2009R0073 — CS — 01.01.2014 — 012.002

Tento dokument je třeba brát jako dokumentační nástroj a instituce nenesou jakoukoli odpovědnost za jeho obsah

Ve znění:





Ve znění:

►A1 L 112 10 24.4.2012





Opraveno:









▼B

NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 73/2009

ze dne 19. ledna 2009,

kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a zrušuje nařízení (ES) č. 1782/2003







RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 36 a 37 a čl. 299 odst. 2 této smlouvy, s ohledem na akt o přistoupení z roku 1979, a zejména na odstavec 6 protokolu č. 4 o bavlně připojeného k tomuto aktu, s ohledem na návrh Komise, s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu ( 1 ), po konzultaci s Evropským hospodářským a sociálním výborem ( 2 ), po konzultaci s Výborem regionů ( 3 ), vzhledem k těmto důvodům: (1) Reformy společné zemědělské politiky (SZP) schválené v letech 2003 a 2004 zahrnovaly ustanovení o zhodnocení jejich účinnosti. Komise v této souvislosti předložila dne 20. listopadu 2008 Evropskému parlamentu a Radě sdělení nazvané „Příprava na kontrolu stavu reformy SZP“. Toto sdělení a následná projednání jeho hlavních bodů Evropským parlamentem, Radou, Hospodářským a sociálním výborem a Výborem regionů, jakož i četné příspěvky, které vyplynuly z veřejných konzultací, by měly být zohledněny. (2) Zkušenosti s prováděním nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce ( 4 ), zejména ukazují, že je třeba upravit určité prvky mechanismu podpor. Zejména by mělo být rozšířeno oddělení přímé podpory od produkce a zjednodušeno fungování režimu jednotné platby. Nařízení (ES) č. 1782/2003 bylo navíc několikrát podstatně pozměněno. V důsledku základě tohoto vývoje a v zájmu jasnosti by mělo být zrušeno a nahrazeno tímto nařízením. (3) Nařízení (ES) č. 1782/2003 stanovilo zásadu, že zemědělci, kteří nesplňují některé požadavky v oblasti veřejného zdraví, zdraví zvířat a rostlin, životního prostředí a dobrých životních podmínek zvířat, podléhají snížení přímé podpory nebo jsou z ní vyloučeni. Tento systém „podmíněnosti“ tvoří nedílnou součást podpory Společenství v rámci přímých plateb, a měl by proto být zachován. Ze zkušeností však vyplývá, že řada požadavků z oblasti působnosti podmíněnosti není dostatečně relevantní pro zemědělskou činnost či zemědělskou půdu nebo se týká spíše vnitrostátních orgánů než zemědělců. Proto je třeba upravit oblast působnosti podmíněnosti. (4) Aby zároveň nedocházelo k opouštění zemědělské půdy a bylo zajištěno, že půda je udržována v dobrém zemědělském a environmentálním stavu, stanovilo nařízení (ES) č. 1782/2003 rámec Společenství, v němž členské státy přijímají standardy beroucí v úvahu zvláštní charakteristiky daných oblastí, zejména půdní a klimatické podmínky, jakož i stávající způsoby hospodaření, využití půdy, střídání plodin, zemědělské praktiky a strukturu zemědělských podniků. Tento rámec by měl být zachován. Ze zkušeností však vyplývá, že význam a prospěšnost určitých standardů nejsou dostatečné k tomu, aby bylo odůvodněno jejich provádění všemi členskými státy. Takové standardy by proto měly být pro členské státy dobrovolné. V zájmu zajištění co nejsoudržnějšího rámce by však určitý standard neměl být dobrovolný, pokud dotčený členský stát na základě takového standardu stanovil minimální požadavek již před rokem 2009 nebo pokud existují vnitrostátní předpisy, které takový standard upravují. (5) Zrušení povinného vynětí půdy z produkce v rámci režimu jednotné platby v souladu s tímto nařízením může mít v některých případech nepříznivý vliv na životní prostředí, zejména pokud jde o některé krajinné prvky. Je proto třeba zpřísnit předpisy Společenství zaměřené na ochranu konkrétních krajinných prvků. V konkrétních situacích by členský stát měl mít rovněž možnost vytvoření nebo zachování stanovišť. (6) V některých oblastech představuje ochrana vody a hospodaření s ní v souvislosti se zemědělskou činností stále větší problém. Stávající rámec Společenství pro dobrý zemědělský a environmentální stav by proto měl být rovněž posílen a to za účelem ochrany vody před znečišťováním, pro zabránění jejímu povrchovému stékání a v zájmu řízení využívání vody. (7) V nařízení (ES) č. 1782/2003 byl uznán kladný vliv stálých pastvin na životní prostředí. Opatření přijatá v uvedeném nařízení na podporu zachování stávajících stálých pastvin, aby se zabránilo hromadné přeměně na ornou půdu, by měla být zachována. (8) Aby se dosáhlo lepší rovnováhy mezi politickými nástroji určenými k propagaci udržitelného zemědělství a nástroji určenými k podpoře rozvoje venkova, byl nařízením (ES) č. 1782/2003 zaveden systém povinného postupného snižování přímých plateb („modulace“). Tento systém by měl být zachován a měl by zahrnovat osvobození přímých plateb do výše 5 000 EUR. (9) Úspory vzniklé díky modulaci se použijí na financování opatření v rámci politiky rozvoje venkova. Od přijetí nařízení (ES) č. 1782/2003 se odvětví zemědělství potýká s řadou nových a závažných problémů, jako jsou změna klimatu a narůstající význam bioenergie, jakož i potřeba lepšího hospodaření s vodou a účinnější ochrany biologické rozmanitosti. Společenství bylo jako smluvní strana Kjótského protokolu ( 5 ) vyzváno, aby upravilo své politiky na základě aspektů spojených se změnou klimatu. Rada navíc v návaznosti na vážné problémy související s nedostatkem vody a se suchem vyjádřila v závěrech o nedostatku vody a suchu ze dne 30. října 2007 potřebu dalšího řešení otázek týkajících se hospodaření s vodou v zemědělství ( 6 ). V závěrech o zastavení úbytku biologické rozmanitosti ze dne 18. prosince 2006 dále zdůraznila, že ochrana biologické rozmanitosti zůstává hlavním úkolem a i když došlo k výraznému pokroku, bude dosažení cíle Evropského společenství pro rok 2010 v oblasti biologické rozmanitosti vyžadovat další úsilí ( 7 ). Jelikož zejména inovace mohou přispět k rozvoji nových technologií, produktů a postupů, je třeba podpořit úsilí zaměřené na řešení těchto nových úkolů. Ukončení režimu mléčných kvót v roce 2015 v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty ( 8 ), bude od části producentů mléka vyžadovat zvláštní úsilí, aby se přizpůsobili měnícím se podmínkám, zejména ve znevýhodněných regionech. Je proto vhodné, aby se tato konkrétní situace rovněž označila za novou výzvu, kterou by se členské státy měly zabývat s cílem zajistit plynulé přizpůsobení svých odvětví mléka a mléčných výrobků. (10) Společenství uznává, že musí v rámci svých politik tyto nové problémy řešit. Vhodný nástroj pro jejich řešení v oblasti zemědělství představují programy pro rozvoj venkova přijaté podle nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) ( 9 ). Aby mohly členské státy v souladu s tím revidovat své programy pro rozvoj venkova a nemusely omezovat své stávající činnosti v oblasti rozvoje venkova v jiných oblastech, je třeba, aby měly k dispozici dodatečné finanční prostředky. Finanční výhled pro období let 2007 až 2013 však nepočítá s finančními prostředky na potřebné posílení politiky Společenství v oblasti rozvoje venkova. Za těchto okolností je třeba zmobilizovat velkou část potřebných finančních zdrojů pomocí postupně většího snižování přímých plateb prostřednictvím modulace. (11) Pro rozdělování přímé podpory příjmů mezi zemědělce je charakteristické přidělování velkého množství plateb spíše malému počtu větších příjemců této podpory. Je zřejmé, že větší příjemci nepotřebují stejnou míru jednotné podpory, aby mohli účinně dosáhnout cíle, kterým je podpora příjmů. Navíc větší příjemci mohou díky svému potenciálu přizpůsobit se fungovat s nižší mírou jednotné podpory. Od zemědělců, kteří dostávají vysoké částky podpor, je tedy spravedlivé očekávat zvláštní příspěvek na financování těch opatření pro rozvoj venkova, která budou řešit nové problémy. Proto je vhodné zavést mechanismus, který by stanovil větší snížení vyšších plateb, přičemž z toho plynoucí zisk by měl být použit realizaci nových výzev v rámci rozvoje venkova. (12) Specifická zeměpisná poloha nejvzdálenějších regionů a rovněž jejich izolovanost, malá rozloha, hornatost a klima představují pro jejich zemědělská odvětví další zátěž. Aby se tato zátěž a omezení zmírnily, měla by být v případě zemědělců v nejvzdálenějších regionech stanovena výjimka z povinnosti uplatňovat snižování plateb prostřednictvím modulace. (13) Je třeba, aby ty členské státy, které se rozhodly uplatňovat systém dobrovolné modulace, zohlednily zvýšené sazby povinné modulace. Nařízení Rady (ES) č. 378/2007 ze dne 27. března 2007 o pravidlech pro dobrovolné odlišení přímých plateb podle nařízení (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce ( 10 ), by mělo být odpovídajícím způsobem změněno. (14) Částky vyplývající z použití 5 procentních bodů odpovídajících snížením v rámci modulace stanoveným v nařízení (ES) č. 1782/2003, by měly být rozděleny mezi členské státy podle stejných kritérií určených tímto nařízením, tedy podle objektivních kritérií a zároveň by se mělo stanovit, že určité procento částek má zůstat v členských státech, ve kterých byly tyto částky vytvořeny. S ohledem na strukturální úpravy vyplývající ze zrušení intervence ve prospěch žita by se pro některé regiony produkující žito měla zachovat konkrétní opatření, financovaná částí částek vytvořených modulací. Částky získané uplatněním jakéhokoli dalšího snížení v rámci modulace by navíc měly být dány k dispozici těm členským státům, ve kterých byly vytvořeny. (15) V zájmu snazšího fungování modulace, zejména pokud jde o postupy poskytování přímých plateb zemědělcům, a přesunů do programů rozvoje venkova, je třeba pro každý členský stát stanovit stropy netto, za účelem omezení plateb zemědělcům po uplatnění modulace. Aby se zohlednily zvláštnosti podpory poskytované v rámci společné zemědělské politiky nejvzdálenějších regionům a skutečnost, že na přímé platby se nevztahuje modulace, neměl by čistý strop pro dotčené členské státy zahrnovat přímé platby v těchto regionech. Nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky ( 11 ) by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno. (16) Zemědělci v nových členských státech, které přistoupily k Evropské unii pod 1. květnu 2004, dostávají přímé platby na základě mechanismu postupného zavádění stanoveného v jejich aktech o přistoupení. Aby se dosáhlo náležité rovnováhy mezi nástroji politiky určenými na podporu udržitelného zemědělství a nástroji politiky určenými na podporu rozvoje venkova, neměl by se systém modulace uplatňovat na zemědělce v nových členských státech, dokud se úroveň přímých plateb použitelná v uvedených členských státech nevyrovná úrovni použitelné v jiných než nových členských státech. (17) Modulace by neměla snížit částku netto vyplácenou zemědělci v novém členském státě tak, aby byla nižší než částka, která by byla vyplacena obdobnému zemědělci v jiných než nových členských státech. Jakmile se tedy modulace začne vztahovat na zemědělce v nových členských státech, měla by být sazba snížení omezena na rozdíl mezi úrovní podle plánu postupného zavádění a úrovní v jiných než nových členských státech po uplatnění modulace. Modulace by se navíc měla zohlednit při poskytování doplňkových vnitrostátních přímých plateb zemědělcům v nových členských státech, na něž se vztahuje modulace. (18) S cílem zajistit, aby částky určené k financování SZP byly v souladu s ročními stropy určenými ve finančním výhledu, by se měl zachovat finanční mechanismus podle nařízení (ES) č. 1782/2003, kterým je upravena výše přímé podpory, pokud odhady uvádějí, že podlimit okruhu 2 s bezpečným rozpětím 300 milionů EUR je v daném rozpočtovém roce překročen. S ohledem na úrovně přímých plateb zemědělcům v nových členských státech dosažené v důsledku jejich postupného zavádění a v rámci použití mechanismu postupného zavádění na všechny přímé platby poskytované v nových členských státech by se v uvedených členských státech neměl tento nástroj finanční kázně používat, dokud úroveň přímých plateb použitelná v těchto členských státech nedosáhne alespoň úrovně použitelné v jiných než nových členských státech. S ohledem na zvláštní váhu, kterou má v souhrnném rozpočtu Evropských společenství zdroj uvedený v čl. 2 odst. 1 písm. c) rozhodnutí Rady 2007/436/ES ze dne 7. července 2007 o systému vlastních zdrojů Evropských společenství ( 12 ), je třeba výjimečně stanovit, aby Rada přijala nezbytné rozhodnutí o použití nástroje finanční kázně na návrh Komise. (19) Za účelem pomoci zemědělcům ke splnění standardů moderního a vysoce kvalitního zemědělství, je nutné, aby členské státy pro zemědělské podniky i nadále používaly komplexní poradenský systém podle nařízení (ES) č. 1782/2003. Uvedený zemědělský poradenský systém by měl napomoci k tomu, aby si zemědělci více uvědomili vztahy existující mezi toky surovin a zemědělskými procesy na jedné straně a standardy týkajícími se životního prostředí, bezpečnosti potravin, zdraví zvířat a dobrých životních podmínek zvířat na straně druhé, aniž by jakýmkoli způsobem ovlivňoval jejich povinnosti a odpovědnost v souvislosti s dodržováním uvedených standardů. (20) Nařízení (ES) č. 1290/2005 stanoví, že členské státy musí přijmout opatření nezbytná k zajištění toho, aby transakce financované Evropským zemědělským záručním fondem (EZZF) byly skutečně a řádně prováděny, aby se předcházelo nesrovnalostem a nesrovnalosti se postihovaly. Za tím účelem by měly zavést integrovaný administrativní a kontrolní systém pro přímé platby. V zájmu zvýšení účinnosti a kontroly podpor Společenství by členské státy měly být oprávněny využívat integrovaného systému také v případě režimů Společenství, na které se toto nařízení nevztahuje. (21) Měly by být zachovány hlavní prvky integrovaného administrativního a kontrolního systému, a zejména ustanovení týkající se počítačové databáze, systému identifikace zemědělských pozemků, žádostí zemědělců o podpory, harmonizovaného kontrolního systému a, pokud jde o režim jednotné platby, systému identifikace a evidence platebních nároků. (22) Správa nízkých částek je pro příslušné orgány členských států zatěžující. V zájmu snížení přílišné administrativní zátěže by členské státy měly obecně přestat poskytovat přímé platby v případech, kdy by platba byla nižší než 100 EUR nebo kdy by plocha zemědělského podniku žádajícího o podporu, na kterou lze poskytnout podporu, byla menší než jeden hektar. Nicméně jelikož se struktury zemědělských ekonomik členských států značně liší a mohou se výrazně odchylovat od průměrné struktury zemědělských podniků Společenství, mělo by být vypracováno zvláštní ustanovení s cílem umožnit členským státům uplatňování minimálních prahových hodnot odpovídajících jejich konkrétní situaci. Vzhledem k velmi specifické struktuře zemědělských podniků v nejvzdálenějších regionech a na ostrovech v Egejském moři by na tyto regiony neměly být uplatňovány žádné minimální prahové hodnoty. Kromě toho by členské státy měly mít možnost rozhodnout se pro provádění jednoho ze dvou druhů minimálních prahových hodnot s přihlédnutím ke zvláštnostem struktury svých zemědělských odvětví. Vzhledem k tomu, že zemědělcům s tzv. zemědělskými podniky „bez půdy“ byly přiznány zvláštní platební nároky, nebylo by použití prahové hodnoty založené na hektarech účinné. Na tyto zemědělce by se proto měla vztahovat minimální částka související s průměrnou podporou. V zájmu zajištění rovného zacházení se zemědělci, jejichž přímé platby podléhají postupnému zavádění, by minimální prahové hodnoty měly vycházet z konečných částek, které mají být poskytovány na konci tohoto procesu. (23) Zkušenosti s používáním režimu jednotné platby ukazují, že podpora příjmů oddělená od produkce byla v řadě případů poskytnuta příjemcům, jejichž zemědělská činnost tvořila pouze zanedbatelnou část jejich celkové hospodářské činnosti, nebo jejichž podnikatelská činnost se nezaměřovala na zemědělskou činnost nebo se na ni zaměřovala pouze okrajově. Aby se zabránilo poskytování podpory příjmů v odvětví zemědělství takovýmto příjemcům a s cílem zajistit, aby podpora Společenství byla využita výhradně na zabezpečení přiměřené životní úrovně zemědělského obyvatelstva, je třeba dát těm členským státům, ve kterých k takovému přidělování podpory dochází, možnost ukončit vyplácení přímých plateb podle tohoto nařízení takovým fyzickým a právnickým osobám. (24) Příslušné vnitrostátní orgány by měly příjemcům poskytovat platby v rámci režimů podpor Společenství v plné výši, s výhradou snížení stanovených v tomto nařízení, a ve stanovených lhůtách. V zájmu zvýšení pružnosti řízení přímých plateb by členské státy měly mít možnost vyplácet přímé platby až ve dvou splátkách za rok. (25) Režimy podpor, na něž se vztahuje SZP, umožňují přímou podporu příjmů, zejména s cílem zajistit zemědělskému obyvatelstvu přiměřenou životní úroveň. Tento cíl je úzce spjat se zachováním venkovských oblastí. Aby se zabránilo jakémukoli nepatřičnému přidělení zdrojů Společenství, je třeba, aby žádná podpora nebyla vyplacena ve prospěch zemědělců, kteří uměle vytvořili podmínky vyžadované pro získání těchto plateb. (26) V zájmu dosažení cílů SZP je třeba přizpůsobovat společné režimy podpor okolnostem, případně i v krátkých lhůtách. Příjemci tudíž nemohou počítat s neměnností podmínek pro poskytování podpor a měli by být připraveni na možnost přezkumu režimů zejména s ohledem na hospodářský vývoj nebo stav rozpočtu. (27) Nařízení (ES) č. 1782/2003 stanovilo režim jednotné platby, který spojuje stávající různé mechanismy podpor do jednotného režimu přímých plateb oddělených od produkce. Ze zkušeností s používáním režimu jednotné platby vyplývá, že některé z jeho prvků je možné zjednodušit ku prospěchu zemědělců i správních orgánů. Navíc vzhledem k tomu, že režim jednotné platby mezitím provedly všech členské státy, které tak měly učinit, řada ustanovení, která byla spojena s jeho počátečním prováděním, zastarala a měla by být proto upravena. V této souvislosti bylo v některých případech zjištěno, že značné množství platebních nároků není využíváno. Aby k této situaci nedocházelo a s ohledem na skutečnost, že zemědělci jsou již obeznámeni s fungováním režimu jednotné platby, by období původně stanovené pro vracení nevyužitých platebních nároků do vnitrostátní rezervy mělo být zkráceno na dva roky. (28) Hlavní prvky režimu jednotné platby by měly být zachovány. Zejména stanovení vnitrostátních stropů by mělo zaručit, že celková úroveň podpory a nároků nepřesáhne současná rozpočtová omezení. Členské státy by rovněž měly spravovat vnitrostátní rezervu, kterou je možno využívat pro usnadnění účasti nových zemědělců v režimu nebo pro zohlednění konkrétních potřeb určitých regionů. Aby se zabránilo spekulativním převodům a hromadění platebních nároků, které neodpovídají zemědělské skutečnosti, je třeba stanovit pravidla týkající se převodu a využívání platebních nároků. (29) Vzhledem k postupnému začleňování dalších odvětví do režimu jednotné platby je nezbytné přezkoumat definici půdy, na kterou lze poskytnout podporu v rámci režimu nebo pro kterou lze aktivovat platební nároky. Je však třeba umožnit vyloučení z podpory ploch, na nichž se pěstuje ovoce a zelenina, v případech, kdy se členské státy rozhodly odložit začlenění tohoto odvětví do režimu jednotné platby. Kromě toho je třeba stanovit zvláštní opatření pro konopí, aby se zabránilo poskytování podpory na nelegálně pěstované plodiny. (30) Povinné vynětí orné půdy z produkce bylo zavedeno jako mechanismus řízení nabídky. Vývoj na trzích v odvětví plodin na orné půdě spolu ze zavedením podpor oddělených od produkce již nadále neodůvodňuje nutnost zachovat tento nástroj, a proto by měl být zrušen. Nároky při vynětí půdy z produkce stanovené v souladu s nařízením (ES) č. 1782/2003 by proto měly být aktivovány podle hektarů za stejných podmínek pro poskytování podpory jako u jakýchkoli jiných nároků. Zrušení povinnosti vynětí půdy z produkce může vést k tomu, že na půdu, na niž bylo možné poskytnout podporu za účelem aktivace nároků při vynětí půdy z produkce, již nelze tuto podporu nadále poskytovat. V zájmu zachování možnosti poskytnout podporu na takovou půdu by mělo být stanoveno, že na určité zalesněné plochy, včetně ploch, které byly zalesněny v rámci vnitrostátních režimů v souladu s příslušnými pravidly nařízení (ES) č. 1698/2005, nebo na plochy, které podléhají určitým závazkům přijatým v oblasti životního prostředí, lze poskytnout podporu v rámci režimu jednotné platby. (31) Pokud jde o začlenění podpory trhu dříve vázané na produkci do režimu jednotné platby, vycházela hodnota platebních nároků v členských státech, které se rozhodly pro provádění historického modelu, z individuální úrovně podpory v minulosti. Vzhledem k době, která uplynula od zavedení režimu jednotné platby, a v důsledku postupného začlenění dalších odvětví do tohoto režimu je stále obtížnější obhájit legitimitu výrazných individuálních rozdílů v úrovni podpory, které se zakládají pouze na podpoře v minulosti. Z tohoto důvodu by členské státy, které zvolily historický model provádění, měly mít možnost za určitých podmínek přezkoumat přiznané platební nároky s ohledem na sblížení jejich jednotkové hodnoty, při současném dodržování obecných zásad práva Společenství a cílů SZP. V této souvislosti mohou členské státy při stanovování bližších hodnot vzít do úvahy zvláštnosti zeměpisných oblastí. K vyrovnání platebních nároků by mělo dojít během příslušného přechodného období a snížení by měla být omezena, aby se zemědělci mohli přiměřeně přizpůsobit měnícím se úrovním podpory. (32) Podle nařízení (ES) č. 1782/2003 měly členské státy možnost provádět režim jednotné platby na historickém nebo regionálním základě. Od té doby měly příležitost zhodnotit účinky své volby z hlediska přiměřenosti v hospodářském i administrativním smyslu. Členské státy by proto měly mít příležitost přezkoumat svoji původní volbu na základě svých zkušeností. Z tohoto důvodu by se členským státům, které použily historický model, měl kromě možnosti vyrovnání hodnoty platebních nároků rovněž umožnit přechod na regionální uplatňování režimu jednotné platby v souladu s možnostmi, které jsou již stanoveny v nařízení (ES) č. 1782/2003. Členským státům by se zejména mělo umožnit, aby upravily teritoriální rozdělování přímé podpory tím, že by provedly postupné přerozdělení mezi regiony. Tato možnost by členským státům poskytla větší pružnost při zaměřování přímé podpory nejvhodnějším způsobem na základě cílů stanovených v článku 33 Smlouvy a na základě objektivních a nediskriminačních kritérií, jako jsou zemědělský potenciál a environmentální kritéria. Členské státy, které zvolily regionální model, by navíc měly mít možnost za určitých podmínek přezkoumat svá rozhodnutí za účelem sbližování hodnot platebních nároků podle předem stanovených ročních kroků, při současném dodržování obecných zásad práva Společenství a cílů SZP. K těmto změnám by mělo dojít během příslušného přechodného období a rozsah snížení by měl být omezen, aby se zemědělci mohli přiměřeně přizpůsobit měnícím se úrovním podpory. (33) Nařízení (ES) č. 1782/2003 zavedlo režim jednotné platby oddělené od produkce a zároveň členským státům umožnilo z uvedeného režimu některé platby zcela nebo zčásti vyloučit. Uvedené nařízení rovněž stanovilo přezkum a případnou revizi této možnosti v souvislosti s tržním a strukturálním vývojem. Analýzou příslušných zkušeností se zjistilo, že oddělení plateb od produkce umožňuje producentům pružnost při výběru produktů, na které se zaměří, což jim umožňuje, aby při svých rozhodnutích týkajících se produkce vycházeli ze ziskovosti a reakce trhu. To se zejména týká odvětví plodin na orné půdě a odvětví chmele a do určité míry i odvětví hovězího a telecího masa a osiv. V odvětví plodin na orné půdě a v odvětví chmele by proto platby částečně vázané na produkci měly být od roku 2010 začleněny do režimu jednotné platby. Pokud jde o chmel, nařízení (ES) č. 1782/2003 umožnilo členským státům poskytnout část plateb na plochu pro chmel uznávaným seskupením producentů. S cílem umožnit seskupením producentů pokračovat v jejich činnostech jako dosud, nařízení (ES) č. 1234/2007 ve znění nařízení (ES) č. 72/2009 ze dne 19. ledna 2009 o úpravách společné zemědělské politiky ( 13 ) stanoví, že pro stejné činnosti mají být v dotčených členských státech používány rovnocenné částky. Tyto částky by proto měly být odečteny od vnitrostátních stropů stanovených v tomto nařízení pro daný členský stát. Aby se mohli zemědělci v odvětví hovězího a telecího masa a v odvětví osiv přizpůsobit novému uspořádání podpor, je třeba stanovit, že začlenění plateb na hovězí a telecí maso a podpory pro osivo by mělo být provedeno do roku 2012. Jelikož v odvětví ovoce a zeleniny byly platby částečně vázané na produkci zavedeny teprve nedávno a pouze jako přechodné opatření, mělo by se umožnit, aby tyto platby byly i nadále vyloučeny z režimu jednotné platby, zatímco členským státům by měl být umožněn přezkum jejich rozhodnutí s ohledem na zvyšující se stupeň oddělení podpory od produkce. (34) Pokud však jde o odvětví krav bez tržní produkce mléka a odvětví skopového a kozího masa, zdá se, že pro zemědělské hospodářství v určitých regionech a zejména tam, kde zemědělci nemohou využít jiné ekonomické alternativy, bude zachování minimální úrovně zemědělské produkce i nadále nezbytné. Na základě těchto skutečností by měly mít členské státy možnost zachovat podporu vázanou na produkci buď na současné úrovni, nebo na úrovni nižší. V takovém případě je třeba vypracovat zvláštní ustanovení pro dodržování požadavků na identifikaci a evidenci podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1760/2000 ze dne 17. července 2000 o systému identifikace a evidence skotu, a označování hovězího masa a výrobků z hovězího masa ( 14 ) a nařízení Rady (ES) č. 21/2004 ze dne 17. prosince 2003 o stanovení systému identifikace a evidence ovcí a koz ( 15 ), zejména s cílem zajistit vysledovatelnost zvířat. (35) Členské státy by měly mít možnost využít pro poskytnutí zvláštní podpory v jasně vymezených případech až 10 % svých vnitrostátních stropů pro režim jednotné platby. Díky této podpoře by členské státy měly mít možnost řešit otázky životního prostředí a dobrých životních podmínek zvířat a zlepšovat jakost zemědělských produktů a jejich uvádění na trh. Zvláštní podpora by rovněž měla být k dispozici za účelem mírnění následků postupného ukončování mléčných kvót a oddělení podpory od produkce ve zvláště citlivých odvětvích. Vzhledem k rostoucímu významu účinného řízení rizik by členské státy měly mít možnost finančně přispívat na pojistné, které zemědělci platí za pojištění úrody, hospodářských zvířat a plodin, a rovněž na financování odškodnění za určité hospodářské ztráty v případě nákazy zvířat či choroby rostlin a ekologických katastrof. Vzhledem k tomu, že je třeba plnit mezinárodní závazky Společenství, by finanční prostředky, které by mohly být využity na jakoukoli podporu vázanou na produkci, měly být omezeny na vhodnou úroveň, jež by umožnila členským státům, které čelí mimořádným obtížím, aby přijaly přechodná opatření. V souladu s tím by měly být stanoveny podmínky uplatnitelné na finanční příspěvky na pojistné za pojištění úrody, hospodářských zvířat a plodin a na odškodnění týkající se nákaz zvířat a chorob rostlin a ekologických katastrof. Kromě toho by členským státům, které využily článek 69 nařízení (ES) č. 1782/2003, mělo být poskytnuto dostatečné přechodné období, aby se umožnil hladký přechod na nová pravidla pro konkrétní podporu. (36) Ze zkušeností vyplývá, že členské státy v současné době nevyužívají v celkové výši finanční prostředky dostupné v rámci vnitrostátních stropů pro režim jednotné platby, zejména pokud nebyly aktivovány platební nároky. V zájmu usnadnění účinnějšího využívání finančních prostředků je vhodné členským státům umožnit poskytování podpory nad rámec jejich vnitrostátních stropů, a to až do částky, jejíž výše by měla zajistit, že zůstane v rozpětí nevyčerpaných prostředků v rámci vnitrostátního stropu. Tato částka by se měla vypočítat na základě nevyčerpání rozpočtu v posledním roce, pro který jsou k dispozici aktuální údaje, a neměla by narušit dodržení celkového stropu netto pro přímé platby na členský stát. Z tohoto důvodu a s cílem zajistit, aby zemědělci nebyli vystaveni nepředvídaným snížením plateb, by výpočet měl být proveden v rámci určitého bezpečného rozpětí. Dané částky by se měly rovněž použít na financování zvláštní podpory nebo by měly být převedeny do EZFRV. (37) Přímé platby v rámci režimu jednotné platby vycházely z referenčních částek přímých plateb, které zemědělci obdrželi v minulosti, nebo z částek na hektar vyplácených na regionálním základě. Zemědělci v nových členských státech nepobírali přímé platby Společenství a neměli k dispozici historické referenční údaje za kalendářní roky 2000, 2001 a 2002. Proto byl nařízením (ES) č. 1782/2003 v nových členských státech zaveden režim jednotné platby založený na částkách na hektar vyplácených na regionálním základě. Nicméně několik let po přistoupení nových členských států ke Společenství by se mohlo zvážit použití referenčních období u těch nových členských států, které dosud nepřešly na režim jednotné platby. Za účelem usnadnění přechodu na režim jednotné platby a zejména proto, aby nedocházelo ke spekulativním žádostem, by měly být nové členské státy oprávněny, aby při výpočtu platebních nároků v rámci režimu jednotné platby zohlednily plochy, u nichž byla na historickém základě poskytována podpora v rámci režimu jednotné platby. (38) V rámci regionální volby u režimu jednotné platby by měly mít nové členské státy možnost přizpůsobit hodnotu platebních nároků na hektar na základě objektivních kritérií, aby bylo zajištěno rovné zacházení se zemědělci a zabránilo se narušení trhu. (39) Nové členské státy by měly mít stejně jako ostatní členské státy možnost provádět režim jednotné platby částečně. (40) Oddělení přímé podpory od produkce a zavedení režimu jednotné platby byly základními prvky v procesu reformy SZP. V roce 2003 však pro zachování zvláštní podpory u řady plodin hovořilo několik důvodů. Zkušenosti s uplatňováním nařízení (ES) č. 1782/2003 spolu s vývojem situace na trhu naznačují, že režimy, které v roce 2003 zůstaly mimo režim jednotné platby, lze nyní do uvedeného režimu začlenit, a podpořit tak udržitelné zemědělství, které se bude více orientovat na trh. To se týká zejména odvětví olivového oleje, kde podpora vázaná na produkci byla použita pouze marginálně, jakož i plateb u pšenice tvrdé, bílkovinných plodin, rýže, bramborového škrobu a skořápkového ovoce, kde klesající účinnost zbývajících plateb vázaných na produkci podporuje volbu podpory oddělené od produkce. V případě lnu a konopí, sušených krmiv a bramborového škrobu by mělo dojít k oddělení u podpory pro zpracování a příslušné částky by měly být začleněny do režimu jednotné platby. Pokud jde o bílkovinné plodiny, rýži, bramborový škrob, skořápkové ovoce a len a konopí, je vhodné, aby v zájmu poskytnutí možnosti přizpůsobení producentům se podpory v těchto odvětvích od roku 2012 začlenily do režimu jednotné platby a zároveň se členským státům umožnilo, aby s výjimkou podpor pro zpracování, které jsou upraveny nařízením (ES) č. 1234/2007, rozhodly o dřívějším datu pro jejich začlenění. Pokud jde o skořápkové ovoce, členské státy by měly mít možnost pokračovat ve vyplácení vnitrostátní části podpory způsobem vázaným na produkci, aby se zmírnily účinky oddělení podpory od produkce. (41) V důsledku začlenění dalších odvětví do režimu jednotné platby je třeba stanovit výpočet nové úrovně podpory individuálních příjmů v rámci uvedeného režimu. V případě skořápkového ovoce, bramborového škrobu, lnu a konopí a sušených krmiv by mělo ke zvýšení dojít na základě podpory, kterou zemědělci obdrželi v posledních letech. V případě začlenění plateb, které byly z režimu jednotné platby částečně vyloučeny, by však členské státy měly mít možnost rozhodnout se, že použijí původní referenční období. Pokud jde o bramborový škrob, částky pro distribuci v Německu a Nizozemsku by měly zohlednit přeshraniční dodávky bramborového škrobu vyprodukovaného v jednom z těchto členských států za účelem jeho zpracování ve státě druhém. Členské státy by dále měly mít možnost, aby v zájmu pokrytí konkrétních potřeb svých zemědělských odvětví a zajištění toho, že podpora, kterou zemědělci v minulosti obdrželi nebude prudce snížena, použily v určitém rozsahu finanční prostředky, které mají být začleněny do režimu jednotné platby, na podporu zemědělců, kteří vykonávali určité zemědělské činnosti v jiných odvětvích v průběhu stejných let, jako využívání travních porostů nebo chov zvířat. (42) Nařízení (ES) č. 1782/2003 stanovilo zvláštní podporu pro energetické plodiny s cílem napomoci rozvoji daného odvětví. Díky nejnovějšímu vývoji v odvětví bioenergie, a zejména díky značné poptávce po těchto produktech na mezinárodních trzích a zavedení závazných cílů ohledně podílu bioenergie na celkové spotřebě paliv do roku 2020, již neexistuje dostatečný důvod pro poskytování zvláštní podpory pro energetické plodiny. (43) Při začlenění odvětví bavlny do režimu jednotné platby se považovalo za nezbytné ponechat možnost spojení části podpory s pěstováním bavlny prostřednictvím zvláštní podpory na hektar, na který lze poskytnout podporu, aby se zabránilo jakémukoli riziku narušení organizace produkce v regionech s produkcí bavlny. Tato možnost by měla být zachována v souladu s cíli stanovenými v protokolu č. 4 o bavlně připojeném k aktu o přistoupení z roku 1979. (44) Aby se zmírnily účinky restrukturalizačního procesu v členských státech, které poskytly restrukturalizační podporu podle nařízení Rady (ES) č. 320/2006 ze dne 20. února 2006, kterým se zavádí dočasný režim restrukturalizace cukrovarnického průmyslu ve Společenství ( 16 ), měla by zůstat zachována podpora stanovená pro pěstitele cukrové řepy a cukrové třtiny pro maximálně pět po sobě následujících let. (45) Při začlenění odvětví ovoce a zeleniny do režimu jednotné platby byla pro jahody a maliny stanovena dočasná podpora na plochu vázaná na produkci. Je vhodné, aby poskytování této podpory bylo prodlouženo nad její původní časový rámec a zároveň se stanovilo oddělení této podpory od produkce. V zájmu zohlednění těchto skutečností je třeba upravit vnitrostátní stropy. (46) Režim jednotné platby na plochu, který je přechodným zjednodušeným režimem podpory pro poskytování přímých plateb v nových členských státech na základě plochy, prokázal, že je účinným a jednoduchým režimem pro poskytování podpory příjmů zemědělcům v nových členských státech. V zájmu zjednodušení by nové členské státy, které se rozhodly tento režim uplatňovat, měly mít možnost jej až do konce roku 2013 nadále využívat. (47) Pokud jde o reformy v odvětví cukru a v odvětví ovoce a zeleniny a jejich začlenění do režimu jednotné platby, měly by mít ty členské státy, které zvolily uplatňování režimu jednotné platby na plochu, možnost poskytovat pěstitelům cukrové řepy, třtiny a čekanky a pěstitelům některého ovoce a zeleniny podporu příjmů ve formě oddělených plateb. Podobně by měly mít tyto členské státy možnost vyplácet oddělenou zvláštní podporu za podobných podmínek, jaké se používají v ostatních členských státech. (48) V důsledku postupného zavádění přímých plateb v nových členských státech by mělo být novým členským státům umožněno, aby poskytovaly doplňkové vnitrostátní přímé platby. Měly by být zachovány podmínky pro poskytování těchto plateb. (49) Některé chyby v počátečním přiznávání platebních nároků členskými státy vedly k vyplácení značně vysokých částek zemědělcům. Tento nesoulad se až do přijetí nápravných opatření obvykle řeší finanční opravou. Pro členské státy by však nezbytná oprava, vzhledem k času, který od přiznání prvních platebních nároků uplynul, znamenala nepřiměřenou právní a správní překážku. V zájmu právní jistoty je proto třeba uvést přiznání těchto plateb do souladu s právními předpisy. (50) V souladu s nařízením (ES) č. 1782/2003 se Španělsko, Francie a Portugalsko rozhodly vyloučit z režimu jednotné platby přímé platby poskytované ve francouzských zámořských departementech, na Azorách a Madeiře a na Kanárských ostrovech a poskytnout je za podmínek stanovených v hlavě IV uvedeného nařízení. Část podpory uvedená v dané hlavě byla zcela začleněna do režimu jednotné platby. V zájmu zjednodušení a zohlednění zvláštní situace nejvzdálenějších regionů by poskytování takovéto podpory mělo být spravováno v rámci podpůrných programů podle nařízení (ES) č. 247/2006 ze dne 30. ledna 2006, kterým se stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství ve prospěch nejvzdálenějších regionů Unie ( 17 ). Za tím účelem by měly být příslušné finanční prostředky převedeny z vnitrostátních stropů pro přímé platby na finanční částku uvedenou v daném nařízení. Tyto převody by se měly uskutečnit až v roce 2010, aby měly dotčené členské státy možnost přizpůsobit programy podpory. Do té doby se budou přímé platby uplatňovat v nejvzdálenějších regionech za podmínek stanovených v nařízení (ES) č. 1782/2003. Nařízení (ES) č. 247/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno. (51) Je třeba stanovit, že se na ustanovení tohoto nařízení, která by mohla vést k případnému poskytnutí státní podpory ze strany členského státu, nevztahují pravidla o státní podpoře, pokud v tomto nařízení není stanoveno jinak, za předpokladu, že dotčená ustanovení obsahují příslušné podmínky pro poskytnutí podpory nebo počítají se stanovením těchto podmínek Komisí za účelem zabránění nežádoucímu narušení hospodářské soutěže. (52) Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijímána v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ( 18 ) ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi. (53) Aby mohly mechanismy zjednodušení zavedené tímto nařízením a zejména zrušení povinného vyjímání půdy z produkce přinést užitek jak členským státům, tak i zemědělcům, mělo by se toto nařízení uplatňovat od 1. ledna 2009. Nicméně ustanovení, která mohou omezit práva zemědělců nebo zavést nové povinnosti, mimo jiné povinnosti související s podmíněností, které zemědělci musí v průběhu celého roku dodržovat, měly by nové povinnosti začít platit až od roku 2010 a v případě standardu o zřízení ochranných pásem podél vodních toků až ode dne 1. ledna 2012. Členské státy by měly mít dále dostatek času na provedení ustanovení umožňujících další oddělování přímých plateb od produkce a ustanovení umožňujících jim přezkoumat rozhodnutí přijatá v souvislosti s reformou z roku 2003. Z toho důvodu by se měla příslušná ustanovení tohoto nařízení použít až od roku 2010 a zrušené nařízení (ES) č. 1782/2003 by se mělo v průběhu roku 2009 uplatňovat pouze na ty režimy podpor, které budou do režimu jednotné platby začleněny od roku 2010, vzhledem k těmto důvodům: PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:







HLAVA I

OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE

Článek 1

Oblast působnosti

Toto nařízení stanoví:

a) společná pravidla pro přímé platby;

b) režim podpory příjmů pro zemědělce (dále jen „režim jednotné platby“);

c) přechodný zjednodušený režim podpory příjmů pro zemědělce v nových členských státech vymezených v čl. 2 písm. g) (dále jen „režim jednotné platby na plochu“);

d) režimy podpory pro zemědělce, kteří produkují rýži, brambory určené pro výrobu škrobu, bílkovinné plodiny, skořápkové ovoce, osivo, bavlnu, cukr, ovoce a zeleninu, skopové a kozí maso a hovězí a telecí maso;

e) rámec umožňující novým členským státům vymezeným v čl. 2 písm. g) doplňovat přímé platby.

Článek 2

Definice

Pro účely tohoto nařízení se:

a) „zemědělcem“ rozumí fyzická nebo právnická osoba či skupina fyzických nebo právnických osob, nehledě na právní formu skupiny a jejích členů podle vnitrostátních právních předpisů jednotlivých členských států, jejíž zemědělský podnik se nachází na území Společenství podle článku 299 Smlouvy a která vykonává zemědělskou činnost;

b) „zemědělským podnikem“ rozumí soubor všech produkčních jednotek spravovaných zemědělcem, které se nacházejí na území stejného členského státu;

c) „zemědělskou činností“ rozumí produkce, chov zvířat nebo pěstování zemědělských produktů, včetně sklizně, dojení, plemenářské činnosti a chovu zvířat pro zemědělské účely nebo udržování půdy v dobrém zemědělském a environmentálním stavu podle článku 6;

d) „přímou platbou“ rozumí platba poskytnutá přímo zemědělcům v rámci jednoho z režimů podpory uvedených v příloze I;

e) „platbami za daný kalendářní rok“ nebo „platbami během reprezentativního období“ rozumějí platby, které byly poskytnuty nebo mají být poskytnuty za dotyčný rok/dotyčná léta, včetně všech plateb, které mají být poskytnuty za jiná období začínající v daném kalendářním roce/daných kalendářních letech;

f) „zemědělskými produkty“ rozumějí produkty uvedené v příloze I Smlouvy, avšak s výjimkou produktů rybolovu, jakož i bavlna;

▼A1

g) „novými členskými státy“ rozumějí Bulharsko, Česká republika, Estonsko, Chorvatsko, Kypr, Lotyšsko, Litva, Maďarsko, Malta, Polsko, Rumunsko, Slovinsko a Slovensko;

▼B

h) „zemědělskou plochou“ rozumí jakákoli plocha orné půdy, stálých pastvin nebo trvalých kultur.

Článek 3

Financování přímých plateb

Režimy podpor uvedené v příloze I tohoto nařízení jsou financovány v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1290/2005.







HLAVA II

OBECNÁ USTANOVENÍ O PŘÍMÝCH PLATBÁCH







KAPITOLA 1

Podmíněnost

Článek 4

Hlavní požadavky

1. Zemědělec, který dostává přímé platby, splňuje povinné požadavky na hospodaření uvedené v příloze II, jakož i požadavky týkající se dobrého zemědělského a environmentálního stavu podle článku 6.

Povinnosti uvedené v prvním pododstavci se použijí, pouze pokud se týkají zemědělské činnosti zemědělce nebo zemědělské plochy zemědělského podniku.

2. Příslušný vnitrostátní orgán poskytne zemědělci, mimo jiné elektronickou cestou, seznam povinných požadavků na hospodaření a požadavky týkající se dobrého zemědělského a environmentálního stavu, které mají být dodrženy.

Článek 5

Povinné požadavky na hospodaření

1. Povinné požadavky na hospodaření uvedené v příloze II, jsou stanoveny právními předpisy Společenství v těchto oblastech:

a) veřejné zdraví, zdraví zvířat a rostlin;

b) životní prostředí;

c) dobré životní podmínky zvířat.

2. Ustanovení uvedená v příloze II se použijí v platném znění a v případě směrnic ve znění provedeném členskými státy.

Článek 6

Dobrý zemědělský a environmentální stav

1. Členské státy dbají na to, aby veškerá zemědělská půda, a zejména půda, která se již nevyužívá pro účely produkce, byla udržována v dobrém zemědělském a environmentálním stavu. Na základě rámce stanoveného v příloze III stanoví členské státy na vnitrostátní nebo regionální úrovni minimální požadavky týkající se dobrého zemědělského a environmentálního stavu, které zohledňují charakteristiky dotyčných oblastí, zejména půdní a klimatické podmínky, stávající způsoby hospodaření, využití půdy, střídání plodin, zemědělské praktiky a strukturu zemědělských podniků. Členské státy nesmí stanovit minimální požadavky, které nejsou uvedeny v tomto rámci.

Standardy uvedené ve třetím sloupci přílohy III nejsou povinné, s výjimkou případů, kdy:

a) členský stát před 1. lednem 2009 určil pro takovýto standard minimální požadavek pro dobrý zemědělský a environmentální stav, nebo

b) jsou v daném členském státě uplatňovány vnitrostátní předpisy upravující tento standard.

▼A1

2. Jiné členské státy než nové členské státy zajistí, aby půda využívaná jako stálé pastviny ke dni stanovenému pro žádosti o podporu na plochu pro rok 2003 zůstala vyčleněna pro toto využití. Nové členské státy jiné než Bulharsko, Chorvatsko a Rumunsko zajistí, aby půda využívaná jako stálé pastviny k 1. květnu 2004 zůstala vyčleněna pro toto využití. Bulharsko a Rumunsko zajistí, aby půda využívaná jako stálé pastviny k 1. lednu 2007 zůstala vyčleněna pro toto využití. Chorvatsko zajistí, aby půda využívaná jako stálé pastviny k 1. červenci 2013 zůstala vyčleněna pro toto využití.

▼B

V řádně odůvodněných případech se však členský stát může odchýlit od prvního pododstavce pod podmínkou, že přijme opatření s cílem zabránit značnému snížení své celkové plochy stálých pastvin.

První pododstavec se nepoužije na půdu využívanou jako stálé pastviny určené k zalesnění, pokud je takové zalesnění slučitelné se životním prostředím, s výjimkou pěstování vánočních stromků a rychle rostoucích dřevin.







KAPITOLA 2

Modulace a finanční kázeň

Článek 7

Modulace

1. Veškeré částky přímých plateb, které mají být zemědělci poskytnuty v daném kalendářním roce, převyšující částku 5 000 EUR, se až do roku 2012 každý rok snižují o tato procenta:

a) 7 % v roce 2009,

b) 8 % v roce 2010,

c) 9 % v roce 2011,

d) 10 % v roce 2012.

2. Snížení uvedená v odstavci 1 se zvyšují o 4 procentní body pro částky vyšší než 300 000 EUR.

3. Odstavce 1 a 2 se nepoužijí na přímé platby poskytované zemědělcům ve francouzských zámořských departementech, na Azorách a Madeiře a na Kanárských ostrovech a ostrovech v Egejském moři.

Článek 8

Stropy netto

▼M9

1. Aniž je dotčen článek 11 tohoto nařízení, nesmí být celkové čisté částky přímých plateb, které mohou být v členském státě poskytnuty na jakýkoli kalendářní rok před rokem 2013 po použití článků 7 a 10 tohoto nařízení a článku 1 nařízení (ES) č. 378/2007 nebo v kalendářním roce 2013 po použití článků 10a a 10b tohoto nařízení, s výjimkou přímých plateb poskytovaných podle nařízení (ES) č. 247/2006 a (ES) č. 1405/2006, vyšší než stropy stanovené v příloze IV tohoto nařízení. Členské státy popřípadě v zájmu dodržení stropů stanovených v příloze IV tohoto nařízení přikročí k lineárnímu snížení částek přímých plateb, na něž se vztahuje snížení podle článků 7 a 10 tohoto nařízení a článku 1 nařízení (ES) č. 378/2007 v jakémkoli kalendářním roce před rokem 2013 nebo článků 10a a 10b tohoto nařízení v kalendářním roce 2013.

▼B

2. Komise postupem podle čl. 141 odst. 2 tohoto nařízení přezkoumá stropy stanovené v příloze IV tohoto nařízení, aby se zohlednily:

a) úpravy celkové maximální výše přímých plateb, které mohou být poskytnuty;

b) úpravy systému dobrovolné modulace podle nařízení (ES) č. 378/2007;

c) strukturální změny zemědělských podniků.

▼M9 —————

▼B

Článek 9

Částky vyplývající z modulace

1. Částky vyplývající z uplatnění snížení podle článku 7 tohoto nařízení v jiných než nových členských státech jsou k dispozici jako doplňková podpora Společenství pro opatření v rámci programů rozvoje venkova financovaných z EZFRV, jak je stanoveno v nařízení (ES) č. 1698/2005, v souladu s podmínkami uvedenými v tomto článku.

2. Částky odpovídající jednomu procentnímu bodu jsou přiděleny členským státům, kde byly odpovídající částky vytvořeny. Částky odpovídající snížení o 4 procentní body jsou rozděleny mezi dotyčné členské státy postupem podle čl. 141 odst. 2 na základě těchto kritérií:

a) zemědělská plocha;

b) zaměstnanost v zemědělství;

c) hrubý domácí produkt (HDP) na obyvatele v paritě kupní síly.

Každý z dotyčných členských států však obdrží alespoň 80 % celkových částek uvedených v prvním pododstavci vytvořených v tomto členském státě.

3. Odchylně od odst. 2 druhého pododstavce, pokud v členském státě přesáhne podíl žita na jeho celkové produkci obilovin v průměru 5 % za období let 2000–2002 a jeho produkce představuje ve stejném období více než 50 % celkové produkce žita Společenství, je nejméně 90 % částek vytvořených v dotyčném členském státě modulací znovu vyčleněno pro tento členský stát, a to až do roku 2013 včetně.

V tomto případě, aniž jsou dotčeny možnosti stanovené v článku 68, je alespoň 10 % částky přidělené dotyčnému členskému státu vyčleněno na opatření podle odstavce 1 tohoto článku v regionech produkujících žito.

Pro účely tohoto odstavce se „obilovinami“ rozumějí produkty uvedené v příloze V.

4. Zbývající částka vyplývající z použití čl. 7 odst. 1 a částky vyplývající z použití čl. 7 odst. 2 se postupem podle čl. 141 odst. 2 přidělí členskému státu, v němž byly odpovídající částky vytvořeny. Použijí se v souladu s čl. 69 odst. 5a nařízení (ES) č. 1698/2005.

Článek 10

Zvláštní pravidla pro modulaci v nových členských státech

1. Článek 7 se vztahuje na zemědělce v novém členském státě v daném kalendářním roce, pouze pokud úroveň přímých plateb použitelná v uvedeném členském státě pro uvedený kalendářní rok podle článku 121 je přinejmenším rovna úrovni v jiných než nových členských státech, s přihlédnutím ke snížením uplatněným podle čl. 7 odst. 1.

2. Jestliže se článek 7 vztahuje na zemědělce v novém členském státě, omezí se procenta použitelná podle čl. 7 odst. 1 na rozdíl mezi úrovní přímých plateb použitelnou na přímé platby podle článku 121 a úrovní v jiných než nových členských státech, s přihlédnutím ke snížením uplatněným podle čl. 7 odst. 1.

3. Jakákoli částka vyplývající z použití čl. 7 odst. 1 a 2 se postupem podle čl. 141 odst. 2 přidělí novému členskému státu, v němž byly odpovídající částky vytvořeny. Použijí se v souladu s čl. 69 odst. 5a nařízení (ES) č. 1698/2005.

▼M9

Článek 10a

Úprava přímých plateb v roce 2013

1. Veškeré částky přímých plateb, které mají být zemědělci poskytnuty v kalendářním roce 2013, převyšující částku 5 000 EUR, se sníží o 10 %.

2. Snížení uvedené v odstavci 1 se zvyšuje o čtyři procentní body u částek vyšších než 300 000 EUR.

▼M11

3. Odstavce 1 a 2 se nepoužijí na přímé platby poskytované zemědělcům v Bulharsku, Chorvatsku, Rumunsku a ve francouzských zámořských departementech, na Azorách a Madeiře, na Kanárských ostrovech a ostrovech v Egejském moři.

4. Odchylně od odstavce 1 musí být snížení uvedené v daném odstavci stanoveno na 0 % pro nové členské státy s výjimkou Bulharska, Chorvatska a Rumunska.

▼M9

Článek 10b

Dobrovolná úprava přímých plateb v roce 2013

1. Členský stát, který pro kalendářní rok 2012 uplatnil článek 1 nařízení (ES) č. 378/2007, může uplatnit snížení (dále jako „dobrovolná úprava“) na všechny částky přímých plateb, jež mají být vyplaceny na jeho území v kalendářním roce 2013. Dobrovolná úprava doplní úpravy přímých plateb stanovené v článku 10a tohoto nařízení.

Dobrovolná úprava může být regionálně odlišena za předpokladu, že členský stát využil možnosti stanovené v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 378/2007.

2. Maximální sazba snížení vyplývajícího ze současného uplatňování článku 10a a odstavce 1 tohoto článku nesmí překročit procentní sazbu snížení vyplývajícího ze současného uplatňování článku 7 tohoto nařízení a čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 378/2007 s ohledem na částky, které mají být zemědělcům vyplaceny za kalendářní rok 2012 v daných regionech.

3. Částky vyplývající z uplatnění dobrovolné úpravy nesmí překračovat čisté částky, které Komise stanovila pro kalendářní rok 2012 podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 378/2007.

4. Částky vyplývající z uplatnění dobrovolné úpravy jsou k dispozici pro použití v členském státě, kde byly získány, a sice jako podpora Unie poskytovaná v rámci programování a financování rozvoje venkova z EZFRV.

5. Do 8. října 2012 přijmou členské státy rozhodnutí, které sdělí Komisi, ohledně:

a) sazby dobrovolné úpravy pro celé území a případně pro každý z regionů;

b) celkové částky snížení v rámci dobrovolné úpravy pro celé území a případně pro každý z regionů.

Článek 10c

Částky vyplývající z dobrovolné úpravy a z použití článku 136

1. Na základě částek sdělených členskými státy podle čl. 10b odst. 5 přijme Komise prováděcí akty, aniž by postupovala podle čl. 141 odst. 2 nebo čl. 141b odst. 2, podle nichž se stanoví částky vyplývající z dobrovolné úpravy.

2. Částky stanovené podle odstavce 1, jakož i částky vyplývající z uplatnění článku 136 na rozpočtový rok 2014 se začlení do ročního rozpisu příspěvku EZRFV na programy rozvoje venkova podle jednotlivých členských států.

3. Členské státy se mohou rozhodnout, že překročí maximální sazbu příspěvku EZRFV, pokud jde o částky začleněné do ročního rozpisu podle jednotlivých členských států, jak je uvedeno v odstavci 2.

Částky začleněné do ročního rozpisu podle jednotlivých členských států, jak je uvedeno v odstavci 2, nejsou součástí jednotné platby v rámci předběžného financování pro programy rozvoje venkova.

4. Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví pravidla pro prezentaci částek uvedených v odstavci 2 ve finančních plánech programů rozvoje venkova. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 114b odst. 2.

Článek 10d

Strop pro čisté částky EZZF

1. Strop pro výdaje v rámci EZZF pro rozpočtový rok 2014 se vypočte jako maximální částky stanovené pro daný rok nařízením, které přijme Rada podle čl. 312 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, po odečtení částek podle čl. 10c odst. 2 tohoto nařízení.

2. Komise přijme prováděcí akty, aniž by postupovala podle čl. 141 odst. 2 nebo čl. 141b odst. 2, kterými stanoví čistý zůstatek, který je k dispozici pro výdaje EZZF pro rozpočtový rok 2014 na základě údajů uvedených v odstavci 1.

▼B

Článek 11

Finanční kázeň

▼M3

1. S cílem zajistit, aby částky určené k financování výdajů souvisejících s trhem a přímé platby SZP, které se v současné době nacházejí pod okruhem 2 přílohy I interinstitucionální dohody mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení ( 19 ), respektovaly roční stropy stanovené v rozhodnutí zástupců vlád členských států zasedajících v Radě 2002/929/ES ze dne 18. listopadu 2002 o závěrech Evropské rady zasedající ve dnech 24. a 25. října 2002 v Bruselu ( 20 ), se úprava přímých plateb stanoví v případě, že odhady financování výše uvedených opatření pod okruhem 2 pro daný rozpočtový rok zvýšené o částky uvedené v článku 190a nařízení (ES) č. 1234/2007, o částky uvedené v článcích 134 a 135 a o částky uvedené v článku 136 tohoto nařízení a před uplatněním modulace podle článků 7 a 10 tohoto nařízení a čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 378/2007, ukazují, že při zohlednění rozpětí 300 000 000 EUR pod výše uvedeným stropem bude tento strop překročen.

▼M9

V rozpočtovém roce 2014 se však úprava podle prvního pododstavce stanoví tak, že se před úpravou přímých plateb stanovených v článku 10a tohoto nařízení, bez ohledu na rozpětí 300 000 000 EUR, zohlednění odhady financování přímých plateb a výdajů souvisejících s trhem stanovených v rámci SZP v nařízení přijatém Radou podle čl. 312 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie navýšené o částky podle článku 10b tohoto nařízení a o částky vyplývající z uplatnění článku 136 tohoto nařízení pro rozpočtový rok 2014.

▼M9

2. Evropský parlament a Rada na návrh Komise předložený do 31. března kalendářního roku, pro který se použijí úpravy uvedené v odstavci 1, stanoví řádným legislativním postupem tyto úpravy do 30. června téhož kalendářního roku.

▼B

3. V rámci použití plánu zvýšení podle článku 121 na všechny přímé platby poskytované v nových členských státech se odstavec 1 tohoto článku nepoužije na nové členské státy do začátku kalendářního roku, ve kterém je úroveň přímých plateb použitelná v nových členských státech alespoň rovna aktuálně použitelné úrovni těchto plateb v jiných než nových členských státech.

▼M9

Článek 11a

Přenesení pravomocí

Za účelem zajištění optimálního uplatňování úprav přímých plateb v roce 2013 a finanční kázně v kalendářním roce 2013 je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 141a, jež stanoví pravidla týkající se základu pro výpočet snížení, které mají členské státy uplatnit na zemědělce na základě úprav plateb v roce 2013 podle článku 10a, a finanční kázně podle článku 11.

▼B







KAPITOLA 3

Zemědělský poradenský systém

Článek 12

Zemědělský poradenský systém

1. Členské státy zavedou poradenský systém pro zemědělce v oblasti obhospodařování půdy a řízení zemědělských podniků (dále jen „zemědělský poradenský systém“) provozovaný jedním či několika určenými orgány nebo soukromými subjekty.

2. Zemědělský poradenský systém zahrnuje přinejmenším povinné požadavky na hospodaření a požadavky týkající se dobrého zemědělského a environmentálního stavu podle kapitoly 1.

3. Zemědělci se mohou účastnit zemědělského poradenského systému dobrovolně.

Členské státy mohou podle objektivních kritérií určit prioritní kategorie zemědělců, kteří mají přístup k zemědělskému poradenskému systému.

4. Do dne 31. prosince 2010 Komise předloží Radě zprávu o používání zemědělského poradenského systému, k níž jsou v případě potřeby přiloženy odpovídající návrhy.

Článek 13

Povinnosti určených orgánů a soukromých subjektů

Aniž jsou dotčeny vnitrostátní právní předpisy týkající se přístupu veřejnosti k dokumentům, dbají členské státy na to, aby určené orgány a soukromé subjekty podle čl. 12 odst. 1 nesdělovaly žádné osobní nebo jednotlivé informace či údaje, které získají v rámci své poradenské činnosti, jiným osobám, než je zemědělec, který spravuje daný zemědělský podnik, s výjimkou případů nesrovnalosti či porušení zjištěných v rámci této poradenské činnosti, pro které vnitrostátní právní předpisy nebo právní předpisy Společenství stanoví povinnost informovat veřejný orgán, zvláště v případě trestného činu.







KAPITOLA 4

Integrovaný administrativní a kontrolní systém

Článek 14

Oblast působnosti

Každý členský stát zavede a provozuje integrovaný administrativní a kontrolní systém (dále jen „integrovaný systém“).

Integrovaný systém se použije pro režimy podpor uvedené v příloze I.

V nezbytné míře se rovněž použije na správu a kontrolu pravidel stanovených v kapitolách 1 a 2 této hlavy.

Článek 15

Prvky integrovaného systému

1. Integrovaný systém zahrnuje tyto prvky:

a) počítačovou databázi;

b) systém identifikace zemědělských pozemků;

c) systém identifikace a evidence platebních nároků;

d) žádosti o podporu;

e) integrovaný kontrolní systém;

f) jednotný systém identifikace každého zemědělce předkládajícího žádost o podporu.

2. Integrovaný systém zahrnuje v případě použití článků 52 a 53 tohoto nařízení systém pro identifikaci a evidenci zvířat zavedený v souladu s nařízením (ES) č. 1760/2000 a nařízením (ES) č. 21/2004.

3. Členské státy mohou do systému identifikace zemědělských pozemků případně zahrnout zeměpisný informační systém pro pěstování oliv.

Článek 16

Počítačová databáze

1. Do počítačové databáze se pro každý zemědělský podnik zaznamenávají údaje získané ze žádostí o podporu.

Tato databáze zejména umožní přístup prostřednictvím příslušného orgánu členského státu k údajům za kalendářní nebo hospodářské roky od roku 2000. Rovněž umožní přímý a bezprostřední přístup k údajům za čtyři předchozí roky.

2. Členské státy mohou vytvářet decentralizované databáze pod podmínkou, že tyto databáze, jakož i administrativní postupy pro evidenci a zpřístupňování údajů budou upraveny stejně pro celé území členského státu a budou vzájemně slučitelné, aby bylo možné provádět křížové kontroly.

Článek 17

Systém identifikace zemědělských pozemků

Systém identifikace zemědělských pozemků je vytvořen na základě map a dokumentů evidence pozemků nebo dalších kartografických údajů. Využívá se postupů počítačového zeměpisného informačního systému zahrnujících nejlépe letecké nebo družicové snímky se stejnými standardy, které zaručují přesnost rovnající se alespoň přesnosti kartografie v měřítku 1:10 000.

Článek 18

Systém identifikace a evidence platebních nároků

1. Systém identifikace a evidence platebních nároků je zaveden tak, aby umožnil ověřování nároků a křížové kontroly s žádostmi o podporu a systémem identifikace zemědělských pozemků.

2. Systém uvedený v odstavci 1 musí prostřednictvím příslušného orgánu členského státu umožnit přímý a bezprostřední přístup k údajům přinejmenším za poslední čtyři po sobě následující kalendářní roky.

Článek 19

Žádosti o podporu

1. Zemědělec předkládá každý rok žádost o přímé platby, v níž jsou popřípadě uvedeny:

a) všechny zemědělské pozemky zemědělského podniku a v případě, že členský stát použije čl. 15 odst. 3, počet olivovníků a jejich rozmístění na pozemku;

b) platební nároky ohlášené k aktivaci;

c) jakékoli další informace stanovené tímto nařízením nebo dotyčným členským státem.

2. Členské státy poskytnou, mimo jiné elektronickou cestou, předem stanovené tiskopisy na základě ploch určených v předcházejícím roce, jakož i grafické dokumenty uvádějící polohu těchto ploch a případně umístění olivovníků. Členský stát může rozhodnout, že žádost o podporu má obsahovat pouze změny ve vztahu k žádosti o podporu podané v předcházejícím roce.

3. Členský stát může rozhodnout, že jednotná žádost o podporu zahrnuje několik režimů podpor nebo všechny režimy podpor, které jsou uvedeny v příloze I, nebo jiné režimy podpor.

Článek 20

Ověřování podmínek pro poskytnutí podpory

1. Členské státy provádějí administrativní kontroly žádostí o podporu, aby ověřily podmínky pro poskytnutí podpory.

2. Administrativní kontroly doplňuje systém kontrol na místě za účelem ověření podmínek pro poskytnutí podpory. Za tím účelem stanoví členské státy plán výběru zemědělských podniků.

Členské státy mohou pro provádění kontroly zemědělských pozemků na místě využívat techniky dálkového průzkumu Země a globální družicový navigační systém (GNSS).

3. Každý členský stát určí orgán zodpovědný za koordinaci kontrol uvedených v této kapitole.

Pokud členský stát svěří specializovaným agenturám nebo podnikům některé dílčí práce, jež mají být podle této kapitoly provedeny, bude mít určený orgán nadále dohled nad jejich prováděním a odpovědnost za jejich plnění.

Článek 21

Snížení a vyloučení v případě nedodržení pravidel pro poskytnutí podpory

1. Aniž je dotčeno jakékoli snížení a vyloučení uvedené v článku 23, pokud se zjistí, že zemědělec nesplňuje podmínky pro poskytnutí podpory stanovené tímto nařízením, je platba nebo část platby, která byla poskytnuta nebo má být poskytnuta a pro kterou byly tyto podmínky splněny, předmětem snížení a vyloučení stanovených postupem podle čl. 141 odst. 2.

2. Procento snížení závisí na závažnosti, rozsahu, trvání a opakování zjištěného nesplnění podmínek a může vést až k úplnému vyloučení z jednoho nebo více režimů podpory na jeden kalendářní rok nebo na více kalendářních let.

Článek 22

Kontroly podmíněnosti

1. Členské státy provádějí kontroly na místě, aby ověřily, zda zemědělec dodržuje povinnosti podle kapitoly 1.

2. Členské státy mohou využít svých stávajících administrativních a kontrolních systémů, aby zajistily dodržování povinných požadavků na hospodaření a požadavků týkajících se dobrého zemědělského a environmentálního stavu.

Tyto systémy, a zejména systém identifikace a evidence zvířat zavedený v souladu se směrnicí Rady 2008/71/ES ze dne 15. července 2008 o identifikaci a evidování prasat ( 21 ) a nařízeními (ES) č. 1760/2000 a (ES) č. 21/2004, musí být ve smyslu čl. 26 odst. 1 tohoto nařízení slučitelné s integrovaným systémem.

Článek 23

Snížení nebo vyloučení z plateb v případě nedodržení pravidel podmíněnosti

1. Pokud nejsou povinné požadavky na hospodaření nebo požadavky týkající se dobrého zemědělského a environmentálního stavu kdykoli v průběhu daného kalendářního roku (dále jen „daný kalendářní rok“) dodrženy a důvodem je jednání nebo opomenutí přičitatelné zemědělci, který předložil žádost o podporu v daném kalendářním roce, je po použití článků 7, 10 a 11 celková výše přímých plateb, které byly nebo mají být dotyčnému zemědělci poskytnuty, snížena nebo vyloučena v souladu s prováděcími pravidly stanovenými v článku 24.

První pododstavec se použije také v případech, kdy dané nedodržení požadavků je důsledkem určitého jednání nebo opomenutí, jež může být přímo přičítáno osobě, na kterou je zemědělská půda převáděna nebo od které je zemědělská půda převáděna.

Pro účely tohoto odstavce se „převodem“ rozumí jakýkoli druh transakce, při níž převodce přestává disponovat příslušnou zemědělskou půdou.

Odchylně od druhého pododstavce, pokud osoba, které lze toto jednání nebo opomenutí přímo přičíst, podala žádost o podporu v daném kalendářním roce, uplatní se od roku 2010 uvedené snížení nebo vyloučení na celkové částky přímých plateb, které byly nebo mají být této osobě poskytnuty.

2. Bez ohledu na odstavec 1 a v souladu s podmínkami stanovenými v prováděcích pravidlech podle čl. 24 odst. 1 tohoto nařízení, se mohou členské státy rozhodnout neuplatnit na zemědělce a na kalendářní rok snížení nebo vyloučení do výše maximálně 100 EUR.

Pokud se členský stát rozhodne využít možnosti podle prvního pododstavce, přijme příslušný orgán v následujícím roce opatření nezbytná pro zajištění toho, že zemědělec odstraní zjištěné nedostatky v dodržování povinných požadavků na hospodaření nebo týkajících se dobrého zemědělského a environmentálního stavu. Zjištěné nedostatky a povinnost učinit nápravná opatření se oznámí zemědělci.

Článek 24

Prováděcí pravidla týkající se snížení a vyloučení v případě nedodržení pravidel podmíněnosti

1. Prováděcí pravidla týkající se snížení a vyloučení podle článku 23 se stanoví postupem podle čl. 141 odst. 2. V této souvislosti je třeba vzít v úvahu závažnost, rozsah, trvalost a opakování zjištěného nedodržení, jakož i kritéria stanovená v odstavcích 2, 3 a 4 tohoto článku.

2. V případě nedbalosti nesmí míra snížení přesáhnout 5 % a v případě opakovaného nedodržení 15 %.

V řádně odůvodněných případech mohou členské státy rozhodnout o tom, že se snížení nepoužije, pokud je případ nedodržení požadavků s ohledem na svou závažnost, rozsah a trvalost považován za méně závažný. Za méně závažné však nelze pokládat případy nedodržení požadavků, jež představují přímé nebezpečí pro lidské zdraví nebo zdraví zvířat.

Pokud zemědělec neučiní okamžitá nápravná opatření a nezačne opět požadavky dodržovat, přijme příslušný orgán nezbytná opatření, která mohou být v případě potřeby omezena na administrativní kontrolu, jejímž cílem je zajistit, aby zemědělec odstranil zjištěné nedostatky v dodržování požadavků. Zjištění méně závažného nedodržení požadavků a povinnost přijmout nápravná opatření se oznámí zemědělci.

3. V případě úmyslného nedodržení nesmí být míra snížení v zásadě nižší než 20 % a může sahat až k úplnému vyloučení z jednoho či více režimů podpory a lze ji uplatnit na jeden kalendářní rok či na více kalendářních let.

4. V žádném případě není celková výše snížení a vyloučení za jeden kalendářní rok větší než celková částka podle čl. 23 odst. 1.

Článek 25

Částky vyplývající z podmíněnosti

Částky vyplývající z uplatňování snížení a vyloučení v případě nedodržení požadavků podle kapitoly 1 jsou připsány ve prospěch EZZF. Členské státy mohou zadržet 25 % uvedených částek.

Článek 26

Slučitelnost režimů podpory s integrovaným systémem

1. Pro účely použití režimů podpory uvedených v příloze VI zajistí členské státy, aby administrativní a kontrolní postupy uplatňované pro tyto režimy byly slučitelné s integrovaným systémem, pokud jde o tyto záležitosti:

a) počítačová databáze;

b) systémy identifikace zemědělských pozemků;

c) administrativní kontroly.

Za tímto účelem musí být databáze, systémy a kontroly uvedení v písmenech a), b) a c) tohoto pododstavce nastaveny tak, aby mohly fungovat společně nebo aby umožňovaly bezproblémovou a bezkonfliktní vzájemnou výměnu údajů.

2. Za účelem použití jiných režimů podpory Společenství nebo vnitrostátních režimů podpory, než jsou režimy uvedené v příloze VI, mohou členské státy do svých administrativních a kontrolních postupů začlenit jednu nebo více složek integrovaného systému.

Článek 27

Informace a kontrola

1. Komise je pravidelně informována o uplatňování integrovaného systému.

Organizuje k tomu výměny názorů s členskými státy.

2. Zplnomocnění zástupci jmenovaní Komisí mohou poté, co o tom ve vhodnou dobu uvědomí příslušné orgány a v souladu s článkem 37 nařízení (ES) č. 1290/2005, provádět:

a) jakékoli posouzení nebo kontrolu týkající se opatření přijatých k vytvoření a zavedení integrovaného systému;

b) kontroly ve specializovaných agenturách a podnicích uvedených v čl. 20 odst. 3.

3. Aniž je dotčena odpovědnost členských států za zavedení a používání integrovaného systému, může Komise využít služeb specializovaných osob nebo organizací, aby napomohla zavedení, sledování a využívání integrovaného systému, zejména s cílem poskytnout technické rady příslušným orgánům členských států na jejich žádost.







KAPITOLA 5

Ostatní obecná ustanovení

Článek 28

Minimální požadavky na obdržení přímých plateb

1. Od roku 2010 neposkytnou členské státy zemědělci přímé platby v jednom z těchto případů:

a) pokud celková částka přímých plateb, o kterou bylo zažádáno nebo která má být poskytnuta před uplatněním snížení a vyloučení podle článků 21 a 23 v daném kalendářním roce, je nižší než 100 EUR; nebo

b) pokud plocha zemědělského podniku, na kterou lze poskytnout podporu, u níž bylo zažádáno o přímé platby nebo u níž mají být přímé platby poskytnuty před uplatněním snížení a vyloučení podle článku 21, je nižší než jeden hektar.

Členské státy mohou upravit prahové hodnoty uvedené v prvním pododstavci písm. a) a b) tohoto odstavce v rámci hranic stanovených v příloze VII, aby se zohlednila struktura jejich zemědělské ekonomiky.

Na zemědělce se zvláštními nároky podle čl. 44 odst. 1 se vztahuje podmínka podle prvního pododstavce písm. a) tohoto odstavce.

Příslušné členské státy mohou rozhodnout, že tento odstavec nepoužijí ve francouzských zámořských departamentech, na Azorách a Madeiře a na Kanárských ostrovech a ostrovech v Egejském moři.

Pokud se vyplacená částka sníží v důsledku postupného zavádění přímých plateb podle článku 121 tohoto nařízení, bodu K přílohy VII nařízení (ES) č. 1782/2003 nebo bodu C přílohy IX tohoto nařízení, částka, o kterou bylo zažádáno nebo která má být poskytnuta, se vypočítá na základě konečné částky podpory, kterou má zemědělec obdržet.

2. Členské státy mohou od roku 2010 stanovit vhodná objektivní a nediskriminační kritéria pro zajištění toho, že se přímé platby neposkytnou fyzické nebo právnické osobě:

a) jejíž zemědělské činnosti tvoří pouze nepatrnou část jejích celkových hospodářských činností; nebo

b) jejíž hlavním obchodním nebo podnikatelským cílem není zemědělská činnost.

3. Platební nároky neopravňující k platbám během dvou po sobě následujících let v důsledku uplatnění odstavců 1 a 2 se převedou do vnitrostátní rezervy.

Článek 29

Platební podmínky

1. Nestanoví-li toto nařízení jinak, jsou platby v rámci režimů podpor uvedených v příloze I vyplaceny příjemcům v plné výši.

2. Platby se provádějí nejvýše ve dvou splátkách za rok během období, které začíná dne 1. prosince a končí dne 30. června následujícího kalendářního roku.

3. Platby v rámci režimů podpor uvedených v příloze I se neuskuteční, dokud nebude dokončeno ověření podmínek požadovaných pro poskytnutí podpory, které podle článku 20 provádí členský stát.

4. Odchylně od odstavce 2 tohoto článku může Komise postupem podle čl. 141 odst. 2:

a) stanovit zálohy;

b) oprávnit členské státy, aby s ohledem na stav rozpočtu vyplatily před 1. prosincem zálohy v regionech, kde zemědělci z důvodu mimořádných podmínek čelí vážným finančním obtížím: i) až do výše 50 % plateb, nebo ii) až do výše 80 % plateb, pokud již byly zálohy stanoveny.

▼M13

5. Odchylně od odstavce 2 mohou členské státy vyplácet od 16. října 2014 zemědělcům zálohy ve výši až 50 % přímých plateb v rámci režimů podpor uvedených v příloze I, pokud jde o žádosti podané v roce 2014. U plateb na hovězí a telecí maso stanovených v hlavě IV kapitole 1 oddílu 11 mohou členské státy uvedený procentní podíl zvýšit až na 80 %.

▼B

Článek 30

Doložka o obcházení

Aniž jsou dotčena jakákoli zvláštní ustanovení v jednotlivých režimech podpory, nebude žádná platba vyplacena příjemcům, u nichž je zjištěno, že uměle vytvořili podmínky požadované pro poskytnutí takových plateb s cílem získat výhodu, která není v souladu s cíli dotyčného režimu podpory.

Článek 31

Vyšší moc nebo mimořádné okolnosti

Pro účely tohoto nařízení jsou vyšší moc nebo mimořádné okolnosti uznány příslušným orgánem v případech, jako je:

a) úmrtí zemědělce;

b) dlouhodobá pracovní neschopnost zemědělce;

c) vážná přírodní katastrofa významně zasahující zemědělskou půdu zemědělského podniku;

d) náhodné zničení budov zemědělského podniku určených k chovu zvířat;

e) epizootie postihující část nebo všechna hospodářská zvířata zemědělce.

Článek 32

Přezkum

Režimy podpor uvedené v příloze I se uplatňují, aniž je dotčen případný přezkum, který se provádí kdykoli s ohledem na hospodářský vývoj a stav rozpočtu.







HLAVA III

REŽIM JEDNOTNÉ PLATBY







KAPITOLA 1

Obecné provádění

Článek 33

Platební nároky

1. Podpora v rámci režimu jednotné platby se zemědělcům poskytne, pokud:

a) jsou držiteli platebních nároků, které získali v souladu s nařízením (ES) č. 1782/2003;

b) získají platební nároky podle tohoto nařízení: i) převodem, ii) z vnitrostátní rezervy, iii) podle přílohy IX, ▼A1 iv) podle čl. 47 odst. 2, článků 57a a 59, čl. 64 odst. 2 třetího pododstavce, článku 65 a čl. 68 odst. 4 písm. c). ▼B

2. Pro účely čl. 47 odst. 2, čl. 57 odst. 6, čl. 64 odst. 2 a článku 65 se má za to, že zemědělec je držitelem platebních nároků, pokud platební nároky byly tomuto zemědělci přiznány nebo na něj byly trvale převedeny.

3. Na platební nároky při vynětí půdy z produkce stanovené v souladu s čl. 53 odst. 2, čl. 63 odst. 2 a článku 71j nařízení (ES) č. 1782/2003 se nevztahuje předchozí povinné vyjímání půdy z produkce.

Článek 34

Aktivace platebních nároků na hektar, na který lze poskytnout podporu

1. Podpora v rámci režimu jednotné platby se poskytne zemědělcům po aktivaci platebních nároků na hektar, na který lze poskytnout podporu. Aktivované platební nároky opravňují k vyplacení stanovených částek.

2. Pro účely této hlavy se „hektarem, na který lze poskytnout podporu“ rozumí:

a) jakákoli zemědělská plocha zemědělského podniku, jakož i jakákoli plocha osázená rychle rostoucími dřevinami pěstovanými ve výmladkových plantážích (kód KN ex060290 41), která je využívána k zemědělské činnosti, nebo, pokud je plocha využívána rovněž k nezemědělské činnosti, která je převážně využívána k zemědělské činnosti, a

b) jakákoli plocha, která opravňovala k poskytování plateb v rámci režimu jednotné platby nebo režimu jednotné platby na plochu v roce 2008, a která i) již nesplňuje definici „plochy, na kterou lze poskytnout podporu“ v důsledku provedení směrnice Rady 79/409/EHS ze dne 2. dubna 1979 o ochraně volně žijících ptáků ( 22 ) a směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin ( 23 ) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky ( 24 ) nebo ii) je po dobu trvání příslušného závazku jednotlivého zemědělce zalesněná podle článku 31 nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOF) ( 25 ) nebo článku 43 nařízení (ES) č. 1698/2005; nebo podle vnitrostátního režimu, jehož podmínky jsou v souladu s čl. 43 odst. 1, 2 a 3 uvedeného nařízení, nebo iii) je po dobu trvání příslušného závazku jednotlivého zemědělce plochou vyňatou z produkce podle článků 22, 23 a 24 nařízení (ES) č. 1257/1999 nebo článku 39 nařízení (ES) č. 1698/2005.

Komise stanoví postupem podle čl. 141 odst. 2 prováděcí pravidla ohledně využívání hektarů, na které lze poskytnout podporu, k nezemědělské činnosti.

S výjimkou případů vyšší moci nebo mimořádných okolností musí hektary splňovat podmínku pro poskytnutí podpory v průběhu celého kalendářního roku.

Článek 35

Ohlášení hektarů, na které lze poskytnout podporu

1. Zemědělec ohlásí pozemky odpovídající ploše hektarů, na které lze poskytnout podporu a k nimž se váže platební nárok. S výjimkou případu vyšší moci nebo mimořádných okolností musí zemědělec těmito pozemky disponovat ke dni stanovenému členským státem a toto datum nesmí být pozdější než datum stanovené v uvedeném členském státě pro změnu žádosti o podporu.

2. Členské státy mohou v řádně odůvodněných případech oprávnit zemědělce k úpravě jeho ohlášení pod podmínkou, že dodrží počet hektarů odpovídající jeho platebním nárokům a podmínky stanovené pro poskytnutí jednotné platby na dotyčnou plochu.

Článek 36

Úprava platebních nároků

Platební nároky na hektar se neupravují, není-li v tomto nařízení stanoveno jinak.

Komise stanoví postupem podle čl. 141 odst. 2 prováděcí pravidla k úpravám platebních nároků od roku 2010, zejména v případě částí nároků.

Článek 37

Kumulace podpor

Plocha, odpovídající počtu hektarů, na něž lze poskytnout podporu, a na kterou byla podána žádost o jednotnou platbu, může být předmětem žádosti o jakoukoli jinou přímou platbu i o jakoukoli jinou podporu, na kterou se toto nařízení nevztahuje, není-li v tomto nařízení stanoveno jinak.

Článek 38

Využití půdy v případě odloženého začlenění odvětví ovoce a zeleniny

Pokud se členský stát rozhodl pro možnost podle čl. 51 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1782/2003 (dále jen „odložené začlenění“), nelze až do dne 31. prosince 2010 poskytnout podporu na pozemky v regionech dotčených rozhodnutím, jestliže jsou využívány pro:

a) produkci ovoce a zeleniny;

b) produkci konzumních brambor; nebo

c) školky.

V případě odloženého začlenění mohou členské státy rozhodnout, že povolí pěstování vedlejších plodin na hektarech, na něž lze poskytnout podporu, během období nejvýše tří měsíců, které začíná každý rok dne 15. srpna. Na žádost členského státu však může být toto datum postupem podle čl. 141 odst. 2 změněno pro regiony, v nichž se obiloviny z důvodů podnebných podmínek obvykle sklízejí dříve.

Článek 39

Využití půdy k produkci konopí

1. Na plochy využívané k produkci konopí lze poskytnout podporu pouze tehdy, pokud je obsah tetrahydrokanabinolu v použitých odrůdách nejvýše 0,2 %. Členské státy zřídí systém umožňující ověřit obsah tetrahydrokanabinolu v plodinách pěstovaných na nejméně 30 % ploch osázených konopím. Pokud však členský stát zavede systém předběžného schválení pro uvedené pěstování, činí toto minimum 20 %.

2. V souladu s postupem podle čl. 141 odst. 2 je poskytnutí platby závislé na použití certifikovaných osiv určitých odrůd.

▼M13

Článek 40

Vnitrostátní stropy

1. Pro každý členský stát a pro každý rok se celková hodnota všech přiznaných platebních nároků, vnitrostátní rezervy podle článku 41 a stropů stanovených podle čl. 51 odst. 2, čl. 69 odst. 3 a článku 72b rovná jeho vnitrostátnímu stropu stanovenému v příloze VIII.

2. Členský stát v případě potřeby použije lineární snížení nebo zvýšení hodnoty všech platebních nároků, nebo částky vnitrostátní rezervy podle článku 41, nebo obou, aby zajistil dodržování svého vnitrostátního stropu stanoveného v příloze VIII.

Členské státy, které se rozhodnou neuplatňovat hlavu III kapitolu 5a tohoto nařízení a nevyužít možnosti stanovené v čl. 136a odst. 1, mohou rozhodnout, že s cílem dosáhnout nezbytného snížení hodnoty platebních nároků uvedených v prvním pododstavci nebudou snižovat platební nároky aktivované v roce 2013 zemědělcům, kteří v roce 2013 požádali o částku nižší než přímé platby stanovené dotčeným členským státem; uvedená částka nesmí být vyšší než 5 000 EUR.

3. Aniž je dotčen článek 26 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ( 26 ), částky přímých plateb, které mohou být poskytnuty v členském státě pro kalendářní rok 2014 podle článků 34, 52, 53, 68 a 72a tohoto nařízení a na podporu pro chovatele bource morušového podle článku 111 nařízení (ES) č. 1234/2007, nesmí být vyšší než stropy stanovené pro uvedený rok v příloze VIII tohoto nařízení, snížené o částky, které vyplývají z použití článku 136b tohoto nařízení na kalendářní rok 2014 podle přílohy VIIIa tohoto nařízení.

Je-li to nezbytné a v zájmu dodržení stropů stanovených v příloze VIII tohoto nařízení, snížených o částky, které vyplývají z použití článku 136b tohoto nařízení na kalendářní rok 2014 podle přílohy VIIIa tohoto nařízení, použijí členské státy lineární snížení částek přímých plateb pro kalendářní rok 2014.

▼B

Článek 41

Vnitrostátní rezerva

1. Každý členský stát spravuje vnitrostátní rezervu, která zahrnuje rozdíl mezi:

a) stropy stanovenými v příloze VIII tohoto nařízení; a

▼M13

b) celkovou hodnotou všech přiznaných platebních nároků a stropů stanovených podle čl. 51 odst. 2, čl. 69 odst. 3 a článku 72b tohoto nařízení.

▼B

2. Členské státy mohou použít vnitrostátní rezervu, aby přednostně přiznaly platební nároky zemědělcům, kteří zahajují zemědělskou činnost, přičemž toto přiznání proběhne podle objektivních kritérií a takovým způsobem, aby bylo mezi zemědělci zajištěno rovné zacházení a zabránilo se narušení trhu a hospodářské soutěže.

3. Členské státy, které nepoužijí čl. 68 odst. 1 písm. c), mohou použít vnitrostátní rezervu ke stanovení platebních nároků pro zemědělce v oblastech podléhajících programům restrukturalizace a rozvoje týkajících se té či oné formy veřejné intervence, s cílem zabránit tomu, aby zemědělská půda byla opuštěna, a vynahradit zemědělcům zvláštní nevýhody uvedených oblastí, přičemž toto stanovení proběhne podle objektivních kritérií a takovým způsobem, aby bylo zajištěno rovné zacházení mezi zemědělci a zabránilo se narušení trhu a hospodářské soutěže.

4. Členské státy použijí vnitrostátní rezervu k přiznání platebních nároků pro zemědělce, kteří se nacházejí ve zvláštní situaci určené Komisí postupem podle čl. 141 odst. 2, přičemž toto přiznání proběhne podle objektivních kritérií a takovým způsobem, aby bylo zajištěno rovné zacházení mezi zemědělci a zabránilo se narušení trhu a hospodářské soutěže.

5. Při použití tohoto článku mohou členské státy zvýšit jednotkovou hodnotu a počet platebních nároků přiznaných zemědělcům.

▼M3

6. Při použití článků 59 nebo 63 může členský stát stanovit na základě objektivních kritérií a takovým způsobem, aby bylo zajištěno rovné zacházení mezi zemědělci a zabránilo se narušení trhu a hospodářské soutěže, že v případě prodeje, nebo postoupení či skončení pronájmu zemědělského podniku v celém či částečném rozsahu, nebo práv na prémie, se určitá část nebo všechny platební nároky nebo určitá část nebo veškerá zvýšení hodnoty platebních nároků, jež by byly dotyčnému zemědělci přiděleny, převedou do vnitrostátní rezervy, pokud by přidělení nebo zvýšení vedly k neočekávaným ziskům tohoto zemědělce. Tato kritéria musí zahrnovat alespoň:

a) minimální dobu trvání pronájmu;

b) dobu, kdy lze předpokládat, že prodej nebo postoupení nebo skončení pronájmu může vést k neočekávaným ziskům. Tato doba začíná běžet nejdříve v den, kdy začíná příslušné referenční období pro oddělení podpory od produkce, a končí nejpozději v den, kdy byl dotyčný zemědělec seznámen s oddělením podpory od produkce a příslušnými podmínkami;

c) poměrnou část obdržené platby, která se převede do vnitrostátní rezervy.

▼B

Článek 42

Nevyužité platební nároky

Platební nárok, který nebude aktivován v souladu s článkem 34 po dobu dvou let, se začlení do vnitrostátní rezervy, s výjimkou případů vyšší moci nebo mimořádných okolností. Pokud však jde o rok 2009, platební nároky, které nebyly aktivovány během dvouletého období 2007 až 2008, se do vnitrostátní rezervy nezačlení v případě, že byly aktivovány v roce 2006, a pokud jde o rok 2010, platební nároky, které nebyly aktivovány během dvouletého období 2008 až 2009, se do vnitrostátní rezervy nezačlení v případě, že byly aktivovány v roce 2007.

Článek 43

Převod platebních nároků

1. Platební nároky mohou být převáděny pouze na zemědělce ze stejného členského státu, kromě případu převodu dědictví nebo předpokládaného dědictví.

I v případě dědictví nebo předpokládaného dědictví se však mohou platební nároky využít pouze v členském státě, kde byly stanoveny.

Členský stát může rozhodnout, že se platební nároky mohou převést nebo využít pouze v rámci jednoho a téhož regionu.

2. Převody platebních nároků se mohou provádět prodejem nebo jakýmkoli jiným konečným převodem s půdou nebo bez půdy. Naopak pronájem nebo jakákoli podobná transakce jsou povoleny pod podmínkou, že převod platebních nároků je provázen převodem odpovídajícího počtu hektarů, na něž lze poskytnout podporu.

3. Pokud jsou platební nároky prodávány s půdou nebo bez půdy, mohou členské státy v souladu s obecnými zásadami práva Společenství rozhodnout, že se část prodaných platebních nároků navrátí do vnitrostátní rezervy nebo že se jejich jednotková hodnota sníží ve prospěch vnitrostátní rezervy podle kritérií, která určí Komise postupem podle čl. 141 odst. 2.

Článek 44

Podmínky týkající se zvláštních nároků

1. Není-li v tomto nařízení stanoveno jinak, vztahují se na platební nároky stanovené podle oddílu 2 kapitoly 3 hlavy III a článku 71m nařízení (ES) č. 1782/2003 jakož i článku 60 a čl. 65 čtvrtého pododstavce tohoto nařízení (dále jen „zvláštní nároky“) podmínky stanovené v odstavcích 2 a 3 tohoto článku.

2. Odchylně od čl. 34 odst. 1 dovolí členský stát zemědělci se zvláštními nároky odchýlit se od požadavku aktivovat své platební nároky na odpovídající počet hektarů, na něž lze poskytnout podporu, za předpokladu, že zachová alespoň:

a) 50 % zemědělské činnosti vykonávané v referenčním období uvedeném v nařízení (ES) č. 1782/2003 vyjádřené ve velkých dobytčích jednotkách; nebo

b) v případě zvláštních nároků stanovených podle článku 60, 50 % zemědělské činnosti vykonávané před přechodem k režimu jednotné platby vyjádřené ve velkých dobytčích jednotkách; nebo

c) v případě článku 65, 50 % zemědělské činnosti vykonávané během uplatňování článků 67 a 68 nařízení (ES) č. 1782/2003 vyjádřené ve velkých dobytčích jednotkách.

Pokud však byly zemědělci přiznány zvláštní nároky jak podle nařízení (ES) č. 1782/2003, tak i podle tohoto nařízení, zachová alespoň 50 % nejvyšší úrovně činnosti uvedené v prvním pododstavci.

Podmínka uvedená v prvním pododstavci se nevztahuje na Maltu.

3. V případě převodu zvláštních nároků v letech 2009, 2010 a 2011 může nabyvatel využít odchylky uvedené v odstavci 2, pouze pokud byly převedeny všechny zvláštní nároky. Od roku 2012 nemůže nabyvatel této odchylky využít, s výjimkou případu dědictví nebo předpokládaného dědictví.

První pododstavec se nevztahuje na Maltu.

Článek 45

Revize platebních nároků

1. V řádně odůvodněných případech mohou členské státy, které zavedly režim jednotné platby, v souladu s kapitolami 1 až 4 hlavy III nařízení (ES) č. 1782/2003 a v souladu s obecnými zásadami práva Společenství rozhodnout, že v roce 2010 nebo po něm přejdou ke sbližování hodnot platebních nároků.

Má-li se rozhodnutí použít od roku 2010, přijme se do 1. srpna 2009. V ostatních případech se přijme do 1. srpna 2010.

2. Pro účely odst. 1 prvního pododstavce mohou platební nároky podléhat každoročním postupným úpravám v souladu s objektivními a nediskriminačními kritérii. Pokud taková úprava vede ke snížení hodnoty platebních nároků, učiní se prostřednictvím alespoň tří předem stanovených ročních kroků.

V žádném z těchto ročních kroků uvedených v prvním pododstavci nepřekročí snížení hodnoty jakéhokoli platebního nároku 50 % rozdílu mezi jeho počáteční a konečnou hodnotou. Pokud je snížení hodnoty menší než 10 % počáteční hodnoty, mohou členské státy použít méně než tři kroky.

3. Členské státy mohou rozhodnout, že použijí tento článek:

a) na vhodné zeměpisné úrovni, která se stanoví podle objektivních a nediskriminačních kritérií, jakými jsou jejich institucionální nebo správní struktura nebo zemědělský potenciál. nebo

b) v případě uplatnění čl. 46 odst. 4 v regionu určeném v souladu s čl. 46 odst. 2.







KAPITOLA 2

Regionální a částečné provádění







Oddíl 1

Regionální provádění

Článek 46

Přidělení vnitrostátního stropu uvedeného v článku 40 na regionální úrovni

1. Členský stát, který zavedl režim jednotné platby v souladu s kapitolami 1 až 4 hlavy III nařízení (ES) č. 1782/2003, může rozhodnout, že za podmínek stanovených v tomto oddíle použije režim jednotné platby na regionální úrovni v roce 2010 nebo po něm.

Má-li se toto rozhodnutí použít od roku 2010, musí být přijato do 1. srpna 2009. V ostatních případech se přijme do 1. srpna 2010.

2. Členské státy určí regiony podle objektivních a nediskriminačních kritérií, jakými jsou jejich institucionální a správní struktura a regionální zemědělský potenciál.

Členské státy mohou za jediný region považovat celé své území.

3. Členské státy rozdělí vnitrostátní strop uvedený v článku 40 mezi regiony podle objektivních a nediskriminačních kritérií. Mohou rozhodnout o podrobení těchto regionálních stropů postupným ročním úpravám v souladu s maximálně třemi předem stanovenými ročními kroky a objektivními a nediskriminačními kritérii, jako jsou zemědělský potenciál a environmentální kritéria.

4. Pokud se členský stát uplatňující odstavce 1, 2 a 3 tohoto článku rozhodne nepoužít článek 47, upraví hodnotu platebních nároků v každém ze svých regionů do míry nezbytně nutné pro respektování platných regionálních stropů. Za tímto účelem jsou platební nároky předmětem lineárních snížení nebo zvýšení jejich hodnoty. Celkové snížení hodnoty platebních nároků podle tohoto odstavce je omezeno do 10 % jejich původní hodnoty.

5. Pokud se členský stát rozhodne uplatňovat článek 45 i tento článek, jsou snížení hodnoty platebních nároků uvedená v odstavci 4 tohoto článku zohledněna při výpočtu mezních hodnot stanovených v čl. 45 odst. 2 druhém pododstavci.

Článek 47

Regionalizace režimu jednotné platby

1. V řádně odůvodněných případech mohou členské státy rozdělit maximálně 50 % regionálního stropu stanoveného v souladu s článkem 46 mezi všechny zemědělce, jejichž zemědělské podniky jsou umístěny v dotyčném regionu, včetně zemědělců, kteří nejsou držiteli platebních nároků.

2. Zemědělci obdrží platební nároky, jejichž jednotková hodnota se vypočítá vydělením odpovídající části regionálního stropu stanoveného v souladu s článkem 46 počtem hektarů, na něž lze poskytnout podporu, stanovených na regionální úrovni.

Hodnota těchto platebních nároků se zvýší v případech, kdy před použitím tohoto článku je zemědělec držitelem platebních nároků. Za tím účelem se regionální jednotková hodnota každého z platebních nároků zemědělce zvýší o částku vypočtenou na základě celkové hodnoty platebních nároků, které zemědělec držel k datu stanovenému dotčeným členským státem. Tato zvýšení se vypočítají v rámci zbývající části regionálního stropu po použití odstavce 1 tohoto článku.

3. Počet platebních nároků na zemědělce se musí rovnat počtu hektarů, které zemědělec ohlásí v roce použití režimu jednotné platby na regionální úrovni podle čl. 46 odst. 1 v souladu s čl. 34 odst. 2, s výjimkou případu vyšší moci nebo mimořádných okolností.

4. Platební nároky, které zemědělci nedrželi před rozdělením podle odstavců 1 a 2, se zrušují a nahrazují novými nároky podle odstavce 3.

Článek 48

Revize platebních nároků

1. V řádně odůvodněných případech mohou členské státy, které uplatňují článek 47, v souladu s obecnými zásadami práva Společenství rozhodnout, že v roce následujícím po uplatnění režimu jednotné platby na regionální úrovni podle čl. 46 odst. 1 přejdou ke sbližování hodnot platebních nároků podle tohoto oddílu.

Má-li se toto rozhodnutí použít od roku 2010, musí být přijato do 1. srpna 2009. V ostatních případech se přijme do 1. srpna 2010.

Pro účely prvního pododstavce mohou být tyto platební nároky předmětem postupných ročních úprav podle objektivních a nediskriminačních kritérií. Pokud v důsledku úpravy dojde ke snížení hodnoty platebních nároků, provede se tato úprava prostřednictvím alespoň dvou předem stanovených ročních kroků.

2. V řádně odůvodněných případech mohou členské státy, které v souladu s oddílem 1 kapitoly 5 nebo s kapitolou 6 hlavy III nařízení (ES) č. 1782/2003 zavedly režim jednotné platby, v souladu s obecnými zásadami práva Společenství rozhodnout, že v roce 2010 nebo po něm přejdou ke sbližování hodnot platebních nároků.

Má-li se toto rozhodnutí použít od roku 2010, přijme se do 1. srpna 2009. V ostatních případech se přijme do 1. srpna 2010.

Pro účely prvního pododstavce jsou tyto platební nároky předmětem postupných ročních úprav podle objektivních a nediskriminačních kritérií. Pokud v důsledku úpravy dojde ke snížení hodnoty platebních nároků, provede se tato úprava prostřednictvím alespoň tří předem stanovených ročních kroků

První pododstavec se použije, aniž jsou dotčena rozhodnutí přijatá členskými státy na základě čl. 63 odst. 3 nařízení (ES) č. 1782/2003. Dotyčné členské státy se mohou odchýlit od minimálního počtu kroků stanovených v prvním pododstavci a od limitů stanovených v odstavci 3 tohoto článku.

3. V žádném z těchto ročních kroků uvedených v odstavcích 1 a 2 nepřekročí snížení hodnoty jakéhokoli platebního nároku 50 % rozdílu mezi svou počáteční a konečnou hodnotou. Pokud je snížení hodnoty nižší než 10 % počáteční hodnoty, mohou členské státy použít méně než tři kroky.

4. Členské státy mohou rozhodnout, že použijí odstavce 1, 2 a 3 na vhodné zeměpisné úrovni, která se stanoví podle objektivních a nediskriminačních kritérií, jakými jsou jejich institucionální nebo správní struktura nebo zemědělský potenciál.

Článek 49

Travní porosty

Při použití článku 47 mohou členské státy v mezích regionálního stropu stanoveného podle článku 46 nebo jeho části na základě objektivních a nediskriminačních kritérií stanovit různé jednotkové hodnoty platebních nároků, které mají být přiznány zemědělcům podle čl. 47 odst. 1:

a) pro hektary travních porostů ke dni stanovenému pro podání žádostí o podporu na plochu pro rok 2008 a pro jakýkoli jiný hektar, na který lze poskytnout podporu; nebo

b) pro hektary stálých pastvin ke dni stanovenému pro podání žádostí o podporu na plochu pro rok 2008 a pro jakýkoli jiný hektar, na který lze poskytnout podporu.

Článek 50

Podmínky týkající se platebních nároků stanovených podle tohoto oddílu

1. Platební nároky stanovené v souladu s tímto oddílem, s oddílem 1 kapitoly 5 nebo s kapitolou 6 hlavy III nařízení (ES) č. 1782/2003 se mohou převést nebo využít ve stejném regionu nebo mezi regiony pouze tehdy, je-li hodnota platebních nároků na hektar stejná.

2. Nestanoví-li tento oddíl jinak, použijí se ostatní ustanovení této hlavy.







Oddíl 2

Částečné provádění

Článek 51

Obecná ustanovení

1. Členské státy, které podle oddílu 2 kapitoly 5 hlavy III nařízení (ES) č. 1782/2003 poskytly platby v odvětví skopového a kozího masa nebo platby na hovězí a telecí maso, mohou do 1. srpna 2009 rozhodnout, že budou tyto platby podle podmínek stanovených v tomto oddíle nadále poskytovat. Mohou rovněž rozhodnout, že část složky jejich vnitrostátních stropů, která má být použita na poskytování těchto plateb, bude stanovena na nižší úrovni, než jak bylo rozhodnuto podle čl. 64 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003. Nepřijme-li členský stát toto rozhodnutí, budou platby od roku 2010 v souladu s článkem 66 tohoto nařízení začleněny do režimu jednotné platby.

V případě plateb na hovězí a telecí maso podle čl. 53 odst. 2 tohoto nařízení mohou členské státy rovněž do 1. srpna 2010 rozhodnout, že tyto platby neposkytnou, a od roku 2011 je v souladu s článkem 66 tohoto nařízení začlenit do režimu jednotné platby.

Pokud členský stát vyloučil všechny platby na ovoce a zeleninu nebo část těchto plateb z režimu jednotné platby podle článku 68b nařízení (ES) č. 1782/2003, může:

a) od roku 2010 poskytovat platby na ovoce a zeleninu za podmínek stanovených v tomto oddíle a v souladu s rozhodnutím přijatými na základě čl. 68b odst. 1 a 2 nebo čl. 143bc odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1782/2003; nebo

b) do 1. srpna 2009 rozhodnout o začlenění plateb pro ovoce a zeleninu vyloučených z režimu jednotné platby podle článku 68b nařízení (ES) č. 1782/2003 do režimu jednotné platby v souladu s článkem 66 tohoto nařízení; nebo

c) do 1. srpna 2009 rozhodnout o poskytnutí přechodné platby na ovoce a zeleninu za podmínek stanovených v tomto oddíle a na nižší úrovni, než je úroveň, o níž bylo rozhodnuto při použití článku 68b nařízení (ES) č. 1782/2003.

Nové členské státy, které používaly režim jednotné platby na plochu, mohou při zavádění režimu jednotné platby rozhodnout, že poskytnou platby uvedené v prvním odstavci podle podmínek stanovených v tomto oddíle. V případě přechodné platby na ovoce a zeleninu nepoužijí nové členské státy, které nepoužily článek 143bc nařízení (ES) č. 1782/2003, článek 54 tohoto nařízení. Pokud jde o přechodnou platbu na ovoce a zeleninu, nové členské státy dále případně zohlední čl. 128 odst. 3 tohoto nařízení.

▼M3

Členské státy, které využily možnosti stanovené v oddílu 2 kapitoly 5 hlavy III nařízení (ES) č. 1782/2003 ohledně použití režimu jednotné platby na regionální úrovni, mohou na téže regionální úrovni použít první a druhý pododstavec.

▼A1

Chorvatsko může rozhodnout, že využije možností stanovených v článku 52 a v čl. 53 odst. 1 tohoto nařízení. Toto rozhodnutí se oznámí Komisi do 15. července 2013.

▼B

2. Komise na základě volby každého členského státu stanoví postupem podle čl. 141 odst. 2 strop pro každou z přímých plateb uvedených v článcích 52, 53 a 54.

Tento strop se rovná složce každého typu přímé platby ve vnitrostátních stropech uvedených v článku 40, vynásobené procenty snížení uplatněnými členskými státy v souladu s články 52, 53 a 54.

▼A1

Odchylně od druhého pododstavce se v případě Chorvatska tento strop stanoví na základě vnitrostátních stropů uvedených v čl. 104 odst. 4, pokud jde o platby na skopové a kozí maso uvedené v článku 52, a v čl. 112 odst. 5, pokud jde o platby na hovězí a telecí maso uvedené v článku 53, a to s ohledem na plán zavádění přímých plateb uvedený v článku 121.

▼M13

Pro rok 2014 jsou stropy pro přímé platby uvedené v článcích 52 a 53 totožné se stropy stanovenými pro rok 2013, vynásobené koeficientem, který se pro každý dotčený členský stát vypočte vydělením vnitrostátního stropu pro rok 2014 stanoveného v příloze VIII vnitrostátním stropem pro rok 2013. Toto vynásobení se vztahuje pouze na ty členské státy, pro něž je vnitrostátní strop stanovený v příloze VIII pro rok 2014 nižší než vnitrostátní strop pro rok 2013.

▼M3

3. Každý členský stát, jenž využije možnosti stanovené v odst. 1 pátém pododstavci, poskytne Komisi do 1. prosince 2009 tyto informace:

a) přehled rozdělení částek stanovených pro dotyčné nebo dotyčná opatření na roky 2010 až 2012 podle objektivních kritérií, a to v rozčlenění podle regionů;

b) statistické a jiné podkladové údaje používané ke stanovení částek uvedených v písmeni a). Členské státy vyhoví jakékoli případné žádosti Komise o další objasnění poskytnutých informací do jednoho měsíce. Komise použije částky uvedené v písm. a) prvního pododstavce tohoto odstavce jako základ pro stanovení stropu dotčených členských států pro každou z přímých plateb uvedených v článcích 52 a 53, jak stanoví odstavec 2 tohoto článku.

▼B

Článek 52

Platby na skopové a kozí maso

Členské státy mohou zadržet až 50 % složky vnitrostátních stropů uvedených v článku 40 tohoto nařízení, která odpovídá platbám v odvětvích sk