorganismus : Mikroorganismus, který je schopen replikace nebo přenosu genetického materiálu. Životaschopné reziduum : Reziduum, které je schopno replikace nebo přenosu genetického materiálu. Viroid : Jakýkoli druh ze skupiny infekčních agens, který sestává z krátkého řetězce RNA a nemá bílkovinu. RNA nekóduje bílkoviny a není přeměněna; je reprodukována buněčnými enzymy hostitele. Viroidy jsou známy jako původci některých chorob rostlin. Virulence : Měření úrovně schopnosti mikroorganismu vyvolávat chorobu podle závažnosti vyvolané choroby. Měření dávkování (množství inokula) potřebného k vyvolání určitého stupně patogenity. Měří se experimentálně pomocí střední letální dávky (LD50) nebo střední infekční dávky (ID50).