02002A0430(02) — CS — 01.07.2020 — 011.001

Tento dokument slouží výhradně k informačním účelům a nemá žádný právní účinek. Orgány a instituce Evropské unie nenesou za jeho obsah žádnou odpovědnost. Závazná znění příslušných právních předpisů, včetně jejich právních východisek a odůvodnění, jsou zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie a jsou k dispozici v databázi EUR-Lex. Tato úřední znění jsou přímo dostupná přes odkazy uvedené v tomto dokumentu

Ve znění:







(*) Tento akt nebyl nikdy publikován v češtině.









▼B

DOHODA

o letecké dopravě mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací







ŠVÝCARSKÁ KONFEDERACE, dále jen „Švýcarsko“, a EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ, dále jen „Společenství“, dále jen „smluvní strany“, UZNÁVAJÍCE integrovanou povahu mezinárodního civilního letectví a přejíce si harmonizovat předpisy o letecké dopravě uvnitř Evropy; PŘEJÍCE si stanovit pravidla pro civilní letectví na území Společenství a Švýcarska, aniž jsou jimi dotčena pravidla obsažená ve Smlouvě o založení Evropského společenství (dále jen „Smlouva o ES“), a zejména stávající pravomoci Společenství podle článků 81 a 82 Smlouvy o ES a od nich odvozená pravidla hospodářské soutěže; SOUHLASÍCE, že je vhodné, aby tato pravidla byla založena na právních předpisech platných ve Společenství ke dni podpisu dohody; PŘEJÍCE si zabránit, při plném respektování nezávislosti soudů, rozdílným výkladům a dospět k co nejjednotnějšímu výkladu ustanovení dohody a odpovídajících ustanovení práva Společenství, která jsou co do obsahu pojata do dohody, SE DOHODLY TAKTO:







KAPITOLA 1

Cíle

Článek 1

1. Tato dohoda stanoví pro smluvní strany pravidla v oblasti civilního letectví. Tato ustanovení se nedotýkají pravidel obsažených ve Smlouvě o ES, a zejména stávajících pravomocí Společenství podle pravidel hospodářské soutěže a prováděcích předpisů k těmto pravidlům, jakož i podle příslušných právních předpisů Společenství uvedených v příloze této dohody.

2. Za tímto účelem platí ustanovení této dohody a ustanovení nařízení a směrnic uvedených v příloze za dále uvedených podmínek. Pokud se ve své podstatě shodují s odpovídajícími pravidly Smlouvy o ES a s právními předpisy přijatými k provedení uvedené smlouvy, mají být tato ustanovení při svém používání a provádění vykládána v souladu se souvisejícími rozsudky a rozhodnutími Soudního dvora a Komise Evropských společenství vydanými přede dnem podpisu dohody. Rozsudky a rozhodnutí vydané po dni podpisu dohody budou Švýcarsku zprostředkovány. Za účelem zajištění řádného fungování dohody určí smíšený výbor na žádost kterékoli smluvní strany důsledky těchto pozdějších rozsudků a rozhodnutí.

Článek 2

Ustanovení dohody a její přílohy platí v rozsahu, v jakém se týkají letecké dopravy nebo záležitostí přímo souvisejících s leteckou dopravou, jak je uvedeno v příloze této dohody.







KAPITOLA 2

Obecná ustanovení

Článek 3

V rámci předmětu úpravy této dohody, aniž by byla dotčena její zvláštní ustanovení, je zakázána diskriminace z důvodů státní příslušnosti.

Článek 4

V oblasti působnosti této dohody, aniž jsou dotčena ustanovení nařízení Rady (EHS) č. 2407/92 uvedená v příloze této dohody, nesmí být omezena svoboda usazování státních příslušníků členských států ES nebo Švýcarska na území žádného z těchto států. To platí také pro zřizování obchodních zastoupení, poboček a dceřiných společností státními příslušníky kteréhokoli členského státu ES nebo Švýcarska, usazenými na území kteréhokoli z těchto států. Svoboda usazování zahrnuje právo na přístup k samostatné výdělečné činnosti a na její výkon a právo zřizovat a řídit podniky, zejména společnosti ve smyslu čl. 5 odst. 2, za podmínek stanovených pro vlastní státní příslušníky právem země usazení.

Článek 5

1. V oblasti působnosti dohody se společnostmi založenými podle práva některého členského státu ES nebo Švýcarska, které mají sídlo, správní ústřední nebo hlavní provozovnu ve Společenství nebo Švýcarsku, zachází stejně jako s fyzickými osobami, které jsou státními příslušníky členského státu ES nebo Švýcarska.

2. Společnostmi se rozumějí společnosti založené podle občanského nebo obchodního práva, včetně družstev, a jiné právnické osoby veřejného nebo soukromého práva s výjimkou neziskových.

Článek 6

Články 4 a 5 se na území smluvní strany nevztahují na činnosti, které jsou na území této smluvní strany spojeny, byť jen příležitostně, s výkonem veřejné moci.

Článek 7

Články 4 a 5 a opatření přijatá na jejich základě nevylučují použitelnost těch ustanovení zákonů a jiných předpisů, která stanoví zvláštní režim pro cizí státní příslušníky z důvodu veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti a ochrany zdraví.

Článek 8

1. S touto dohodou jsou neslučitelné, a proto zakázny: veškeré dohody mezi podniky, rozhodnutí sdružení podniků a jednání ve vzájemné shodě, které by mohly ovlivnit obchod mezi smluvními stranami a jejichž cílem nebo výsledkem je vyloučení, omezení nebo narušení hospodářské soutěže na území, na které se tato dohoda vztahuje, a zejména ty, které

a) určují přímo nebo nepřímo nákupní nebo prodejní ceny nebo jiné obchodní podmínky;

b) omezují nebo kontrolují výrobu, odbyt, technický rozvoj nebo investice;

c) rozdělují trhy nebo zdroje zásobování;

d) uplatňují vůči obchodním partnerům rozdílné podmínky při plnění stejné povahy, čímž je staví do nevýhodného konkurenčního postavení;

e) podmiňují uzavření smlouvy tím, že druhá strana přijme další plnění, která ani věcně, ani podle obchodních zvyklostí s předmětem těchto smluv nesouvisejí;

2. Dohody nebo rozhodnutí zakázané podle tohoto článku jsou neplatné od počátku.

3. Odstavec 1 však může být prohlášen za neúčinný pro

— dohody nebo kategorie dohod mezi podniky,

— rozhodnutí nebo kategorie rozhodnutí sdružení podniků a

— jednání ve vzájemné shodě nebo jejich kategorie,

které přispívají ke zlepšení výroby nebo distribuce výrobků nebo k podpoře technického či hospodářského pokroku, přičemž vyhrazují spotřebitelům přiměřený podíl na výhodách z toho vyplývajících, a které

a) neukládají příslušným podnikům omezení, jež nejsou k dosažení těchto cílů nezbytná;

b) neumožňují těmto podnikům vyloučit hospodářskou soutěž ve vztahu k podstatné části výrobků tímto dotčených.

Článek 9

S touto dohodou je neslučitelné, a proto zakázané, pokud to může ovlivnit obchod mezi smluvními stranami, aby jeden nebo více podniků zneužívaly dominantního postavení na území, na které se vztahuje tato dohoda, nebo na jeho podstatné části.

Takové zneužívání může zejména spočívat

a) v přímém nebo nepřímém vynucování nepřiměřených nákupních nebo prodejních cen nebo jiných nerovných obchodních podmínek;

b) v omezování výroby, odbytu nebo technického rozvoje na úkor spotřebitelů;

c) v uplatňování rozdílných podmínek vůči obchodním partnerům při plnění stejné povahy, čímž jsou někteří partneři znevýhodňováni v hospodářské soutěži;

d) v podmiňování uzavření smluv tím, že druhá strana přijme další plnění, která ani věcně, ani podle obchodních zvyklostí s předmětem smluv nesouvisejí.

Článek 10

Dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, jejichž cílem nebo výsledkem je vyloučení, omezení nebo narušení hospodářské soutěže nebo zneužití dominantního postavení, které by mohly ovlivnit pouze obchod uvnitř Švýcarska, podléhají švýcarskému právu a zůstávají v pravomoci švýcarských orgánů.

Článek 11

1. Orgány Společenství uplatňují články 8 a 9 a kontrolují spojování podniků v souladu s právními předpisy Společenství uvedenými v příloze této dohody, s přihlédnutím k potřebě úzké spolupráce mezi orgány Společenství a švýcarskými orgány.

2. Švýcarské orgány rozhodují v souladu s články 8 a 9 o přípustnosti dohod, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě a o zneužívání dominantního postavení vztahujících se k trasám mezi Švýcarskem a třetími zeměmi.

Článek 12

1. V případě veřejných podniků a podniků, jimž členské státy ES nebo Švýcarsko udělí zvláštní nebo výlučná práva, smluvní strany zajistí, že nebude vyhlášeno ani zachováváno v platnosti žádné opatření v rozporu s pravidly této dohody.

2. Na podniky, jimž je svěřeno poskytování služeb obecného hospodářského zájmu nebo které mají povahu fiskálního monopolu, se vztahují ustanovení této dohody a zejména pravidla hospodářské soutěže, pokud uplatnění těchto ustanovení neznemožňuje právně nebo fakticky plnění zvláštních úkolů, které jim byly přiděleny. Rozvoj obchodu nesmí být dotčen v míře, která by byla v rozporu se zájmem smluvních stran.

Článek 13

1. Podpory poskytované v jakékoli formě Švýcarskem nebo členským státem ES nebo ze státních prostředků, které narušují nebo hrozí narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s touto dohodou, nestanoví-li tato dohoda jinak.

2. S touto dohodou jsou slučitelné

a) podpory sociální povahy poskytované individuálním spotřebitelům za podmínky, že se poskytují bez diskriminace založené na původu výrobků,

b) podpory určené k nápravě škod způsobených přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi.

3. Za slučitelné s touto dohodou mohou být považovány

a) podpory, které mají napomoci hospodářskému rozvoji oblastí s mimořádně nízkou životní úrovní nebo s vysokou nezaměstnaností,

b) podpory, které mají napomoci na uskutečnění některého významného projektu společného evropského zájmu anebo napravit vážnou poruchu v hospodářství smluvní strany;

c) podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských aktivit nebo oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.

Článek 14

Komise a švýcarské orgány průběžně zkoumají záležitosti uvedené v článku 12 a všechny systémy podpory existující v členských státech ES a ve Švýcarsku. Každá smluvní strana zajistí, aby druhá smluvní strana byla informována o každém řízení zahájeném k zajištění dodržení pravidel obsažených v článcích 12 a 13 a aby podle potřeby mohla předložit své připomínky před přijetím konečného rozhodnutí. Na žádost smluvní strany smíšený výbor projedná vhodná opatření, která vyžaduje účel a fungování dohody.







KAPITOLA 3

Provozní práva

Článek 15

1. S výhradou ustanovení nařízení Rady (EHS) č. 2408/92 uvedených v příloze této dohody platí, že

— leteckým dopravcům Společenství a Švýcarska se poskytují provozní práva mezi kterýmkoli místem ve Švýcarsku a kterýmkoli místem ve Společenství,

— dva roky po vstupu dohody v platnost budou švýcarským leteckým dopravcům poskytnuta provozní práva mezi místy v různých členských státech ES.

2. Pro účely odstavce 1 se

— leteckým dopravcem Společenství rozumí letecký dopravce, který má hlavní provozovnu a sídlo, pokud existuje, ve Společenství a který je držitelem licence podle ustanovení nařízení Rady (EHS) č. 2407/92 uvedených v příloze této dohody,

— švýcarským leteckým dopravcem rozumí letecký dopravce, který má hlavní provozovnu a sídlo, pokud existuje, ve Švýcarsku a který je držitelem licence podle ustanovení nařízení Rady (EHS) č. 2407/92 uvedených v příloze této dohody.

3. Smluvní strany budou po pěti letech od vstupu dohody v platnost jednat o možném rozšíření oblasti působnosti tohoto článku tak, aby zahrnoval provozní práva mezi místy ve Švýcarsku a mezi místy v členských státech ES.

Článek 16

Tato kapitola nahrazuje odpovídající ustanovení stávajících dvoustranných dohod mezi Švýcarskem a členskými státy ES. Stávající provozní práva, která vyplývají z těchto dvoustranných dohod a která nejsou uvedena v článku 15, však mohou být i nadále vykonávána, pokud je vyloučena diskriminace na základě státní příslušnosti a hospodářská soutěž není narušena.







KAPITOLA 4

Provádění dohody

Článek 17

Smluvní strany přijmou veškerá vhodná obecná i zvláštní opatření k plnění závazků vyplývajících z této dohody a zdrží se jakýchkoli opatření, která by ohrozila dosažení cílů dohody.

Článek 18

1. Aniž je dotčen odstavec 2 a kapitola 2, odpovídá každá smluvní strana na svém území za řádné provedení dohody, a zejména nařízení a směrnic uvedených v příloze.

2. V případech, které by mohly ovlivnit leteckou dopravu povolenou podle kapitoly 3, jsou orgány Společenství vybaveny pravomocemi svěřenými jim ustanoveními nařízení a směrnic, jejichž uplatňování je výslovně potvrzeno v příloze. Pokud však Švýcarsko přijalo nebo hodlá přijmout opatření k ochraně životního prostředí podle čl. 8 odst. 2 nebo podle článku 9 nařízení Rady (EHS) č. 2408/92, rozhodne smíšený výbor na návrh některé smluvní strany, zda jsou uvedená opatření v souladu s dohodou.

3. Prováděcí opatření podle odstavců 1 a 2 musí být uskutečňována v souladu s článkem 19.

Článek 19

1. Každá smluvní strana poskytne druhé smluvní straně veškeré nezbytné informace a pomoc v případě vyšetřování možných porušení, které tato druhá smluvní strana provádí v rámci svých pravomocí stanovených v této dohodě.

2. Jestliže orgány Společenství jednají na základě pravomocí, které jim jsou touto dohodou svěřeny, v záležitostech, které jsou v zájmu Švýcarska a které se týkají švýcarských orgánů nebo švýcarských podniků, jsou švýcarské orgány podrobně informovány a je jim před přijetím konečného rozhodnutí dána možnost k vyjádření.

Článek 20

All questions concerning the validity of decisions of the institutions of the Community taken on the basis of their competences under this Agreement, shall be of the exclusive competence of the Court of justice of the European Communities.







KAPITOLA 5

Smíšený výbor

Článek 21

1. Zřizuje se výbor složený ze zástupců smluvních stran nazvaný „Výbor pro leteckou dopravu mezi Společenstvím a Švýcarskem“ (dále jen „smíšený výbor“), který je příslušný pro správu této dohody a zajišťuje její řádné provádění. Za tímto účelem vydává doporučení a přijímá rozhodnutí v případech stanovených touto dohodou. Smluvní strany provádějí rozhodnutí smíšeného výboru v souladu se svými právními předpisy. Smíšený výbor jedná v obecné shodě.

2. Pro účely řádného provádění dohody si smluvní strany vyměňují informace a na žádost kterékoli z nich se vzájemně radí v rámci smíšeného výboru.

3. Smíšený výbor schválí rozhodnutím svůj jednací řád, který obsahuje kromě jiného ustanovení o svolávání zasedání, jmenování předsedy a o funkčním období předsedy.

4. Smíšený výbor se schází podle potřeby, nejméně však jednou ročně. Kterákoli ze smluvních stran může požádat o svolání zasedání.

5. Smíšený výbor může rozhodnout o vytvoření pracovní skupiny, která mu může být nápomocna při plnění jeho povinností.

Článek 22

1. Rozhodnutí smíšeného výboru jsou pro smluvní strany závazná.

2. Pokud podle názoru některé smluvní strany není rozhodnutí smíšeného výboru druhou smluvní stranou řádně provedeno, může požádat, aby byla tato otázka projednána smíšeným výborem. Pokud smíšený výbor není s to vyřešit tuto otázku do dvou měsíců ode dne, kdy mu byla předložena, může tato smluvní strana přijmout vhodná předběžná ochranná opatření podle článku 31 na dobu nepřesahující šest měsíců.

3. Rozhodnutí smíšeného výboru se zveřejňují v Úředním věstníku Evropských společenství a Úřední sbírce švýcarských federálních zákonů. V každém rozhodnutí musí být uvedeno datum jeho provedení smluvními stranami a veškeré další informace, u nichž je pravděpodobné, že se budou týkat hospodářských subjektů. Rozhodnutí se předkládají podle potřeby k ratifikaci nebo ke schválení smluvním stranám v souladu s jejich postupy.

4. Smluvní strany se navzájem informují o splnění této formality. Pokud toto oznámení není provedeno ve lhůtě dvanácti měsíců od přijetí rozhodnutí smíšeným výborem, použije se obdobně odstavec 5.

5. Pokud smíšený výbor nepřijme rozhodnutí v otázce, která mu byla předložena, do šesti měsíců ode dne předložení, mohou smluvní strany přijmout vhodná předběžná ochranná opatření podle článku 31 na dobu nepřesahující šest měsíců, aniž je tím dotčen odstavec 2.

6. Pokud jde o právní předpisy, na něž se vztahuje článek 23, které byly přijaty v době mezi podpisem dohody a jejím vstupem v platnost a o kterých byla druhá smluvní strana informována, považuje se za den předložení podle odstavce 5 den obdržení informace. Smíšený výbor přijímá rozhodnutí nejdříve po uplynutí dvou měsíců ode dne vstupu dohody v platnost.







KAPITOLA 6

Nové právní předpisy

Článek 23

1. Dohodou zůstává nedotčeno právo smluvních stran na jednostrannou změnu svých právních předpisů v otázkách upravené touto dohodou s výhradou dodržení zásady zákazu diskriminace a ustanovení této dohody.

2. Jakmile smluvní strana vypracuje nový právní předpis, konzultuje neformálně odborníky druhé smluvní strany. Před formálním přijetím nového právního předpisu se smluvní strany vzájemně informují a vedou co nejtěsnější konzultace. Na žádost jedné ze smluvních stran se v rámci smíšeného výboru uskuteční předběžná výměna stanovisek.

3. Jakmile smluvní strana přijme změnu právního předpisu, vyrozumí o tom nejpozději osm dní po zveřejnění v Úředním věstníku Evropských společenství nebo v Úřední sbírce švýcarských federálních zákonů druhou smluvní stranu. Na žádost jedné ze smluvních stran uskuteční smíšený výbor výměnu stanovisek k důsledkům takové změny pro řádné fungování dohody do šesti týdnů od podání žádosti.

4. Smíšený výbor

— buď přijme rozhodnutí, kterým se upraví příloha, anebo v případě nutnosti navrhne úpravu ustanovení dohody tak, aby do ní byly zahrnuty změny právních předpisů, v případě potřeby na základě vzájemnosti;

— nebo přijme rozhodnutí, v jehož důsledku se změny dotyčných právních předpisů považují za změny, které jsou v souladu s řádným fungováním dohody;

— nebo rozhodne o jiném opatření k zabezpečení řádného fungování dohody.







KAPITOLA 7

Třetí země a mezinárodní organizace

Článek 24

Smluvní strany na žádost kterékoli z nich a postupy podle článků 25, 26 a 27 vzájemně včas konzultují

a) otázky letecké dopravy, kterými se zabývají mezinárodní organizace, a

b) různé aspekty možného vývoje vztahů mezi smluvními stranami a třetími zeměmi v letecké dopravě a fungování významných prvků dvoustranných a vícestranných dohod uzavřených v této oblasti.

Konzultace se uskuteční do jednoho měsíce od žádosti a v naléhavých případech co nejdříve.

Článek 25

1. Hlavní cíle konzultací podle čl. 25 písm. a) jsou

a) stanovit společně, zda jsou otázky předmětem společného zájmu, a

b) podle povahy problémů — zvážit společně, zda by činnost smluvních stran v příslušných mezinárodních organizacích měla být koordinována, nebo — zvážit společně jakýkoli jiný vhodný přístup.

2. Smluvní strany si co nejrychleji sdělí veškeré informace významné pro cíle uvedené v odstavci 1.

Článek 26

1. Hlavní cíle konzultací podle čl. 24 písm. b) je posoudit dané otázky a zvážit jakýkoli vhodný postup.

2. Pro účely konzultací podle odstavce 1 informuje každá smluvní strana druhou smluvní stranu o možném vývoji v oblasti letecké dopravy a o dvoustranných a vícestranných dohodách uzavřených v této oblasti.

Článek 27

1. Konzultace podle článků 24, 25 a 26 se uskutečňují v rámci smíšeného výboru.

2. Pokud dohoda mezi některou smluvní stranou a třetí zemí nebo mezinárodní organizací nepříznivě ovlivňuje zájmy druhé smluvní strany, může tato smluvní strana bez ohledu na ustanovení nařízení Rady (EHS) č. 2408/92 uvedená v příloze této dohody přijmout vhodná předběžná ochranná opatření v oblasti přístupu na trh za účelem zachování rovnováhy této dohody. Tato opatření však mohou být přijata pouze po konzultacích uvedené záležitosti v rámci smíšeného výboru.







KAPITOLA 8

Závěrečná ustanovení

Článek 28

Zástupci, odborníci a ostatní zaměstnanci smluvních stran jsou povinni i po skončení výkonu svých funkcí nešířit informace získané v rámci této dohody, na které se vztahuje služební tajemství.

Článek 29

Kterákoli ze smluvních stran může předložit spornou záležitost, která se týká výkladu nebo provádění této dohody, smíšenému výboru. Smíšený výbor usiluje o vyřešení sporu. Smíšenému výboru musí být poskytnuty veškeré informace, které mohou sloužit důkladnému prošetření situace, za účelem nalezení přijatelného řešení. Za tímto účelem musí smíšený výbor prověřit veškeré možnosti zachování řádného fungování této dohody. Tento článek se nevztahuje na záležitosti, které jsou ve výlučné pravomoci Soudního dvora Evropských společenství podle článku 20.

Článek 30

1. Pokud si smluvní strana přeje přezkum dohody, oznámí to smíšenému výboru. Změna dohody vstupuje v platnost po splnění příslušných vnitřních postupů.

2. Smíšený výbor může na návrh některé smluvní strany a v souladu s článkem 23 rozhodnout o změně přílohy.

Článek 31

Pokud některá smluvní strana odmítne splnit povinnost podle této dohody, může druhá smluvní strana, aniž je tím dotčen článek 22, po dokončení všech ostatních použitelných postupů stanovených touto dohodou přijmout vhodná předběžná ochranná opatření za účelem zachování rovnováhy této dohody.

Článek 32

Příloha této dohody tvoří její nedílnou součást.

Článek 33

Aniž je dotčen článek 16, nahrazuje tato dohoda odpovídající ustanovení platných dvoustranných ujednání mezi Švýcarskem na jedné straně a členskými státy ES na straně druhé o jakékoli záležitosti, na kterou se vztahuje tato dohoda a její příloha.

Článek 34

Tato dohoda se vztahuje na jedné straně na území, na která se vztahuje Smlouva o založení Evropského společenství, za podmínek stanovených v uvedené smlouvě a na straně druhé na území Švýcarska.

Článek 35

1. V případě ukončení této dohody podle čl. 36 odst. 4 mohou být letecké služby provozované v den skončení její platnosti podle článku 15 poskytovány až do konce období letového řádu, v němž ke skončení platnosti došlo.

2. Práva a povinnosti nabytá podniky podle článků 4 a 5 dohody a podle pravidel nařízení Rady (EHS) č. 2407/92, která jsou součástí přílohy této dohody, nejsou ovlivněna ukončením této dohody podle čl. 36 odst. 4.

Článek 36

1. Tato dohoda podléhá ratifikaci a schválení smluvními stranami v souladu s jejich vlastními postupy. Vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce následujícího po závěrečném oznámení o uložení ratifikačních listin nebo schválení všech těchto sedmi dohod:

— Dohody o letecké dopravě,

— Dohody o volném pohybu osob,

— Dohody o přepravě zboží a cestujících po železnici a silnici,

— Dohody o obchodu se zemědělskými produkty,

— Dohody o určitých aspektech vládních zakázek,

— Dohody o vzájemném uznávání posuzování shody,

— Dohody o vědecké a technické spolupráci.

2. Tato dohoda se uzavírá na počáteční období sedmi let. Bude obnovena na dobu neurčitou, pokud před uplynutím počátečního období Společenství nebo Švýcarsko neoznámí druhé smluvní straně jinak. Jestliže je předloženo toto oznámení, použije se odstavec 4.

3. Společenství nebo Švýcarsko může ukončit tuto dohodu oznámením o svém rozhodnutí druhé smluvní straně. Jestliže je předloženo toto oznámení, požije se odstavec 4.

4. Sedm dohod uvedených v odstavci 1 zaniká šest měsíců po přijetí oznámení o neobnovení podle odstavce 2 nebo o ukončení podle odstavce 3.

Hecho en Luxemburgo, el veintiuno de junio de mil novecientos noventa y nueve, en doble ejemplar en lenguas alemana, danesa, española, finesa, francesa, griega, inglesa, italiana, neerlandesa, portuguesa y sueca, siendo cada uno de estos textos igualmente auténtico.

Udfærdiget i Luxembourg, den enogtyvende juni nitten hundrede og nioghalvfems, i to eksemplarer på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk og tysk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.

Geschehen zu Luxemburg am einundzwanzigsten Juni neunzehnhundertneunundneunzig in zwei Urschriften in dänischer, deutscher, englischer, finnischer, französischer, griechischer, italienischer, niederländischer, portugiesischer, spanischer und schwedischer Sprache, wobei jeder dieser Wortlaute gleichermaßen verbindlich ist.

Έγινε στο Λουξεμβούργο, στις είκοσι μία Ιουνίου χίλια εννιακόσια ενενήντα εννέα, σε δύο αντίγραφα στην αγγλική, γαλλική, γερμανική, δανική, ελληνική, ισπανική, ιταλική, ολλανδική, πορτογαλική, σουηδική και φινλανδική γλώσσα· καθένα από τα κείμενα είναι εξίσου αυθεντικό.

Done at Luxembourg on the twenty-first day of June in the year one thousand and ninety-nine, in two copies in the Danish, Dutch, English, Finnish, French, German, Greek, Italian, Portuguese, Spanish and Swedish languages, each of those texts being equally authentic.

Fait à Luxembourg, le vingt-et-un juin mil neuf cent quatre-vingt dix-neuf, en deux exemplaires en langues allemande, anglaise, danoise, espagnole, finnoise, française, grecque, italienne, néerlandaise, portugaise et suédoise, chacun de ces textes faisant également foi.

Fatto a Lussemburgo, addì ventuno giugno millenovecentonovantanove, in due copie, nelle lingue danese, finlandese, francese, greca, inglese, italiana, olandese, portoghese, spagnola, svedese e tedesca, ciascun testo facente ugualmente fede.

Gedaan te Luxemburg, de eenentwintigste juni negentienhonderd negenennegentig, in tweevoud, in de Deense, de Duitse, de Engelse, de Finse, de Franse, de Griekse, de Italiaanse, de Nederlandse, de Portugese, de Spaanse en de Zweedse taal, zĳnde alle teksten gelĳkelĳk authentiek.

Feito em Luxemburgo, em vinte e um de Junho de mil novecentos e noventa e nove, em duplo exemplar nas línguas alemã, dinamarquesa, espanhola, finlandesa, francesa, grega, inglesa, italiana, neerlandesa, portuguesa e sueca, fazendo igualmente fé qualquer dos textos.

Tehty Luxemburgissa kahdentenakymmenentenäensimmäusenä päivänä kesäkuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäyhdeksän kahtena kappaleena englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, portugalin, ranskan, ruotsin, saksan, suomen ja tanskan kielellä, ja jokainen teksti on yhtä todistuvsvoimainen.

Utfärdat i Luxemburg den tjugoförsta juni nittonhundranittionio i två exemplar på det danska, engelska, finska, franska, grekiska, italienska, nederländska, portugisiska, spanska, svenska och tyska språket, vilka samtliga texter är lika giltiga.

Por la Comunidad Europea

For Det Europæiske Fællesskab

Für die Europäische Gemeinschaft

Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα

For the European Community

Pour la Communauté européenne

Per la Comunità europea

Voor de Europese Gemeenschap

Pela Comunidade Europeia

Euroopan yhteisön puolesta

På Europeiska gemenskapens vägnar

Por la Confederación Suiza

For Det Schweiziske Edsforbund

Für der Schweizerischen Eidgenossenschaft

Για την Ελβετική Συνομοσπονδία

For the Swiss Confederation

Pour la Confédération suisse

Per la Confederazione svizzera

Voor de Zwitserse Bondsstaat

Pela Confederação Suíça

Sveitsin valaliiton puolesta

På Schweiziska Edsförbundets vägnar

▼M28

PŘÍLOHA

Pro účely této dohody:

— Evropská unie na základě Lisabonské smlouvy, která vstoupila v platnost dne 1. prosince 2009, nahrazuje Evropské společenství a stává se jeho nástupcem.

— Jestliže akt uvedený v této příloze obsahuje odkaz na členské státy Evropského společenství, jež bylo nahrazeno Evropskou unií, nebo na požadavek spojení s nimi, má se pro účely této dohody za to, že se odkaz vztahuje rovněž na Švýcarsko nebo na požadavek spojení se Švýcarskem.

— Odkazy na nařízení Rady (EHS) č. 2407/92 a (EHS) č. 2408/92 uvedené v článcích 4, 15, 18, 27 a 35 dohody se považují za odkazy na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008.

— Aniž je dotčen článek 15 této dohody, „leteckým dopravcem Společenství“ podle následujících směrnic a nařízení Společenství se rozumí též letecký dopravce, který je držitelem licence a má svou hlavní provozovnu a případně sídlo podniku ve Švýcarsku v souladu s nařízením (ES) č. 1008/2008. Jakýkoli odkaz na nařízení Rady (EHS) č. 2407/92 se považuje za odkaz na nařízení (ES) č. 1008/2008.

— Jakýkoli odkaz na články 81 a 82 Smlouvy nebo na články 101 a 102 Smlouvy o fungování Evropské unie v následujících textech se považuje za odkaz na články 8 a 9 této dohody.

1. Liberalizace letectví a ostatní předpisy v odvětví civilního letectví

Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008 ze dne 24. září 2008 o společných pravidlech pro provozování leteckých služeb ve Společenství (přepracované znění), Úř. věst. L 293, 31.10.2008, s. 3, ve znění:

— nařízení (EU) 2018/1139, Úř. věst. L 212, 22.8.2018, s. 1.

— nařízení (EU) 2020/696, Úř. věst. L 165, 27.5.2020, s. 1.

Směrnice Rady 2000/79/ES ze dne 27. listopadu 2000 o Evropské dohodě o organizaci pracovní doby mobilních pracovníků v civilním letectví uzavřené mezi Sdružením evropských leteckých společností (AEA), Evropskou federací pracovníků v dopravě (ETF), Evropským sdružením technických letových posádek (ECA), Evropským sdružením leteckých společností (ERA) a Mezinárodním sdružením leteckých dopravců (IACA) (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 302, 1.12.2000, s. 57.

Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby, Úř. věst. L 299, 18.11.2003, s. 9.

Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 437/2003 ze dne 27. února 2003 o statistickém vykazování letecké přepravy cestujících, zboží a poštovních zásilek, Úř. věst. L 66, 11.3.2003, s. 1.

Nařízení Komise (ES) č. 1358/2003 ze dne 31. července 2003, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 437/2003 o statistickém vykazování letecké přepravy cestujících, zboží a poštovních zásilek, a kterým se mění přílohy I a II uvedeného nařízení, Úř. věst. L 194, 1.8.2003, s. 9, ve znění:

— nařízení Komise (ES) č. 158/2007, Úř. věst. L 49, 17.2.2007, s. 9.

Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 785/2004 ze dne 21. dubna 2004 o požadavcích na pojištění u leteckých dopravců a provozovatelů letadel, Úř. věst. L 138, 30.4.2004, s. 1, ve znění:

— nařízení Komise (EU) č. 285/2010, Úř. věst. L 87, 7.4.2010, s. 19.

Nařízení Rady (EHS) č. 95/93 ze dne 18. ledna 1993 o společných pravidlech pro přidělování letištních časů na letištích Společenství, Úř. věst. L 14, 22.1.1993, s. 1 (články 1–12), ve znění:

— nařízení (ES) č. 793/2004, Úř. věst. L 138, 30.4.2004, s. 50.

— nařízení (EU) 2020/459, Úř. věst. L 99, 31.3.2020, s. 1.

Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/12/ES ze dne 11. března 2009 o letištních poplatcích (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 70, 14.3.2009, s. 11.

Směrnice Rady 96/67/ES ze dne 15. října 1996 o přístupu na trh odbavovacích služeb na letištích Společenství, Úř. věst. L 272, 25.10.1996, s. 36.

(články 1–9, 11–23 a 25).

Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 80/2009 ze dne 14. ledna 2009 o kodexu chování pro používání počítačových rezervačních systémů a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 2299/89 (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 35, 4.2.2009, s. 47.

2. Pravidla hospodářské soutěže

Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 1, 4.1.2003, s. 1 (články 1–13, 15–45).

(V rozsahu, v němž je toto nařízení příslušné pro použití této dohody. Vložení uvedeného nařízení nemá vliv na rozdělení úkolů podle této dohody.)

Nařízení Komise (ES) č. 773/2004 ze dne 7. dubna 2004 o vedení řízení Komise podle článků 81 a 82 Smlouvy o ES (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 123, 27.4.2004, s. 18, ve znění:

— nařízení Komise (ES) č. 1792/2006, Úř. věst. L 362, 20.12.2006, s. 1.

— nařízení Komise (ES) č. 622/2008, Úř. věst. L 171, 1.7.2008, s. 3.

Nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (nařízení ES o spojování) (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 24, 29.1.2004, s. 1.

(články 1–18, čl. 19 odst. 1 a 2, články 20–23).

S ohledem na čl. 4 odst. 5 nařízení o spojování platí mezi Evropským společenstvím a Švýcarskem toto:

1) S ohledem na spojení definované v článku 3 nařízení (ES) č. 139/2004, které nemá význam pro celé Společenství ve smyslu článku 1 uvedeného nařízení a které může být přezkoumáno v rámci vnitrostátních předpisů pro hospodářskou soutěž nejméně tří členských států ES a Švýcarské konfederace, mohou osoby nebo podniky podle čl. 4 odst. 2 uvedeného nařízení před oznámením příslušným orgánům informovat Komisi ES prostřednictvím odůvodněného podání, že by spojení měla posoudit Komise.

2) Evropská komise neprodleně předá Švýcarské konfederaci všechna podání podle čl. 4 odst. 5 nařízení (ES) č. 139/2004 a předchozího odstavce.

3) Vyjádří-li Švýcarská konfederace svůj nesouhlas se žádostí o postoupení případu, příslušný švýcarský orgán pro hospodářskou soutěž si ponechá svou pravomoc a případ nebude od Švýcarské konfederace postoupen podle tohoto odstavce.

S ohledem na lhůty podle čl. 4 odst. 4 a 5, čl. 9 odst. 2 a 6 a čl. 22 odst. 2 nařízení o spojování:

1) Evropská komise neprodleně předá příslušnému švýcarskému orgánu pro hospodářskou soutěž všechny příslušné dokumenty podle čl. 4 odst. 4 a 5, čl. 9 odst. 2 a 6 a čl. 22 odst. 2.

2) Výpočet lhůt podle čl. 4 odst. 4 a 5, čl. 9 odst. 2 a 6 a čl. 22 odst. 2 nařízení (ES) č. 139/2004 začíná pro Švýcarskou konfederaci ihned poté, co příslušný švýcarský orgán pro hospodářskou soutěž obdrží příslušné dokumenty.

Nařízení Komise (ES) č. 802/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 139/2004 o kontrole spojování podniků (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 133, 30.4.2004, s. 1 (články 1–24), ve znění:

— nařízení Komise (ES) č. 1792/2006, Úř. věst. L 362, 20.12.2006, s. 1.

— nařízení Komise (ES) č. 1033/2008, Úř. věst. L 279, 22.10.2008, s. 3.

— prováděcího nařízení Komise (EU) č. 1269/2013, Úř. věst. L 336, 14.12.2013, s. 1.

Směrnice Komise 2006/111/ES ze dne 16. listopadu 2006 o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky a o finanční průhlednosti uvnitř jednotlivých podniků (kodifikované znění) (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 318, 17.11.2006, s. 17.

Nařízení Rady (ES) č. 487/2009 ze dne 25. května 2009 o použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy na některé kategorie dohod a jednání ve vzájemné shodě v odvětví letecké dopravy (kodifikované znění) (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 148, 11.6.2009, s. 1.

3. Bezpečnost letectví

Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1139 ze dne 4. července 2018 o společných pravidlech v oblasti civilního letectví a o zřízení Agentury Evropské unie pro bezpečnost letectví, kterým se mění nařízení (ES) č. 2111/2005, (ES) č. 1008/2008, (EU) č. 996/2010, (EU) č. 376/2014 a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/30/EU a 2014/53/EU a kterým se zrušuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 552/2004 a (ES) č. 216/2008 a nařízení Rady (EHS) č. 3922/91, Úř. věst. L 212, 22.8.2018, s. 1.

Agentura má i ve Švýcarsku pravomoci, které jí byly uděleny ustanoveními nařízení.

Komise má i ve Švýcarsku pravomoci, které jí byly uděleny pro rozhodnutí podle čl. 2 odst. 6 a 7, čl. 41 odst. 6, čl. 62 odst. 5, čl. 67 odst. 2 a 3, čl. 70 odst. 4, čl. 71 odst. 2, čl. 76 odst. 4, čl. 84 odst. 1, čl. 85 odst. 9, čl. 104 odst. 3 bodu i), čl. 105 odst. 1 a čl. 106 odst. 1 a 6.

Bez ohledu na horizontální úpravu stanovenou v druhé odrážce přílohy Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě se odkazy na „členské státy“ v ustanoveních nařízení (EU) č. 182/2011 zmíněných v článku 127 nařízení (EU) 2018/1139 nevztahují na Švýcarsko.

Žádné ustanovení tohoto nařízení nelze vykládat tak, že pověřuje Evropskou agenturu pro bezpečnost letectví, aby jednala jménem Švýcarska v rámci mezinárodních dohod pro jiné účely než účely podpory při plnění povinností, které mu z těchto dohod plynou.

Pro účely této dohody se znění nařízení upravuje takto:

a) článek 68 se mění takto: i) v odst. 1 písm. a) se za slovo „Unií“ vkládají slova „nebo Švýcarskem“; ii) doplňuje se nový odstavec, který zní: „4. Kdykoliv Unie vede jednání se třetí zemí s cílem uzavřít dohodu, která stanoví, že členský stát nebo agentura může vydávat osvědčení na základě osvědčení vydaných leteckými úřady dané třetí země, usiluje o to, aby Švýcarsku byla nabídnuta podobná dohoda s dotčenou třetí zemí. Švýcarsko zase usiluje o uzavření dohod se třetími zeměmi odpovídajících těm, které uzavřela Unie.“

b) V článku 95 se doplňuje nový odstavec, který zní: „3. Odchylně od čl. 12 odst. 2 písm. a) pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie je výkonný ředitel agentury oprávněn zaměstnávat na základě smlouvy švýcarské státní příslušníky, kteří požívají veškerých občanských práv.“

c) V článku 96 se doplňuje nový pododstavec, který zní: „V souladu s dodatkem k příloze A uplatní Švýcarsko na agenturu Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie, který je uveden v příloze A této přílohy.“

d) V článku 102 se doplňuje nový pododstavec, který zní: „5. Švýcarsko se plně podílí na činnosti správní rady a má v jejím rámci stejná práva a povinnosti jako členské státy Evropské unie, s výjimkou hlasovacího práva.“

e) V článku 120 se doplňuje nový odstavec, který zní: „13. Švýcarsko se podílí na finančním příspěvku uvedeném v odst. 1 písm. b) podle následujícího vzorce: S (0,2/100) + S [1 – (a + b) 0,2/100] c/C, kde: S = část rozpočtu agentury, která není financována z poplatků a plateb uvedených v odst. 1 písm. c) a d), a = počet přidružených států, b = počet členských států EU, c = příspěvek Švýcarska do rozpočtu ICAO, C = celkový příspěvek členských států EU a přidružených států do rozpočtu ICAO.“

f) V článku 122 se doplňuje nový odstavec, který zní: „6. Ustanovení vztahující se na finanční kontrolu prováděnou Unií ve Švýcarsku, která se týká účastníků činností agentury, jsou uvedena v příloze B této přílohy.“

g) Příloha I nařízení se doplňuje o následující letadla jako výrobky, na něž se vztahuje čl. 3 odst. 1 písm. a) nařízení Komise (EU) č. 748/2012 ( 1 ): A/c - [HB-JES] – typ Gulfstream G-V A/c - [HB-ZDF] – typ MD900.

h) V čl. 132 odst. 1 se odkaz na nařízení (EU) 2016/679 považuje, pokud jde o Švýcarsko, za odkaz na příslušné vnitrostátní právní předpisy.

i) Ustanovení čl. 140 odst. 6 se nevztahuje na Švýcarsko.

Nařízení Komise (EU) č. 1178/2011 ze dne 3. listopadu 2011, kterým se stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se posádek v civilním letectví podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008, Úř. věst. L 311, 25.11.2011, s. 1, ve znění:

— nařízení Komise (EU) č. 290/2012, Úř. věst. L 100, 5.4.2012, s. 1.

— nařízení Komise (EU) č. 70/2014, Úř. věst. L 23, 28.1.2014, s. 25.

— nařízení Komise (EU) č. 245/2014, Úř. věst. L 74, 14.3.2014, s. 33.

— nařízení Komise (EU) 2015/445, Úř. věst. L 74, 18.3.2015, s. 1.

— nařízení Komise (EU) 2016/539, Úř. věst. L 91, 7.4.2016, s. 1.

— nařízení Komise (EU) 2018/1065, Úř. věst. L 192, 30.7.2018, s. 21.

— nařízení Komise (EU) 2018/1119, Úř. věst. L 204, 13.8.2018, s. 13.

— nařízení Komise (EU) 2018/1974, Úř. věst. L 326, 20.12.2018, s. 1.

— nařízení Komise (EU) 2019/27, Úř. věst. L 8, 10.1.2019, s. 1.

— prováděcího nařízení Komise (EU) 2019/430, Úř. věst. L 75, 19.3.2019, s. 66.

— prováděcího nařízení Komise (EU) 2019/1747, Úř. věst. L 268, 22.10.2019, s. 23,

nařízení (EU) 2019/1747 se použije ve Švýcarsku ode dne 8. dubna 2020.

— prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/359, Úř. věst. L 67, 5.3.2020, s. 82.

Nařízení (EU) 2020/359 se použije ve Švýcarsku ode dne 8. dubna 2020, není-li v čl. 2 odst. 3 a 4 uvedeného nařízení stanoveno jinak.

Nařízení Rady (EHS) č. 3922/91 ze dne 16. prosince 1991 o harmonizaci technických požadavků a správních postupů v oblasti civilního letectví, Úř. věst. L 373, 31.12.1991, s. 4 (články 1–3, čl. 4 odst. 2, články 5–11 a 13), ve znění:

— nařízení (ES) č. 1899/2006, Úř. věst. L 377, 27.12.2006, s. 1.

— nařízení (ES) č. 1900/2006, Úř. věst. L 377, 27.12.2006, s. 176.

— nařízení Komise (ES) č. 8/2008, Úř. věst. L 10, 12.1.2008, s. 1.

— nařízení Komise (ES) č. 859/2008, Úř. věst. L 254, 20.9.2008, s. 1.

V souladu s článkem 139 nařízení (EU) 2018/1139 se nařízení (EHS) č. 3922/91 zrušuje ode dne použitelnosti podrobných pravidel přijatých podle čl. 32 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2018/1139 ohledně omezení doby letové služby a doby služby a požadavků na dobu odpočinku, pokud jde o aerotaxi, lékařskou záchrannou službu a obchodní leteckou dopravu provozovanou jednopilotními letadly.

Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 996/2010 ze dne 20. října 2010 o šetření a prevenci nehod a incidentů v civilním letectví a o zrušení směrnice 94/56/ES (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 295, 12.11.2010, s. 35, ve znění:

— nařízení (EU) č. 376/2014, Úř. věst. L 122, 24.4.2014, s. 18.

— nařízení (EU) 2018/1139, Úř. věst. L 212, 22.8.2018, s. 1.

Nařízení Komise (ES) č. 104/2004 ze dne 22. ledna 2004, kterým se stanoví pravidla organizace a složení odvolacího senátu Evropské agentury pro bezpečnost letectví, Úř. věst. L 16, 23.1.2004, s. 20.

Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2111/2005 ze dne 14. prosince 2005 o vytvoření seznamu Společenství uvádějícího letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství, o informování cestujících v letecké dopravě o totožnosti provozujícího leteckého dopravce a o zrušení článku 9 směrnice 2004/36/ES (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 344, 27.12.2005, s. 15, ve znění:

— nařízení (EU) 2018/1139, Úř. věst. L 212, 22.8.2018, s. 1.

Nařízení Komise (ES) č. 473/2006 ze dne 22. března 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro seznam Společenství uvádějící letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství, uvedený v kapitole II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2111/2005 (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 84, 23.3.2006, s. 8.

Nařízení Komise (ES) č. 474/2006 ze dne 22. března 2006 o vytvoření seznamu Společenství uvádějícího letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství, uvedeného v kapitole II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2111/2005, Úř. věst. L 84, 23.3.2006, s. 14, naposledy pozměněné:

— prováděcím nařízením Komise (EU) 2019/2105, Úř. věst. L 318, 10.12.2019, s. 79.

Nařízení Komise (EU) č. 1332/2011 ze dne 16. prosince 2011, kterým se stanoví společné požadavky na užívání vzdušného prostoru a provozní postupy pro palubní protisrážkový systém (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 336, 20.12.2011, s. 20, ve znění:

— nařízení Komise (EU) 2016/583, Úř. věst. L 101, 16.4.2016, s. 7.

Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 646/2012 ze dne 16. července 2012, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro pokuty a penále na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 187, 17.7.2012, s. 29.

Nařízení Komise (EU) č. 748/2012 ze dne 3. srpna 2012, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro certifikaci letové způsobilosti letadel a souvisejících výrobků, letadlových částí a zařízení a certifikaci ochrany životního prostředí, jakož i pro certifikaci projekčních a výrobních organizací, Úř. věst. L 224, 21.8.2012, s. 1, ve znění:

— nařízení Komise (EU) č. 7/2013, Úř. věst. L 4, 9.1.2013, s. 36.

— nařízení Komise (EU) č. 69/2014, Úř. věst. L 23, 28.1.2014, s. 12.

— nařízení Komise (EU) 2015/1039, Úř. věst. L 167, 1.7.2015, s. 1.

— nařízení Komise (EU) 2016/5, Úř. věst. L 3, 6.1.2016, s. 3.

— nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2019/897, Úř. věst. L 144, 3.6.2019, s. 1.

Nařízení Komise (EU) č. 965/2012 ze dne 5. října 2012, kterým se stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se letového provozu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008, Úř. věst. L 296, 25.10.2012, s. 1, ve znění:

— nařízení Komise (EU) č. 800/2013, Úř. věst. L 227, 24.8.2013, s. 1.

— nařízení Komise (EU) č. 71/2014, Úř. věst. L 23, 28.1.2014, s. 27.

— nařízení Komise (EU) č. 83/2014, Úř. věst. L 28, 31.1.2014, s. 17.

— nařízení Komise (EU) č. 379/2014, Úř. věst. L 123, 24.4.2014, s. 1.

— nařízení Komise (EU) 2015/140, Úř. věst. L 24, 30.1.2015, s. 5.

— nařízení Komise (EU) 2015/1329, Úř. věst. L 206, 1.8.2015, s. 21.

— nařízení Komise (EU) 2015/640, Úř. věst. L 106, 24.4.2015, s. 18.

— nařízení Komise (EU) 2015/2338, Úř. věst. L 330, 16.12.2015, s. 1.

— nařízení Komise (EU) 2016/1199, Úř. věst. L 198, 23.7.2016, s. 13.

— nařízení Komise (EU) 2017/363, Úř. věst. L 55, 2.3.2017, s. 1.

— nařízení Komise (EU) 2018/394, Úř. věst. L 71, 14.3.2018, s. 1.

— nařízení Komise (EU) 2018/1042, Úř. věst. L 188, 25.7.2018, s. 3, s výjimkou nového čl. 4 odst. 2 nařízení (EU) č. 965/2012, jak stanoví čl. 1 odst. 1 nařízení (EU) 2018/1042, (Pokud by Komise přijala prováděcí nařízení, kterým se mění jakákoli data uvedená v článku 2 nařízení Komise (EU) 2018/1042, bude Švýcarsko uplatňovat pozměněná data k datu jejich použitelnosti v Evropské unii.)

— prováděcího nařízení Komise (EU) 2018/1975, Úř. věst. L 326, 20.12.2018, s. 53.

— prováděcího nařízení Komise (EU) 2019/1387, Úř. věst. L 229, 5.9.2019, s. 1. (Pokud by Komise přijala prováděcí nařízení, kterým se mění jakákoli data uvedená v článku 2 prováděcího nařízení Komise (EU) 2019/1387, bude Švýcarsko uplatňovat pozměněná data k datu jejich použitelnosti v Evropské unii.)

— prováděcího nařízení Komise (EU) 2019/1384, Úř. věst. L 228, 4.9.2019, s. 106.

Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 628/2013 ze dne 28. června 2013 o pracovních postupech Evropské agentury pro bezpečnost letectví pro provádění standardizačních kontrol a pro sledování uplatňování pravidel nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 a o zrušení nařízení Komise (ES) č. 736/2006 (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 179, 29.6.2013, s. 46.

Nařízení Komise (EU) č. 139/2014 ze dne 12. února 2014, kterým se stanoví požadavky a správní postupy týkající se letišť podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 44, 14.2.2014, s. 1, ve znění:

— nařízení Komise (EU) 2017/161, Úř. věst. L 27, 1.2.2017, s. 99.

— nařízení Komise (EU) 2018/401, Úř. věst. L 72, 15.3.2018, s. 17.

Prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/2153 ze dne 16. prosince 2019 o poplatcích a platbách vybíraných Agenturou Evropské unie pro bezpečnost letectví a o zrušení nařízení (EU) č. 319/2014, Úř. věst. L 327, 17.12.2019, s. 36.

Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 376/2014 ze dne 3. dubna 2014 o hlášení událostí v civilním letectví, analýze těchto hlášení a navazujících opatřeních a o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 996/2010 a zrušení směrnic Evropského parlamentu a Rady 2003/42/ES, nařízení Komise (ES) č. 1321/2007 a nařízení Komise (ES) č. 1330/2007 (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 122, 24.4.2014, s. 18, ve znění:

— nařízení (EU) 2018/1139, Úř. věst. L 212, 22.8.2018, s. 1.

Nařízení Komise (EU) č. 452/2014 ze dne 29. dubna 2014, kterým se stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se letového provozu provozovatelů ze třetích zemí podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 133, 6.5.2014, s. 12, ve znění:

— nařízení Komise (EU) 2016/1158, Úř. věst. L 192, 16.7.2016, s. 21.

Nařízení Komise (EU) č. 1321/2014 ze dne 26. listopadu 2014 o zachování letové způsobilosti letadel a leteckých výrobků, letadlových částí a zařízení a schvalování organizací a personálu zapojených do těchto úkolů (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 362, 17.12.2014, s. 1, ve znění:

— nařízení Komise (EU) 2015/1088, Úř. věst. L 176, 7.7.2015, s. 4.

— nařízení Komise (EU) 2015/1536, Úř. věst. L 241, 17.9.2015, s. 16.

— nařízení Komise (EU) 2017/334, Úř. věst. L 50, 28.2.2017, s. 13.

— nařízení Komise (EU) 2018/1142, Úř. věst. L 207, 16.8.2018, s. 2.

— prováděcího nařízení Komise (EU) 2019/1383, Úř. věst. L 228, 4.9.2019, s. 1.

— prováděcího nařízení Komise (EU) 2019/1384, Úř. věst. L 228, 4.9.2019, s. 106.

— prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/270, Úř. věst. L 56, 27.2.2020, s. 20.

Nařízení Komise (EU) 2015/340 ze dne 20. února 2015, kterým se stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se průkazů způsobilosti a osvědčení řídících letového provozu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008, kterým se mění prováděcí nařízení Komise (EU) č. 923/2012 a kterým se zrušuje nařízení Komise (EU) č. 805/2011 (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 63, 6.3.2015, s. 1.

Nařízení Komise (EU) 2015/640 ze dne 23. dubna 2015 o dodatečných specifikacích letové způsobilosti pro daný druh provozu a o změně nařízení (EU) č. 965/2012, Úř. věst. L 106, 24.4.2015, s. 18, ve znění:

— prováděcího nařízení Komise (EU) 2019/133, Úř. věst. L 25, 29.1.2019, s. 14.

Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/1018 ze dne 29. června 2015, kterým se stanoví seznam klasifikovaných událostí v civilním letectví, které podléhají povinnému hlášení podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 376/2014 (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 163, 30.6.2015, s. 1.

Rozhodnutí Komise (EU) 2016/2357 ze dne 19. prosince 2016 o nedostatečně účinném dodržování nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 a jeho prováděcích pravidel, pokud jde o osvědčení vydaná Řeckou akademií pro letecký výcvik a průkazy způsobilosti vydané na základě těchto osvědčení podle části 66 (oznámeno pod číslem C(2016) 8645), Úř. věst. L 348, 21.12.2016, s. 72.

Nařízení Komise (EU) 2018/395 ze dne 13. března 2018, kterým se stanoví podrobná pravidla pro provoz balonů a pro vydávání průkazů způsobilosti letovým posádkám balonů podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1139, Úř. věst. L 71, 14.3.2018, s. 10, ve znění:

— prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/357, Úř. věst. L 67, 5.3.2020, s. 34.

Nařízení (EU) 2020/357 se použije ve Švýcarsku ode dne 8. dubna 2020.

Prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/1976 ze dne 14. prosince 2018, kterým se stanoví podrobná pravidla pro provoz kluzáků a pro vydávání průkazů způsobilosti letovým posádkám kluzáků podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1139, Úř. věst. L 326, 20.12.2018, s. 64, ve znění:

— prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/358, Úř. věst. L 67, 5.3.2020, s. 57.

Nařízení (EU) 2020/358 se použije ve Švýcarsku ode dne 8. dubna 2020.

Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/494 ze dne 25. března 2019 o některých aspektech bezpečnosti letectví s ohledem na vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Unie (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 85 I, 27.3.2019, s. 11.

Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2019/1128 ze dne 1. července 2019 o přístupových právech k bezpečnostním doporučením a odpovědím uloženým v evropské centrální evidenci a o zrušení rozhodnutí 2012/780/EU (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 177, 2.7.2019, s. 112.

4. Ochrana letectví před protiprávními činy

Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008 ze dne 11. března 2008 o společných pravidlech v oblasti ochrany civilního letectví před protiprávními činy a o zrušení nařízení (ES) č. 2320/2002 (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 97, 9.4.2008, s. 72.

Nařízení Komise (ES) č. 272/2009 ze dne 2. dubna 2009, kterým se doplňují společné základní normy ochrany civilního letectví před protiprávními činy stanovené v příloze nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008, Úř. věst. L 91, 3.4.2009, s. 7, ve znění:

— nařízení Komise (EU) č. 297/2010, Úř. věst. L 90, 10.4.2010, s. 1.

— nařízení Komise (EU) č. 720/2011, Úř. věst. L 193, 23.7.2011, s. 19.

— nařízení Komise (EU) č. 1141/2011, Úř. věst. L 293, 11.11.2011, s. 22.

— nařízení Komise (EU) č. 245/2013, Úř. věst. L 77, 20.3.2013, s. 5.

Nařízení Komise (EU) č. 1254/2009 ze dne 18. prosince 2009, kterým se stanoví kritéria umožňující členským státům odchýlit se od společných základních norem v oblasti ochrany civilního letectví před protiprávními činy a přijmout alternativní bezpečnostní opatření (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 338, 19.12.2009, s. 17, ve znění:

— nařízení Komise (EU) 2016/2096, Úř. věst. L 326, 1.12.2016, s. 7.

Nařízení Komise (EU) č. 18/2010 ze dne 8. ledna 2010, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008, pokud jde o specifikace národních programů řízení kvality v oblasti ochrany civilního letectví před protiprávními činy, Úř. věst. L 7, 12.1.2010, s. 3.

Nařízení Komise (EU) č. 72/2010 ze dne 26. ledna 2010, kterým se stanoví postupy provádění inspekcí Komisí v oblasti ochrany letectví před protiprávními činy (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 23, 27.1.2010, s. 1, ve znění:

— prováděcího nařízení Komise (EU) 2016/472, Úř. věst. L 85, 1.4.2016, s. 28.

Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/1998 ze dne 5. listopadu 2015, kterým se stanoví prováděcí opatření ke společným základním normám letecké bezpečnosti (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 299, 14.11.2015, s. 1, ve znění:

— prováděcího nařízení Komise (EU) 2015/2426, Úř. věst. L 334, 22.12.2015, s. 5.

— prováděcího nařízení Komise (EU) 2017/815, Úř. věst. L 122, 13.5.2017, s. 1.

— prováděcího nařízení Komise (EU) 2018/55, Úř. věst. L 10, 13.1.2018, s. 5.

— prováděcího nařízení Komise (EU) 2019/103, Úř. věst. L 21, 24.1.2019, s. 13.

— prováděcího nařízení Komise (EU) 2019/413, Úř. věst. L 73, 15.3.2019, s. 98.

— prováděcího nařízení Komise (EU) 2019/1583, Úř. věst. L 246, 26.9.2019, s. 15.

— prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/111, Úř. věst. L 21, 27.1.2020, s. 1.

Prováděcí rozhodnutí Komise C(2015) 8005 ze dne 16. listopadu 2015, kterým se stanoví prováděcí opatření ke společným základním normám ochrany letectví před protiprávními činy obsahující informace uvedené v čl. 18 písm. a) nařízení (ES) č. 300/2008 (nebylo zveřejněno v Úředním věstníku), ve znění:

— prováděcího rozhodnutí Komise C(2017) 3030,

— prováděcího rozhodnutí Komise C(2018) 4857,

— prováděcího rozhodnutí Komise C(2019) 132.

5. Uspořádání letového provozu

Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 549/2004 ze dne 10. března 2004, kterým se stanoví rámec pro vytvoření jednotného evropského nebe (rámcové nařízení) (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 96, 31.3.2004, s. 1, ve znění:

— nařízení (ES) č. 1070/2009, Úř. věst. L 300, 14.11.2009, s. 34.

Komise má ve Švýcarsku pravomoci, které jí byly uděleny v souladu s články 6, 8, 10, 11 a 12.

Článek 10 se mění takto:

V odstavci 2 se slova „na úrovni Společenství“ nahrazují slovy „na úrovni Společenství, zahrnující Švýcarsko“.

Bez ohledu na horizontální úpravu stanovenou v druhé odrážce přílohy Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě se odkazy na „členské státy“ uvedené v článku 5 nařízení (ES) č. 549/2004 nebo v ustanoveních rozhodnutí 1999/468/ES zmíněných v daném ustanovení nevztahují na Švýcarsko.

Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 550/2004 ze dne 10. března 2004, o poskytování letových navigačních služeb v jednotném evropském nebi (nařízení o poskytování služeb) (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 96, 31.3.2004, s. 10, ve znění:

— nařízení (ES) č. 1070/2009, Úř. věst. L 300, 14.11.2009, s. 34.

Komise má vůči Švýcarsku pravomoci, které jí byly uděleny v souladu s články 9a, 9b, 15, 15a, 16 a 17.

Pro účely této dohody se nařízení upravuje takto:

a) článek 3 se mění takto: v odstavci 2 se za slovo „Společenství“ vkládají slova „a Švýcarsku“;

b) článek 7 se mění takto: v odstavcích 1 a 6 se za slovo „Společenství“ vkládají slova „a Švýcarsku“;

c) článek 8 se mění takto: v odstavci 1 se za slovo „Společenství“ doplňují slova „a Švýcarsku“;

d) článek 10 se mění takto: v odstavci 1 se za slovo „Společenství“ doplňují slova „a Švýcarsku“;

e) v článku 16 se odstavec 3 se nahrazuje tímto: „3. Komise sdělí své rozhodnutí členským státům a vyrozumí o něm poskytovatele služeb, pokud je tím z právního hlediska dotčen.“

Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 551/2004 ze dne 10. března 2004 o organizaci a užívání vzdušného prostoru v jednotném evropském nebi (nařízení o vzdušném prostoru) (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 96, 31.3.2004, s. 20, ve znění:

— nařízení (ES) č. 1070/2009, Úř. věst. L 300, 14.11.2009, s. 34.

Komise má ve Švýcarsku pravomoci, které jí byly uděleny v souladu s články 3a, 6 a 10.

Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 552/2004 ze dne 10. března 2004 o interoperabilitě evropské sítě řízení letového provozu (nařízení o interoperabilitě) (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 96, 31.3.2004, s. 26, ve znění:

— nařízení (ES) č. 1070/2009, Úř. věst. L 300, 14.11.2009, s. 34.

Komise má ve Švýcarsku pravomoci, které jí byly uděleny v souladu s články 4 a 7 a čl. 10 odst. 3.

Pro účely této dohody se nařízení upravuje takto:

a) článek 5 se mění takto: v odstavci 2 se za slovo „Společenství“ vkládají slova „nebo Švýcarsku“;

b) článek 7 se mění takto: v odstavci 4 se za slovo „Společenství“ doplňují slova „nebo Švýcarsku“;

c) příloha III se mění takto: V druhé a poslední odrážce oddílu 3 se za slovo „Společenství“ doplňují slova „nebo Švýcarsku“.

V souladu s článkem 139 nařízení (EU) 2018/1139 se nařízení (ES) č. 552/2004 zrušuje s účinkem ode dne 11. září 2018. Články 4, 5, 6, 6a a 7 uvedeného nařízení a jeho přílohy III a IV se však použijí až do dne použitelnosti aktů v přenesené pravomoci uvedených v článku 47 nařízení (EU) 2018/1139 v rozsahu, v jakém se dotyčné akty týkají předmětu příslušných ustanovení nařízení (ES) č. 552/2004, avšak nejpozději do dne 12. září 2023.

Nařízení Komise (ES) č. 2150/2005 ze dne 23. prosince 2005, kterým se stanoví společná pravidla pro pružné užívání vzdušného prostoru (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 342, 24.12.2005, s. 20.

Nařízení Komise (ES) č. 1033/2006 ze dne 4. července 2006, kterým se stanoví požadavky na postupy pro letové plány v předletové fázi pro jednotné evropské nebe (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 186, 7.7.2006, s. 46, ve znění:

— prováděcího nařízení Komise (EU) č. 923/2012, Úř. věst. L 281, 13.10.2012, s. 1.

— prováděcího nařízení Komise (EU) č. 428/2013, Úř. věst. L 127, 9.5.2013, s. 23.

— prováděcího nařízení Komise (EU) 2016/2120, Úř. věst. L 329, 3.12.2016, s. 70.

— prováděcího nařízení Komise (EU) 2018/139, Úř. věst. L 25, 30.1.2018, s. 4.

Nařízení Komise (ES) č. 1032/2006 ze dne 6. července 2006, kterým se stanoví požadavky na automatické systémy pro výměnu letových údajů pro účely oznamování, koordinace a předávání letů mezi stanovišti řízení letového provozu (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 186, 7.7.2006, s. 27, ve znění:

— nařízení Komise (ES) č. 30/2009, Úř. věst. L 13, 17.1.2009, s. 20.

Nařízení Rady (ES) č. 219/2007 ze dne 27. února 2007 o založení společného podniku na vytvoření evropského systému nové generace pro uspořádání letového provozu (SESAR), Úř. věst. L 64, 2.3.2007, s. 1, ve znění:

— nařízení Rady (ES) č. 1361/2008, Úř. věst. L 352, 31.12.2008, s. 12.

— nařízení Rady (EU) č. 721/2014, Úř. věst. L 192, 1.7.2014, s. 1.

Nařízení Komise (ES) č. 633/2007 ze dne 7. června 2007, kterým se stanoví požadavky použití protokolu pro přenos zpráv o letu pro účely oznamování, koordinace a předávání letů mezi stanovišti řízení letového provozu (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 146, 8.6.2007, s. 7, ve znění:

— nařízení Komise (EU) č. 283/2011, Úř. věst. L 77, 23.3.2011, s. 23.

Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/373 ze dne 1. března 2017, kterým se stanoví společné požadavky na poskytovatele služeb v oblasti uspořádání letového provozu/letových navigačních služeb a jiných funkcí sítě uspořádání letového provozu a dohled nad nimi, zrušují nařízení (ES) č. 482/2008, prováděcí nařízení (EU) č. 1034/2011, (EU) č. 1035/2011 a (EU) 2016/1377 a mění nařízení (EU) č. 677/2011 (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 62, 8.3.2017, s. 1.

Nařízení Komise (ES) č. 29/2009 ze dne 16. ledna 2009, kterým se stanoví požadavky na služby datovým spojem pro jednotné evropské nebe (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 13, 17.1.2009, s. 3, ve znění:

— prováděcího nařízení Komise (EU) 2015/310, Úř. věst. L 56, 27.2.2015, s. 30.

— prováděcího nařízení Komise (EU) 2019/1170, Úř. věst. L 183, 9.7.2019, s. 6.

— prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/208, Úř. věst. L 43, 17.2.2020, s. 72.

Pro účely této dohody se znění nařízení upravuje takto:

V příloze I části A se doplňují slova „Switzerland UIR“.

Nařízení Komise (ES) č. 262/2009 ze dne 30. března 2009, kterým se stanoví požadavky na koordinované přidělování a užívání dotazovacích kódů režimu S pro jednotné evropské nebe (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 84, 31.3.2009, s. 20, ve znění:

— prováděcího nařízení Komise (EU) 2016/2345, Úř. věst. L 348, 21.12.2016, s. 11.

Nařízení Komise (EU) č. 73/2010 ze dne 26. ledna 2010, kterým se stanoví požadavky na jakost leteckých dat a leteckých informací pro jednotné evropské nebe (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 23, 27.1.2010, s. 6, ve znění:

— prováděcího nařízení Komise (EU) č. 1029/2014, Úř. věst. L 284, 30.9.2014, s. 9.

Nařízení Komise (EU) č. 255/2010 ze dne 25. března 2010, kterým se stanoví společná pravidla uspořádání toku letového provozu (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 80, 26.3.2010, s. 10, ve znění:

— prováděcího nařízení Komise (EU) č. 923/2012, Úř. věst. L 281, 13.10.2012, s. 1.

— prováděcího nařízení Komise (EU) 2016/1006, Úř. věst. L 165, 23.6.2016, s. 8.

— prováděcího nařízení Komise (EU) 2017/2159, Úř. věst. L 304, 21.11.2017, s. 45.

Rozhodnutí Komise C(2010)5134 ze dne 29. července 2010 o ustavení orgánu pro kontrolu výkonnosti v rámci jednotného evropského nebe (nebylo zveřejněno v Úředním věstníku).

Nařízení Komise (EU) č. 176/2011 ze dne 24. února 2011 o informacích poskytovaných před zřízením a úpravou funkčního bloku vzdušného prostoru, Úř. věst. L 51, 25.2.2011, s. 2.

Rozhodnutí Komise C(2011) 4130 ze dne 7. července 2011 o jmenování manažera struktury vzdušného prostoru pro funkce sítě uspořádání letového provozu (ATM) jednotného evropského nebe (Text s významem pro EHP) (nebylo zveřejněno v Úředním věstníku).

Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1206/2011 ze dne 22. listopadu 2011, kterým se stanoví požadavky na identifikaci letadla pro účely přehledu v jednotném evropském nebi (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 305, 23.11.2011, s. 23.

Pro účely této dohody se znění prováděcího nařízení (EU) č. 1206/2011 upravuje takto:

v příloze I se doplňují slova „Switzerland UIR“.

Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1207/2011 ze dne 22. listopadu 2011, kterým se stanoví požadavky na výkonnost a interoperabilitu přehledu v jednotném evropském nebi (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 305, 23.11.2011, s. 35, ve znění:

— prováděcího nařízení Komise (EU) č. 1028/2014, Úř. věst. L 284, 30.9.2014, s. 7.

— prováděcího nařízení Komise (EU) 2017/386, Úř. věst. L 59, 7.3.2017, s. 34.

Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 923/2012 ze dne 26. září 2012, kterým se stanoví společná pravidla létání a provozní předpisy týkající se služeb a postupů v oblasti letecké navigace a kterým se mění prováděcí nařízení (EU) č. 1035/2011 a nařízení (ES) č. 1265/2007, (ES) č. 1794/2006, (ES) č. 730/2006, (ES) č. 1033/2006 a (EU) č. 255/2010 (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 281, 13.10.2012, s. 1, ve znění:

— nařízení Komise (EU) 2015/340, Úř. věst. L 63, 6.3.2015, s. 1.

— prováděcího nařízení Komise (EU) 2016/1185, Úř. věst. L 196, 21.7.2016, s. 3.

Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1079/2012 ze dne 16. listopadu 2012, kterým se stanoví požadavky na rozestup kanálů hlasové komunikace pro jednotné evropské nebe (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 320, 17.11.2012, s. 14, ve znění:

— prováděcího nařízení Komise (EU) č. 657/2013, Úř. věst. L 190, 11.7.2013, s. 37.

— prováděcího nařízení Komise (EU) 2016/2345, Úř. věst. L 348, 21.12.2016, s. 11.

— prováděcího nařízení Komise (EU) 2017/2160, Úř. věst. L 304, 21.11.2017, s. 47.

Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 409/2013 ze dne 3. května 2013 o definici společných projektů, vytvoření správy a identifikaci pobídek podporujících provádění evropského hlavního plánu uspořádání letového provozu (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 123, 4.5.2013, s. 1.

Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 716/2014 ze dne 27. června 2014 o zřízení pilotního společného projektu na podporu provádění evropského hlavního plánu uspořádání letového provozu (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 190, 28.6.2014, s. 19.

Prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/1048 ze dne 18. července 2018, kterým se stanoví požadavky na užívání vzdušného prostoru a provozní postupy týkající se navigace založené na výkonnosti, Úř. věst. L 189, 26.7.2018, s. 3.

Prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/123 ze dne 24. ledna 2019, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro funkce sítě uspořádání letového provozu (ATM) a zrušuje nařízení Komise (EU) č. 677/2011 (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 28, 31.1.2019, s. 1.

Prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/317 ze dne 11. února 2019, kterým se stanoví systém sledování výkonnosti a systém poplatků v jednotném evropském nebi a kterým se ruší prováděcí nařízení (EU) č. 390/2013 a (EU) č. 391/2013 (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 56, 25.2.2019, s. 1.

Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2019/709 ze dne 6. května 2019 o jmenování manažera struktury vzdušného prostoru pro funkce sítě uspořádání letového provozu (ATM) jednotného evropského nebe (oznámeno pod číslem C(2019) 3228), Úř. věst. L 120, 8.5.2019, s. 27.

Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2019/903 ze dne 29. května 2019, kterým se stanoví výkonnostní cíle na úrovni Unie pro síť uspořádání letového provozu v třetím referenčním období, které začíná 1. ledna 2020 a končí 31. prosince 2024 (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 144, 3.6.2019, s. 49.

Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2019/2167 ze dne 17. prosince 2019, kterým se schvaluje strategický plán sítě pro funkce sítě uspořádání letového provozu v rámci jednotného evropského nebe na období 2020–2029, Úř. věst. L 328, 18.12.2019, s. 89.

Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2019/2168 ze dne 17. prosince 2019 o jmenování předsedy a členů a jejich náhradníků v Radě pro uspořádání struktury vzdušného prostoru a členů a jejich náhradníků v rámci koordinační krizové jednotky pro evropské letectví v souvislosti s funkcemi sítě uspořádání letového provozu na třetí referenční období 2020–2024, Úř. věst. L 328, 18.12.2019, s. 90.

Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2019/2012 ze dne 29. listopadu 2019 o výjimkách podle článku 14 nařízení Komise (ES) č. 29/2009, kterým se stanoví požadavky na služby datovým spojem pro jednotné evropské nebe (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 312, 3.12.2019, s. 95.

6. Životní prostředí a hluk

Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/30/ES ze dne 26. března 2002 o pravidlech a postupech pro zavedení provozních omezení ke snížení hluku na letištích Společenství (Text s významem pro EHP) (články 1–12 a 14–18), Úř. věst. L 85, 28.3.2002, s. 40.

(Uplatní se změny přílohy I na základě přílohy II kapitoly 8 (Dopravní politika) oddílu G (Letecká doprava) bodu 2 Aktu o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie).

Směrnice Rady 89/629/EHS ze dne 4. prosince 1989 o omezení emisí hluku civilních podzvukových proudových letadel, Úř. věst. L 363, 13.12.1989, s. 27.

(články 1–8).

Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/93/ES ze dne 12. prosince 2006 o regulaci provozu letadel uvedených v části II kapitoly 3 svazku 1 přílohy 16 k Úmluvě o mezinárodním civilním letectví, druhé vydání (1988) (kodifikované znění) (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 374, 27.12.2006, s. 1.

7. Ochrana spotřebitele

Směrnice Rady 90/314/EHS ze dne 13. června 1990 o souborných službách pro cesty, pobyty a zájezdy, Úř. věst. L 158, 23.6.1990, s. 59 (články 1–10).

Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách, Úř. věst. L 95, 21.4.1993, s. 29 (články 1–11), ve znění:

— směrnice 2011/83/EU, Úř. věst. L 304, 22.11.2011, s. 64.

Nařízení Rady (ES) č. 2027/97 ze dne 9. října 1997 o odpovědnosti leteckého dopravce při letecké dopravě cestujících a jejich zavazadel, Úř. věst. L 285, 17.10.1997, s. 1 (články 1–8), ve znění:

— nařízení (ES) č. 889/2002, Úř. věst. L 140, 30.5.2002, s. 2.

Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 46, 17.2.2004, s. 1.

(články 1–18).

Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2006 ze dne 5. července 2006 o právech osob se zdravotním postižením a osob s omezenou schopností pohybu a orientace v letecké dopravě (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 204, 26.7.2006, s. 1.

8. Různé

Směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 283, 31.10.2003, s. 51.

(čl. 14 odst. 1 písm. b) a čl. 14 odst. 2).

9. Přílohy

A : Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie

B : Ustanovení o finanční kontrole prováděné Evropskou unií, která se týká švýcarských účastníků činností Evropské agentury pro bezpečnost letectví.

PŘÍLOHA A

Protokol o výsadách a imunitách evropské unie

VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,

BEROUCE V ÚVAHU, že podle článku 343 Smlouvy o fungování Evropské unie a článku 191 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii (ESAE) požívají Evropská unie a ESAE na území členských států imunit a výsad nezbytných pro plnění svého poslání,

SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii, Smlouvě o fungování Evropské unie a Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii:

KAPITOLA I

MOVITÝ A NEMOVITÝ MAJETEK, POHLEDÁVKY A OPERACE EVROPSKÉ UNIE

Článek 1

Prostory a budovy Unie jsou nedotknutelné. Jsou vyloučeny z domovních prohlídek, rekvizic, zabavení či vyvlastnění. Majetek a pohledávky Unie se nemohou stát předmětem jakéhokoli výkonu správního nebo soudního rozhodnutí bez zmocnění Soudního dvora.

Článek 2

Archivy Unie jsou nedotknutelné.

Článek 3

Unie, její pohledávky, příjmy a ostatní majetek jsou osvobozeny od veškerých přímých daní.

Vlády členských států přijímají, kdykoli je to možné, vhodná opatření umožňující prominutí nebo navrácení nepřímých daní a poplatků z prodeje, které tvoří součást ceny věcí movitých nebo nemovitostí, jestliže Unie uskuteční pro své úřední potřeby větší nákupy, jejichž cena zahrnuje daně a poplatky tohoto druhu. Prováděním těchto opatření nesmí být narušena hospodářská soutěž v rámci Unie.

Osvobození se nevztahuje na daně, dávky a poplatky představující pouze odměnu za veřejně prospěšné služby.

Článek 4

Unie je osvobozena od veškerých cel, zákazů a omezení při dovozu a vývozu, pokud jde o předměty určené pro její úřední potřebu; takto dovezené předměty nebudou zcizeny úplatně ani bezúplatně na území země, na něž budou dovezeny, jinak než za podmínek schválených vládou příslušné země.

Unie je rovněž osvobozena od veškerých cel a od zákazu a omezení při dovozu a vývozu svých publikací.

KAPITOLA II

KOMUNIKACE A PRŮKAZY

Článek 5

Orgány Unie požívají pro svou úřední komunikaci a předávání veškerých dokumentů na území všech členských států stejného zacházení, jaké daný stát přiznává diplomatickým zastoupením.

Úřední korespondence a jiná úřední komunikace orgánů Unie nepodléhá cenzuře.

Článek 6

Předsedové orgánů Unie mohou vydávat členům a zaměstnancům orgánů Unie průkazy, jejichž formu stanoví Rada prostou většinou a jež úřady členských států uznávají za platné cestovní doklady. Tyto průkazy jsou vydávány úředníkům a jiným zaměstnancům za podmínek stanovených služebním a pracovním řádem Unie.

Komise může uzavřít dohody umožňující uznávat tyto průkazy za platné cestovní doklady na území třetích zemí.

KAPITOLA III

ČLENOVÉ EVROPSKÉHO PARLAMENTU

Článek 7

Volný pohyb členů Evropského parlamentu, kteří jedou na místo zasedání Evropského parlamentu nebo se z něj vracejí, nepodléhá žádným omezením správní či jiné povahy.

Členům Evropského parlamentu při celním odbavení a při devizové kontrole:

a) přiznává jejich vlastní vláda stejné výhody, jaké přiznává vyšším úředníkům pohybujícím se v zahraničí při plnění dočasného úředního poslání;

b) přiznávají vlády ostatních členských států stejné výhody, jaké přiznávají zástupcům zahraničních vlád při plnění dočasného úředního poslání.

Článek 8

Členové Evropského parlamentu nemohou být vyšetřováni, zadrženi nebo stíháni pro své názory či hlasování během výkonu své funkce.

Článek 9

V průběhu zasedání Evropského parlamentu jeho členové:

a) na území vlastního státu požívají imunit přiznávaných členům parlamentu vlastního státu;

b) na území všech ostatních členských států nemohou být zadrženi ani soudně stíháni.

Jsou chráněni imunitou rovněž během cesty na místo zasedání Evropského parlamentu a při návratu z něj.

Imunity se nelze dovolávat v případě přistižení při činu; Evropský parlament je oprávněn svého člena imunity zbavit.

KAPITOLA IV

ZÁSTUPCI ČLENSKÝCH STÁTŮ ÚČASTNÍCÍ SE ČINNOSTI ORGÁNŮ EVROPSKÉ UNIE

Článek 10

Zástupci členských států, kteří se účastní činnosti orgánů Unie, jejich poradci a techničtí experti požívají po dobu výkonu své činnosti a během cest na místo zasedání nebo při návratu z něj obvyklých výsad, imunit a výhod.

Tento článek se vztahuje rovněž na členy poradních orgánů Unie.

KAPITOLA V

ÚŘEDNÍCI A JINÍ ZAMĚSTNANCI EVROPSKÉ UNIE

Článek 11

Na území všech členských států úředníci a jiní zaměstnanci Unie bez ohledu na svou státní příslušnost:

a) jsou vyňati z pravomoci soudů pro úkony spojené s výkonem jejich funkce, včetně ústních a písemných projevů, s výhradou použití ustanovení smluv jednak o pravidlech určujících odpovědnost úředníků a jiných zaměstnanců vůči Unii a jednak o příslušnosti Soudního dvora Evropské unie rozhodovat spory mezi Unií a jejími úředníky a jinými zaměstnanci. Této imunity požívají i po ukončení své funkce;

b) nepodléhají oni ani jejich manželé či manželky a jimi vyživovaní rodinní příslušníci předpisům omezujícím přistěhovalectví a určujícím náležitosti přihlašování cizinců;

c) požívají v oblasti měnových a devizových předpisů výhod přiznávaných obvykle zaměstnancům mezinárodních organizací;

d) požívají práva bezcelně dovážet bytové zařízení a jiné věci osobní potřeby v souvislosti s prvním nástupem do funkce v dané zemi a práva bezcelně zpětně vyvézt bytové zařízení a jiné věci osobní potřeby při ukončení výkonu funkce v dané zemi, v obou případech s výhradou podmínek považovaných za nezbytné vládou země, v níž je toto právo uplatňováno;

e) požívají práva bezcelně dovézt automobil pro svou osobní potřebu, který získali v zemi svého posledního pobytu nebo v zemi, jejímiž jsou státními příslušníky, za podmínek daného vnitřního trhu, a bezcelně zpětně vyvézt automobil, s výhradou podmínek považovaných za nezbytné vládou země, v níž je toto právo uplatňováno.

Článek 12

Platy, mzdy a služební požitky, které poskytuje Unie svým úředníkům a jiným zaměstnancům, podléhají dani ve prospěch Unie, jejíž podmínky a způsob vybírání stanoví Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem a po konzultaci s dotčenými orgány formou nařízení.

Úředníci a jiní zaměstnanci jsou osvobozeni od vnitrostátních daní z platů, mezd a požitků, které jim poskytuje Unie.

Článek 13

S úředníky a jinými zaměstnanci Unie, kteří si výlučně z důvodů výkonu svých funkcí ve službách Unie zřizují bydliště na území členského státu jiného, než jehož jsou daňovými rezidenty, je pro účely vybírání daní z příjmu, z majetku a dědické daně a dodržování smluv o zamezení dvojího zdanění, uzavřených mezi členskými zeměmi Unie, zacházeno jak ve státě, v němž pobývají, tak ve státě, jehož jsou daňovými rezidenty, tak, jako by si zachovali své původní bydliště v posledně jmenovaném státě, je-li tento stát členem Unie. Toto ustanovení se vztahuje rovněž na manžela nebo manželku, pokud nevykonává vlastní profesionální činnost, a na děti vyživované osobami uvedenými v tomto článku a v jejich péči.

Movitý majetek ve vlastnictví osob uvedených v předchozím pododstavci, který se nachází na území státu pobytu, je osvobozen od dědické daně v tomto státě; pro stanovení této daně je tento majetek posuzován, jako by se nacházel ve státě, jehož jsou tyto osoby daňovými rezidenty, s výhradou práv třetích zemí a případného použití ustanovení mezinárodních smluv o zamezení dvojího zdanění.

Při použití ustanovení tohoto článku se nepřihlíží k bydlišti získanému výlučně k výkonu funkcí ve službách jiných mezinárodních organizací.

Článek 14

Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem a po konzultaci s dotčenými orgány rozhodují formou nařízení o stanovení systému sociálních dávek příslušejících úředníkům a jiným zaměstnancům Unie.

Článek 15

Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem a po konzultaci s ostatními dotčenými orgány určí formou nařízení kategorie úředníků a jiných zaměstnanců Unie, na které se použijí všechna nebo některá ustanovení článku 11, čl. 12 druhého pododstavce a článku 13.

Jména, funkce a adresy úředníků a jiných zaměstnanců zařazených do jednotlivých kategorií jsou pravidelně sdělovány vládám členských států.

KAPITOLA VI

VÝSADY A IMUNITY ZASTOUPENÍ TŘETÍCH ZEMÍ POVĚŘENÝCH U EVROPSKÉ UNIE

Článek 16

Členský stát, na jehož území se nachází sídlo Unie, přiznává zastoupením třetích zemí pověřeným u Unie obvyklé diplomatické imunity a výsady.

KAPITOLA VII

OBECNÁ USTANOVENÍ

Článek 17

Výsady, imunity a výhody jsou přiznávány úředníkům a jiným zaměstnancům Unie výhradně v zájmu Unie.

Každý orgán Unie je povinen zbavit úředníka nebo jiného zaměstnance imunity ve všech případech, kdy podle jeho názoru zrušení této imunity není v rozporu se zájmy Unie.

Článek 18

Při uplatňování tohoto protokolu jednají orgány Unie ve vzájemné shodě s odpovědnými orgány příslušných členských států.

Článek 19

Články 11 až 14 a článek 17 se vztahují na členy Komise.

Článek 20

Články 11 až 14 a článek 17 se vztahují na soudce, generální advokáty, vedoucí soudní kanceláře a pomocné zpravodaje při Soudním dvoru Evropské unie, aniž je dotčen článek 3 Protokolu o statutu Soudního dvora Evropské unie týkající se vynětí soudců a generálních advokátů z pravomoci soudů.

Článek 21

Tento protokol se vztahuje rovněž na Evropskou investiční banku, na členy jejích orgánů, její zaměstnance a zástupce členských států, kteří se účastní její činnosti; ustanovení protokolu o statutu této banky tím nejsou dotčena.

Evropská investiční banka je rovněž osvobozena od veškerých daní a obdobných poplatků v souvislosti se zvýšením svého základního kapitálu a od různých formalit, které jsou s tím spojeny ve státě, na jehož území se nachází její sídlo. Rovněž její rozpuštění či likvidace nepodléhá poplatkům. Kromě toho činnost banky a jejích orgánů vykonávaná na základě statutu nepodléhá dani z obratu.

Článek 22

Tento protokol se rovněž vztahuje na Evropskou centrální banku, na členy jejích orgánů a na její zaměstnance, aniž jsou dotčena ustanovení Protokolu o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky.

Evropská centrální banka je rovněž osvobozena od veškerých daní a obdobných poplatků v souvislosti se zvýšením svého základního kapitálu a od různých formalit, které jsou s tím spojeny ve státě, na jehož území se nachází její sídlo. Činnost Evropské centrální banky a jejích orgánů vykonávaná v souladu se statutem Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky nepodléhá dani z obratu.









Dodatek

Postupy pro používání protokolu o výsadách a imunitách evropské unie ve švýcarsku

1. Rozšíření působnosti na Švýcarsko

Všechny odkazy na členské státy uvedené v Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie (dále jen „protokol“) se považují rovněž za odkazy na Švýcarsko, není-li dále stanoveno jinak.

2. Osvobození agentury od nepřímých daní (včetně DPH)

Zboží a služby vyvážené ze Švýcarska nepodléhají švýcarské dani z přidané hodnoty (DPH). Pokud se jedná o zboží a služby dodané agentuře ve Švýcarsku pro její úřední potřebu, uplatní se osvobození od DPH v souladu s čl. 3 druhým pododstavcem protokolu, a to formou vrácení daně. Osvobození od DPH lze uplatnit, pokud skutečná nákupní cena zboží a služeb, která je uvedena na faktuře nebo na rovnocenném dokladu, činí nejméně 100 švýcarských franků (včetně daně).

Vrácení DPH lze uplatňovat na základě předložení příslušných švýcarských formulářů hlavnímu oddělení pro DPH federálního daňového úřadu. Žádosti o vrácení musí být zpravidla vyřízeny do tří měsíců ode dne podání spolu s příslušnými nezbytnými doklady.

3. Postupy pro uplatňování pravidel týkajících se zaměstnanců agentury

Pokud se jedná o čl. 12 druhý pododstavec protokolu, osvobozuje Švýcarsko, v souladu se zásadami svého vnitrostátního práva, úředníky a ostatní zaměstnance agentury ve smyslu článku 2 nařízení Rady (Euratom, ESUO, EHS) č. 549/69 ( 2 ) od federálních, kantonálních a obecních daní z platů, mezd a požitků, které jim poskytuje Evropská unie a které podléhají jeho vnitřní dani.

Pro účely článku 13 protokolu se Švýcarsko nepovažuje za členský stát ve smyslu výše uvedeného bodu 1.

Úředníci a ostatní zaměstnanci agentury, jakož i jejich rodinní příslušníci, na které se vztahuje systém sociálního pojištění pro úředníky a ostatní zaměstnance Evropské unie, nejsou povinni účastnit se švýcarského systému sociálního pojištění.

Soudní dvůr Evropské unie má výhradní pravomoc ve všech otázkách týkajících se vztahů mezi agenturou nebo Komisí a jejími zaměstnanci, pokud jde o používání nařízení Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 ( 3 ) a ostatních právních předpisů Evropské unie o pracovních podmínkách.

PŘÍLOHA B

Finanční kontrola švýcarských účastníků činností evropské agentury pro bezpečnost letectví

Článek 1

Přímá komunikace

Agentura a Komise komunikují přímo se všemi osobami nebo subjekty usazenými ve Švýcarsku, které se účastní činností agentury, a to jako smluvní strany, účastníci programů agentury, příjemci plateb z rozpočtu agentury nebo Společenství nebo jako subdodavatelé. Tyto osoby mohou Komisi a agentuře přímo poskytnout veškeré příslušné informace a dokumentaci, jež jsou povinny sdělovat na základě nástrojů, na které odkazuje toto rozhodnutí, a uzavřených smluv nebo dohod a rozhodnutí přijatých v rámci těchto aktů.

Článek 2

Kontroly

1. V souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ( 4 ) a finančním nařízením přijatým správní radou agentury dne 26. března 2003, nařízením Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ( 5 ), jakož i ostatními nástroji, na které odkazuje toto rozhodnutí, mohou smlouvy nebo úmluvy uzavřené a rozhodnutí přijatá s příjemci usazenými ve Švýcarsku stanovit, že úředníci agentury a Komise nebo jiné osoby pověřené agenturou a Komisí mohou v prostorách příjemců a jejich subdodavatelů kdykoli provádět vědecké, finanční, technologické nebo jiné audity.

2. Úředníci agentury a Komise, jakož i ostatní osoby pověřené agenturou a Komisí mají přiměřený přístup do míst, k pracím, dokumentům a k ostatním informacím – včetně jejich elektronické podoby – potřebným pro výkon takových auditů. Toto přístupové právo je jasně stanoveno ve smlouvách nebo dohodách uzavřených s cílem provádět nástroje, na které odkazuje toto rozhodnutí.

3. Evropský účetní dvůr má stejná práva jako Komise.

4. Audity lze provádět pět let po ukončení platnosti tohoto rozhodnutí nebo podle podmínek uzavřených smluv nebo dohod a přijatých rozhodnutí.

5. Švýcarský federální kontrolní úřad je předem informován o auditech prováděných na švýcarském území. Tato informace není zákonnou podmínkou pro provedení těchto auditů.

Článek 3

Kontroly na místě

1. Na základě této dohody je Komise (OLAF) oprávněna provádět na švýcarském území kontroly a inspekce na místě, a to v souladu s podmínkami a ustanoveními nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ( 6 ).

2. Kontroly a inspekce na místě připravuje a řídí Komise v úzké spolupráci se švýcarským federálním kontrolním úřadem nebo jinými příslušnými švýcarskými orgány jmenovanými švýcarským federálním kontrolním úřadem, které jsou včas informovány o předmětu, účelu a právním základu kontrol a inspekcí, aby mohly poskytnout veškerou nezbytnou podporu. Za tímto účelem se úředníci příslušných švýcarských orgánů mohou kontrol a inspekcí na místě účastnit.

3. Pokud si to příslušné švýcarské orgány přejí, provádějí kontroly a inspekce na místě společně s Komisí.

4. Pokud se účastníci programu brání kontrole nebo inspekci na místě, poskytnou švýcarské orgány kontrolorům Komise v souladu s vnitrostátními předpisy nezbytnou podporu, která provedení kontroly nebo inspekce na místě umožní.

5. Komise neprodleně uvědomí švýcarský federální kontrolní úřad o všech skutečnostech nebo podezřeních týkajících se nesrovnalostí, které objevila v průběhu kontroly nebo inspekce na místě. Komise je v každém případě povinna informovat výše uvedený orgán o výsledku těchto kontrol a inspekcí.

Článek 4

Informace a konzultace

1. Pro účely řádného provádění této přílohy si příslušné švýcarské orgány a orgány Společenství pravidelně vyměňují informace a na žádost jedné ze stran vedou konzultace.

2. Příslušné švýcarské orgány neprodleně informují agenturu a Komisi o všech skutečnostech či podezřeních, které objevily a které se týkají nesrovnalostí v oblasti uzavírání a provádění smluv nebo dohod uzavřených za použití nástrojů, na které odkazuje toto rozhodnutí.

Článek 5

Důvěrnost informací

Informace sdělené nebo získané v jakékoli formě na základě této přílohy jsou chráněny úředním tajemstvím a požívají stejné ochrany, jaká přísluší podobnému druhu informací na základě švýcarského práva a příslušných předpisů platných pro orgány Společenství. Tyto informace nelze sdělovat jiným osobám kromě těch, od kterých se znalost těchto informací vyžaduje vzhledem k jejich funkci v orgánech Společenství, členských státech nebo Švýcarsku, a nelze je využívat k jiným účelům než k zajištění účinné ochrany finančních zájmů smluvních stran.

Článek 6

Správní opatření a sankce

Aniž je dotčena platnost švýcarského trestního práva, agentura nebo Komise může uložit správní opatření a sankce v souladu s nařízením (ES, Euratom) č. 1605/2002, nařízením Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ( 7 ) a nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ( 8 ).

Článek 7

Náhrada a vykonatelnost

Rozhodnutí agentury či Komise přijatá v oblasti působnosti tohoto rozhodnutí, která ukládají peněžitý závazek jiným osobám než státům, jsou vykonatelná ve Švýcarsku.

Příkaz k výkonu vydá bez jakékoliv další kontroly s výjimkou ověření pravosti aktu orgán určený švýcarskou vládou, který o tom uvědomí agenturu či Komisi. Výkon rozhodnutí se provede v souladu se švýcarským procesním řádem. Zákonnost rozhodnutí o výkonu podléhá kontrole Soudního dvora Evropské unie.

Pro vykonatelnost rozsudků Soudního dvora Evropské unie vynesených na základě rozhodčí doložky platí stejné podmínky.

▼B

ZÁVĚREČNÝ AKT







Zplnomocnění zástupci EVROPSKÉHO SPOLEČENSTVÍ a ŠVÝCARSKÉ KONFEDERACE, kteří se sešli dne dvacátého prvního června tisíc devět set devadesát devět v Lucemburku k podpisu Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě, přijali následující společná prohlášení připojená k tomuto závěrečnému aktu:







— společné prohlášení o dohodách s třetími zeměmi,

— společné prohlášení o dalších jednáních.

Rovněž vzali na vědomí následující prohlášení připojená k závěrečnémuaktu:

— prohlášení o účasti Švýcarska ve výborech,

— prohlášení Švýcarska o možné změně statutu Soudního dvora Evropských společenství.

Hecho en Luxemburgo, el ventiuno de junio de mil novecientos noventa y nueve.

Udfærdiget i Luxembourg den enogtyvende juni nitten hundrede og nioghalvfems.

Geschehen zu Luxemburg am einundzwanzigsten Juni neunzehnhundertneunundneunzig.

Έγινε στο Λουξεμβούργο, στις είκοσι μία Ιουνίου χίλια εννιακόσια ενενήντα εννέα.

Done at Luxembourg on the twenty-first day of June in the year one thousand nine hundred and ninety-nine.

Fait à Luxembourg, le vingt-et-un juin mil neuf cent quatre-vingt dix-neuf.

Fatto a Lussemburgo, addì ventuno giugno millenovecentonovantanove.

Gedaan te Luxemburg, de eenentwintigste juni negentienhonderd negenennegentig.

Feito em Luxemburgo, em vinte e um de Junho de mil novecentos e noventa e nove.

Tehty Luxemburgissa kahdentenakymmenentenäensimmäisenä päivänä kesäkuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäyhdeksän.

Som skedde i Luxemburg den tjugoförsta juni nittonhundranittionio.

Por la Comunidad Europea

For Det Europæiske Fællesskab

Für die Europäische Gemeinschaft

Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα

For the European Community

Pour la Communauté européenne

Per la Comunità europea

Voor de Europese Gemeenschap

Pela Comunidade Europeia

Euroopan yhteisön puolesta

På Europeiska gemenskapens vägnar

Por la Confederación Suiza

For Det Schweiziske Edsforbund

Für der Schweizerischen Eidgenossenschaft

Για την Ελβετική Συνομοσπονδία

For the Swiss Confederation

Pour la Confédération suisse

Per la Confederazione svizzera

Voor de Zwitserse Bondsstaat

Pela Confederação Suíça

Sveitsin valaliiton puolesta

På Schweiziska Edsförbundets vägnar

SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ

o dohodách s třetími zeměmi

Smluvní strany potvrzují, že je žádoucí podniknout kroky nutné k tomu, aby byla zajištěna návaznost jejich vzájemných vztahů v letecké dopravě a ostatních širších dohod o letecké dopravě založených na stejných zásadách.

SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ

o dalších jednáních

Evropské společenství a Švýcarská konfederace vyjadřují svůj úmysl jednat o uzavření dohod v oblastech společného zájmu, jako je aktualizace protokolu 2 Dohody o volném obchodu z roku 1972 a švýcarská účast v některých programech Společenství, které se týkají vzdělávání, mládeže, sdělovacích prostředků, statistiky a životního prostředí. Jakmile budou ukončena současná dvoustranná jednání, budou urychleny přípravné práce k těmto jednáním.

PROHLÁŠENÍ

o účasti Švýcarska ve výborech

Rada souhlasí, aby se zástupci Švýcarska, pokud se jich týkají daná témata, účastnili zasedání následujících výborů a odborných pracovních skupin jako pozorovatelé:

— výborů pro výzkumné programy včetně Výboru pro vědeckotechnický výzkum (CREST),

— Správní komise pro sociální zabezpečení migrujících pracovníků,

— Koordinační skupiny pro vzájemné uznávání vysokoškolských diplomů,

— Poradního výboru pro letecké trasy a používání pravidel hospodářské soutěže v oblasti letecké dopravy.

Zástupci Švýcarska se neúčastní při hlasování výborů.

V případě dalších výborů zabývajících se oblastmi, na které se vztahují tyto dohody, v nichž Švýcarsko přijalo buď aquis communautaire, nebo odpovídající opatření, Komise jedná se švýcarskými odborníky způsobem stanoveným v článku 100 Dohody o EHP.

PROHLÁŠENÍ ŠVÝCARSKA

o možné změně statutu Soudního dvora Evropských společenství

Švýcarská vláda vyjadřuje přání, aby v případě, že by statut a jednací řád Soudního dvora Evropských společenství byly pozměněny tak, že by umožňovaly advokátům, kteří jsou oprávněni vystupovat před soudy států, které jsou stranou podobné dohody, jako je tato, vystupovat před Soudním dvorem Evropských společenství, taková změna zahrnovala také možnost švýcarských advokátů vykonávajících činnost před švýcarskými soudy vystupovat před Soudním dvorem Evropských společenství v záležitostech, které jsou tomuto soudu předkládány podle této dohody.