02021R2115 — CS — 22.04.2022 — 001.003

Tento dokument slouží výhradně k informačním účelům a nemá žádný právní účinek. Orgány a instituce Evropské unie nenesou za jeho obsah žádnou odpovědnost. Závazná znění příslušných právních předpisů, včetně jejich právních východisek a odůvodnění, jsou zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie a jsou k dispozici v databázi EUR-Lex. Tato úřední znění jsou přímo dostupná přes odkazy uvedené v tomto dokumentu

Ve znění:





Opraveno:









▼B

NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2021/2115

ze dne 2. prosince 2021,

kterým se stanoví pravidla podpory pro strategické plány, jež mají být vypracovány členskými státy v rámci společné zemědělské politiky (strategické plány SZP) a financovány Evropským zemědělským záručním fondem (EZZF) a Evropským zemědělským fondem pro rozvoj venkova (EZFRV), a kterým se zrušují nařízení (EU) č. 1305/2013 a (EU) č. 1307/2013







HLAVA I

PŘEDMĚT A OBLAST PŮSOBNOSTI, POUŽITELNÁ USTANOVENÍ A DEFINICE

Článek 1

Předmět a oblast působnosti

1. Tímto nařízením se stanoví pravidla pro: a) obecné a specifické cíle, o něž se usiluje prostřednictvím podpory Unie financované z Evropského zemědělského a záručního fondu (EZZF) a z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) v rámci společné zemědělské politiky (SZP), jakož i související ukazatele; b) typy intervencí a společné požadavky, jež mají členské státy uplatňovat při dosahování těchto cílů, jakož i související finanční ujednání; c) strategické plány SZP, které mají vypracovat členské státy a v nichž se stanoví cíle, upřesní podmínky týkající se intervencí a přidělí finanční zdroje v souladu se specifickými cíli a zjištěnými potřebami; d) koordinaci a správu, jakož i pro monitorování, vykazování a hodnocení.

2. Toto nařízení se použije na podporu Unie financovanou z EZZF a EZFRV a určenou na intervence uvedené ve strategickém plánu SZP vypracovaném členským státem a schváleném Komisí, který se vztahuje na období od 1. ledna 2023 do 31. prosince 2027 (dále jen „období strategického plánu SZP “).

Článek 2

Použitelná ustanovení

1. Na podporu poskytovanou podle tohoto nařízení se použijí nařízení (EU) 2021/2116 a ustanovení přijatá podle uvedeného nařízení.

2. Na podporu financovanou z EZFRV podle tohoto nařízení se použijí ustanovení hlavy III kapitoly II článku 19 s výjimkou čl. 28 prvního pododstavce písm. c ) a článků 46 a 48 nařízení (EU) 2021/1060.

Článek 3

Definice

Pro účely tohoto nařízení se rozumí:

1) „zemědělcem“ fyzická nebo právnická osoba či skupina fyzických nebo právnických osob, bez ohledu na právní postavení takové skupiny a jejích členů podle vnitrostátních právních předpisů, jejíž zemědělský podnik se nachází na území spadajícím do územní působnosti Smluv podle článku 52 Smlouvy o Evropské unii ve spojení s články 349 a 355 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a která vykonává zemědělskou činnost, jak ji vymezí členské státy v souladu s čl. 4 odst. 2 tohoto nařízení;

2) „zemědělským podnikem“ soubor všech jednotek využívaných k zemědělské činnosti a spravovaných zemědělcem, které se nacházejí na území stejného členského státu;

3) „intervencí“ nástroj podpory spolu se souborem podmínek způsobilosti upřesněných členským státem v jeho strategickém plánu SZP na základě typu intervencí stanovených v tomto nařízení;

4) „operací“: a) projekt, smlouva, akce nebo skupina projektů či akcí vybraných v rámci dotčeného strategického plánu SZP; b) v souvislosti s finančními nástroji celkové způsobilé veřejné výdaje poskytnuté na finanční nástroj a následná finanční podpora poskytnutá z tohoto finančního nástroje konečným příjemcům;

5) „veřejnými výdaji“ jakýkoli příspěvek k financování operací, jehož zdrojem je rozpočet vnitrostátních, regionálních nebo místních orgánů veřejné správy, rozpočet Unie vyčleněný pro EZZF a EZFRV, rozpočet veřejnoprávních subjektů nebo rozpočet sdružení orgánů veřejné správy nebo veřejnoprávních subjektů;

6) „milníky“ průběžné předem stanovené hodnoty určené členskými státy v rámci jejich intervenčních strategií uvedených v čl. 107 odst. 1 písm. b) pro konkrétní rozpočtový rok, jichž má být dosaženo v určeném okamžiku v průběhu období strategického plánu SZP v zájmu zajištění včasného pokroku ve vztahu k ukazatelům výsledků;

7) „cíli“ předem stanovené hodnoty určené členskými státy v rámci jejich intervenčních strategií uvedených v čl. 100 odst. 1 písm. b), jichž má být dosaženo na konci období strategického plánu SZP ve vztahu k ukazatelům výsledků;

8) „nejvzdálenějšími regiony“ nejvzdálenější regiony podle článku 349 Smlouvy o fungování EU;

9) pojmem „AKIS“ kombinace organizačních a znalostních toků mezi osobami, organizacemi a institucemi, které užívají a vytváří poznatky pro účely zemědělství a souvisejících oblastí (zemědělský znalostní a inovační systém);

10) „menšími ostrovy v Egejském moři“ menší ostrovy v Egejském moři ve smyslu čl. 1 odst. 2 nařízení (EU) č. 229/2013;

11) „vzájemným fondem“ systém akreditovaný členským státem v souladu s jeho vnitrostátním právem, který umožňuje zemědělcům, kteří jsou jeho členy, aby se pojistili, přičemž uvedeným zemědělcům se z něj poskytuje kompenzace v případě, že utrpěli hospodářské ztráty;

12) „méně rozvinutými regiony“ méně rozvinuté regiony ve smyslu čl. 108 odst. 2 prvního pododstavce písm. a) nařízení (EU) 2021/1060;

13) „příjemcem“ v případě typů intervencí pro rozvoj venkova podle článku 69: a) veřejnoprávní nebo soukromoprávní subjekt, subjekt s právní subjektivitou či bez ní, fyzická osoba nebo skupina fyzických či právnických osob, které jsou odpovědné za zahájení nebo za zahájení i provádění operací; b) v souvislosti s režimy státní podpory podnik, který je příjemcem podpory; c) v souvislosti s finančními nástroji subjekt, který spravuje podílový fond, nebo subjekt, který spravuje zvláštní fond, neexistuje-li struktura podílového fondu, nebo řídící orgán uvedený v článku 123 (dále jen „řídící orgán“), je-li tento řídící orgán správcem finančního nástroje;

14) „mírou podpory“ míra veřejného výdaje na operaci; v souvislosti s finančními nástroji se jí rozumí hrubý grantový ekvivalent podpory vymezený v čl. 2 bodě 20 nařízení Komise (EU) č. 702/2014 ( 1 );

15) pojmem „LEADER“ komunitně vedený místní rozvoj podle článku 31 nařízení (EU) 2021/1060;

16) „zprostředkujícím subjektem“ jakýkoli veřejnoprávní nebo soukromoprávní subjekt, včetně regionálních nebo místních subjektů, subjektů regionálního rozvoje či nevládních organizací, za jejichž činnost odpovídá vnitrostátní nebo regionální řídící orgán, nebo které plní povinnosti z pověření takového řídícího orgánu;

17) „rozpočtovým rokem“ zemědělský rozpočtový rok v souladu s článkem 35 nařízení (EU) 2021/2116.

Článek 4

Definice a podmínky, jež mají být stanoveny ve strategických plánech SZP

1. Členské státy stanoví ve svých strategických plánech SZP definici „zemědělské činnosti“, „zemědělské plochy“, „způsobilého hektaru“, „aktivního zemědělce“„mladého zemědělce“ a „nového zemědělce“, jakož i relevantní podmínky v souladu s tímto článkem.

2. „Zemědělská činnost“ se vymezí tak, aby umožňovala přispívat k poskytování soukromých a veřejných statků prostřednictvím jedné nebo obou těchto činností: a) produkcí zemědělských produktů, která zahrnuje činnosti, jako je chov zvířat nebo pěstování plodin, a to i prostřednictvím paludikultury, přičemž zemědělskými produkty se rozumějí produkty uvedené v příloze I Smlouvy o fungování EU s výjimkou produktů rybolovu, jakož i bavlna a rychle rostoucí dřeviny pěstované ve výmladkových plantážích; b) udržováním zemědělských ploch ve stavu vhodném pro pastvu nebo pěstování plodin bez zvláštní přípravy, která jde nad rámec používání běžných způsobů zemědělské produkce a strojů.

3. „Zemědělská plocha“ se vymezí tak, aby zahrnovala ornou půdu, trvalé kultury a trvalé travní porosty, včetně případů, kdy na této ploše uvedené prvky tvoří agrolesnický systém. Pojmy „orná půda“, „trvalé kultury“ a „trvalé travní porosty“ členské státy dále upřesní v tomto rámci: a) „ornou půdou“ se rozumí půda obdělávaná za účelem produkce plodin nebo plochy, které jsou k dispozici pro produkci plodin, ale jsou ponechány ladem; nadto se po dobu trvání závazku jedná o půdu obdělávanou za účelem produkce plodin nebo o plochy, které jsou k dispozici pro produkci plodin, ale jsou ponechány ladem, a které byly vyňaty z produkce v souladu s článkem 31 nebo článkem 70 nebo se standardem DZES 8 uvedeným v příloze III tohoto nařízení nebo s články 22, 23 nebo 24 nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 ( 2 ) nebo s článkem 39 nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ( 3 ) nebo s článkem 28 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 ( 4 ); b) „trvalými kulturami“ se rozumějí kultury jiné než trvalé travní porosty a stálé pastviny, které nejsou pěstované systémem střídání plodin, jsou na dané půdě nejméně pět let a poskytují opakované sklizně, včetně školek a rychle rostoucích dřevin pěstovaných ve výmladkových plantážích; c) „trvalými travními porosty a stálými pastvinami“ (společně dále jen „trvalé travní porosty“) se rozumí půda využívaná k pěstování trav nebo jiných bylinných pícnin na přírodních (přirozený osev) nebo uměle vytvořených (umělý osev) plochách, která nebyla zahrnuta do střídání plodin v zemědělském podniku po dobu pěti a více let, a rozhodnou-li tak členské státy, i půda, která nebyla zorána, nebo jinak obdělána ani opětovně oseta různými druhy trav nebo jinými bylinnými pícninami po dobu pěti a více let. Lze sem zařadit i jiné druhy, jako jsou křoviny nebo stromy, které mohou být spásány, a rozhodnou-li tak členské státy, i jiné druhy, jako jsou křoviny nebo stromy, které produkují krmivo, pokud trávy a jiné bylinné pícniny i nadále převažují. Členské státy mohou rovněž rozhodnout, že za trvalé travní porosty považují tyto typy půd: i) půdu porostlou jakýmkoli z druhů uvedených v tomto písmenu využívanou v souladu se zavedenými místními postupy v případech, kdy na plochách využívaných jako pastviny obvykle nepřevažují nebo se zde nevyskytují trávy a jiné bylinné pícniny; ii) půdu porostlou jakýmkoli z druhů uvedených v tomto písmenu v případech, kdy na plochách využívaných jako pastviny nepřevažují nebo se zde nevyskytují trávy a jiné bylinné pícniny.

4. Pro účely typů intervencí formou přímých plateb se „způsobilý hektar“ vymezí tak, že pokrývá plochy, která má zemědělec k dispozici a které jsou tvořeny: a) jakoukoli zemědělskou plochou zemědělského podniku, která je během roku, na nějž je podpora požadována, využívána k zemědělské činnosti, nebo která je v případě, že je využívána i k nezemědělským činnostem, využívána převážně k činnostem zemědělským; je-li to řádně opodstatněno důvody souvisejícími s životním prostředím, biologickou rozmanitostí a klimatem, mohou členské státy rozhodnout, že způsobilé hektary mohou zahrnovat i některé plochy, které jsou k zemědělským činnostem využívány pouze každý druhý rok. b) jakoukoli plochou zemědělského podniku, která je: i) pokryta krajinnými prvky, na něž se vztahuje povinnost zachování podle standardu DZES 8 uvedeného v příloze III; ii) využívána k dosažení minimálního podílu orné půdy vyhrazeného pro neproduktivní plochy a prvky, včetně ploch ponechaných ladem, podle standardu DZES 8 uvedeného v příloze III, nebo; iii) po dobu trvání příslušného závazku zemědělce zřízena nebo udržována v důsledku ekoschématu podle článku 31. Rozhodnou-li tak členské státy, může „způsobilý hektar“ obsahovat i jiné krajinné prvky, pokud nepřevažují a vzhledem k ploše, kterou na zemědělském pozemku zabírají, významně neztěžují výkon zemědělské činnosti. Při uplatňování této zásady mohou členské státy stanovit maximální podíl zemědělského pozemku, na němž se tyto jiné krajinné prvky vyskytují. Pokud jde o trvalé travní porosty obsahující rozptýlené nezpůsobilé prvky, mohou členské státy rozhodnout, že pro určení plochy považované za způsobilou použijí pevně stanovené redukční koeficienty; c) jakoukoli plochou zemědělského podniku, ke které vzniklo právo na platby podle hlavy III kapitoly II oddílu 2 pododdílu 2 tohoto nařízení nebo v režimu základní platby či režimu jednotné platby na plochu stanovených v hlavě III nařízení (EU) č. 1307/2013 a která není „způsobilým hektarem“, jak je vymezen členskými státy na základě písmen a) a b) tohoto odstavce: i) v důsledku uplatnění směrnice 92/43/EHS, 2009/147/ES nebo 2000/60/ES na tuto plochu; ii) v důsledku intervencí na základě plochy stanovených v tomto nařízení, na něž se vztahuje integrovaný systém uvedený v čl. 65 odst. 1 nařízení (EU) 2021/2116, jenž umožňuje produkci produktů neuvedených v příloze I SFEU prostřednictvím paludikultury, nebo podle vnitrostátních režimů pro biologickou rozmanitost či snižování emisí skleníkových plynů, jejichž podmínky jsou v souladu s těmito intervencemi na základě plochy, a to pokud tyto intervence a vnitrostátní režimy přispívají k dosažení jednoho či více specifických cílů stanovených v čl. 6 odst. 1 písm. d), e) a f) tohoto nařízení; iii) po dobu trvání závazku zemědělce týkajícího se zalesňování podle článku 31 nařízení (ES) č. 1257/1999 nebo článku 43 nařízení (ES) č. 1698/2005 nebo článku 22 nařízení (EU) č. 1305/2013 nebo článku 70 či článku 73 tohoto nařízení nebo v rámci vnitrostátního režimu, jehož podmínky jsou v souladu s čl. 43 odst. 1, 2 a 3 nařízení (ES) č. 1698/2005 nebo článkem 22 nařízení (EU) č. 1305/2013 nebo s článkem 70 či článkem 73 tohoto nařízení; iv) po dobu trvání závazku zemědělce, jehož důsledkem je vynětí půdy z produkce podle článků 22, 23 a 24 nařízení (ES) č. 1257/1999, článku 39 nařízení (ES) č. 1698/2005, článku 28 nařízení (EU) č. 1305/2013 nebo článku 70 tohoto nařízení.

Plochy využívané k produkci konopí je možné považovat za způsobilé hektary pouze tehdy, pokud obsah tetrahydrokanabinolu v použitých odrůdách nepřesahuje 0,3 %;

5. Pojem „aktivní zemědělec“ se vymezí tak, aby se zajistilo, že podpora je poskytována pouze fyzickým nebo právnickým osobám či skupinám fyzických nebo právnických osob, které vykonávají alespoň minimální úroveň zemědělské činnosti, přičemž z poskytnutí podpory nemusejí být nutně vyloučeni vícestranně zaměření zemědělci ani zemědělci na částečný úvazek.

Při vymezování osoby, která je „aktivním zemědělcem“, použijí členské státy objektivní a nediskriminační kritéria, jako jsou: příjmové testy, vklady práce v zemědělském podniku, předmět podnikání a zápis jejich zemědělských činností v celostátních nebo regionálních rejstřících. Tato kritéria lze zavést v jedné nebo více formách, které si členské státy zvolí, a to i prostřednictvím negativního seznamu, na základě kterého je stanoveno, kdo ze zemědělců nemůže být považován za „aktivního zemědělce“. V případě, že členský stát považuje za „aktivní zemědělce“ ty zemědělce, kteří za předchozí rok neobdrželi přímé platby přesahující určitou částku, nesmí být taková částka vyšší než 5 000 EUR.

6. Pojem „mladý zemědělec“ se vymezí tak, aby zahrnoval: a) horní věkovou hranici mezi 35 a 40 lety; b) podmínky, za nichž lze být „vedoucím zemědělského podniku“; c) odpovídající odbornou přípravu nebo požadované dovednosti vymezené členskými státy.

7. Pojem „nový zemědělec“ se vymezí tak, aby tento pojem odkazoval na jiného zemědělce, než je mladý zemědělec, a na zemědělce, který je „vedoucím zemědělského podniku“ poprvé. Členské státy zahrnou další objektivní a nediskriminační požadavky týkající se odpovídající odborné přípravy a dovedností.

8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 152, kterými se toto nařízení doplňuje za účelem ochrany veřejného zdraví o pravidla podmiňující poskytování plateb používáním certifikovaných osiv některých odrůd konopí a o postup pro určování odrůd konopí, jakož i ověřování obsahu tetrahydrokanabinolu podle odst. 4 druhého pododstavce tohoto článku v těchto odrůdách.







HLAVA II

CÍLE A UKAZATELE

Článek 5

Obecné cíle

V souladu s cíli SZP stanovenými v článku 39 SFEU, s cílem zachovat fungování vnitřního trhu a rovné podmínky mezi zemědělci v Unii a v souladu se zásadou subsidiarity má podpora z EZZF a EZFRV za cíl dále zlepšovat udržitelný rozvoj zemědělství, potravinářství a venkovských oblastí a napomáhá dosažení těchto obecných cílů v hospodářské, environmentální a sociální oblasti, které přispějí k provádění Agendy pro udržitelný rozvoj 2030:

a) podporovat inteligentní, konkurenceschopné, odolné a diverzifikované odvětví zemědělství, které zajistí dlouhodobé potravinové zabezpečení;

b) podporovat a posilovat ochranu životního prostředí, včetně biologické rozmanitosti, a opatření v oblasti klimatu a přispívat k dosažení cílů Unie v oblasti životního prostředí a klimatu, včetně jejích závazků v rámci Pařížské dohody;

c) posilovat socioekonomickou strukturu venkovských oblastí.

Článek 6

Specifické cíle

1. Obecných cílů se dosahuje prostřednictvím těchto specifických cílů: a) podporovat ekonomicky udržitelný zemědělský příjem a odolnost odvětví zemědělství v celé Unii s cílem zlepšit dlouhodobé potravinové zabezpečení a zemědělskou rozmanitost, jakož i zajistit hospodářskou udržitelnost zemědělské produkce v Unii; b) posilovat tržní orientaci a zvyšovat konkurenceschopnost zemědělských podniků v krátkodobém i dlouhodobém horizontu, včetně většího zaměření na výzkum, technologie a digitalizaci; c) zlepšovat postavení zemědělců v hodnotovém řetězci; d) přispívat ke zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně, mimo jiné snižováním emisí skleníkových plynů a zvyšováním míry sekvestrace uhlíku, a prosazovat udržitelnou energii; e) podporovat udržitelný rozvoj a účinné hospodaření s přírodními zdroji, jako je voda, půda a ovzduší, a to i snížením závislosti na chemických látkách; f) přispívat k zastavení úbytku biologické rozmanitosti a k obratu tohoto trendu, posilovat ekosystémové služby a zachovat stanoviště a krajiny; g) získávat a udržet mladé zemědělce a nové zemědělce a usnadňovat udržitelný rozvoj podnikání ve venkovských oblastech; h) podporovat zaměstnanost, růst, genderovou rovnost, včetně účasti žen v zemědělství, sociální začleňování a místní rozvoj ve venkovských oblastech, včetně oběhového biohospodářství a udržitelného obhospodařování lesů; i) zlepšovat reakci zemědělství Unie na společenskou poptávku týkající se potravin a zdraví, včetně vysoce kvalitních, bezpečných a výživných potravin vyprodukovaných udržitelným způsobem, omezit plýtvání potravinami, jakož i zlepšit životní podmínky zvířat a eliminovat antimikrobiální rezistenci.

2. Cíle stanovené v odstavci 1 doplní a propojí průřezový cíl, kterým je modernizovat zemědělství a venkovské oblasti podporou a sdílením znalostí, inovací a digitalizace v zemědělství a ve venkovských oblastech a podněcováním jejich zavádění ze strany zemědělců lepším přístupem k výzkumu, inovacím, výměně znalostí a odborné přípravě.

3. Při sledování specifických cílů stanovených v odstavcích 1 a 2 přijmou členské státy s podporou Komise vhodná opatření ke snížení administrativní zátěže a k zajištění zjednodušení při provádění SZP.

Článek 7

Ukazatele

1. Dosažení cílů podle článku 5 a čl. 6 odst. 1 a 2 se posuzuje na základě společných ukazatelů týkajících se výstupů, výsledků, dopadu a kontextu stanovených v příloze I. Mezi tyto společné ukazatele patří: a) ukazatele výstupů, které se týkají realizovaného výstupu podpořených intervencí; b) ukazatele výsledků týkající se dotčených specifických cílů podle čl. 6 odst. 1 a 2, které se používají ke stanovení kvantifikovaných milníků a cílů ve vztahu k těmto specifickým cílům ve strategických plánech SZP a k posouzení pokroku při plnění těchto cílů; ukazatele výsledků týkající se cílů v oblasti životního prostředí a klimatu se mohou vztahovat na intervence přispívající k plnění závazků, jež vyplývají z legislativních aktů Unie uvedených v příloze XIII; c) ukazatele dopadu, které se týkají cílů stanovených v článku 5 a čl. 6 odst. 1 a 2 a jež se používají v souvislosti se strategickými plány SZP a se SZP; d) kontextové ukazatele podle čl. 115 odst. 2 a uvedené v příloze I.

2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat v souladu s článkem 152 akty v přenesené pravomoci, kterými se mění příloha I za účelem přizpůsobení společných ukazatelů výstupů, výsledků, dopadu a kontextových ukazatelů. Tyto akty v přenesené pravomoci jsou omezeny výhradně na řešení technických problémů, s nimiž se členské státy potýkají v souvislosti s uplatňováním těchto ukazatelů.







HLAVA III

SPOLEČNÉ POŽADAVKY A TYPY INTERVENCÍ







KAPITOLA I

SPOLEČNÉ POŽADAVKY







Oddíl 1

Obecné zásady

Článek 8

Strategický přístup

Členské státy usilují o dosažení cílů stanovených v hlavě II tak, že určí intervence na základě typů intervencí stanovených v kapitolách II, III a IV této hlavy v souladu s jejich posouzením potřeb a se společnými požadavky stanovenými v této kapitole.

Článek 9

Obecné zásady

Členské státy navrhnou intervence ve svých strategických plánech SZP a standardy DZES uvedené v článku 13 v souladu s Listinou základních práv Evropské unie a obecnými zásadami práva Unie.

Členské státy zajistí, aby byly intervence a standardy DZES uvedené v článku 13 stanoveny na základě objektivních a nediskriminačních kritérií, aby byly slučitelné s řádným fungováním vnitřního trhu a nenarušovaly hospodářskou soutěž.

Členské státy stanoví právní rámec, kterým se řídí poskytování podpory Unie zemědělcům a jiným příjemcům v souladu se strategickými plány SZP schválenými Komisí v souladu s články 118 a 119 tohoto nařízení a se zásadami a požadavky stanovenými v tomto nařízení a v nařízení (EU) 2021/2116. Členské státy provádějí strategické plány SZP v podobě schválené Komisí.

Článek 10

Domácí podpora v rámci WTO

Členské státy navrhnou intervence na základě typů intervencí uvedených v příloze II tohoto nařízení, včetně definic a podmínek stanovených v článku 4, tak, aby splňovaly kritéria přílohy 2 Dohody WTO o zemědělství.

Kritéria odstavců přílohy 2 Dohody WTO o zemědělství uvedená v příloze II tohoto nařízení, pokud jde o tyto intervence, musí splňovat zejména základní podpora příjmu pro udržitelnost, doplňková redistributivní podpora příjmu pro udržitelnost, doplňková podpora příjmu pro mladé zemědělce a režimy pro klima, životní prostředí a dobré životní podmínky zvířat. V případě jiných intervencí jsou odstavce přílohy 2 Dohody WTO o zemědělství, které jsou uvedeny v příloze II tohoto nařízení, orientační a takové intervence mohou být místo toho v souladu s jinými odstavci přílohy 2 Dohody WTO o zemědělství, je-li to uvedeno a vysvětleno ve strategickém plánu SZP.

Článek 11

Provádění memoranda o porozumění o olejnatých semenech

1. Pokud členské státy stanoví jiné intervence na základě plochy, než které jsou v souladu s ustanoveními přílohy 2 Dohody WTO o zemědělství, a které zahrnují podporu příjmu vázanou na produkci podle hlavy III kapitoly II oddílu 3 pododdílu 1 tohoto nařízení, a pokud se tyto intervence týkají některých nebo všech olejnatých semen uvedených v příloze memoranda o porozumění mezi Evropským hospodářským společenstvím a Spojenými státy americkými o olejnatých semenech v rámci Všeobecné dohody o clech a obchodu, celková podporovaná plocha vycházející z plánovaných výstupů zahrnutých do strategických plánů SZP dotčených členských států nepřesáhne za účelem dodržení mezinárodních závazků Unie maximální podporovanou plochu stanovenou pro celou Unii.

2. Nejpozději 8. června 2022 přijme Komise prováděcí akty, kterými stanoví orientační referenční podporovanou plochu pro jednotlivé členské státy vypočtenou na základě podílu jednotlivých členských států na průměrné pěstební ploše v Unii během let 2016 až 2020. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 153 odst. 2.

3. Každý členský stát, který má v úmyslu poskytovat podporu podle odstavce 1 tohoto článku, uvede v návrhu svého strategického plánu SZP podle čl. 118 odst. 1 odpovídající plánované výstupy v hektarech.

Pokud z oznámení všech plánovaných výstupů členských států vyplyne, že byla překročena maximální podporovaná plocha stanovená pro celou Unii podle odstavce 1 tohoto článku, Komise u každého členského státu, jenž oznámil překročení své referenční plochy, vypočítá redukční koeficient, jenž je úměrný překročení jeho plánovaných výstupů, aby byla zachována maximální podporovaná plocha pro celou Unii. Každý dotčený členský stát je o tomto redukčním koeficientu informován v připomínkách Komise ke strategickému plánu SZP v souladu s čl. 118 odst. 3. Redukční koeficient pro každý členský stát je stanoven v prováděcím rozhodnutí podle čl. 118 odst. 6, kterým Komise schvaluje tento strategický plán SZP.

Členské státy nesmějí svou podporovanou plochu po dni uvedeném v čl. 118 odst. 1 z vlastního podnětu změnit.

4. Pokud má členský stát v úmyslu zvýšit své plánované výstupy podle odstavce 1 tohoto článku, které jsou stanoveny ve strategickém plánu SZP schváleném Komisí, oznámí Komisi změněné plánované výstupy prostřednictvím žádosti o změnu svého strategického plánu SZP v souladu s článkem 119, a to před 1. lednem roku předcházejícího dotčenému roku podání žádosti.

5. S cílem zabránit překročení maximální podporované plochy pro celou Unii uvedené v odstavci 1 stanoví Komise podle potřeby redukční koeficienty nebo provede revizi stávajících redukčních koeficientů, byly-li stanoveny v souladu s odst. 3 druhým pododstavcem, u všech členských států, které ve svém strategickém plánu SZP překročily svou referenční podporovanou plochu.

Komise dotčené členské státy o redukčních koeficientech informuje do 31. ledna roku předcházejícího dotčenému roku podání žádosti.

Každý dotčený členský stát předloží odpovídající žádost o změnu svého strategického plánu SZP v souladu s redukčním koeficientem uvedeným ve druhém pododstavci do 31. března roku předcházejícího dotčenému roku podání žádosti. Redukční koeficient pro uvedený členský stát je stanoven v prováděcím rozhodnutí podle čl. 119 odst. 10, kterým Komise schvaluje změnu strategického plánu SZP členským státem.

6. Pokud jde o olejnatá semena, na něž se vztahuje memorandum o porozumění uvedené v odstavci 1 tohoto článku, členské státy sdělí Komisi celkový počet hektarů, na něž byla skutečně vyplacena podpora, ve výročních zprávách o výkonnosti podle článku 134.

7. Členské státy ze všech intervencí na základě plochy podle odstavce 1 vyloučí pěstování semen slunečnice cukrářského typu.







Oddíl 2

Podmíněnost

Článek 12

Zásada a oblast působnosti

1. Členské státy zahrnou do svých strategických plánů SZP systém podmíněnosti, na jehož základě se na zemědělce a další příjemce přímých plateb podle kapitoly II nebo příjemce ročních plateb podle článků 70, 71 a 72 vztahují správní sankce, pokud nedodržují povinné požadavky na hospodaření podle právních předpisů Unie a standardy DZES stanovené ve strategických plánech SZP, jež jsou uvedeny v příloze III, ve vztahu k těmto konkrétním oblastem: a) klima a životní prostředí, včetně vody, půdy a biologické rozmanitosti ekosystémů; b) veřejné zdraví a zdraví rostlin; c) dobré životní podmínky zvířat.

2. Strategický plán SZP zahrnuje pravidla pro účinný a přiměřený systém správních sankcí. Tato pravidla musí být v souladu zejména s požadavky stanovenými v kapitole IV hlavy IV nařízení (EU) 2021/2116.

3. Právní akty uvedené v příloze III, které se týkají povinných požadavků na hospodaření, se použijí v platném znění a v případě směrnic ve znění provedeném členskými státy.

4. Pro účely tohoto oddílu se „povinným požadavkem na hospodaření“ rozumí každý jednotlivý povinný požadavek na hospodaření podle práva Unie, který je uveden v příloze III v rámci daného právního aktu a který se svou podstatou liší od veškerých dalších požadavků v tomtéž aktu.

Článek 13

Povinnosti členských států v souvislosti s dobrým zemědělským a environmentálním stavem

1. Členské státy zajistí, aby veškerá zemědělská plocha, včetně půdy, která se již nevyužívá pro účely produkce, byla udržována v dobrém zemědělském a environmentálním stavu. Členské státy stanoví na celostátní nebo regionální úrovni minimální standardy pro zemědělce a další příjemce v případě každého standardu DZES uvedeného v příloze III v souladu s hlavním cílem standardů podle uvedené přílohy. Členské státy při stanovování svých standardů v relevantních případech zohlední specifické charakteristiky dotčených oblastí, včetně půdních a klimatických podmínek, stávající způsoby hospodaření, zemědělské postupy, velikost zemědělských podniků a jejich strukturu, využívání půdy a specifika nejvzdálenějších regionů.

2. Pokud jde o hlavní cíle stanovené v příloze III, mohou členské státy kromě standardů stanovených v uvedené příloze pro tyto hlavní cíle stanovit i další standardy. Tyto další standardy jsou nediskriminační a přiměřené a odpovídají zjištěným potřebám.

Členské státy však nestanoví minimální standardy pro jiné než hlavní cíle stanovené v příloze III.

3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat v souladu s článkem 152 akty v přenesené pravomoci, kterými se toto nařízení doplňuje o pravidla zajišťující rovné podmínky, pokud jde o poměr týkající se standardu DZES 1.







Oddíl 3

Sociální podmíněnost

Článek 14

Zásada a oblast působnosti

1. Členské státy uvedou ve svých strategických plánech SZP, že se na zemědělce a další příjemce přímých plateb podle kapitoly II nebo ročních plateb podle článků 70, 71 a 72 mají nejpozději od 1. ledna 2025 vztahovat správní sankce, pokud nedodržují požadavky týkající se platných pracovních a zaměstnaneckých podmínek nebo povinnosti zaměstnavatele vyplývající z právních aktů uvedených v příloze IV.

2. Při zahrnování systému správních sankcí do svých strategických plánů SZP podle odstavce 1 vedou členské státy v souladu se svými institucionálními ustanoveními konzultace s relevantními vnitrostátními sociálními partnery zastupujícími sociální partnery v odvětví zemědělství a plně respektují jejich autonomii, jakož i jejich právo sjednávat a uzavírat kolektivní smlouvy. Uvedeným systémem správních sankcí nejsou dotčena práva ani povinnosti sociálních partnerů, jsou-li v souladu s vnitrostátními právními rámci a rámci pro kolektivní vyjednávání odpovědni za provádění nebo prosazování právních aktů uvedených v příloze IV.

3. Strategický plán SZP zahrnuje pravidla pro účinný a přiměřený systém správních sankcí. Tato pravidla musí být v souladu s relevantními požadavky stanovenými v kapitole V hlavy IV nařízení (EU) 2021/2116.

4. Právní akty uvedené v příloze IV obsahující ustanovení, na něž se má vztahovat systém správních sankcí uvedený v odstavci 1, se použijí v platném znění a v podobě, v níž je provedly členské státy.







Oddíl 4

Poradenské služby pro zemědělství

Článek 15

Poradenské služby pro zemědělství

1. Členské státy začlení do svých strategických plánů SZP systém pro zajištění poradenských služeb pro zemědělce a další příjemce podpory poskytované v rámci SZP, pokud jde o obhospodařování půdy a řízení zemědělského podniku („poradenské služby pro zemědělství“). Členské státy mohou vycházet ze stávajících systémů.

2. Poradenské služby pro zemědělství mají ekonomický, environmentální a společenský rozměr s přihlédnutím ke stávajícím zemědělským postupům a poskytují aktuální vědecko-technické informace získané prostřednictvím projektů výzkumu a inovací, a to i pokud jde o poskytování veřejných statků.

Prostřednictvím uvedených poradenských služeb pro zemědělství je v rámci celého cyklu rozvoje zemědělského podniku nabízena vhodná pomoc týkající se mimo jiné prvního založení podniku, přeorientování produkčních modelů v souladu se spotřebitelskou poptávkou, inovativních postupů, zemědělských technik pro zajištění odolnosti vůči změně klimatu, včetně agrolesnictví a agroekologie, jakož i lepších životních podmínek zvířat a v nezbytných případech i bezpečnostních norem a sociální podpory.

Poradenské služby pro zemědělství se stanou součástí vzájemně propojených služeb zemědělských poradců, výzkumných pracovníků, organizací zemědělců a dalších relevantních zúčastněných stran, které tvoří AKIS.

3. Členské státy zajistí, aby poskytované poradenství bylo nestranné a aby poradci měli odpovídající kvalifikaci, příslušné odborné vzdělání a nebyli ve střetu zájmů.

4. Poradenské služby pro zemědělství musí být přizpůsobeny různým druhům produkce a zemědělských podniků a vztahují se alespoň na tyto oblasti: a) veškeré požadavky, podmínky a závazky hospodaření vztahující se na zemědělce a další příjemce, které jsou stanoveny ve strategickém plánu SZP, včetně požadavků a standardů v rámci podmíněnosti a podmínek intervencí, jakož i informace o finančních nástrojích a podnikatelských plánech stanovených v rámci strategického plánu SZP; b) požadavky stanovené členskými státy pro provádění směrnice 92/43/EHS, směrnice 2000/60/ES, článku 55 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 ( 5 ), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/50/ES ( 6 ), směrnice 2009/128/ES, směrnice 2009/147/ES, nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/429 ( 7 ), nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/2031 ( 8 ) a směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/2284 ( 9 ); c) zemědělské postupy bránící rozvoji antimikrobiální rezistence, jak jsou uvedeny ve sdělení Komise ze dne 29. června 2017 nazvaném „Evropský akční plán „Jedno zdraví“ proti antimikrobiální rezistenci (AMR)“; d) prevenci a řízení rizik; e) podporu inovací, zejména pro přípravu a provádění projektů operačních skupin EIP podle čl. 127 odst. 3; f) digitální technologie v zemědělství a venkovských oblastech podle čl. 114 písm. b); g) udržitelné hospodaření s živinami, včetně používání nástroje pro udržitelnost zemědělských podniků v oblasti živin nejpozději od roku 2024. Tímto nástrojem je jakákoli digitální aplikace, která poskytuje alespoň: i) údaje o bilanci hlavních živin na úrovni jednotlivých pozemků; ii) údaje o právních požadavcích na živiny; iii) údaje o půdě založené na dostupných informacích a analýzách; iv) údaje z integrovaného administrativního a kontrolního systému (IACS) relevantní pro hospodaření s živinami; h) podmínky zaměstnávání, povinnosti zaměstnavatelů, bezpečnost a ochranu zdraví při práci a sociální podporu v zemědělských komunitách.







KAPITOLA II

TYPY INTERVENCÍ FORMOU PŘÍMÝCH PLATEB







Oddíl 1

Typy intervencí, snížení a minimální požadavky

Článek 16

Typy intervencí formou přímých plateb

1. Typy intervencí podle této kapitoly mohou mít podobu přímých plateb oddělených od produkce a přímých plateb vázaných na produkci.

2. Přímé platby oddělené od produkce jsou tyto: a) základní podpora příjmu pro udržitelnost; b) doplňková redistributivní podpora příjmu pro udržitelnost; c) doplňková podpora příjmu pro mladé zemědělce; d) režimy pro klima, životní prostředí a dobré životní podmínky zvířat.

3. Přímé platby vázané na produkci jsou tyto: a) podpora příjmu vázaná na produkci; b) zvláštní podpora pro bavlnu.

Článek 17

Zastropování a postupné snižování plateb

1. Členské státy mohou stanovit strop pro částku základní podpory příjmu pro udržitelnost, která má být poskytnuta zemědělci za daný kalendářní rok. Členské státy, které se rozhodnou zastropování zavést, sníží částku přesahující 100 000 EUR o 100 %.

2. Členské státy mohou snížit částku základní podpory příjmu pro udržitelnost, která má být poskytnuta zemědělci za daný kalendářní rok a která přesahuje 60 000 EUR, a to až o 85 %.

Členské státy mohou stanovit dodatečné tranše přesahující 60 000 EUR a u těchto dodatečných tranší specifikovat procentní podíly snížení. Zajistí, aby snížení pro každou tranši bylo stejné nebo vyšší než v případě předchozí tranše.

3. Dříve, než členské státy uplatní odstavec 1 nebo 2, mohou od částky základní podpory příjmu pro udržitelnost, která má být zemědělci za daný kalendářní rok poskytnuta, odečíst: a) veškeré mzdy související se zemědělskou činností vykázané zemědělcem, včetně daní a sociálních příspěvků na zaměstnanost; b) ekvivalent nákladů na pravidelnou a neplacenou práci související se zemědělskou činností vykonávanou osobami, které pracují v dotčeném zemědělském podniku a které nepobírají mzdu nebo kterým je vyplácena odměna nižší než částka, jež je za poskytované služby obvykle vyplácena, ale které jsou odměňovány na základě hospodářského výsledku zemědělského podniku; c) složku nákladů práce v rámci smluvních nákladů spojených se zemědělskou činností, které zemědělec vykázal.

Pro výpočet částek uvedených v prvním pododstavci písm. a) použijí členské státy mzdové náklady, které zemědělci skutečně vznikly. V řádně odůvodněných případech mohou zemědělci požádat o použití standardních nákladů, jež určí dotčený členský stát metodou, která bude dále upřesněna v jeho strategickém plánu SZP na základě průměrné standardní mzdy související se zemědělskou činností na vnitrostátní nebo regionální úrovni vynásobené počtem ročních pracovních jednotek vykázaných dotčeným zemědělcem.

Pro výpočet částek uvedených v prvním pododstavci písm. b) použijí členské státy standardní náklady, které určí dotčený členský stát metodou, která bude dále upřesněna v jeho strategickém plánu SZP na základě průměrné standardní mzdy související se zemědělskou činností na vnitrostátní nebo regionální úrovni vynásobené počtem ročních pracovních jednotek vykázaných dotčeným zemědělcem.

4. V případě právnické osoby či skupiny fyzických nebo právnických osob mohou členské státy uplatnit snížení uvedené v odstavcích 1 a 2 na úrovni členů těchto právnických osob nebo skupin, pokud vnitrostátní právní předpisy stanoví pro jednotlivé členy práva a povinnosti srovnatelné s právy a povinnostmi jednotlivých zemědělců, kteří mají postavení vedoucího podniku, zejména pokud jde o jejich hospodářský, sociální a daňový status, za předpokladu, že přispěli k posílení zemědělských struktur dotčených právnických osob nebo skupin.

5. Odhadovaný výsledek snížení plateb se použije především jako příspěvek k financování doplňkové redistributivní podpory příjmu pro udržitelnost, pokud je tak stanoveno v příslušném strategickém plánu SZP, a následně k financování dalších intervencí, které jsou součástí přímých plateb oddělených od produkce.

Členské státy mohou celý tento výsledek nebo jeho část použít rovněž k financování typů intervencí v rámci EZFRV uvedených v kapitole IV prostřednictvím převodu. Tento převod do EZFRV je součástí finančních tabulek strategického plánu SZP a v roce 2025 ho lze v souladu s článkem 103 přezkoumat. Nepodléhá maximálním limitům pro převody prostředků z EZZF do EZFRV stanoveným v uvedeném článku.

6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat v souladu s článkem 152 akty v přenesené pravomoci, kterými se toto nařízení doplňuje o pravidla, jež stanoví harmonizovaný základ pro výpočet snížení plateb stanovených v odstavcích 1 a 2 tohoto článku, s cílem poskytnout podrobná pravidla pro rozdělení finančních prostředků zemědělcům.

Článek 18

Minimální požadavky

1. Členské státy stanoví minimální plochu a neposkytnou přímé platby aktivním zemědělcům, jejichž způsobilá plocha zemědělského podniku, na niž o přímé platby žádají, je menší než uvedená minimální plocha.

Případně mohou členské státy stanovit minimální částku přímých plateb, kterou lze zemědělci vyplatit.

2. Pokud se členský stát rozhodl stanovit minimální plochu v souladu s odst. 1 prvním pododstavcem, stanoví přesto i minimální částku v souladu s odst. 1 druhým pododstavcem pro ty zemědělce, kterým je v živočišné výrobě vyplácena podpora za zvíře ve formě přímých plateb a kteří mají méně hektarů, než je uvedená minimální plocha.

Při stanovování minimální plochy nebo minimální částky usilují členské státy o zajištění toho, aby přímé platby byly aktivním zemědělcům poskytnuty pouze tehdy, pokud:

a) správa příslušných plateb nezpůsobuje nadměrnou administrativní zátěž a

b) příslušné částky jsou efektivním příspěvkem k dosažení specifických cílů stanovených v čl. 6 odst. 1, k nimž přímé platby přispívají.

3. Řecko se může rozhodnout, že tento článek nepoužije na menší ostrovy v Egejském moři.

Článek 19

Příspěvek k nástrojům řízení rizik

Odchylně od čl. 44 odst. 1 nařízení (EU) 2021/2116, může členský stát rozhodnout, že přidělí až 3 % přímých plateb, které mají být zemědělci vyplaceny za příspěvek zemědělce k nástroji řízení rizik.

Členské státy, které se rozhodnou toto ustanovení uplatnit, jej použijí na všechny zemědělce, kteří v daném roce obdrží přímé platby.







Oddíl 2

Přímé platby oddělené od produkce







Pododdíl 1

Obecná ustanovení

Článek 20

Obecné požadavky na získání přímých plateb oddělených od produkce

Členské státy poskytují aktivním zemědělcům přímé platby oddělené od produkce za podmínek stanovených v tomto oddíle a dále upřesněných v jejich strategickém plánu SZP.







Pododdíl 2

Základní podpora příjmu pro udržitelnost

Článek 21

Obecná pravidla

1. Členské státy poskytují základní podporu příjmu pro udržitelnost („základní podpora příjmu“) za podmínek stanovených v tomto pododdíle a dále upřesněných v jejich strategických plánech SZP.

2. Členské státy poskytují základní podporu příjmu formou roční platby oddělené od produkce na způsobilý hektar.

3. Aniž jsou dotčeny články 23 až 27, základní podpora příjmu se poskytuje za každý způsobilý hektar vykázaný aktivním zemědělcem.

Článek 22

Výše podpory na hektar

1. Pokud se členské státy nerozhodnou, že poskytnou základní podporu příjmu na základě platebních nároků podle článku 23, je podpora vyplácena formou jednotné částky na hektar.

2. Členské státy se mohou rozhodnout, že částku základní podpory příjmu na hektar rozliší podle různých skupin území s podobnými socioekonomickými nebo agronomickými podmínkami, a to včetně tradičních forem zemědělství stanovených členskými státy, jako je tradiční extenzivní horská pastva. V souladu s čl. 109 odst. 2 písm. d) může být částka základní podpory příjmu na hektar snížena s přihlédnutím k podpoře v rámci jiných intervencí v dotčeném strategickém plánu SZP.

Článek 23

Platební nároky

1. Členské státy, které uplatnily režim základní platby stanovený v hlavě III kapitole I oddíle 1 nařízení (EU) č. 1307/2013, se mohou rozhodnout, že poskytnou základní podporu příjmu na základě platebních nároků v souladu s články 24 až 27 tohoto nařízení.

2. Pokud se členské státy, které uplatnily režim základní platby stanovený v hlavě III kapitole I oddíle 1 nařízení (EU) č. 1307/2013, rozhodnou, že již základní podporu příjmu na základě platebních nároků poskytovat nebudou, platební nároky přidělené podle uvedeného nařízení pozbývají platnosti ke dni 31. prosince roku předcházejícího roku, od kterého se má rozhodnutí uplatňovat.

Článek 24

Hodnota platebních nároků a jejich sbližování

1. Členské státy určí jednotkovou hodnotu platebních nároků před jejich sblížením v souladu s tímto článkem tak, že hodnotu platebních nároků upraví poměrně k jejich hodnotě stanovené v souladu s nařízením (EU) č. 1307/2013 na rok podání žádosti 2022 a související platbě na zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí stanovené v hlavě III kapitole III uvedeného nařízení na rok podání žádosti 2022.

2. Členské státy se mohou rozhodnout rozlišit hodnotu platebních nároků v souladu s čl. 22 odst. 2.

3. Každý členský stát stanoví nejpozději do roku podání žádosti 2026 maximální výši hodnoty individuálních platebních nároků pro členský stát nebo pro jednotlivé skupiny území podle čl. 22 odst. 2.

4. Pokud hodnota platebních nároků určená v souladu s odstavcem 1 není v rámci členského státu nebo v rámci skupiny území podle čl. 22 odst. 2 jednotná, dotčený členský stát zajistí nejpozději do roku podání žádosti 2026 sblížení hodnoty platebních nároků s jednotnou jednotkovou hodnotou.

5. Pro účely odstavce 4 každý členský stát zajistí, aby nejpozději v roce podání žádosti 2026 měly veškeré platební nároky hodnotu alespoň 85 % plánované průměrné jednotkové částky podle čl. 102 odst. 1 u základní podpory příjmu na rok podání žádosti 2026, která je stanovena v jeho strategickém plánu SZP pro členský stát nebo pro skupinu území podle čl. 22 odst. 2.

6. Členské státy financují navýšení hodnoty platebních nároků nezbytné k zajištění souladu s odstavci 4 a 5 tohoto článku využitím veškerých možných částek, které budou k dispozici v důsledku uplatnění odstavce 3 tohoto článku, a v případě potřeby prostřednictvím snížení rozdílu jednotkové hodnoty platebních nároků určené v souladu s odstavcem 1 tohoto článku a plánované jednotkové částky podle čl. 102 odst. 1 u základní podpory příjmu na rok podání žádosti 2026, která je stanovena ve strategickém plánu SZP pro členský stát nebo pro skupinu území podle čl. 22 odst. 2.

Členské státy se mohou rozhodnout, že snížení uplatní na všechny platební nároky nebo část platebních nároků o hodnotě určené v souladu s odstavcem 1 tohoto článku, jež přesahuje plánovanou jednotkovou částku podle čl. 102 odst. 1 u základní podpory příjmu na rok podání žádosti 2026, která je stanovena ve strategickém plánu SZP pro členský stát nebo pro skupinu území podle čl. 22 odst. 2.

7. Snížení uvedená v odstavci 6 musí být založena na objektivních a nediskriminačních kritériích. Aniž je dotčena minimální hodnota stanovená v souladu s odstavcem 5, mohou tato kritéria zahrnovat stanovení maximální míry snížení, která nesmí být nižší než 30 %.

8. Členské státy zajistí, aby byla úprava hodnot platebních nároků v souladu s odstavci 3 až 7 zahájena od roku 2023.

Článek 25

Aktivace platebních nároků

1. Členské státy, které se rozhodly poskytnout podporu příjmu na základě platebních nároků, poskytnou základní podporu příjmu aktivním zemědělcům, kteří jsou držiteli vlastních nebo pronajatých platebních nároků, po aktivaci těchto platebních nároků. Členské státy zajistí, aby za účelem aktivace platebních nároků aktivní zemědělci vykázali způsobilé hektary, k nimž se platební nárok váže.

2. Členské státy zajistí, aby platební nároky, a to i v případě dědictví nebo předpokládaného dědictví, byly aktivovány pouze v členském státě nebo v rámci skupiny území uvedené v čl. 22 odst. 2, ve kterých byly přiděleny.

3. Členské státy zajistí, aby aktivované platební nároky poskytovaly právo na platbu na základě částky v nich stanovené.

Článek 26

Rezervy na platební nároky

1. Každý členský stát, který se rozhodne poskytovat základní podporu příjmu na základě platebních nároků, spravuje vnitrostátní rezervu.

2. Odchylně od odstavce 1 tohoto článku platí, že pokud se členský stát rozhodne rozlišit základní podporu příjmu v souladu s čl. 22 odst. 2, může se rozhodnout vytvořit rezervu pro jednotlivé skupiny území podle daného článku.

3. Členské státy zajistí, aby byly platební nároky z rezervy přidělovány pouze aktivním zemědělcům.

4. Členské státy svou rezervu přednostně využívají k přidělování platebních nároků těmto zemědělcům: a) mladým zemědělcům, kteří poprvé založili nový zemědělský podnik; b) novým zemědělcům.

5. Členský stát přidělí platební nároky aktivním zemědělcům, kteří jsou k nim oprávněni na základě konečného rozhodnutí soudu nebo konečného správního aktu příslušného orgánu tohoto členského státu, nebo zvýší hodnotu stávajících platebních nároků těchto zemědělců. Tento členský stát zajistí, aby tito aktivní zemědělci obdrželi platební nároky v takovém počtu a hodnotě, které jsou v uvedeném rozhodnutí nebo aktu stanoveny, a to ke dni, který tento členský stát určí.

6. Členské státy zajistí, aby byla rezerva doplněna lineárním snížením hodnoty všech platebních nároků, pokud nestačí na pokrytí přidělených platebních nároků v souladu s odstavci 4 a 5.

7. Členské státy mohou stanovit dodatečná pravidla pro využívání rezervy, včetně dalších kategorií zemědělců, jimž má být rezerva k dispozici, za předpokladu, že se dostalo na prioritní skupiny uvedené v odstavcích 4 a 5, jakož i pro případy, v nichž by byl zahájen proces jejího doplnění. Pokud je rezerva doplněna lineárním snížením hodnoty platebních nároků, uplatní se toto lineární snížení na všechny platební nároky na celostátní úrovni, nebo pokud členské státy uplatní odchylku stanovenou v odstavci 2, na úrovni relevantní skupiny území podle čl. 22 odst. 2.

8. Členské státy stanoví hodnotu nových platebních nároků přidělených z rezervy na úrovni vnitrostátní průměrné hodnoty platebních nároků v roce přidělení nebo na úrovni průměrné hodnoty platebních nároků pro jednotlivé skupiny území podle čl. 22 odst. 2 v roce přidělení.

9. Členské státy se mohou rozhodnout, že hodnotu stávajících platebních nároků zvýší až na úroveň vnitrostátní průměrné hodnoty v roce přidělení nebo až na úroveň průměrné hodnoty pro jednotlivé skupiny území podle čl. 22 odst. 2.

Článek 27

Převod platebních nároků

1. Kromě případů převodu na základě dědictví nebo předpokládaného dědictví jsou platební nároky převáděny pouze na aktivního zemědělce usazeného v témže členském státu.

2. Pokud se členské státy rozhodnou rozlišit základní podporu příjmu v souladu s čl. 22 odst. 2, jsou platební nároky převáděny pouze v rámci skupiny území, kde byly přiděleny.

Článek 28

Platby pro malé zemědělce

Členské státy mohou poskytovat platbu malým zemědělcům podle vymezení členskými státy formou jednorázové částky nebo částek na hektar nahrazující přímé platby podle tohoto oddílu a oddílu 3 této kapitoly. Členské státy navrhnou ve svém strategickém plánu SZP odpovídající intervenci, která je pro zemědělce volitelná.

Roční platba pro jednotlivé zemědělce nepřesáhne částku 1 250 EUR.

Členské státy se mohou rozhodnout, že stanoví jiné jednorázové částky nebo částky na hektar na základě jiných prahových hodnot týkajících se plochy.







Pododdíl 3

Doplňková podpora příjmu

Článek 29

Doplňková redistributivní podpora příjmu pro udržitelnost

1. Členské státy poskytují doplňkovou redistributivní podporu příjmu pro udržitelnost („redistributivní podpora příjmu“) za podmínek stanovených v tomto článku a dále upřesněných v jejich strategických plánech SZP.

Odchylně od prvního pododstavce tohoto odstavce nebo od článku 98 mohou členské státy potřebu přerozdělení podpory příjmu řešit prostřednictvím jiných nástrojů a intervencí financovaných z EZZF s cílem zajistit spravedlivější rozdělení a účinnější a účelnější zacílení podpory příjmu, a to za předpokladu, že ve svých strategických plánech SZP mohou prokázat, že je tato potřeba řešena dostatečně.

2. Členské státy zajistí přerozdělení přímých plateb z větších zemědělských podniků na menší nebo střední podniky tím, že zemědělcům, kteří mají nárok na platbu v rámci základní podpory příjmu podle článku 21, poskytují redistributivní podporu příjmu formou roční platby oddělené od produkce na způsobilý hektar.

3. Členské státy stanoví na celostátní nebo regionální úrovni, kterou může představovat úroveň skupin území podle čl. 22 odst. 2, částku na hektar nebo různé částky za různý počet hektarů, jakož i maximální počet hektarů na zemědělce, na který je redistributivní podpora příjmu vyplácena.

4. Částka na hektar plánovaná na daný rok podání žádosti nepřesáhne vnitrostátní průměrnou částku přímých plateb na hektar za uvedený rok podání žádosti.

5. Vnitrostátní průměrná částka přímých plateb na hektar je definována jako poměr vnitrostátního stropu pro přímé platby na daný rok podání žádosti, jak je stanoven v příloze V, a celkových plánovaných výstupů pro základní podporu příjmu na uvedený rok podání žádosti vyjádřených počtem hektarů.

6. V případě právnické osoby či skupiny fyzických nebo právnických osob mohou členské státy uplatnit maximální počet hektarů uvedený v odstavci 3 na úrovni členů těchto právnických osob nebo skupin, pokud vnitrostátní právní předpisy stanoví pro jednotlivé členy práva a povinnosti srovnatelné s právy a povinnostmi jednotlivých zemědělců, kteří mají postavení vedoucího podniku, zejména pokud jde o jejich hospodářský, sociální a daňový status, za předpokladu, že přispěli k posílení zemědělských struktur dotčených právnických osob nebo skupin.

V případě zemědělců, kteří jsou součástí skupiny přidružených právních subjektů podle vymezení členskými státy, mohou členské státy uplatnit maximální počet hektarů podle odstavce 3 na úrovni dané skupiny za podmínek, které stanoví členské státy.

Článek 30

Doplňková podpora příjmu pro mladé zemědělce

1. Členské státy mohou poskytovat doplňkovou podporu příjmu pro mladé zemědělce stanovenou v souladu s kritérii uvedenými v čl. 4 odst. 6 za podmínek stanovených v tomto článku a dále upřesněných v jejich strategických plánech SZP.

2. V rámci povinností získávat mladé zemědělce v souladu s cílem stanoveným v čl. 6 odst. 1 písm. g) a vyčlenit na tento cíl v souladu s čl. 95 přinejmenším částku podle přílohy XII mohou členské státy poskytovat doplňkovou podporu příjmu mladým zemědělcům, kteří poprvé založili nový zemědělský podnik a kteří mají nárok na platbu v rámci základní podpory příjmu podle článku 21.

Členské státy se mohou rozhodnout, že podporu podle tohoto článku budou zemědělcům, kteří obdrželi podporu podle článku 50 nařízení (EU) č. 1307/2013, poskytovat po zbytek období uvedeného v odstavci 5 daného článku.

3. Doplňková podpora příjmu pro mladé zemědělce se poskytuje na maximální dobu pěti let počínaje prvním rokem podání žádosti o platbu pro mladé zemědělce a za podmínek, které budou stanoveny právním rámcem SZP platným pro období po roce 2027, pokud doba trvání pěti let přesahuje rok 2027. Členské státy zajistí, aby pro období po roce 2027 nevznikla u příjemců žádná právní očekávání.

Tato podpora má podobu buď roční platby oddělené od produkce na způsobilý hektar, nebo jednorázové platby na mladého zemědělce.

Členské státy se mohou rozhodnout, že budou podporu podle tohoto článku poskytovat pouze na maximální počet hektarů na mladého zemědělce.

4. V případě právnické osoby nebo skupiny fyzických nebo právnických osob, jako je skupina zemědělců, organizace producentů nebo družstva, mohou členské státy použít maximální počet hektarů uvedený v odstavci 3 na úrovni členů těchto právnických osob nebo skupin: a) kteří splňují definici pojmu „mladého zemědělce“ a podmínky, jež se uvedeného pojmu týkají, podle vymezení v souladu s článkem 4 odst. 6; a b) pokud vnitrostátní právní předpisy umožňují, aby jednotliví členové měli práva a povinnosti srovnatelné s právy a povinnostmi jednotlivých zemědělců, kteří mají postavení vedoucího podniku, zejména pokud jde o jejich hospodářský, sociální a daňový status, za předpokladu, že se podíleli na posílení zemědělských struktur dotčených právnických osob nebo skupin.







Pododdíl 4

Schémata pro klima, životní prostředí a dobré životní podmínky zvířat

Článek 31

Schémata pro klima, životní prostředí a dobré životní podmínky zvířat

1. Členské státy stanoví a poskytují podporu na dobrovolná schémata pro klima, životní prostředí a dobré životní podmínky zvířat (dále též „ekoschémata“) za podmínek stanovených v tomto článku a dále upřesněných v jejich strategických plánech SZP.

2. Členské státy podporují podle tohoto článku aktivní zemědělce nebo skupiny aktivních zemědělců, kteří se zaváží dodržovat zemědělské postupy příznivé pro klima, životní prostředí, dobré životní podmínky zvířat a eliminaci antimikrobiální rezistence.

3. Členské státy stanoví seznam zemědělských postupů příznivých pro klima, životní prostředí, dobré životní podmínky zvířat a eliminaci antimikrobiální rezistence podle odstavce 2. Tyto postupy musejí být navrženy tak, aby splňovaly jeden nebo více ze specifických cílů stanovených v čl. 6 odst. 1 písm. d), e) a f) a v čl. 6 odst. 1 písm. i), pokud jde o zlepšování životních podmínek zvířat a eliminaci antimikrobiální rezistence.

4. Každé ekoschéma se v zásadě vztahuje na nejméně dvě z níže uvedených oblastí opatření se zaměřením na klima, životní prostředí, dobré životní podmínky zvířat a eliminaci antimikrobiální rezistence: a) zmírňování změny klimatu, včetně snižování emisí skleníkových plynů ze zemědělských postupů, jakož i udržování stávajících úložišť uhlíku a zvyšování sekvestrace uhlíku; b) přizpůsobování se změně klimatu, včetně opatření ke zlepšení odolnosti systémů produkce potravin a rozmanitosti zvířat a rostlin v zájmu větší odolnosti vůči chorobám a změně klimatu; c) ochrana nebo zlepšení kvality vody a snížení tlaku na vodní zdroje; d) prevence degradace půdy, obnova půdy, zlepšení úrodnosti půdy a hospodaření s živinami, jakož i půdní bioty; e) ochrana biologické rozmanitosti, zachování nebo obnova stanovišť nebo druhů, včetně udržování a vytváření krajinných prvků nebo neprodukčních oblastí; f) udržitelné a omezené používání pesticidů, zejména pesticidů, které představují riziko pro lidské zdraví nebo životní prostředí; g) zlepšování životních podmínek zvířat nebo eliminace antimikrobiální rezistence.

5. Podle tohoto článku poskytují členské státy platby pouze na závazky, které: a) jdou nad rámec relevantních povinných požadavků na hospodaření a standardů DZES stanovených podle kapitoly I oddílu 2; b) jdou nad rámec relevantních minimálních požadavků, jež se týkají používání hnojiv a přípravků na ochranu rostlin, dobrých životních podmínek zvířat, jakož i dalších relevantních závazných požadavků stanovených vnitrostátním a unijním právem; c) jdou nad rámec podmínek stanovených pro údržbu zemědělské plochy v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b); d) liší se od závazků, na které jsou poskytovány platby podle článku 70.

V případě závazků uvedených v prvním pododstavci písm. b), pokud vnitrostátní právní předpisy ukládají nové požadavky, které jdou nad rámec odpovídajících minimálních požadavků stanovených v právu Unie, může být podpora poskytnuta na závazky přispívající ke splnění těchto požadavků po dobu nejvýše 24 měsíců ode dne, kdy se staly pro zemědělský podnik závaznými.

6. Podle odstavce 5 mohou členské státy při popisu závazků, které má příjemce plateb v rámci ekoschémat uvedených v tomto článku splnit, vycházet z jednoho nebo více požadavků a standardů stanovených podle kapitoly I oddílu 2, pokud povinnosti ekoschémat jdou nad rámec relevantních povinných požadavků na hospodaření a minimálních standardů týkajících se dobrého zemědělského a environmentálního stavu půdy stanovených členskými státy podle kapitoly I oddílu 2.

Aniž je dotčen čl. 87 odst. 1 nařízení (EU) 2021/2116, má se za to, že aktivní zemědělci nebo skupiny aktivních zemědělců, kteří se účastní ekoschémat zavedených v souladu s prvním pododstavcem, splňují relevantní požadavky a standardy uvedené v příloze III, plní-li závazky v rámci příslušného ekoschématu.

Členské státy, které zavedou ekoschémata v souladu s prvním pododstavcem tohoto odstavce, mohou zajistit, aby jejich systémy řízení a kontroly neduplikovaly kontroly, platí-li stejné požadavky a standardy v rámci těchto ekoschémat i v rámci povinností stanovených v příloze III.

7. Podpora konkrétního ekoschématu má podobu roční platby na všechny způsobilé hektary, na něž se závazky vztahují. Platby se poskytují jako: a) doplňkové platby k základní podpoře příjmu stanovené v pododdíle 2; nebo b) platby, které aktivním zemědělcům nebo skupinám aktivních zemědělců zcela či částečně kompenzují dodatečně vzniklé náklady a příjmy ušlé v důsledku přijatých závazků, které se vypočítají v souladu s článkem 82 a se zohledněním cílů ekoschémat, přičemž tyto platby mohou pokrývat i transakční náklady.

Odchylně od prvního pododstavce mohou mít platby poskytnuté v souladu s písmenem b) uvedeného odstavce na závazky týkající se dobrých životních podmínek zvířat, závazky týkající se eliminace antimikrobiální rezistence a v řádně odůvodněných případech závazky týkající se zemědělských postupů příznivých pro klima rovněž podobu roční platby na dobytčí jednotky.

8. Členské státy prokáží, jak zemědělské postupy používané v rámci ekoschémat reagují na potřeby uvedené v článku 108 a jak přispívají ke struktuře environmentálních a klimatických prvků uvedené v čl. 109 odst. 2 písm. a) a k dobrým životním podmínkám zvířat a k eliminaci antimikrobiální rezistence. Používají systém hodnocení nebo bodování nebo jinou vhodnou metodiku k zajištění účinnosti a účelnosti ekoschémat při plnění stanovených cílů. Při stanovování výše plateb pro různé závazky v rámci ekoschémat podle odst. 7 prvního pododstavce písm. a) tohoto článku členské státy zohlední úroveň udržitelnosti a ambice každého ekoschémat na základě objektivních a transparentních kritérií.

9. Členské státy zajistí, aby intervence v rámci tohoto článku byly v souladu s intervencemi poskytovanými na základě článku 70.







Oddíl 3

Přímé platby vázané na produkci







Pododdíl 1

Podpora příjmu vázaná na produkci

Článek 32

Obecná pravidla

1. Členské státy mohou poskytovat podporu příjmu vázanou na produkci aktivním zemědělcům za podmínek stanovených v tomto pododdíle a dále upřesněných v jejich strategickém plánu SZP.

2. Intervence členských států pomáhají podporovaným odvětvím a produkcím nebo jejich specifickým druhům zemědělské činnosti uvedeným v článku 33 řešit obtíže, kterým čelí, a to zlepšováním konkurenceschopnosti, udržitelnosti nebo kvality. V případě bílkovinných plodin nejsou členské státy povinny dokládat vzniklé obtíže.

3. Podpora příjmu vázaná na produkci má podobu roční platby na hektar nebo zvíře.

Článek 33

Oblast působnosti

Podporu příjmu vázanou na produkci lze udělovat pouze na tato odvětví a produkce nebo jejich specifické druhy zemědělské činnosti, pokud jsou důležité z hospodářských, sociálních nebo environmentálních důvodů:

a) obiloviny;

b) olejnatá semena, s výjimkou semen slunečnice cukrářského typu podle čl. 11 odst. 7;

c) bílkovinné plodiny, včetně luskovin a směsi luskovin a travin, pokud v rámci této směsi nadále převažují luskoviny;

d) len;

e) konopí;

f) rýže;

g) ořechy;

h) brambory určené pro výrobu škrobu;

i) mléko a mléčné výrobky;

j) osiva;

k) skopové a kozí maso;

l) hovězí a telecí maso;

m) olivový olej a stolní olivy;

n) bourec morušový;

o) sušené krmivo;

p) chmel;

q) cukrová řepa, cukrová třtina a kořeny čekanky;

r) ovoce a zelenina;

s) rychle rostoucí dřeviny pěstované ve výmladkových plantážích.

Článek 34

Způsobilost

1. Členské státy mohou podporu příjmu vázanou na produkci poskytovat formou platby na hektar pouze na plochy, které určily jako způsobilé hektary.

2. Pokud se podpora příjmu vázaná na produkci týká skotu nebo ovcí a koz, členské státy stanoví jako podmínky způsobilosti pro získání podpory požadavky na identifikaci a evidenci zvířat v souladu s částí IV hlavou I kapitolou 2 oddílem 1 nařízení 2016/429. Aniž jsou však dotčeny další použitelné podmínky způsobilosti, považují se skot nebo ovce a kozy za způsobilé pro podporu za předpokladu, že jsou splněny požadavky na identifikaci a evidenci k určitému dni dotčeného roku podání žádosti, který určí členské státy.

Článek 35

Přenesené pravomoci v případě strukturální nerovnováhy na trhu v daném odvětví

Komisi je svěřena pravomoc přijímat v souladu s článkem 152 akty v přenesené pravomoci, kterým se doplňuje toto nařízení o opatření, která mají zamezit tomu, aby příjemci podpory příjmu vázané na produkci trpěli následky strukturální nerovnováhy na trhu v daném odvětví. Tyto akty v přenesené pravomoci mohou členským státům umožnit rozhodnout, že podporu příjmu vázanou na produkci lze nadále vyplácet až do roku 2027 na základě jednotek produkce, na něž byla tato podpora poskytována v minulém referenčním období.







Pododdíl 2

Zvláštní podpora pro bavlnu

Článek 36

Oblast působnosti

Bulharsko, Řecko, Španělsko a Portugalsko poskytují zvláštní podporu pro bavlnu aktivním zemědělcům pěstujícím bavlnu kódu KN 5201 00 za podmínek stanovených v tomto pododdíle.

Článek 37

Obecná pravidla

1. Zvláštní podpora pro bavlnu se poskytuje na způsobilý hektar plochy oseté bavlnou. Na plochu lze poskytnout podporu, pouze pokud se tato plocha nachází na zemědělské půdě schválené členským státem pro pěstování bavlny, je oseta odrůdami povolenými členským státem a skutečně sklizena za běžných vegetačních podmínek.

2. Zvláštní podpora pro bavlnu se vyplácí na bavlnu řádné a uspokojivé obchodní jakosti.

3. Bulharsko, Řecko, Španělsko a Portugalsko schvalují půdu a povolují odrůdy uvedené v odstavci 1 v souladu s případnými pravidly a podmínkami přijatými podle odstavce 5.

4. Pokud jde o intervence podle tohoto pododdílu: a) způsobilost vzniklých výdajů se určí na základě čl. 37 písm. a) nařízení (EU) 2021/2116; b) pro účely čl. 12 odst. 2 nařízení (EU) 2021/2116 se stanovisko, které mají poskytnout certifikační subjekty, vztahuje na písmena a), b) a d) uvedeného odstavce, jakož i na prohlášení řídícího subjektu.

5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat v souladu s článkem 152 akty v přenesené pravomoci, kterými se toto nařízení doplňuje o pravidla a podmínky pro schvalování půdy a povolování odrůd pro účely zvláštní podpory pro bavlnu.

6. Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví pravidla pro postup schvalování půdy a povolování odrůd pro účely zvláštní podpory pro bavlnu a pro oznamování informací producentům v souvislosti s tímto schválením a povolením. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 153 odst. 2.

Článek 38

Základní plochy, stanovené výnosy a referenční částky

1. Stanoví se tyto vnitrostátní základní plochy: — Bulharsko: 3 342 ha, — Řecko: 250 000 ha, — Španělsko: 48 000 ha, — Portugalsko: 360 ha.

2. Stanoví se tyto výnosy v referenčním období: — Bulharsko: 1,2 tuny/ha, — Řecko: 3,2 tuny/ha, — Španělsko: 3,5 tuny/ha, — Portugalsko: 2,2 tuny/ha.

3. Částka zvláštní podpory na způsobilý hektar plochy se vypočte tak, že se výnosy uvedené v odstavci 2 vynásobí těmito referenčními částkami: — Bulharsko: 636,13 EUR, — Řecko: 229,37 EUR, — Španělsko: 354,73 EUR, — Portugalsko: 223,32 EUR.

4. Pokud plocha, na kterou lze poskytnout podporu, osetá bavlnou přesáhne v daném členském státě a v daném roce základní plochu uvedenou v odstavci 1, sníží se částka uvedená v odstavci 3 pro daný členský stát poměrně k překročení základní plochy.

5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 152, kterými se toto nařízení doplňuje o pravidla upravující podmínky pro poskytování zvláštní podpory pro bavlnu, požadavky na způsobilost a agronomické postupy.

6. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví pravidla pro výpočet snížení podle odstavce 4. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 153 odst. 2.

Článek 39

Schválené mezioborové organizace

1. Pro účely tohoto pododdílu se „schválenou mezioborovou organizací“ rozumí právní subjekt složený ze zemědělců produkujících bavlnu a nejméně jedné vyzrňovací stanice, který provádí například tyto činnosti: a) pomoc v zájmu lepší koordinace způsobu, jakým je bavlna uváděna na trh, zejména prostřednictvím výzkumných studií a průzkumů trhu; b) vypracovávání vzorů smluv slučitelných s pravidly Unie; c) orientaci produkce na produkty, které jsou lépe přizpůsobeny potřebám trhu a poptávce spotřebitelů, zejména z hlediska jakosti a ochrany spotřebitele; d) aktualizaci metod a prostředků zlepšování jakosti produktu; e) rozvíjení marketingových strategií na podporu odvětví bavlny prostřednictvím systémů certifikace jakosti.

2. Členský stát, v němž jsou vyzrňovací stanice usazeny, schválí mezioborové organizace, které splňují jakákoliv kritéria stanovená podle odstavce 3.

3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 152, kterými se toto nařízení doplňuje o pravidla upravující: a) kritéria pro schválení mezioborových organizací; b) povinnosti pro producenty; c) důsledky, kdy schválená mezioborová organizace nesplňuje kritéria podle písmene a).

Článek 40

Poskytování podpory

1. Zemědělcům se poskytuje zvláštní podpora pro bavlnu na hektary způsobilé podle ustanovení článku 38.

2. V případě zemědělců, kteří jsou členy schválené mezioborové organizace, se zvláštní podpora pro bavlnu na hektary způsobilé v rámci základní plochy stanovené v čl. 38 odst. 1 zvýší o částku 2 eura.

Článek 41

Odchylky

1. Články 101 a 102 a hlava VII s výjimkou její kapitoly III se nepoužijí na zvláštní podporu pro bavlnu stanovenou v tomto pododdíle.

2. Zvláštní podpora pro bavlnu se nezahrne do žádného z oddílů strategického plánu SZP uvedených v článcích 108 až 114, s výjimkou ve vztahu k čl. 112 odst. 2 písm. a), který se týká finančního plánu.

3. Na intervence uvedené v tomto pododdíle se nepoužije čl. 55 odst. 1 druhý a třetí pododstavec nařízení (EU) 2021/2116.







KAPITOLA III

TYPY INTERVENCÍ V URČITÝCH ODVĚTVÍCH







Oddíl 1

Obecná ustanovení

Článek 42

Oblast působnosti

Tato kapitola stanoví pravidla týkající se typů intervencí:

a) v odvětví ovoce a zeleniny podle čl. 1 odst. 2 písm. i) nařízení (EU) č. 1308/2013;

b) v odvětví produktů včelařství podle čl. 1 odst. 2 písm. v) nařízení (EU) č. 1308/2013 (dále jen „odvětví včelařství“);

c) v odvětví vína podle čl. 1 odst. 2 písm. l) nařízení (EU) č. 1308/2013;

d) v odvětví chmele podle čl. 1 odst. 2 písm. f) nařízení (EU) č. 1308/2013;

e) v odvětví olivového oleje a stolních oliv podle čl. 1 odst. 2 písm. g) nařízení (EU) č. 1308/2013;

f) v ostatních odvětvích stanovených v čl. 1 odst. 2 písm. a) až h), k), m), o) až t) a w) nařízení (EU) č. 1308/2013 a odvětvích zahrnujících produkty uvedené v příloze VI tohoto nařízení.

Článek 43

Povinné a volitelné typy intervencí

1. Typy intervencí v odvětví ovoce a zeleniny podle čl. 42 písm. a) jsou povinné pro členské státy, ve kterých existují v daném odvětví organizace producentů uznané podle nařízení (EU) č. 1308/2013.

Pokud členský stát bez uznaných organizací producentů v odvětví ovoce a zeleniny v okamžiku předložení svého strategického plánu SZP uzná během období strategického plánu SZP organizaci producentů v tomto odvětví podle nařízení (EU) č. 1308/2013, předloží tento členský stát žádost o změnu svého strategického plánu SZP v souladu s článkem 119 s cílem zahrnout intervence v odvětví ovoce a zeleniny.

2. Typy intervencí v odvětví včelařství podle čl. 42 písm. b) jsou povinné pro všechny členské státy.

3. Typy intervencí v odvětví vína podle čl. 42 písm. c) jsou povinné pro členské státy uvedené v příloze VII.

4. Členské státy se mohou rozhodnout, že ve svých strategických plánech SZP provedou typy intervencí podle čl. 42 písm. d), e) a f).

5. Německo může v odvětví chmele provést typy intervencí podle čl. 42 písm. f), pouze pokud se ve svém strategickém plánu SZP rozhodne, že nebude provádět typy intervencí podle čl. 42 písm. d).

6. Řecko, Francie a Itálie mohou v odvětví olivového oleje a stolních oliv provést typy intervencí podle čl. 42 písm. f), pouze pokud se ve svých strategických plánech SZP rozhodnou, že nebudou provádět typy intervencí podle čl. 42 písm. e).

Článek 44

Formy podpory

1. V odvětvích uvedených v článku 42 může mít podpora některou z těchto forem: a) úhrada skutečně vynaložených způsobilých nákladů příjemce; b) jednotkové náklady; c) jednorázové částky; d) paušální financování.

2. Částky forem podpory uvedených v odst. 1 písm. b), c) a d) se stanoví jedním z těchto způsobů: a) přiměřenou, spravedlivou a ověřitelnou metodou výpočtu založenou na: i) statistických údajích, jiných objektivních informacích nebo odborném posudku; ii) ověřených údajích příjemců z minulých let; nebo iii) použití obvyklých postupů účtování nákladů příjemců; b) prostřednictvím návrhů rozpočtů sestavených případ od případu a předem odsouhlasených v případě intervencí v odvětvích vína a včelařství subjektem, který operaci vybral, nebo v případě intervencí v ostatních způsobilých odvětvích subjektem, který schvaluje operační programy a který je uveden v článku 50; c) v souladu s pravidly pro uplatňování odpovídajících jednotkových nákladů, jednorázových částek a paušálních sazeb platných v rámci politik Unie pro podobný typ intervence; d) v souladu s pravidly pro uplatňování odpovídajících jednotkových nákladů, jednorázových částek a paušálních sazeb používaných v rámci režimů podpory financovaných výhradně dotčeným členským státem pro podobný typ intervence.

Článek 45

Přenesené pravomoci pro další požadavky na typy intervencí

Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 152, kterými se toto nařízení doplňuje o další požadavky nad rámec těch, jež jsou stanoveny v této kapitole, pokud jde o:

a) zajištění správného fungování typů intervencí stanovených v této kapitole, a to především zabráněním narušování hospodářské soutěže na vnitřním trhu;

b) druh výdajů, na které se vztahují intervence uvedené v této kapitole, a to – odchylně od článku 22 nařízení (EU) 2021/2116 – včetně způsobilosti správních nákladů a nákladů na zaměstnance organizací producentů nebo jiných příjemců při provádění těchto intervencí;

c) základ pro výpočet finanční podpory Unie podle této kapitoly, včetně referenčních období a výpočtu hodnoty produkce uvedené na trh, a pro výpočet stupně organizovanosti producentů pro účely vnitrostátní finanční podpory podle článku 53;

d) maximální míru finanční podpory Unie pro typy intervencí uvedené v čl. 47 odst. 2 písm. a), c), f), g), h) a i) a pro typy intervencí uvedené v čl. 58 odst. 1 prvním pododstavci písm. c), d) a l), včetně sazeb za obaly a přepravu produktů stažených k bezplatné distribuci a nákladů na zpracování před dodáním za tímto účelem;

e) pravidla pro stanovení stropu výdajů a pro měření způsobilé plochy pro účely typů intervencí uvedených v čl. 47 odst. 2 písm. d) a v čl. 58 odst. 1 prvním pododstavci písm. a);

f) pravidla, podle kterých mají producenti stáhnout vedlejší produkty vinifikace, a pravidla pro výjimky z této povinnosti s cílem zabránit dodatečné administrativní zátěži, a pravidla pro dobrovolnou certifikaci lihovarů;

g) podmínky, které se uplatní na používání forem podpory uvedených v čl. 44 odst. 1;

h) pravidla týkající se požadavku na minimální dlouhodobé účinky v případě produktivních a neproduktivních investic podpořených intervencemi uvedenými v této kapitole;

i) pravidla pro kombinování financování pro investice podle čl. 58 odst. 1 prvního pododstavce písm. b) a pro propagaci podle čl. 58 odst. 1 prvního pododstavce písm. k).

Článek 46

Cíle v odvětví ovoce a zeleniny, odvětví chmele, odvětví olivového oleje a stolních oliv a v ostatních odvětvích podle čl. 42 písm. f)

V odvětvích podle čl. 42 písm. a), d), e) a f) se sledují tyto cíle:

a) plánování a organizace produkce, přizpůsobování produkce poptávce, zejména pokud jde o jakost a množství, optimalizace produkčních nákladů a návratnosti investic, a stabilizace cen producentů; tyto cíle se vztahují ke specifickým cílům stanoveným v čl. 6 odst. 1 písm. a), b), c) a i);

b) soustředění nabídky a uvádění produktů na trh, mimo jiné prostřednictvím přímého prodeje; tyto cíle se vztahují ke specifickým cílům stanoveným v čl. 6 odst. 1 písm. a), b) a c);

c) zlepšení střednědobé a dlouhodobé konkurenceschopnosti, zejména prostřednictvím modernizace; tento cíl se vztahuje ke specifickému cíli stanovenému v čl. 6 odst. 1 písm. c);

d) výzkum a vývoj udržitelných metod produkce, včetně odolnosti vůči škůdcům a nákazám zvířat, jakož i zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně, inovativních postupů a technologií produkce posilujících hospodářskou konkurenceschopnost a podporujících rozvoj trhu; tyto cíle se vztahují ke specifickým cílům stanoveným v čl. 6 odst. 1 písm. a), b), c) a i);

e) podpora, vývoj a zavádění: i) metod a technologií produkce šetrných k životnímu prostředí; ii) postupů produkce odolných vůči škodlivým organismům a nákazám; iii) standardů v oblasti zdraví zvířat a dobrých životních podmínek zvířat jdoucích nad rámec minimálních požadavků stanovených podle unijního a vnitrostátního práva; iv) omezení odpadu a využívání vedlejších produktů a nakládání s nimi způsobem šetrným k životnímu prostředí, včetně jejich opětovného využití a zhodnocení; v) ochrany a posílení biologické rozmanitosti, jakož i udržitelného využívání přírodních zdrojů, zejména s ohledem na ochranu vody, půdy a ovzduší. Tyto cíle se vztahují ke specifickým cílům stanoveným v čl. 6 odst. 1 písm. e), f) a i);

f) přispívání ke zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně podle čl. 6 odst. 1 písm. d);

g) zvyšování obchodní hodnoty a jakosti produktů, včetně zlepšování jakosti produktů a vývoje produktů s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením nebo produktů, na něž se vztahují unijní či vnitrostátní režimy jakosti uznané členskými státy; tyto cíle se vztahují ke specifickému cíli stanovenému v čl. 6 odst. 1 písm. b);

h) propagace produktů a jejich uvádění na trh; tyto cíle se vztahují ke specifickým cílům stanoveným v čl. 6 odst. 1 písm. b), c) a i);

i) zvyšování spotřeby produktů odvětví ovoce a zeleniny v čerstvém i zpracovaném stavu; tento cíl se vztahuje ke specifickému cíli stanovenému v čl. 6 odst. 1 písm. i);

j) předcházení krizím a řízení rizik se zaměřením na zamezení narušení na trzích příslušného odvětví a na zvládání těchto narušení; tyto cíle se vztahují ke specifickým cílům stanoveným v čl. 6 odst. 1 písm. a), b) a c);

k) zlepšení podmínek zaměstnávání a prosazování povinností zaměstnavatele, jakož i požadavků na bezpečnost a ochranu zdraví při práci v souladu se směrnicemi 89/391/EHS, 2009/104/ES a (EU) 2019/1152.

Článek 47

Typy intervencí v odvětví ovoce a zeleniny, odvětví chmele, odvětví olivového oleje a stolních oliv a v ostatních odvětvích podle čl. 42 písm. f)

1. Pro každý cíl zvolený z cílů podle čl. 46 písm. a) až i) a k) si členské státy ve svých strategických plánech SZP zvolí v odvětvích uvedených v čl. 42 písm. a), d), e) a f) jeden nebo více těchto typů intervencí: a) investice do hmotných a nehmotných aktiv, výzkumu a experimentálních a inovativních metod produkce a dalších opatření v oblastech, jako jsou: i) ochrana půdy, včetně zvyšování obsahu půdního uhlíku a zlepšování struktury půdy, a omezování znečišťujících látek; ii) lepší využívání vody a řádné hospodaření s vodou, včetně šetření vodou, ochrany vod a odvodňování; iii) předcházení škodám způsobeným nepříznivými klimatickými jevy a podpora vývoje a využívání odrůd, plemen a postupů hospodaření přizpůsobených měnícím se klimatickým podmínkám; iv) zvyšování úspory energie, energetické účinnosti a využívání energie z obnovitelných zdrojů; v) ekologické obaly, pouze v oblasti výzkumu a experimentální produkce; vi) biologická bezpečnost, zdraví zvířat a jejich dobré životní podmínky; vii) omezování emisí a odpadů, zlepšování využívání vedlejších produktů, včetně jejich opětovného využití a zhodnocení, jakož i nakládání s odpady; viii) zvyšování odolnosti vůči škůdcům a snižování rizik a dopadů používání pesticidů, včetně zavádění technik integrované ochrany před škůdci; ix) zlepšování odolnosti vůči nákazám zvířat a omezení používání veterinárních léčivých přípravků, včetně antibiotik; x) vytváření a údržba stanovišť příznivých pro biologickou rozmanitost; xi) zlepšování jakosti produktů; xii) zlepšování genetických zdrojů; xiii) zlepšování podmínek zaměstnávání a prosazování povinností zaměstnavatele, jakož i požadavků na bezpečnost a ochranu zdraví při práci v souladu se směrnicemi 89/391/EHS, 2009/104/ES a (EU) 2019/1152; b) poradenské služby a technická pomoc, zejména v souvislosti s udržitelnými metodami ochrany proti škodlivým organismům a tlumení nákaz, udržitelným používáním přípravků na ochranu rostlin a veterinárních léčivých přípravků, přizpůsobováním se změně klimatu a s jejím zmírňováním, podmínkami zaměstnávání, povinnostmi zaměstnavatelů a bezpečností a ochranou zdraví při práci; c) odborná příprava, včetně odborného vedení a výměny osvědčených postupů, zejména v souvislosti s udržitelnými metodami ochrany proti škodlivým organismům a tlumení nákaz, udržitelným používáním přípravků na ochranu rostlin a veterinárních léčivých přípravků, přizpůsobováním se změně klimatu a s jejím zmírňováním, jakož i využíváním organizovaných obchodních platforem a komoditních burz na spotovém a na termínovém trhu; d) ekologická nebo integrovaná produkce; e) opatření ke zlepšování udržitelnosti a efektivnosti přepravy a skladování produktů; f) propagace, komunikace a marketing, včetně opatření a činností zaměřených zejména na zvyšování povědomí spotřebitelů o režimech jakosti Unie a důležitosti zdravého stravování a na diverzifikaci a konsolidaci trhů; g) provádění unijních a vnitrostátních režimů jakosti; h) zavádění systémů sledovatelnosti a certifikace, zejména monitorování jakosti produktů prodávaných konečným spotřebitelům; i) opatření ke zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se jí.

2. Pokud jde o cíl uvedený v čl. 46 písm. j), členské státy si ve svých strategických plánech SZP zvolí v odvětvích uvedených v čl. 42 písm. a), d), e) a f) jeden nebo více těchto typů intervencí: a) zakládání, plnění a doplňování vzájemných fondů organizacemi producentů a sdruženími organizací producentů uznanými podle nařízení (EU) č. 1308/2013 nebo podle čl. 67 odst. 7 tohoto nařízení; b) investice do hmotných a nehmotných aktiv zajišťující účinnější řízení objemů uváděných na trh, a to i pro účely společného skladování; c) společné skladování produktů vyprodukovaných organizací producentů nebo jejími členy, v případě potřeby včetně společného zpracování pro usnadnění tohoto skladování; d) opětovná výsadba sadů nebo olivových hájů, je-li nezbytná s ohledem na povinné vyklučení ze zdravotních nebo fytosanitárních důvodů na pokyn příslušného orgánu členského státu nebo za účelem přizpůsobování se změně klimatu; e) obnova stáda skotu po povinné porážce ze zdravotních důvodů nebo kvůli ztrátám v důsledku přírodních pohrom; f) stažení z trhu za účelem bezplatné distribuce nebo pro jiné účely, v případě potřeby včetně zpracování pro usnadnění tohoto stažení; g) zelená sklizeň spočívající v úplném sklizení nezralých neobchodovatelných produktů na určité ploše, které nebyly před zelenou sklizní poškozeny, ať již v důsledku klimatických podmínek, napadení chorobou, nebo z jiných důvodů; h) nesklízení spočívající v ukončení stávajícího produkčního cyklu na dotčené ploše, na které je daný produkt řádně vyvinut a je řádné a uspokojivé obchodní jakosti, s výjimkou zničení produktů v důsledku klimatického jevu nebo napadení chorobou; i) pojištění sklizně a produkce, které přispívá k zabezpečení příjmů producentů v případě ztrát v důsledku přírodních katastrof, nepříznivých klimatických jevů a napadení chorobami nebo škůdci a zároveň zajišťuje, že příjemci přijmou nezbytná opatření k předcházení rizikům; j) poskytování odborného vedení jiným organizacím producentů a sdružením organizací producentů uznaným podle nařízení (EU) č. 1308/2013 nebo podle čl. 67 odst. 7 tohoto nařízení nebo jednotlivým producentům; k) provádění a správa sanitárních a fytosanitárních požadavků třetích zemí na území Unie za účelem usnadnění přístupu na trhy třetích zemí; l) komunikační činnosti zaměřené na zvyšování povědomí a informování spotřebitelů.

Článek 48

Plánování, podávání zpráv a schvalování výkonnosti na úrovni operačního programu

Ustanovení čl. 7 odst. 1 písm. a), článku 102, čl. 111 písm. g) a h), čl. 112 odst. 3 písm. b) a článku 134 se použijí na typy intervencí v odvětvích uvedených v čl. 42 písm. a), d), e) a f) na úrovni operačního programu, a nikoli na úrovni intervence. Plánování, podávání zpráv a schvalování výkonnosti u těchto typů intervencí se rovněž provádí na úrovni operačního programu.







Oddíl 2

Odvětví ovoce a zeleniny

Článek 49

Cíle v odvětví ovoce a zeleniny

V odvětví ovoce a zeleniny podle čl. 42 písm. a) sledují členské státy jeden nebo více cílů stanovených v článku 46. Cíle stanovené v čl. 46 písm. g), h), i) a k) se týkají produktů v čerstvém i zpracovaném stavu, zatímco cíle uvedené v ostatních písmenech daného článku se týkají pouze produktů v čerstvém stavu.

Členské státy zajistí, aby intervence odpovídaly typům intervencí zvoleným v souladu s článkem 47.

Článek 50

Operační programy

1. Cíle uvedené v článku 46 a intervence v odvětví ovoce a zeleniny stanovené členskými státy v jejich strategických plánech SZP se provádějí prostřednictvím schválených operačních programů organizací producentů nebo sdružení organizací producentů uznaných podle nařízení (EU) č. 1308/2013 nebo obou za podmínek stanovených v tomto článku.

2. Operační programy jsou nejméně tříleté a nejvýše sedmileté.

3. Operační programy sledují alespoň cíle uvedené v čl. 46 písm. b), e) a f).

4. V operačních programech jsou u každého zvoleného cíle popsány intervence vybrané z okruhu intervencí, které si členské státy stanovily ve svých strategických plánech SZP.

5. Organizace producentů nebo sdružení organizací producentů uznané podle nařízení (EU) č. 1308/2013 předloží operační programy ke schválení členským státům, a v případě jejich schválení je provedou.

6. Operační programy sdružení organizací producentů se nesmějí vztahovat na stejné intervence jako operační programy členských organizací. Členské státy posuzují operační programy sdružení organizací producentů společně s operačními programy členských organizací.

Za tímto účelem členské státy zajistí, aby:

a) intervence v rámci operačních programů sdružení organizací producentů byly plně financovány z příspěvků členských organizací tohoto sdružení, aniž je dotčen čl. 51 odst. 1 písm. b), a aby se tyto finanční prostředky čerpaly z provozních fondů těchto členských organizací;

b) intervence a jim odpovídající finanční příspěvky byly uvedeny v operačním programu jednotlivých členských organizací;

c) nedocházelo ke zdvojování financování.

7. Členské státy zajistí u každého operačního programu, aby: a) se alespoň 15 % výdajů vztahovalo na intervence související s cíli podle čl. 46 písm. e) a f); b) operační program obsahoval tři nebo více opatření souvisejících s cíli uvedenými v čl. 46 písm. e) a f); c) se alespoň 2 % výdajů vztahovalo na intervence související s cílem podle čl. 46 písm. d); a d) výdaje na intervence v rámci typů intervencí podle čl. 47 odst. 2 písm. f), g) a h) nepřesáhly třetinu celkových výdajů.

Pokud se alespoň na 80 % členů organizace producentů vztahuje jeden nebo více stejných agroenvironmentálně-klimatických závazků nebo závazků týkajících se ekologického zemědělství stanovených v kapitole IV, považuje se každý z těchto závazků za jedno z minima tří opatření podle prvního pododstavce písm. b).

8. Operační programy mohou stanovit opatření navržená k zajištění spravedlivých a bezpečných pracovních podmínek pracovníků v tomto odvětví.

Článek 51

Provozní fondy

1. Organizace producentů v odvětví ovoce a zeleniny nebo sdružení těchto organizací producentů mohou zřídit provozní fond. Tento fond je financován: a) z finančních příspěvků pocházejících od: i) členů organizace producentů nebo organizace producentů samotné; nebo ii) sdružení organizací producentů prostřednictvím členů tohoto sdružení; b) z finanční podpory Unie, kterou lze přidělit organizacím producentů nebo jejich sdružením, pokud tyto organizace nebo sdružení předloží operační program.

2. Provozní fondy se používají pouze k financování operačních programů, které byly schváleny členskými státy.

Článek 52

Finanční podpora Unie pro odvětví ovoce a zeleniny

1. Finanční podpora Unie se rovná částce finančních příspěvků podle čl. 51 odst. 1 písm. a), které byly skutečně zaplaceny, a je omezena na 50 % skutečně vynaložených nákladů.

2. Finanční podpora Unie je omezena na: a) 4,1 % hodnoty produkce uvedené na trh každou organizací producentů; b) 4,5 % hodnoty produkce uvedené na trh každým sdružením organizací producentů; c) 5 % hodnoty produkce uvedené na trh každou nadnárodní organizací producentů nebo nadnárodním sdružením organizací producentů.

Uvedená omezení mohou být zvýšena o 0,5 procentního bodu, pokud se částka přesahující příslušnou procentní hodnotu stanovenou v prvním pododstavci použije pouze pro jednu nebo více intervencí souvisejících s cíli podle čl. 46 písm. d), e), f), h), i) a j). V případě sdružení organizací producentů, včetně nadnárodních sdružení organizací producentů, může tyto intervence provést dané sdružení jménem svých členů.

3. Na žádost organizace producentů nebo sdružení organizací producentů se omezení ve výši 50 % stanovené v odstavci 1 zvýší u operačního programu nebo části operačního programu na 60 %, pokud je splněna nejméně jedna z těchto podmínek: a) nadnárodní organizace producentů provádějí ve dvou čí více členských státech intervence související s cíli podle čl. 46 písm. b), e) a f); b) jedna nebo více organizací producentů nebo sdružení organizací producentů jsou zapojeny do intervencí prováděných na mezioborovém základě; c) operační program zahrnuje pouze specifickou podporu na produkci ekologických produktů, na něž se vztahuje nařízení (EU) 2018/848; d) operační program je poprvé prováděn organizací producentů nebo sdružením organizací producentů uznanými podle nařízení (EU) č. 1308/2013; e) organizace producentů uvádějí na trh v členském státě méně než 20 % produkce ovoce a zeleniny; f) organizace producentů působí v jednom z nejvzdálenějších regionů; g) operační program zahrnuje intervence související s cíli podle čl. 46, písm. d), e), f), i) a j); h) operační program poprvé provádí uznaná organizace producentů, která vznikla sloučením dvou nebo více uznaných organizací producentů.

4. Omezení ve výši 50 % stanovené v odstavci 1 se zvýší na 80 % v případě výdajů souvisejících s cílem podle čl. 46 písm. d), pokud tyto výdaje pokrývají alespoň 5 % výdajů v rámci operačního programu.

5. Omezení ve výši 50 % stanovené v odstavci 1 se zvýší na 80 % v případě výdajů souvisejících s cíli podle čl. 46 písm. e) a f), pokud tyto výdaje pokrývají alespoň 20 % výdajů v rámci operačního programu.

6. Omezení ve výši 50 % stanovené v odstavci 1 se zvýší na 100 % v těchto případech: a) stažení ovoce a zeleniny z trhu v množství, které nepřevyšuje 5 % objemu produkce uvedené na trh každou organizací producentů, přičemž se staženými produkty se naloží takto: i) bezplatně se rozdělí mezi dobročinné organizace a nadace schválené k tomuto účelu členskými státy pro použití při jejich činnostech spojených s pomocí osobám, kterým vnitrostátní právo přiznává nárok na podporu z veřejných prostředků zejména proto, že se jim nedostává nezbytných prostředků k obživě; ii) bezplatně se distribuují mezi nápravná zařízení, školy a státní vzdělávací zařízení, zařízení uvedená v článku 22 nařízení (EU) č. 1308/2013 a dětské prázdninové tábory, jakož i nemocnice a domovy důchodců určené členskými státy, které přijímají všechna nezbytná opatření k tomu, aby takto přidělená množství doplňovala množství běžně nakupovaná těmito zařízeními; b) opatření související s poskytováním odborného vedení jiným organizacím producentů uznaným podle nařízení (EU) č. 1308/2013, pokud tyto organizace producentů pocházejí z regionů členských států uvedených v čl. 53 odst. 2 tohoto nařízení, nebo jednotlivým producentům.

Článek 53

Vnitrostátní finanční podpora

1. V regionech členských států, kde se stupeň organizovanosti producentů v odvětví ovoce a zeleniny pohybuje výrazně pod průměrem Unie, mohou členské státy poskytnout organizacím producentů uznaným podle nařízení (EU) č. 1308/2013 vnitrostátní finanční podporu rovnající se nejvýše 80 % finančních příspěvků uvedených v čl. 51 odst. 1 písm. a) tohoto nařízení a až 10 % hodnoty produkce uvedené jakoukoli z těchto organizací producentů na trh. Vnitrostátní finanční podpora doplňuje provozní fond.

2. Stupeň organizovanosti producentů v regionu členského státu se pokládá za stupeň pohybující se výrazně pod průměrem Unie, pokud je průměrný stupeň organizovanosti po dobu tří po sobě následujících let, které předcházejí provádění operačního programu, nižší než 20 %. Stupeň organizovanosti se vypočte jako hodnota produkce ovoce a zeleniny v dotčeném regionu, která byla uvedena na trh organizacemi producentů a sdruženími organizací producentů uznanými podle nařízení (EU) č. 1308/2013, vydělená celkovou hodnotou produkce ovoce a zeleniny v tomto regionu.

3. Členské státy, které poskytují vnitrostátní finanční podporu v souladu s odstavcem 1, informují Komisi o tom, které regiony splňují kritéria uvedená v odstavci 2 a jaká vnitrostátní finanční podpora je organizacím producentů v těchto regionech poskytována.







Oddíl 3

Odvětví včelařství

Článek 54

Cíle v odvětví včelařství

Členské státy sledují v odvětví včelařství alespoň jeden z relevantních specifických cílů stanovených v čl. 6 odst. 1.

Článek 55

Typy intervencí v odvětví včelařství a finanční podpora Unie

1. Členské státy si ve svých strategických plánech SZP zvolí k jednotlivým zvoleným specifickým cílům stanoveným v čl. 6 odst. 1 jeden nebo více těchto typů intervencí v odvětví včelařství: a) poradenské služby, technická pomoc, odborná příprava, informace a výměna osvědčených postupů, mimo jiné prostřednictvím budování sítí, pro včelaře a včelařské organizace; b) investice do hmotných a nehmotných aktiv, jakož i jiná opatření zaměřená mimo jiné na: i) boj proti škůdcům a nákazám napadajícím úly, zejména varroáze; ii) předcházení škodám způsobeným nepříznivými klimatickými jevy a podpora vývoje a využívání postupů hospodaření přizpůsobených měnícím se klimatickým podmínkám; iii) obnova včelstev v Unii včetně plemenitby včel; iv) racionalizace sezónního přesunu včelstev; c) opatření k podpoře laboratoří, které provádějí analýzu včelařských produktů, ztrát včel nebo poklesů produktivity a látek, které jsou pro včely potenciálně toxické; d) opatření k zachování nebo zvýšení stávajícího počtu úlů v Unii, včetně plemenitby včel; e) spolupráce se subjekty specializovanými na provádění výzkumných programů v oblasti včelařství a včelařských produktů; f) propagace, komunikace a marketing, včetně opatření k monitorování trhu a činností zaměřených zejména na zvyšování povědomí spotřebitelů o jakosti včelařských produktů; g) opatření ke zlepšení jakosti produktů.

2. Členské státy ve svých strategických plánech SZP odůvodní svou volbu specifických cílů a typů intervencí. V rámci zvolených typů intervencí členské státy jednotlivé intervence upřesní.

3. Členské státy stanoví ve svém strategickém plánu SZP finanční prostředky, které na typy intervencí zvolené v tomto strategickém plánu SZP poskytnou.

4. Členské státy poskytnou finanční prostředky přinejmenším ve stejné výši, jako činí finanční podpora Unie, kterou využívají na základě čl. 88 odst. 2 na podporu typů intervencí uvedených v odstavci 2 tohoto článku.

5. Celková finanční podpora poskytovaná Unií a členskými státy nepřesáhne výdaje vynaložené příjemcem.

6. Při vytváření svých strategických plánů SZP členské státy spolupracují se zástupci organizací v oblasti včelařství.

7. Členské státy každoročně oznamují Komisi počet úlů na svém území.

Článek 56

Další přenesené pravomoci pro typy intervencí v odvětví včelařství

Komisi je svěřena pravomoc přijímat v souladu s článkem 152 akty v přenesené pravomoci, kterými se toto nařízení doplňuje o další požadavky nad rámec těch, jež jsou stanoveny v tomto oddíle, pokud jde o:

a) povinnost členských států oznamovat každoročně Komisi počet úlů na svém území stanovenou v čl. 55 odst. 7;

b) definici „úlu“ a metody stanovení počtu úlů;

c) minimální příspěvek Unie na výdaje spojené s prováděním typů intervencí a jednotlivých intervencí podle článku 55.







Oddíl 4

Odvětví vína

Článek 57

Cíle v odvětví vína

Členské státy uvedené v čl. 88 odst. 1 sledují v odvětví vína jeden nebo více těchto cílů:

a) zlepšení hospodářské udržitelnosti a konkurenceschopnosti unijních producentů vína; tento cíl se vztahuje ke specifickým cílům stanoveným v čl. 6 odst. 1 písm. a), b), c) a h);

b) přispívání ke zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně a ke zlepšování udržitelnosti systémů produkce a zmírňování environmentálního dopadu odvětví vína v Unii, mimo jiné prostřednictvím podpory pěstitelů vína při snižování využívání vstupů a zavádění metod a postupů pěstování, které jsou z hlediska životního prostředí udržitelnější; tyto cíle se vztahují ke specifickým cílům stanoveným v čl. 6 odst. 1 písm. d) až f) a i);

c) zlepšení podmínek zaměstnávání a prosazování povinností zaměstnavatele, jakož i požadavků na bezpečnost a ochranu zdraví při práci v souladu se směrnicemi 89/391/EHS, 2009/104/ES a (EU) 2019/1152;

d) zlepšení výkonnosti vinařských podniků Unie a jejich schopnosti přizpůsobovat se požadavkům trhu a zvýšení jejich dlouhodobé konkurenceschopnosti v oblasti produkce výrobků z révy vinné a jejich uvádění na trh, včetně úspor energie, celkové energetické účinnosti a udržitelných procesů; tyto cíle se vztahují ke specifickým cílům stanoveným v čl. 6 odst. 1 písm. a) až e), g) a h);

e) přispívání k obnovení rovnováhy nabídky a poptávky na unijním trhu s vínem, s cílem předcházet krizím na trhu; tento cíl se vztahuje ke specifickému cíli stanovenému v čl. 6 odst. 1 písm. a);

f) přispívání k zabezpečení příjmů unijních producentů, pokud jim vzniknou ztráty v důsledku přírodních katastrof, nepříznivých klimatických jevů a napadení zvěří, chorobami nebo škůdci; tento cíl se vztahuje ke specifickému cíli stanovenému v čl. 6 odst. 1 písm. a);

g) zvyšování prodejnosti a konkurenceschopnosti unijních výrobků z révy vinné, zejména vývojem inovativních výrobků, procesů a technologií a dodáváním přidané hodnoty v jakémkoli článku dodavatelského řetězce; uvedený cíl může zahrnovat i předávání znalostí a vztahuje se ke specifickým cílům stanoveným v čl. 6 odst. 1 písm. a), b), c), e) a i);

h) zachování používání vedlejších produktů vinifikace pro průmyslové a energetické účely s cílem zajistit jakost vína Unie a současně i ochranu životního prostředí; tento cíl se vztahuje ke specifickým cílům stanoveným v čl. 6 odst. 1 písm. d) a e);

i) přispívání ke zvyšování povědomí spotřebitelů o odpovědné spotřebě vína a o unijních režimech jakosti vína; tento cíl se vztahuje ke specifickým cílům stanoveným v čl. 6 odst. 1 písm. b) a i);

j) zvýšení konkurenceschopnosti unijních výrobků z révy vinné ve třetích zemích, včetně otevírání a diverzifikace trhů s vínem; tento cíl se vztahuje ke specifickým cílům stanoveným v čl. 6 odst. 1 písm. b) a h);

k) přispívání ke zvyšování odolnosti producentů vůči výkyvům trhu; tento cíl se vztahuje ke specifickému cíli stanovenému v čl. 6 odst. 1 písm. a).

Článek 58

Typy intervencí v odvětví vína

1. K jednotlivým cílům zvoleným z cílů stanovených v článku 57 si členské státy uvedené v čl. 88 odst. 1 ve svých strategických plánech SZP zvolí jeden nebo více těchto typů intervencí: a) restrukturalizace a přeměna vinic, což je postup spočívající v jedné nebo více následujících činností: i) změna odrůdové skladby, rovněž prostřednictvím přeštěpování, a to i za účelem zlepšení jakosti nebo environmentální udržitelnosti, z důvodů přizpůsobení se změně klimatu nebo za účelem posílení genetické rozmanitosti; ii) přemístění vinic; iii) opětovná výsadba vinic, je-li nezbytná v důsledku povinného vyklučení ze zdravotních nebo fytosanitárních důvodů na pokyn příslušného orgánu členského státu; iv) zlepšení technik obhospodařování vinic, zejména zavedení vyspělých systémů udržitelné produkce, včetně omezení používání pesticidů, avšak kromě běžné obnovy vinic spočívající v opětovné výsadbě stejné odrůdy révy vinné v rámci stejného systému pěstování révy vinné po skončení přirozené životnosti révy; b) investice do hmotných a nehmotných aktiv v rámci vinařských zemědělských systémů, kromě operací relevantních pro typ intervence podle písmene a), do zařízení na zpracování a infrastruktury vinařského závodu, jakož i do struktur a nástrojů pro uvádění na trh; c) zelená sklizeň, kterou se rozumí úplné zničení nebo odstranění nezralých vinných hroznů, čímž se sníží výnos dané plochy na nulu, s výjimkou nesklizení spočívajícího v ponechání vinných hroznů obchodní jakosti na révových keřích na konci běžného produkčního cyklu; d) pojištění sklizně proti ztrátám příjmů v důsledk