2004R0725 — CS — 31.01.2009 — 001.001

Tento dokument je třeba brát jako dokumentační nástroj a instituce nenesou jakoukoli odpovědnost za jeho obsah

►B NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (ES) č. 725/2004 ze dne 31. března 2004, o zvýšení bezpečnosti lodí a přístavních zařízení (Text s významem pro EHP) (Úř. věst. L 129, 29.4.2004, p.6)

Ve znění:









▼B

NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (ES) č. 725/2004

ze dne 31. března 2004,

o zvýšení bezpečnosti lodí a přístavních zařízení

(Text s významem pro EHP)







EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 80 odst. 2 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ( 1 ), po konzultaci s Výborem regionů, v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy ( 2 ), vzhledem k těmto důvodům: (1) Úmyslné protiprávní činy a zvláště terorismus patří mezi největší hrozby pro ideály demokracie a svobody a pro hodnoty míru, které tvoří samé základy Evropské unie. (2) Bezpečnost námořní dopravy Evropského společenství a jeho občanů, kteří ji používají, a bezpečnost životního prostředí, která čelí hrozbám úmyslných protiprávních činů, zejména činů terorismu, pirátství a podobných, by měla být neustále zajištěna. (3) V souvislosti s přepravou zboží, které obsahuje zvlášť nebezpečné látky, například chemické a radioaktivní látky, představují uvedené protiprávní činy pro občany Unie a životní prostředí hrozby, jejichž potenciální následky jsou velmi vážné. (4) Dne 12. prosince 2002 přijala diplomatická konference Mezinárodní námořní organizace změny Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři (úmluva SOLAS) z roku 1974 a Mezinárodního předpisu o bezpečnosti lodí a přístavních zařízení (dále jen „předpis ISPS“). Tyto dokumenty mají zvýšit bezpečnost lodí používaných v mezinárodním obchodě a bezpečnost souvisejících přístavních zařízení a zahrnují závazná ustanovení, přičemž je nutné oblast působnosti některých z nich ve Společenství vyjasnit, a dále doporučení, z nichž některá by měla být stanovena ve Společenství jako závazná. (5) Aniž jsou dotčeny předpisy členských států v oblasti státní bezpečnosti a opatření, která mohou být přijata na základě hlavy VI Smlouvy o Evropské unii, mělo by být bezpečnostního cíle uvedeného ve druhém bodě odůvodnění dosaženo přijetím vhodných opatření v oblasti politiky námořní dopravy, které stanoví společné normy pro výklad, provádění a kontrolu ustanovení, která byla přijata diplomatickou konferencí Mezinárodní námořní organizace ze dne 12. prosince 2002, v rámci Společenství. Prováděcí pravomoci by měly být svěřeny Komisi, aby mohla přijímat podrobná prováděcí opatření. (6) Toto nařízení ctí základní práva a dodržuje zásady uznané zejména Listinou základních práv Evropské unie. (7) Bezpečnost je třeba zvýšit nejen na lodích používaných v mezinárodní lodní dopravě a v obslužných přístavních zařízeních, ale také na lodích provozujících vnitrostátní služby ve Společenství a v jejich přístavních zařízeních, zejména na osobních lodích, vzhledem k počtu lidských životů, jež by mohlo ohrožení této dopravy zasáhnout. (8) Část B předpisu ISPS zahrnuje řadu doporučení, která by se měla stát ve Společenství závaznými, aby napomáhala při jednotném pokroku k dosažení cíle bezpečnosti popsaného ve druhém bodě odůvodnění. (9) Za účelem přispění k uznanému a nezbytnému cíli podpory námořní plavby na krátkých trasách uvnitř Společenství by členské státy měly být požádány o uzavření, ve vztahu k pravidlu 11 zvláštních opatření úmluvy SOLAS ke zvýšení bezpečnosti námořní dopravy, dohod o bezpečnostních úpravách pro pravidelnou námořní dopravu uvnitř Společenství na stanovených linkách, které používají zvláštní přístavní zařízení, aniž by tím byla ohrožena celková úroveň bezpečnosti, o níž je usilováno. (10) Trvalé používání všech bezpečnostních pravidel stanovených tímto nařízením pro přístavní zařízení umístěná v přístavech příležitostně sloužících mezinárodní lodní dopravě by bylo neúměrné. Členské státy by měly na základě hodnocení bezpečnosti, která mají provádět, určit tyto dotčené přístavy a alternativní opatření, která poskytnou přiměřenou úroveň ochrany. (11) Členské státy by měly důrazně kontrolovat dodržování bezpečnostních předpisů na lodích, které hodlají vplout do přístavu Společenství, bez ohledu na jejich původ. Dotyčné členské státy by měly určit „orgán příslušný pro bezpečnost námořní dopravy“, který odpovídá za koordinaci, provádění a kontrolu uplatňování bezpečnostních opatření podle tohoto nařízení, jež se vztahují na lodě a přístavní zařízení. Tento orgán by měl vyžadovat od každé lodě, která hodlá vplout do přístavu, předběžné poskytnutí informací, které se týkají jejího mezinárodního osvědčení o bezpečnosti lodě a stupňů zabezpečení, na kterých loď dříve byla a v současnosti je provozována, a veškeré další praktické informace o bezpečnosti. (12) Členským státům by mělo být povoleno udělovat výjimky ze systémového požadavku poskytovat informace uvedené v 11. bodu odůvodnění v případě pravidelných dopravních služeb provozovaných v rámci Společenství nebo ve vnitrostátní pobřežní dopravě za podmínky, že společnosti provozující tyto služby mohou tyto informace poskytnout kdykoli na žádost příslušných orgánů členských států. (13) Bezpečnostní kontroly v přístavu mohou provádět orgány příslušné pro bezpečnost námořní dopravy členských států, ale také, pokud jde o mezinárodní osvědčení o bezpečnosti lodě, inspektoři působící v rámci státní přístavní inspekce podle směrnice Rady 95/21/ES ze dne 19. června 1995 o uplatňování mezinárodních norem pro bezpečnost lodí, zabránění znečištění a životní a pracovní podmínky na lodích, které využívají přístavy Společenství a plují v pobřežním moři členských států (státní přístavní inspekce) ( 3 ). Jde-li o různé orgány, je nutné upravit jejich vzájemné působení předpisy. (14) Vzhledem k tomu, že se provádění bezpečnostních opatření účastní více různých subjektů, měl by každý členský stát určit jeden příslušný orgán, který bude odpovídat za koordinaci a kontrolu uplatňování bezpečnostních opatření v lodní dopravě na celostátní úrovni. Aby bylo dosaženo bezpečnostního cíle uvedeného ve druhém bodě odůvodnění, měkly by členské státy poskytnout pro tento účel nezbytné zdroje, vypracovat národní plán provádění tohoto nařízení zejména tím, že stanoví časový rozvrh pro včasné provádění určitých opatření v souladu s rezolucí č. 6 přijatou diplomatickou konferencí Mezinárodní námořní organizace dne 12. prosince 2002. Účinnost kontrol provádění u jednotlivých vnitrostátních systémů by měla být předmětem inspekcí vykonávaných pod dohledem Komise. (15) Problematika účinného a jednotného uplatňování opatření v rámci této politiky vyvolává důležité otázky vzhledem k financování. Financování některých dalších bezpečnostních opatření by nemělo vést k narušení hospodářské soutěže. Proto by měla Komise okamžitě vypracovat studii (která se má zabývat zejména způsoby společného financování veřejnými orgány a provozovateli, aniž je dotčeno rozdělení pravomocí mezi členské státy a Evropské společenství) a předložit její výsledky spolu s případnými návrhy Evropskému parlamentu a Radě. (16) Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady č. 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi ( 4 ). Je třeba stanovit postup pro úpravy tohoto nařízení podle získaných zkušeností tak, aby se stala závaznými i další ustanovení části B předpisu ISPS, která původně závazná nebyla. (17) Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž zavedení a provádění vhodných opatření v oblasti politiky námořní dopravy, nemůže být dosaženo uspokojivě na úrovni členských států, a proto, z důvodů evropského rozměru tohoto nařízení, jich může být lze lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů, vzhledem k těmto důvodům: PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:







Článek 1

Cíle

1. Hlavním cílem tohoto nařízení je zavedení a provádění opatření Společenství zaměřených na zvýšení bezpečnosti lodí, které jsou používány v mezinárodní námořní dopravě a ve vnitrostátní námořní dopravě, a souvisejících přístavních zařízení vůči hrozbám mezinárodních úmyslných protiprávních činů.

2. Toto nařízení má rovněž poskytovat základ pro jednotný výklad, provádění a Společenstvím uskutečňované sledování zvláštních opatření ke zvýšení bezpečnosti námořní dopravy, která byla přijata diplomatickou konferencí Mezinárodní námořní organizace dne 12. prosince 2002, měnící Mezinárodní úmluvu o bezpečnosti lidského života na moři (úmluva SOLAS) a stanovící Mezinárodní předpis o bezpečnosti lodí a přístavních zařízení (předpis ISPS).

Článek 2

Definice

Pro účely tohoto nařízení se rozumí:

1. „zvláštními opatřeními úmluvy SOLAS ke zvýšení bezpečnosti námořní dopravy“ změny uvedené v příloze I tohoto nařízení, kterými se vkládá nová kapitola XI-2 do přílohy úmluvy Mezinárodní námořní organizace SOLAS, v platném znění,

2. „předpisem ISPS“ Mezinárodní předpis o bezpečnosti lodí a přístavních zařízení Mezinárodní námořní organizace, v platném znění,

3. „částí A předpisu ISPS“ preambule a závazné požadavky, které tvoří část A předpisu ISPS, připojené k tomuto nařízení jako příloha II, které se týkají kapitoly XI-2 přílohy úmluvy SOLAS v platném znění,

4. „částí B předpisu ISPS“ doporučení představující část B předpisu ISPS, která jsou připojena jako příloha III tohoto nařízení a týkají se kapitoly XI-2 přílohy úmluvy SOLAS, v platném znění, a části A předpisu ISPS, v platném znění,

5. „bezpečností námořní dopravy“ kombinace preventivních opatření k ochraně námořní dopravy a přístavních zařízení před ohrožením úmyslnými protiprávními činy,

6. „kontaktním místem pro bezpečnost námořní dopravy“ subjekt určený každým členským státem, aby sloužil Komisi a jiným členským státům jako kontaktní místo a usnadňoval a vyhodnocoval uplatňování bezpečnostních opatření stanovených tímto nařízením a informoval o něm,

7. „orgánem příslušným pro bezpečnost námořní dopravy“ orgán určený členským státem ke koordinaci, provádění a kontrole uplatňování bezpečnostních opatření stanovených tímto nařízením, které se týkají lodí nebo jednoho či více přístavních zařízení. Pravomoci tohoto orgánu se mohou lišit v závislosti na svěřených úkolech.

8. „mezinárodní námořní dopravou“ jakákoli přeprava námořní lodí z přístavního zařízení členského státu do přístavního zařízení nacházejícího se mimo tento členský stát a naopak,

9. „vnitrostátní námořní dopravou“ jakákoli přeprava námořní lodí po moři z přístavního zařízení členského státu do stejného nebo jiného přístavního zařízení v rámci téhož členského státu,

10. „pravidelnou lodní linkou“ série plaveb organizovaných tak, aby poskytovaly pravidelné přepravní služby mezi dvěma nebo více přístavy, a to: a) buď na základě zveřejněného plavebního řádu, b) nebo s takovou pravidelností nebo frekvencí, která představuje zřejmou systematickou službu,

11. „přístavním zařízením“ místo, kde dochází k součinnosti mezi lodí a přístavem: zahrnuje zejména kotviště, čekací nábřeží a přístupové cesty od moře,

12. „součinností mezi lodí a přístavem“ přímé a bezprostřední interakce způsobené jednáním, které vzniká v důsledku pohybu osob, zboží nebo při poskytování přístavních služeb směrem k lodi nebo směrem z lodi,

13. „úmyslným protiprávním jednáním“ úmyslné jednání, které svou podstatou nebo souvislostmi může způsobit škodu plavidlům, která jsou používána k mezinárodní nebo vnitrostátní námořní dopravě, jejich cestujícím nebo nákladu anebo v této souvislosti používanému přístavnímu zařízení.

Článek 3

Společná opatření a oblast působnosti

1. Pokud jde o mezinárodní námořní dopravu, uplatňují členské státy od 1. července 2004 plně zvláštní opatření ke zvýšení bezpečnosti námořní dopravy stanovená úmluvou SOLAS a částí A předpisu ISPS za podmínek a ve vztahu k lodím, společnostem a přístavním zařízením, které jsou ve zmíněných aktech uvedeny.

2. Pokud jde o vnitrostátní námořní dopravu, uplatňují členské státy od 1. července 2005 zvláštní opatření ke zvýšení bezpečnosti námořní dopravy stanovená úmluvou SOLAS a částí A předpisu ISPS, která se týkají osobních lodí třídy A, ve smyslu článku 4 směrnice Rady 98/18/ES ze dne 17. března 1998 o bezpečnostních pravidlech a normách pro osobní lodě ( 5 ), provozující vnitrostátní služby a pro jejich společnosti, které definuje pravidlo IX-1 úmluvy SOLAS, a pro jejich obslužná přístavní zařízení.

3. Členské státy na základě povinného vyhodnocení bezpečnostního rizika rozhodnou o rozsahu, v němž do 1. července 2007 uplatní ustanovení tohoto nařízení pro různé kategorie lodí, které provozují vnitrostátní služby odlišné od služeb uvedených v odstavci 2, pro jejich společnosti a pro jejich obslužná přístavní zařízení. Celkový stupeň zabezpečení nesmí být tímto rozhodnutím ohrožen.

Členské státy oznámí Komisi přijetí těchto rozhodnutí a jejich pravidelný přezkum, který musí být prováděn s odstupem nejdéle pěti let.

4. Při provádění ustanovení vyžadovaných podle odstavců 1, 2 a 3 musí členské státy brát plně v úvahu pokyny obsažené v části B předpisu ISPS.

5. Členské státy dosáhnou souladu s následujícími odstavci části B předpisu ISPS, jako kdyby byly závazné:

— 1.12 (revize bezpečnostních plánů lodí),

— 1.16 (hodnocení bezpečnosti přístavního zařízení),

— 4.1 (ochrana důvěrnosti bezpečnostních plánů a hodnocení),

— 4.4 (uznané bezpečnostní organizace),

— 4.5 (minimální pravomoc uznaných bezpečnostních organizací),

— 4.8 (stanovení stupně zabezpečení),

— 4.14, 4.15 a 4.16 (kontaktní místa a informace o bezpečnostních plánech přístavního zařízení),

— 4.18 (identifikační dokumenty),

— 4.24 (provádění bezpečnostních opatření doporučených státem loděmi, které plují v jeho výsostných vodách),

— 4.28 (obsazení lodi posádkou),

— 4.41 (sdělování informací o odepření vstupu do přístavu nebo vypovězení lodě z přístavu),

— 4.45 (lodě ze státu, který není stranou úmluvy),

— 6.1 (povinnost společnosti poskytnout veliteli lodi informace o provozovatelích lodě),

— 8.3 až 8.10 (minimální normy pro hodnocení bezpečnosti lodě),

— 9.2 (minimální normy pro bezpečnostní plán lodě),

— 9.4 (nezávislost uznaných bezpečnostních organizací),

— 13.6 a 13.7 (frekvence bezpečnostních poplachů a cvičení posádek lodí a bezpečnostních techniků společnosti a bezpečnostních důstojníků lodí),

— 15.3 a 15.4 (minimální normy pro hodnocení bezpečnosti přístavních zařízení),

— 16.3 a 16.8 (minimální normy pro bezpečnostní plány přístavních zařízení),

— 18.5. a 18.6 (frekvence bezpečnostních poplachů a cvičení v přístavních zařízeních a pro bezpečnostní techniky přístavních zařízení).

6. Aniž je dotčen odstavec 15.4 části A předpisu ISPS, se pravidelný přezkum hodnocení bezpečnosti přístavního zařízení stanovené v odstavci 1.16 části B předpisu ISPS provádí ve lhůtě pěti let od posledního provedení nebo přezkumu hodnocení.

7. Toto nařízení se nevztahuje na válečné lodě, lodě pro přepravu vojska, nákladní lodě o hrubé prostornosti méně než 500, lodě bez strojního pohonu, dřevěné lodě primitivní konstrukce, rybářská plavidla a plavidla, která se nezabývají obchodní činností.

8. Aniž jsou dotčeny odstavce 2 a 3, zajistí členské státy při schvalování bezpečnostních plánů lodí a bezpečnostních plánů přístavních zařízení, aby tyto plány obsahovaly vhodná ustanovení, která zajistí, aby ochrana lodí, na které se toto nařízení vztahuje, nebyla snížena jakoukoli jinou lodí nebo součinností mezi lodí a přístavem nebo součinností lodě s jinými loděmi, na které se toto nařízení nevztahuje.

Článek 4

Sdělování informací

1. Každý členský stát sděluje Mezinárodní námořní organizaci, Komisi a ostatním členským státům informace vyžadované podle pravidla 13 (sdělování informací) o zvláštních opatřeních úmluvy SOLAS ke zvýšení bezpečnosti námořní dopravy.

2. V případě vypovězení určité lodě z přístavu nebo odepření jejího vstupu do přístavu sdělí každý členský stát Komisi a ostatním členským státům kontaktní údaje styčných úředníků uvedených v odstavci 4.16 části B předpisu ISPS a informace stanovené v odstavci 4.41 části B předpisu ISPS.

3. Každý členský stát vypracuje seznam dotčených přístavních zařízení na základě provedeného vyhodnocení bezpečnosti přístavních zařízení a stanoví rozsah opatření, která jsou přijata podle odstavce 2 pravidla 2 (použitelnost pro přístavní zařízení, která slouží k občasné obsluze mezinárodních plaveb) zvláštních opatření úmluvy SOLAS ke zvýšení bezpečnosti námořní dopravy.

Každý členský stát sdělí uvedený seznam ostatním členským státům a Komisi nejpozději do 1. července 2004. Komisi a všem dotčeným členským státům budou sděleny také dostatečně podrobné údaje o přijatých opatřeních.

Článek 5

Dohody o jiných bezpečnostních opatřeních a rovnocenná bezpečnostní ujednání

1. Pro účely tohoto nařízení lze uplatňovat pravidlo 11 (dohody o jiných bezpečnostních opatřeních) zvláštních opatření úmluvy SOLAS ke zvýšení bezpečnosti námořní dopravy také na pravidelnou námořní dopravu provozovanou v rámci Společenství na pevně stanovených trasách a používající související přístavní zařízení.

2. Za tím účelem mohou členské státy každý za sebe uzavřít mezi sebou dvoustranné nebo mnohostranné dohody podle uvedeného pravidla úmluvy SOLAS. Členské státy mohou zvážit takové dohody zejména za účelem podpory námořní dopravy v rámci Společenství na krátké vzdálenosti.

Dotyčné členské státy oznámí o tyto dohody Komisi a poskytnou dostatečně podrobné údaje o opatřeních, aby mohla Komise posoudit, zda tyto dohody neohrožují stupeň zabezpečení jiných lodí nebo přístavních zařízení, na které se uvedené dohody nevztahují. Z oznámení Komisi lze vypustit podrobné údaje o opatřeních, které se přímo vztahují k vnitrostátní bezpečnosti.

Komise zjišťuje, zda uvedené dohody zaručují přiměřenou úroveň ochrany, zejména pokud jde o požadavky odstavce 2 výše uvedeného pravidla 11 úmluvy SOLAS, a zda jsou v souladu s právem Společenství a s řádným fungováním vnitřního trhu. Pokud dohody tato kritéria nesplňují, přijme Komise do čtyř měsíců rozhodnutí postupem podle čl. 11 odst. 3; v tom případě musí dotyčné členské státy tyto dohody buď odvolat, nebo odpovídajícím způsobem pravit.

3. Pravidelný přezkum uvedených dohod, stanovený odstavcem 4 pravidla 11 zvláštních opatření úmluvy SOLAS ke zvýšení bezpečnosti námořní dopravy, musí být prováděn s odstupem nejvýše pěti let.

4. Pro vnitrostátní námořní dopravu a pro přístavní zařízení uvedená v čl. 3 odst. 2 a 3 tohoto nařízení mohou členské státy přijmout bezpečnostní úpravy rovnocenné úpravám podle pravidla 12 (rovnocenné bezpečnostní úpravy), které se skládají ze zvláštních bezpečnostních opatření ke zvýšení bezpečnosti námořní dopravy úmluvy SOLAS, za podmínky, že tyto bezpečnostní úpravy jsou přinejmenším stejně účinné jako úpravy stanovené v kapitole XI-2 úmluvy SOLAS a odpovídající závazná ustanovení předpisu ISPS.

Po přijetí těchto úprav o nich sdělí dotyčný členský stát dostatečně podrobné informace Komisi a poskytne výsledky pravidelných revizí těchto úprav, které jsou prováděny s odstupem nejvýše pěti let od jejich přijetí nebo posledního přezkumu.

Podmínky pro uplatňování těchto úprav podléhají inspekcím Komise stanoveným a prováděným způsoby vymezenými v čl. 9 odst. 4, 5 a 6 tohoto nařízení.

Článek 6

Poskytování bezpečnostních informací před vstupem lodě do přístavu

1. Pokud loď, na kterou se vztahují požadavky zvláštních opatření ke zvýšení bezpečnosti námořní dopravy úmluvy SOLAS a předpisu ISPS nebo článku 3 tohoto nařízení, oznámí svůj úmysl vplout do přístavu členského státu, požádá orgán příslušný pro bezpečnost námořní dopravy tohoto členského státu o poskytnutí informací uvedených v pravidle 9 odst. 2.1 (lodě směřující do přístavu jiné smluvní strany) zvláštních opatření ke zvýšení bezpečnosti námořní dopravy úmluvy SOLAS. V případě potřeby tento orgán poskytnuté informace posoudí a případně použije postup stanovený v článku 2 uvedeného pravidla úmluvy SOLAS.

2. Informace uvedené v odstavci 1 musí být poskytnuty:

a) alespoň 24 hodin předem, nebo

b) nejpozději v době, kdy dotyčná loď opouští předchozí přístav, pokud je doba plavby kratší než 24 hodin, nebo

c) pokud není znám přístav, do kterého loď směřuje, nebo pokud došlo během plavby k jeho změně, ihned poté, co je znám přístav, do kterého loď směřuje.

3. Pro každou loď postiženou bezpečnostní událostí podle pravidla 1 odstavce 1.13 (definice) zvláštních opatření ke zvýšení bezpečnosti námořní dopravy úmluvy SOLAS se uchová zpráva o použitém postupu.

Článek 7

Výjimky z povinnosti poskytnout bezpečnostní informace před vstupem do přístavu

1. Členské státy mohou poskytnout linkám provozujícím službu pravidelné lodní přepravy mezi přístavními zařízeními nacházejícími se na jejich území výjimku z povinnosti stanovené článkem 6, pokud jsou splněny tyto podmínky:

a) společnost provozující tuto pravidelnou přepravu vede a aktualizuje seznam dotyčných lodí a předává jej orgánu příslušnému pro bezpečnost námořní dopravy pro dotyčný přístav,

b) za každou vykonanou plavbu se uchovává k dispozici pro orgán příslušný pro bezpečnost námořní dopravy na jeho žádost informace uvedená v pravidle 9 odst. 2.1 zvláštních opatření ke zvýšení bezpečnosti námořní plavby úmluvy SOLAS. Společnost musí zavést interní systém zajišťující možnost okamžitého zaslání uvedené informace orgánu příslušnému pro bezpečnost námořní dopravy na jeho žádost po 24 hodin denně.

2. Pokud mezinárodní pravidelnou linku provozují společně dva nebo více členských států, může kterýkoli ze zúčastněných členských států požádat ostatní členské státy o výjimku pro tuto linku v souladu s podmínkami odstavce 1.

3. Členské státy pravidelně kontrolují, zda jsou podmínky uvedené v odstavcích 1 a 2 plněny. Pokud alespoň jedna z těchto podmínek již není plněna, členské státy okamžitě odeberou výhodu výjimky pro dotyčnou společnost.

4. Členské státy vypracují a aktualizují seznam společností a lodí, kterým byla udělena výjimka podle tohoto článku. Sdělí tento seznam a jeho změny Komisi a všem dotčeným členským státům.

5. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 a 2, může členský stát z bezpečnostních důvodů požádat v jednotlivých případech o poskytnutí informace uvedené v pravidle 9 odst. 2.1 zvláštních opatření ke zvýšení bezpečnosti námořní dopravy úmluvy SOLAS před vstupem lodě do přístavu.

Článek 8

Kontroly bezpečnosti v přístavech členských států

1. Kontrolu osvědčení podle pravidla 9 odst. 1.1 (kontrola lodí v přístavu) zvláštních opatření ke zvýšení bezpečnosti námořní dopravy úmluvy SOLAS provádí v přístavu buď orgán příslušným pro bezpečnost námořní dopravy definovaný v čl. 2 odst. 7 tohoto nařízení, nebo inspektoři definovaní v čl. 2 odst. 5 směrnice Rady 95/21/ES.

2. Má-li úředník, který provádí kontrolu osvědčení podle odstavce 1, důvodné podezření, že dotyčná loď nesplňuje požadavky zvláštních opatření ke zvýšení bezpečnosti námořní dopravy úmluvy SOLAS a předpisu ISPS, avšak nenáleží k orgánu, který odpovídá v tomto členském státě za provádění opatření uvedených pravidle 9 v odst. 1.2 a 1.3 zvláštních opatření ke zvýšení bezpečnosti námořní dopravy úmluvy SOLAS, postoupí věc neprodleně uvedenému orgánu.

Článek 9

Provádění a kontrola plnění

1. Členské státy vykonávají správní a kontrolní úkoly vyžadované podle ustanovení zvláštních opatření ke zvýšení bezpečnosti námořní dopravy úmluvy SOLAS a předpisu ISPS. Zajišťují přidělení a účinné poskytování veškerých prostředků nezbytných k provádění tohoto nařízení.

2. Členské státy určí kontaktní místo pro bezpečnost námořní dopravy do 1. července 2004.

3. Každý členský stát přijme celostátní program pro provádění tohoto nařízení.

4. Po uplynutí šesti měsíců ode dne provedení odpovídajících opatření uvedených v článku 3 zahájí Komise ve spolupráci s kontaktním místem uvedeným v odstavci 2 sérii inspekcí, včetně inspekcí vhodného výběrového vzorku přístavních zařízení a dotčených společností, za účelem kontroly provádění tohoto nařízení členskými státy. Tyto inspekce berou v úvahu informace poskytnuté kontaktním místem uvedeným v odstavci 1, včetně kontrolních zpráv. Postupy provádění těchto inspekcí budou přijaty postupem podle čl. 11 odst. 2.

5. Úředníci zmocnění Komisí k provádění těchto inspekcí podle odstavce 4 vykonávají své pravomoci po předložení písemného oprávnění vydaného Komisí, které uvádí předmět, důvod a datum zahájení inspekce. Komise informuje o inspekcích v dostatečném předstihu členské státy, jichž se inspekce týkají.

Dotyčný členský stát se těmto inspekcím podrobí a zajistí, aby se jim rovněž podrobily dotčené orgány nebo osoby.

6. Komise předá zprávy o inspekci dotyčnému členskému státu, který ve lhůtě tří měsíců od jejich obdržení sdělí podrobné údaje o opatřeních přijatých k nápravě případných nedostatků. Zpráva a seznam přijatých opatření se předávají výboru uvedenému v čl. 11 odst. 1.

Článek 10

Začlenění změn mezinárodních nástrojů

1. Podle čl. 3 odst. 1 jsou prováděny ty mezinárodní nástroje uvedené v článku 2, které vstoupily v platnost, včetně jejich posledních změn, s výjimkou změn vyloučených z oblasti působnosti tohoto nařízení, které vyplývají z postupu pro kontrolu shody uvedeného v odstavci 5.

2. O začlenění změn do mezinárodních nástrojů uvedených v článku 2, pokud jde o lodě provozující vnitrostátní námořní dopravu a obslužná přístavní zařízení, na které se toto nařízení vztahuje, představují-li tyto změny technickou aktualizaci ustanovení úmluvy SOLAS a předpisu ISPS, se rozhoduje postupem podle čl. 11 odst. 2. Postup pro kontrolu shody stanovený v článku 5 se na tyto případy nepoužije.

3. Postupem podle čl. 11 odst. 2 lze přijmout předpisy, které definují jednotné postupy pro uplatňování závazných ustanovení předpisu ISPS, avšak bez rozšíření oblasti působnosti tohoto nařízení.

4. Pro účely tohoto nařízení a ke snížení nebezpečí rozporu mezi právními předpisy Společenství v oblasti námořní dopravy a mezinárodními nástroji spolupracují členské státy a Komise prostřednictvím koordinačních porad nebo jiných vhodných způsobů, aby případně stanovily společný postoj nebo přístup na příslušných mezinárodních fórech.

5. Zavádí se postup pro kontrolu shody, který vyloučí z oblasti působnosti tohoto nařízení pouze takové změny mezinárodního nástroje, u kterých existuje podle hodnocení Komise zjevné nebezpečí, že daná změna sníží úroveň bezpečnosti námořní dopravy nebo bude neslučitelná s právními předpisy Společenství.

Postup pro kontrolu shody lze použít výhradně k provedení změn tohoto nařízení v oblastech, na které se výslovně vztahuje postup uvedený v čl. 11 odst. 2, a pouze v rámci výkonu prováděcích pravomocí svěřených Komisi.

6. Za okolností uvedených v odstavci 5 zahájí postup pro kontrolu shody Komise, která může jednat případně i na žádost některého členského státu.

Návrh na opatření sledující vyloučení změny mezinárodního nástroje z oblasti působnosti tohoto nařízení předkládá Komise výboru zřízenému čl. 11 odst. 1 neprodleně po přijetí dotyčné změny.

Postup pro kontrolu shody, který případně zahrnuje postupy stanovené v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES, musí proběhnout ve lhůtě alespoň jednoho měsíce před uplynutím doby mezinárodně stanovené pro implicitní přijetí dotyčné změny nebo předpokládaného dne vstupu této změny v platnost.

7. V případě nebezpečí uvedeného v odst. 5 prvním pododstavci se členské státy během procesu kontroly shody zdrží jakékoli iniciativy sledující začlenění dané změny do vnitrostátních právních předpisů nebo uplatňování dotyčné změny mezinárodního nástroje.

8. Veškeré významné změny mezinárodních nástrojů, které jsou začleněny do právních předpisů Společenství o námořní dopravě v souladu s odstavci 5 a 6, se pro informaci zveřejňují v Úředním věstníku Evropské unie.

Článek 11

Postup projednávání ve výboru

1. Komisi je nápomocen výbor.

2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí

Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je jeden měsíc.

3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 6 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.

Doby uvedené v čl. 6 písm. b) a c) rozhodnutí 1999/468/ES jsou jeden měsíc.

4. Výbor přijme svůj jednací řád.

Článek 12

Důvěrnost

Při uplatňování tohoto nařízení přijímá Komise, v souladu s rozhodnutím Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom ze dne 29. listopadu 2001, kterým se mění její jednací řád ( 6 ), vhodná opatření k ochraně utajených informací, ke kterým má přístup nebo které jí byly sděleny členskými státy.

Členské státy přijímají rovnocenná opatření v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy.

Každá osoba, která vykonává bezpečnostní inspekce nebo zpracovává utajené informaci, které se vztahují k tomuto nařízení, musí mít prověrku pro příslušný stupeň utajení od členského státu, jehož je státním příslušníkem.

Článek 13

Šíření informací

1. Aniž je dotčeno právo veřejnosti na přístup k dokumentům stanovené nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise ( 7 ), jsou inspekční zprávy a odpovědi členských států uvedené v čl. 4 odst. 3, čl. 5 odst. 2 a 4 a čl. 9 odst. 6 tajné a nezveřejňují se. Jsou přístupné pouze příslušným orgánům, které je sdělí jen zúčastněným osobám pro jejich potřeby v souladu s platnými vnitrostátními pravidly pro šíření citlivých informací.

2. Členské státy, v souladu s platnými vnitrostátními právními předpisy a pokud je to možné, zacházejí s informacemi, které vyplývají z inspekčních zpráv a z odpovědí členských států, pokud se vztahují na jiné členské státy, jako s utajenými informacemi.

3. Pokud není jasné, zda některé inspekční zprávy a odpovědi mají nebo nemají být zveřejněny, projednají členské státy nebo Komise tuto záležitost s dotyčným členským státem.

Článek 14

Sankce

Členské státy zajistí zavedení účinných, přiměřených a odrazujících sankcí za porušení tohoto nařízení.

Článek 15

Vstup v platnost

Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

Použije se ode dne 1. července 2004, s výjimkou čl. 3 odst. 2 a 3 a čl. 9 odst. 4, které vstupují v platnost ke dnům stanoveným v uvedených článcích a od těchto dnů se i použijí.

Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.









PŘÍLOHA I

ZMĚNY PŘÍLOHY MEZINÁRODNÍ ÚMLUVY O BEZPEČNOSTI LIDSKÉHO ŽIVOTA NA MOŘI Z ROKU 1974, V PLATNÉM ZNĚNÍ

„KAPITOLA XI-2 ZVLÁŠTNÍ OPATŘENÍ KE ZVÝŠENÍ BEZPEČNOSTI NÁMOŘNÍ DOPRAVY

Pravidlo 1 Definice

1. Pro účely této kapitoly, není-li výslovně stanoveno jinak, se rozumí: .1 Lodí pro přepravu hromadného nákladu: loď pro přepravu hromadného nákladu definovaná pravidlem IX/1.6. .2 Tankerem pro přepravu chemických látek: tanker pro přepravu chemických látek definovaný pravidlem VII/8.2. .3 Tankerem pro přepravu zkapalněného plynu: tanker pro přepravu zkapalněného plynu definovaný pravidlem VII/11.2. .4 Vysokorychlostním plavidlem: vysokorychlostní plavidlo definované pravidlem X/1.2. .5 Mobilní vrtnou jednotkou: mechanicky poháněná mobilní vrtná jednotka definovaná pravidlem IX/1, ne na stanovišti. .6 Ropným tankerem: ropný tanker definovaný pravidlem II-1/2.12. .7 Společností: společnost definovaná pravidlem IX/1. .8 Stykem mezi lodí a přístavem: součinnost, k níž dochází při jednání, u kterých je loď přímo a bezprostředně zapojena do činností spojených s pohybem osob a zboží nebo poskytováním přístavních služeb do lodě a z lodě. .9 Přístavním zařízením: místo určené smluvním státem nebo příslušným orgánem, kde dochází ke styku mezi lodí a přístavem To zahrnuje zejména kotviště, čekací stanoviště a přístupové cesty od moře. .10 Stykem mezi loděmi: každá činnost, která se netýká přístavního zařízení a zahrnuje přesun zboží nebo osob z jedné lodě do druhé. .11 Pověřeným orgánem: organizace nebo správní orgán(y) pověřená (é) smluvním státem zajišťováním provádění ustanovení této kapitoly o bezpečnosti přístavních zařízení a styku mezi přístavním zařízením a loděmi z hlediska přístavního zařízení. .12 Mezinárodním předpisem o bezpečnosti lodí a přístavních zařízení (předpis ISPS): Mezinárodní předpis o bezpečnosti lodí a přístavních zařízení sestávající z části A (s jehož ustanoveními má být zacházeno jako se závaznými) a z části B (jejíž ustanovení jsou doporučeními), přijatý dne 12. prosince 2002 rezolucí č. 2 Konference smluvních států Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři z roku 1974, se změnami přijatými Mezinárodní námořní organizací (IMO), pokud: .1 změny části A tohoto předpisu jsou přijaty, uvedeny v platnost a jsou použitelné v souladu s článkem VIII současné úmluvy, který se týká postupů přijímání změn, které se vztahují na tuto přílohu, s výjimkou kapitoly I; a .2 změny části B předpisu přijal Výbor pro bezpečnost námořní dopravy podle svého jednacího řádu. .13 Bezpečnostní událostí: každý podezřelý čin nebo okolnost ohrožující bezpečnost lodě, včetně mobilní vrtné jednotky, vysokorychlostního plavidla, přístavního zařízení a jakéhokoli styku mezi lodí a přístavním zařízením nebo styku mezi loděmi. .14 Stupněm zabezpečení: kvalifikace stupně rizika vzniku bezpečnostní události nebo rizika pokusu o ni. .15 Prohlášením o bezpečnosti: dohoda uzavřená mezi lodí a přístavním zařízením nebo jinou lodí při vzájemném styku, která stanoví bezpečnostní opatření podniknutá dotčenými účastníky. .16 Uznanou bezpečnostní organizací: organizace s příslušnou odbornou způsobilostí v otázkách bezpečnosti a s příslušnou znalostí o provozu lodě a přístavu, která je oprávněna provádět hodnotící, ověřovací, schvalovací nebo certifikační činnosti vyžadované ustanoveními této kapitoly nebo částí A předpisu ISPS.

2. Pojem ‚loď‘, pokud je použit v pravidlech 3 až 13, zahrnuje také mobilní vrtné jednotky a vysokorychlostní plavidla.

3. Pojmem ‚všechny lodě‘, pokud je použit v této kapitole, se rozumí každá loď, na kterou se vztahuje tato kapitola.

4. Pojmem ‚smluvní stát‘, pokud je použit v pravidlech 3, 4, 7, 10, 11, 12 a 13, zahrnuje odkaz na ‚pověřený orgán‘.

Pravidlo 2 Provádění

1. Tato kapitola se vztahuje na: .1 tyto typy lodí vykonávajících mezinárodní plavby: .1.1 osobní lodě, včetně vysokorychlostních osobních plavidel, .1.2 nákladní lodě, včetně vysokorychlostních plavidel, o hrubé prostornosti 500 a více, a .1.3 mobilní vrtné jednotky; .2 přístavní zařízení obsluhující tyto lodě, které vykonávají mezinárodní plavby.

2. Aniž je dotčen odstavec 1.2, rozhodnutí smluvní státy o rozsahu uplatňování této kapitoly a příslušných článků části A předpisu ISPS i pro přístavní zařízení, která se nacházejí na jejich území, u kterých je, ačkoli je používají především lodě nevykonávající mezinárodní plavby, občas nutná obsluha lodí připlouvajících z mezinárodních plaveb nebo vyplouvajících na mezinárodní plavby. 2.1 Smluvní státy vycházejí při svém rozhodování podle odstavce 2 z hodnocení bezpečnosti přístavního zařízení provedeného podle části A předpisu ISPS. 2.2 Žádné z rozhodnutí, které smluvní stát přijme podle odstavce 2, nesmí ohrozit předpokládaný stupeň zabezpečení podle této kapitoly nebo části A předpisu ISPS.

3. Tato kapitola se nevztahuje na vojenské lodě, námořní vojenská pomocná zařízení nebo jiná plavidla ve vlastnictví smluvního státu nebo provozovaná smluvním státem a používaná pouze pro státní služby neobchodní povahy.

4. Žádným z ustanovení této kapitoly nejsou dotčena práva a povinnosti států podle mezinárodního práva.

Pravidlo 3 Povinnosti smluvních států v oblasti bezpečnosti

1. Správní orgány stanoví stupně zabezpečení a zajišťují poskytování informací o stupni zabezpečení lodím oprávněným plout pod jejich státní vlajkou. Dojde-li ke změnám stupně zabezpečení, je nutno informace o stupni zabezpečení aktualizovat tak, jak to vyžadují okolnosti.

2. Smluvní státy stanoví stupně zabezpečení a zajišťují poskytování informací o stupni zabezpečení přístavním zařízením na svém území a lodím před jejich vstupem do přístavu nebo během jejich setrvávání v přístavu, který se nachází na jejich území. Dojde-li ke změnám stupně zabezpečení, je třeba informace o stupni zabezpečení aktualizovat tak, jak to vyžadují okolnosti.

Pravidlo 4 Požadavky na společnosti a lodě

1. Společnosti musí dodržovat příslušné požadavky této kapitoly a části A předpisu ISPS, s přihlédnutím k doporučením uvedeným v části B předpisu ISPS.

2. Lodě musí dodržovat příslušné požadavky této kapitoly a části A předpisu ISPS, s přihlédnutím k doporučením uvedeným v části B předpisu ISPS a jejich dodržování musí být ověřováno a osvědčováno podle části A předpisu ISPS.

3. Před vstupem do přístavu a během setrvávání v přístavu, který se nachází se na území smluvního státu, musí loď dodržovat požadavky na stupeň zabezpečení stanovený tímto smluvním státem, i když je tento stupeň zabezpečení vyšší než stupeň zabezpečení stanovený správním orgánem pro tuto loď.

4. Na zvýšení stupně zabezpečení musí lodě reagovat bez zbytečného prodlení.

5. Nedodržuje-li loď požadavky této kapitoly nebo části A předpisu ISPS nebo nemůže dodržovat požadavky stupně zabezpečení stanovené správním orgánem nebo jiným smluvním státem, které se na danou loď vztahují, pak tato loď musí informovat příslušný oprávněný orgán před uskutečněním jakéhokoli styku mezi lodí a přístavem nebo před vstupem do přístavu, podle toho, co nastane dřív.

Pravidlo 5 Zvláštní odpovědnost společností

Společnost zajišťuje, aby velitel lodě měl na lodi vždy k dispozici informace, z nichž mohou úředníci řádně zmocnění smluvním státem zjistit:

.1 osobu odpovědnou za jmenování členů posádky nebo jiných osob, které jsou v současnosti zaměstnány nebo vykonávají na dotyčné lodi v jakékoli funkci činnost související s činností lodě;

.2 osobu odpovědnou za rozhodování o použití lodě;

.3 v případech, kdy je loď pronajata podle podmínek smlouvy o nájmu lodě, strany této smlouvy.

Pravidlo 6 Lodní bezpečnostní poplašný systém

1. Všechny lodě musí být vybaveny lodním bezpečnostním poplašným systémem, a to: .1 lodě vyrobené ke dni 1. července 2004 a později; .2 osobní lodě včetně vysokorychlostních osobních plavidel, vyrobené přede dnem 1. července 2004, ne později než v den první prohlídky radiového zařízení, konané po dni 1. července 2004; .3 ropné tankery, tankery pro přepravu chemických látek, tankery pro přepravu zkapalněného plynu, lodě pro přepravu hromadného nákladu a vysokorychlostní nákladní plavidla o hrubé prostornosti 500 a více, vyrobené přede dnem 1. července 2004, nejpozději při první prohlídce radiového zařízení konané po dni 1. července 2004; .4 jiné nákladní lodě o hrubé prostornosti 500 a více a mobilní vrtné jednotky postavené přede dnem 1. července 2004, nejpozději při první prohlídce radiového zařízení konané po dni 1. července 2006.

2. Je-li lodní bezpečnostní poplašný systém uveden do chodu: .1 musí vydat a vyslat bezpečnostní varování z lodě na pobřeží příslušnému orgánu, který byl určen správním orgánem, jímž může být za těchto okolností také příslušná společnost, s uvedením totožnosti lodě, místa polohy a sdělení, že bezpečnost lodě je ohrožena; .2 nezašle hlášení o lodním bezpečnostním varování žádným jiným lodím; .3 nevyhlásí na dotyčné lodi žádný poplach a .4 pokračuje v bezpečnostní pohotovosti lodě až do okamžiku, kdy je deaktivován nebo je změněno jeho nastavení.

3. Lodní bezpečnostní poplašný systém musí: .1 být schopen aktivace z velitelského můstku a přinejmenším z jednoho dalšího místa a .2 odpovídat provozním normám, které nejsou pod úrovní norem, které stanovila Mezinárodní námořní organizace.

4. Aktivační místa lodního bezpečnostního poplachového systému musí být navržena tak, aby se zabránilo náhodnému spuštění lodního bezpečnostního poplašného systému.

5. Požadavek vybavení lodě bezpečnostním poplašným systémem lze splnit také používáním radiového zařízení uzpůsobeného tak, aby splňovalo požadavky kapitoly IV, pokud jsou splněny všechny požadavky tohoto nařízení.

6. Pokud příslušný správní orgán obdrží oznámení o bezpečnostním varování z lodě, okamžitě je oznámí státu, v jehož blízkosti se dotyčná loď právě nachází.

7. Pokud smluvní stát obdrží oznámení o lodním bezpečnostním varování z lodě, která není oprávněna plout pod jeho vlajkou, musí to okamžitě oznámit příslušnému správnímu orgánu a případně státu (státům), v jehož (jejichž) blízkosti se dotyčná loď právě nachází.

Pravidlo 7 Ohrožení lodí

1. Smluvní státy stanoví stupně zabezpečení a zajišťují poskytování informací o stupni zabezpečení lodím, které působí v jejich pobřežním moři nebo které oznámily svůj úmysl vplout do jejich výsostních vod.

2. Smluvní státy zřídí kontaktní místo, jehož prostřednictvím mohou tyto lodě požádat o rady nebo pomoc a podávat zprávy o jakýchkoli bezpečnostních záležitostech týkajících se jiných lodí, pohybů nebo komunikace.

3. Zjistí-li se nebezpečí útoku, dotyčný smluvní stát oznámí dotyčným lodím a jejich správním orgánům: .1 současný stupeň zabezpečení; .2 veškerá bezpečnostní opatření, která by měly dotyčné lodě zavést ke své ochraně před útokem v souladu s částí A předpisu ISPS; a .3 bezpečnostní opatření, která se pobřežní stát případně rozhodl přijmout.

Pravidlo 8 Diskreční právo velitele lodi v otázkách ochrany a bezpečnosti lodě

1. Společnost, nájemce lodě ani žádná jiná osoba nesmí bránit veliteli lodi v přijetí nebo provedení jakéhokoli rozhodnutí, které je podle odborného posouzení velitele lodi nezbytné k udržení ochrany a bezpečnosti lodě. To zahrnuje rovněž odmítnutí nalodění osob (kromě osob určených a řádně zmocněných smluvním státem) nebo jejich osobního majetku a odmítnutí naložit náklad, včetně kontejnerů nebo jiných uzavřených jednotek pro přepravu nákladu.

2. Pokud podle odborného posouzení velitele lodi dojde během provozu lodě ke střetu mezi požadavky bezpečnosti týkajícími se dotyčné lodě, použije velitel ty, které jsou nutné pro zachování bezpečnosti lodě. V těchto případech může velitel provést prozatímní bezpečnostní opatření a neprodleně o nich informuje správní orgán a případně i smluvní vládu, v jejímž přístavu loď působí nebo do kterého hodlá vplout. Veškerá tato prozatímní bezpečnostní opatření, přijatá na základě tohoto pravidla, musí v co největší míře odpovídat současnému stupni zabezpečení. V případě výskytu takových případů, dotyčný správní orgán zajistí řešení těchto konfliktů a omezení možnosti jejich opětovného výskytu na minimum.

Pravidlo 9 Kontrolní opatření a opatření k zajištění dodržování předpisů

1. Kontrola lodí v přístavu 1.1 Pro účely této kapitoly každá loď, na kterou se vztahuje tato kapitola, podléhá po dobu, po kterou je v přístavu jiného smluvního státu, kontrole, kterou vykonávají tímto státem řádně zmocnění úředníci, kteří mohou být shodní s osobami, které vykonávají také funkce uvedené v pravidle I/19. Tato kontrola se omezuje na ověření, zda se na lodi nachází platné mezinárodní osvědčení o bezpečnosti lodě nebo platné prozatímní mezinárodní osvědčení o bezpečnosti lodě vydané podle části A předpisu ISPS (dále jen osvědčení), které, pokud je platné, musí být přijato, neexistuje-li důvodné podezření, že dotyčná loď nesplňuje požadavky této kapitoly nebo části A předpisu ISPS. 1.2 Existují-li nepochybné důvody pro takové podezření nebo není-li platné osvědčení předloženo na požádání, uloží úředníci řádně zmocnění smluvním státem této lodi jedno nebo více kontrolních opatření podle odstavce 1.3. Takto uložené opatření musí být přiměřené s ohledem na pokyny podle části B předpisu ISPS. 1.3 Tato kontrolní opatření zahrnují inspekci lodě, pozdržení lodě, zadržení lodě, omezení provozu lodě včetně pohybu v přístavu nebo vypovězení lodě z přístavu. Tato kontrolní opatření mohou navíc nebo alternativně zahrnovat jiná menší správní nebo nápravná opatření.

2. Lodě směrující do přístavu jiného smluvního státu 2.1 Pro účely této kapitoly může smluvní stát požadovat, aby lodě, které hodlají vplout do jeho přístavů, poskytly úředníkům řádně zmocněným tímto státem následující informace, za účelem zajištění dodržení této kapitoly před vstupem do přístavu tak, aby nebylo nutné uložit kontrolní opatření nebo kroky: .1 o tom, že loď má platné osvědčení a jméno orgánu, který je vydal; .2 stupeň zabezpečení, na kterém je loď aktuálně provozována; .3 stupeň zabezpečení, na kterém byla loď provozována v kterémkoli předchozím přístavu, pokud uskutečňovala styk mezi lodí a přístavním zařízením v časovém rozmezí uvedeném v odstavci 2.3; .4 veškerá zvláštní nebo dodatečná bezpečnostní opatření, která přijala dotyčná loď v kterémkoli předchozím přístavu, v němž se uskutečnil styk s přístavním zařízením v časovém rozmezí uvedeném v odstavci 2.3; .5 že v průběhu jakéhokoli styku s jinou lodí, který se uskutečnil v časovém rozmezí uvedeném v odstavci 2.3, dodržela tato loď příslušné bezpečnostní postupy; nebo .6 jiné praktické informace týkající se bezpečnosti (ne však podrobné údaje bezpečnostního plánu lodě), s přihlédnutím k doporučením uvedeným v části B předpisu ISPS. Pokud o to smluvní stát požádá, musí mu dotyčná loď nebo společnost potvrdit informace podle výše uvedených požadavků, které je pro smluvní stát přijatelné. 2.2 Každá loď, na kterou se vztahuje tato kapitola a která hodlá vplout do přístavu jiné smluvní strany, poskytne na žádost úředníků tímto státem řádně zmocněných informace podle odstavce 2.1. Velitel lodi může odmítnout poskytnutí informací s tím, že je srozuměn s případným následkem odepření vstupu do přístavu. 2.3 Loď musí uchovávat záznamy o informací uvedených v odstavci 2.1 přinejmenším pro posledních deset zastávek v přístavních zařízeních. 2.4 Pokud řádně zmocnění úředníci smluvního státu přístavu, do kterého dotyčná loď hodlá vplout, mají po obdržení informací uvedených v odstavci 2.1 důvodné podezření, že dotyčná loď nesplňuje požadavky této kapitoly nebo části A předpisu ISPS, musí se pokusit o navázání spojení s lodí a spojení mezi lodí a správním orgánem za účelem sjednání nápravy. Jestliže spojení nevede k nápravě nebo tito úředníci mají důvodné podezření, že daná loď nesplňuje požadavky této kapitoly nebo části A předpisu ISPS, mohou tito úředníci přijmout vůči lodi opatření uvedená v odstavci 2.5. Veškerá tato opatření musí být přiměřená, s přihlédnutím k pokynu uvedenému v části B předpisu ISPS. 2.5 Tato opatření zahrnují: .1 požadavek sjednání nápravy; .2 požadavek, aby loď odplula na určené místo v pobřežním moři nebo vnitřních vodách dotyčného smluvního státu; .3 inspekci dotyčné lodě, je-li tato loď v pobřežním moři smluvního státu, do jehož přístavu hodlá vplout; .4 odepření vstupu do přístavu. Před zahájením každého takového opatření musí smluvní stát informovat dotyčnou loď o svých záměrech. Po obdržení této informace může velitel lodě odvolat úmysl vplout do přístavu. V takových případech se toto nařízení nepoužije.

3. Další ustanovení 3.1 V případě: .1 uložení kontrolního opatření, kdy se nejedná o méně významné správní nebo nápravné opatření uvedené v odstavci 1.3; nebo .2 přijetí jakýchkoli opatření uvedených v odstavci 2.5, úředník řádně zmocněný smluvním státem musí okamžitě písemně informovat správní orgán s uvedením přijatých kontrolních opatření nebo kroků, jakož i důvodů, jež k nim vedly. Smluvní stát, který ukládá kontrolní opatření nebo podniká stanovené kroky, o nich musí informovat také uznanou bezpečnostní organizaci, která vydala osvědčení týkající se dotyčné lodě, jakož i organizaci. 3.2 Je-li lodi odepřen vstup do přístavu nebo je-li loď z přístavu vypovězena, orgány státu přístavu mají sdělit významné skutečnosti orgánům státu nejbližších příslušných přístavů, pokud jsou známy, do nichž dotyčná loď směřuje a ostatních příslušných pobřežních států, s přihlédnutím k doporučením, které má vydat Mezinárodní námořní organizace. Důvěrnost a ochrana těchto oznámení musí být zajištěna. 3.3 Odepření vstupu do přístavu podle odstavců 2.4 a 2.5 nebo vypovězení z přístavu podle odstavců 1.1 až 1.3, se ukládá pouze pokud úředníci řádně zmocnění smluvním státem mají důvodné podezření, že dotyčná loď představuje bezprostřední ohrožení bezpečnosti osob, lodí nebo jiného majetku a neexistují žádné jiné vhodné prostředky pro odstranění této hrozby. 3.4 Kontrolní opatření uvedená v odstavci 1.3 a kroky uvedené v odstavci 2.5 se podle tohoto nařízení uloží pouze do doby, kdy porušení příslušných požadavků, které vedlo k přijetí kontrolních opatření nebo kroků, bude napraveno ke spokojenosti smluvního státu, s přihlédnutím k případným opatřením navrhnutým lodí nebo správním orgánem. 3.5 Pokud smluvní státy vykonávají kontrolu podle odstavce 1 nebo kroky podle odstavce 2: .1 je třeba vyvinout veškeré úsilí k tomu, aby se předešlo nepřiměřenému zadržení nebo zdržení lodě. Pokud je loď takto zadržena nebo zdržena nepřiměřeně, má nárok na náhradu utrpěné ztráty nebo škody; a .2 nesmí být bráněno nezbytnému přístupu k lodi z humanitárních důvodů a pro účely bezpečnosti.

Pravidlo 10 Požadavky na přístavní zařízení

1. Přístavní zařízení musí dodržovat příslušné požadavky této kapitoly a části A předpisu ISPS, s přihlédnutím k doporučením uvedeným v části B předpisu ISPS.

2. Smluvní státy, na jejichž území se nacházejí přístavní zařízení, na která se vztahuje toto nařízení, musí zajistit: .1 provádění, přezkoumávání a schvalování vyhodnocení bezpečnosti těchto přístavních zařízení v souladu s částí A předpisu ISPS a .2 vypracování, přezkoumávání, schvalování a provádění bezpečnostních plánů přístavních zařízení v souladu s částí A předpisu ISPS.

3. Smluvní státy určí a sdělují opatření, která je třeba zahrnout do bezpečnostního plánu přístavního zařízení podle jednotlivých stupňů zabezpečení, včetně případů, kdy je vyžadováno předložení prohlášení o bezpečnosti.

Pravidlo 11 Jiné dohody o bezpečnosti

1. Smluvní státy mohou při provádění této kapitoly a části A předpisu ISPS uzavřít dvojstranné i mnohostranné písemné dohody s jinými smluvními státy o jiných bezpečnostních úpravách, které se vztahují na krátké mezinárodní plavby na stanovených trasách mezi přístavními zařízeními nacházejícími se na jejich územích.

2. Žádná z těchto dohod nesmí ohrozit úroveň bezpečnosti jiných lodí nebo přístavních zařízení, které nejsou v dané dohodě zahrnuty.

3. Žádná loď, na kterou se vztahuje taková dohoda, nesmí uskutečňovat styk mezi loděmi s lodí, na kterou se nevztahuje dotyčná dohoda.

4. Tyto dohody se pravidelně přezkoumávají s přihlédnutím k získaným zkušenostem, jakož i ke všem změnám příslušných okolností nebo hodnocení ohrožení bezpečnosti lodí, přístavních zařízení nebo tras, na které se daná dohoda vztahuje.

Pravidlo 12 Rovnocenné bezpečnostní úpravy

1. Správní orgán může povolit určité lodi nebo skupině lodí, které jsou oprávněny plout pod vlajkou jeho státu, aby provedla jiná bezpečnostní opatření, která jsou rovnocenná s opatřeními uvedenými v této kapitole nebo v části A předpisu ISPS, pokud jsou tato bezpečnostní opatření přinejmenším stejně účinná jako opatření stanovená v této kapitole anebo v části A předpisu ISPS. Správní orgán, který tato opatření povolí, musí o jejich náležitostech vyrozumět Mezinárodní námořní organizaci.

2. Při provádění této kapitoly a části A předpisu ISPS může smluvní stát povolit určitému přístavnímu zařízení nebo skupině přístavních zařízení nacházejících se na jeho území, kromě těch, která jsou zahrnuta v dohodě uzavřené podle pravidla 11, provedení bezpečnostních opatření rovnocenných s opatřeními stanovenými v této kapitole anebo v části A předpisu ISPS, pokud tato bezpečnostní opatření jsou alespoň stejně účinná jako opatření stanovená v této kapitole anebo v části A předpisu ISPS. Správní orgán, který tato opatření povolí, musí o jejich náležitostech vyrozumět Mezinárodní námořní organizaci.

Pravidlo 13 Sdělování informací

1. Smluvní státy nejpozději do 1. července 2004 sdělí Mezinárodní námořní organizaci a poskytnou k dispozici pro společnosti a lodě tyto informace: .1 jména a podrobné kontaktní údaje jejich vnitrostátního orgánu nebo orgánů odpovídajících za bezpečnost lodí a přístavních zařízení; .2 místa na jejich území, na která se vztahují schválené bezpečnostních plány přístavních zařízení; .3 jména a kontaktní údaje těch, kdo byli určeni pro nepřetržité přijímání bezpečnostních varovných hlášení z lodí na pobřeží, zmíněných v pravidle 6.2.1 a pro následné jednání; .4 jména a kontaktní údaje těch, kdo byli určeni pro nepřetržité přijímání sdělení smluvních států, které vykonávají opatření spojená s kontrolováním a zajišťováním dodržování ustanovení uvedených v pravidle 9.3.1 a následné jednání; .5 jména a kontaktní údaje těch, kdo byli určeni pro nepřetržité poskytování rad nebo pomoci lodím a kterým mohou lodě hlásit veškeré bezpečnostní problémy uvedené v pravidle 7.2, a pak aktualizovat tyto informace, podle toho kdy a k jakým změnám dojde. Mezinárodní námořní organizace zasílá tyto kontaktní údaje smluvním státům pro informaci jejich úředníků.

2. Smluvní státy musí sdělit organizaci nejpozději do 1. července 2004 jména a kontaktní údaje všech uznaných bezpečnostních organizací oprávněných jednat jejich jménem, spolu s údaji o zvláštní příslušnosti těchto organizací a podmínkách jejich oprávnění. Tyto informace se musí aktualizovat, jakmile dojde k jejich změnám. Organizace rozesílá tyto údaje jiným smluvním státům za účelem informování jejich úředníků.

3. Smluvní státy sdělí Mezinárodní námořní organizaci nejpozději do 1. července 2004 seznam schválených bezpečnostních plánů přístavních zařízení pro přístavní zařízení nacházející se na jejich území, včetně míst, na které se vztahují jednotlivé schválené bezpečnostní plány přístavních zařízení a s odpovídajícím datem schválení; následně sdělují požadované údaje, jakmile dojde k následujícím změnám: .1 změny míst, na které se vztahuje schválený bezpečnostní plán přístavního zařízení, které mají být nebo byly provedeny. V těchto případech sdělovaná informace uvádí změny místa nebo míst zahrnutých v plánu a den, kdy tyto změny mají být nebo byly provedeny; .2 zrušení nebo návrh zrušení schváleného bezpečnostního plánu přístavního zařízení, který byl uveden v seznamu předloženém Mezinárodní námořní organizaci; V těchto případech se ve sdělované informaci uvede den, kdy má zrušení nabýt účinnosti nebo kdy bylo provedeno. V těchto případech je nutné vyrozumět Mezinárodní námořní organizaci co nejdříve, kdy je to prakticky možné; a .3 seznam schválených bezpečnostních plánů přístavních zařízení má být doplněn. V těchto případech musí být ve sdělované informaci uvedeno místo nebo místa, na která se plán vztahuje a datum schválení.

4. Smluvní státy musí sdělovat Mezinárodní námořní organizaci, v pětiletém rozmezí po 1. červenci 2004, revidovaný a aktualizovaný seznam, který uvádí všechny schválené bezpečnostní plány přístavních zařízení pro přístavní zařízení nacházející se na jejich území spolu s místy, na která se jednotlivé schválené bezpečnostní plány přístavního zařízení vztahují a odpovídající datum schválení (a datum schválení každé jeho změny), toto sdělení má přednost a nahrazuje veškeré informace sdělené organizaci podle odstavce 3 během předchozích pěti let.

5. Smluvní státy sdělují organizaci informace o uzavření dohody podle pravidla 11. Sdělovaná informace musí zahrnovat: .1 jména smluvních států, které tuto dohodu uzavřely, .2 přístavní zařízení a stanovené trasy, na které se vztahuje dohoda, .3 lhůty pro přezkoumávání dohody, .4 datum vstupu dohody v platnost, .5 informace o veškerých uskutečněných konzultacích s jinými smluvními státy; a dále musí smluvní státy sdělovat Mezinárodní námořní organizaci údaje, které se týkají změny nebo ukončení platnosti dohody co nejdříve, jakmile to bude prakticky možné.

6. Každý smluvní stát, který povolí podle pravidla 12 jakékoli rovnocenné bezpečnostní úpravy týkající se lodě oprávněné plout pod jeho vlajkou nebo přístavního zařízení nacházejícího se na jeho území o nich vyrozumí Mezinárodní námořní organizaci.

7. Informace sdělené podle odstavce 3 zašle Mezinárodní námořní organizace jiným smluvním stranám na základě jejich žádosti.“









PŘÍLOHA II

„MEZINÁRODNÍ PŘEDPIS O BEZPEČNOSTI LODÍ A PŘÍSTAVNÍCH ZAŘÍZENÍ

PREAMBULE

1. Diplomatická konference o bezpečnosti námořní dopravy, která se konala v prosinci 2002 v Londýně, přijala ke zvýšení bezpečnosti námořní dopravy nová ustanovení Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři z roku 1974, jakož i tento předpis. Tyto nové předpisy vytvářejí mezinárodní rámec, v němž mohou lodě a přístavní zařízení spolupracovat při odhalování činů a zamezování činům, které ohrožují bezpečnost v oblasti námořní dopravy.

2. Po tragických událostech z 11. září 2001, se 22. zasedání Mezinárodní námořní organizace (dále jen ‚organizace‘), které se konalo v listopadu 2001, jednomyslně usneslo na vypracování nových opatření vztahujících se k ochraně lodí a přístavních zařízení, která by měla být přijata konferencí smluvních států Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři z roku 1974 (známou jako diplomatická konference o námořní bezpečnosti), v prosinci 2002. Přípravy na tuto diplomatickou konferenci byly svěřeny výboru Organizace pro námořní bezpečnost (Maritime Safety Committee - MSC) na základě návrhů, které byly předloženy členskými státy, mezivládními organizacemi a nevládními organizacemi s poradním postavením u organizace.

3. K urychlení vypracování a přijetí příslušných bezpečnostních opatření zřídil MSC na své první mimořádné schůzi, konané také v listopadu 2001, pracovní skupinu pro námořní bezpečnost. První řádná schůze pracovní skupiny MSC se konala v únoru 2002 a výsledky jednání byly předloženy a projednány na 75. zasedáním MSC v květnu 2002, na kterém byla zřízena dočasná pracovní skupina za účelem dalšího rozpracování předložených návrhů. 75. zasedání MSC zhodnotilo zprávu této pracovní skupiny a doporučilo urychlení této práce v době mezi zasedáními prostřednictvím další pracovní skupiny, která se sešla v září 2002. 76. zasedání MSC zhodnotilo výsledky této pracovní skupiny ze září 2002 a výsledky další práce vykonané pracovní skupinou MSC během 76. zasedání MSC v prosinci 2002, bezprostředně před diplomatickou konferencí a bylo dohodnuto konečné znění textů navrhovaných diplomatické konferenci k projednání.

4. Diplomatická konference (9.-13. prosince 2002) přijala také změny stávajících ustanovení Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři z roku 1974 (dále jen ‚úmluva SOLAS 74‘), ve snaze urychlit provádění požadavku, který se vztahuje na zavedení systémů automatické identifikace a přijala nová pravidla doplňující kapitolu XI-I úmluvy SOLAS 74, jež se týkají označování lodí identifikačním číslem lodě a vedení nepřetržitého přehledného záznamu na lodi. Diplomatická konference přijala také řadu rezolucí, které se týkají zejména provádění a revize tohoto předpisu, technické spolupráce a spolupráce s Mezinárodní organizací práce a se Světovou celní organizací. Dále uznala, že po dokončení práce těchto dvou organizací bude potřeba projednat a změnit některá nová ustanovení o námořní bezpečnosti.

5. Ustanovení kapitoly XI-2 úmluvy SOLAS 74 a tento předpis se vztahují na lodě a přístavní zařízení. Rozšíření úmluvy SOLAS 74 na přístavní zařízení bylo dohodnuto z toho důvodu, že úmluva SOLAS 74 poskytuje nejrychlejší prostředky k zajištění vstupu nezbytných bezpečnostních opatření v platnost a k rychlému nabytí účinku těchto opatření. Dále však bylo dohodnuto, že ustanovení, která se vztahují na přístavní zařízení, by se měla týkat pouze styku mezi lodí a přístavem. Širší problematika bezpečnosti přístavních oblastí bude předmětem další spolupráce mezi Mezinárodní námořní organizací a Mezinárodní organizací práce. Bylo rovněž dohodnuto, že předmětná ustanovení by se neměla vztahovat na přímou reakci na útok nebo na činnosti nezbytné k uvedení situace do předchozího stavu po takovém útoku.

6. Při navrhování uvedených ustanovení byla věnována péče, aby byla zajištěna jejich slučitelnosti s ustanoveními Mezinárodní úmluvy o normách výcviku, kvalifikace a strážní služby námořníků, 1978, v platném znění, Mezinárodního předpisu pro řízení bezpečnosti (předpis ISM) a harmonizovaného systému prohlídek a vydávání osvědčení.

7. Ustanovení představují významnou změnu v postoji mezinárodního námořního sektoru k otázce bezpečnosti v oblasti námořní dopravy. Uznává se, že mohou představovat pro některé smluvní státy značné dodatečné břemeno. Je uznána důležitost technické spolupráce pro pomoc smluvním stranám při provádění těchto ustanovení.

8. Provádění ustanovení bude vyžadovat neustálou účinnou spolupráci a porozumění mezi všemi, kdo používají lodě a přístavní zařízení nebo se jimi zabývají, včetně posádek lodí a zaměstnanců v přístavech, cestujících, dopravců nákladu, lodní a přístavní správy a osob působících v národních i místních orgánech v jejichž příslušnosti je zajišťování bezpečnosti. Jestliže současné praktiky a postupy neskýtají přiměřenou bezpečnost bude je nutno přezkoumat a změnit. Sektor námořní dopravy a přístavů a národní i místní orgány musejí přibrat další úkoly v zájmu zvýšené námořní bezpečnosti.

9. Při provádění bezpečnostních ustanovení uvedených v kapitole XI-2 úmluvy SOLAS 74 a v části A tohoto předpisu by měla být brána v úvahu doporučení podle části B tohoto předpisu. Rozsah uplatňování těchto doporučení může být ale různý a záviset na povaze přístavního zařízení a lodě, druhu zajišťované služby a nákladu.

10. Žádné ustanovení tohoto předpisu nelze vykládat nebo používat způsobem, který je neslučitelný s náležitou úctou k základním právům a svobodám uvedeným v mezinárodních nástrojích, zejména těm, které se týkají pracovníků námořní dopravy a uprchlíků, včetně Deklarace Mezinárodní organizace práce o základních zásadách a právech při práci, jakož i mezinárodních norem týkajících se pracujících v námořní dopravě a přístavech.

11. S ohledem na skutečnost, že Úmluva o usnadnění námořní dopravy z roku 1965, v platném znění, stanoví, že státní orgány musí umožnit členům posádek jiných zemí vstup na pevninu během doby, kdy se loď, na které dopluli do přístavu, v tomto přístavu zdržuje, za předpokladu, že byly splněny formality při vjezdu lodě do přístavu a státní orgány neměly žádný důvod k odepření povolení ke vstupu na pevninu z důvodů ochrany veřejného zdraví, veřejné bezpečnosti nebo veřejného pořádku. Smluvní státy by měly při schvalování bezpečnostních plánů lodí a přístavních zařízení náležitě přihlédnout ke skutečnosti, že lodní personál žije a pracuje na lodi a potřebuje odpočinek na pevnině a přístup k zařízením sociální vybavenosti, která jsou umístěna na pevnině, včetně zařízení lékařské péče.

ČÁST A

ZÁVAZNÉ POŽADAVKY TÝKAJÍCÍ SE KAPITOLY XI-2 PŘÍLOHY MEZINÁRODNÍ ÚMLUVY O BEZPEČNOSTI LIDSKÉHO ŽIVOTA NA MOŘI Z ROKU 1974, V PLATNÉM ZNĚNÍ

1. OBECNÁ USTANOVENÍ

1.1 Úvod

Tato část Mezinárodního předpisu o bezpečnosti lodí a přístavních zařízení obsahuje závazná ustanovení, na něž odkazuje kapitola XI-2 Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři z roku 1974, v platném znění.

1.2 Cíle

Cíle tohoto předpisu jsou:

.1 stanovit mezinárodní rámec zahrnující spolupráci mezi smluvními státy, orgány ústřední i místní správy, odvětvími námořní dopravy a přístavů k odhalování případů ohrožení bezpečnosti a k přijímání preventivních opatření proti bezpečnostním událostem, které postihují lodě a přístavní zařízení používaná v mezinárodním obchodě;

.2 k zajišťování námořní bezpečnosti stanovit příslušné role a povinnosti smluvních států, ústředních i místních orgánů správy, odvětví námořní dopravy a přístavů, a to na vnitrostátní i mezinárodní úrovni;

.3 zajistit včasné a účinné shromažďování a výměnu informací týkajících se bezpečnosti;

.4 poskytovat metodiku pro vyhodnocení bezpečnosti za účelem vypracovávání plánů a postupů umožňujících reagovat na změny stupňů zabezpečení a

.5 zajišťovat zavádění vhodných a přiměřených opatření bezpečnosti námořní dopravy.

1.3 Funkční požadavky

Tento předpis obsahuje řadu funkčních požadavků potřebných k dosažení jeho cílů. Mezi ně patří zejména tyto požadavky:

.1 shromažďování a vyhodnocování informací týkajících se ohrožení bezpečnosti a výměna těchto informací s příslušnými smluvními státy;

.2 požadavek vedení záznamů o komunikaci u lodí a v přístavních zařízeních;

.3 zamezování neoprávněnému přístupu na lodě, do přístavních zařízení a jejich vyhrazených prostor;

.4 zamezování vnášení zbraní, zápalných zařízení a výbušnin bez povolení na lodě nebo do přístavních zařízení;

.5 poskytnutí prostředků pro vyhlášení poplachu v reakci na ohrožení bezpečnosti nebo na bezpečnostní událost;

.6 vyžadování bezpečnostních plánů lodí a přístavních zařízení, které jsou založeny na hodnocení bezpečnosti;

.7 vyžadování školení, technického výcviku a cvičení, aby bylo zajištěno seznámení se s bezpečnostními plány a postupy.

2. DEFINICE

2.1 Pro účely této části se rozumí, není-li výslovně stanoveno jinak: .1 Úmluvou: Mezinárodní úmluva o bezpečnosti lidského života na moři z roku 1974, v platném znění. .2 Pravidly: pravidla úmluvy. .3 Kapitolou: kapitola úmluvy. .4 Bezpečnostním plánem lodě: plán vytvořený k zajištění uplatňování opatření na palubě lodi, který je určen k ochraně osob na palubě, nákladu, nákladních dopravních jednotek, lodních zásob nebo lodě před rizikem bezpečnostní události. .5 Bezpečnostním plánem přístavního zařízení: plán vypracovaný k zajištění provádění opatření, která jsou určena k ochraně přístavního zařízení a lodí, osob, nákladu, nákladních dopravních jednotek a lodních zásob v přístavním zařízení před rizikem bezpečnostní události. .6 Lodním bezpečnostním důstojníkem: osoba na lodi, odpovědná veliteli lodě, určená společností jako osoba odpovědná za bezpečnost lodě, včetně provádění a správy bezpečnostního plánu lodě, a za styk s bezpečnostním referentem společnosti a s bezpečnostními techniky přístavních zařízení. .7 Bezpečnostním technikem společnosti: osoba určená společností, která zajistí provádění hodnocení bezpečnosti lodě, vypracován bezpečnostní plán lodě, jeho předložení ke schválení a následného provádění a správy, jakož i styk s bezpečnostními techniky přístavů a lodí. .8 Bezpečnostním technikem přístavního zařízení: osoba určená jako odpovědná osoba za vypracování, provádění, revizi a správu bezpečnostního plánu přístavního zařízení a za styk s lodními bezpečnostními techniky a s bezpečnostními techniky společnosti. .9 Stupněm zabezpečení 1: stupeň, na kterém musí být neustále dodržována příslušná minimální ochranná bezpečnostní opatření. .10 Stupněm zabezpečení 2: stupeň, na kterém musí být dodržována i příslušná další ochranná bezpečnostní opatření, a to po dobu zvýšeného rizika výskytu bezpečnostní události. .11 Stupněm zabezpečení 3: stupeň, na kterém musí být dodržována další zvláštní ochranná bezpečnostní opatření, a to po omezenou dobu, kdy je vznik bezpečnostní události pravděpodobný nebo bezprostřední, ačkoli není nutné znát konkrétní cíl.

2.2 Termín ‚loď‘, pokud je v tomto předpisu použit, se vztahuje i na mobilní vrtné jednotky a vysokorychlostní plavidla definovaná v pravidle XI-2/1.

2.3 Termín ‚smluvní stát‘ v souvislosti s odkazem na přístavní zařízení, pokud je použit v článcích 14-18, zahrnuje i pověřený orgán.

2.4 Termíny, které nejsou v této části definovány rozdílně, mají význam jaký je jim připsán v kapitolách I a XI-2.

3. POUŽITÍ

3.1 Tento předpis se použije pro: .1 následující typy lodí používaných k mezinárodním plavbám: .1 osobní lodě včetně vysokorychlostních osobních plavidel; .2 nákladní lodě včetně vysokorychlostních plavidel o hrubé prostornosti 500 tun a vyšší a .3 mobilní vrtné jednotky; .2 přístavní zařízení sloužící lodím, které vykonávají mezinárodními plavbami.

3.2 Aniž je dotčen článek 3.1.2, rozhodují smluvní státy o rozsahu uplatňování této části předpisu na přístavní zařízení, která se nacházejí na jejich území, jsou používána zejména loděmi, které nevykonávají mezinárodní plavby, ale musí příležitostně sloužit lodím při vyplutí nebo připlutí v souvislosti s mezinárodní plavbou. 3.2.1 Smluvní státy vycházejí při svých rozhodnutích podle článku 3.2 z hodnocení bezpečnosti přístavního zařízení provedeného podle této části tohoto předpisu. 3.2.2 Rozhodnutí přijaté smluvním státem podle článku 3.2 nesmí ohrozit stupeň zabezpečení, jehož dosažením předpokládá kapitola XI-2 nebo tato část tohoto předpisu.

3.3 Tento předpis se nevztahuje na vojenské lodě, námořní vojenská pomocná zařízení a na jiné lodě vlastněné nebo provozované smluvním státem a používané pouze v souvislosti se státní službou neobchodní povahy.

3.4 Články 5 až 13 a 19 této části se vztahují na společnosti a lodě uvedené v pravidle XI-2/4.

3.5 Články 5 a 14 až 18 této části se vztahují na přístavní zařízení uvedená v pravidle XI-2/10.

3.6 Žádným ustanovením tohoto předpisu nejsou dotčena práva nebo povinnosti států podle mezinárodního práva.

4. POVINNOSTI SMLUVNÍCH STÁTŮ

4.1 S výhradou pravidla XI-2/3 a XI-2/7 musí smluvní státy stanovit stupně zabezpečení a vydat doporučení pro ochranu před bezpečnostními událostmi. Vyšší stupně zabezpečení znamenají větší pravděpodobnost výskytu bezpečnostních událostí. Při stanovení vhodného stupně zabezpečení je třeba vzít v úvahu zejména tyto faktory: .1 do jaké míry je informace o ohrožení věrohodná; .2 do jaké míry je informace o ohrožení potvrzena; .3 do jaké míry je informace o ohrožení specifická nebo bezprostředně hrozící; .4 potenciální důsledky takové bezpečnostní události.

4.2 Při stanovení stupně zabezpečení 3 smluvní státy v případě potřeby vydají příslušné instrukce a poskytnou bezpečnostní informace lodím a přístavním zařízením, které by mohly být postiženy.

4.3 Smluvní státy mohou postoupit uznané bezpečnostní organizaci některé své povinnosti týkající se bezpečnosti podle kapitoly XI-2 a této části předpisu s výjimkou: .1 stanovení použitelného stupně zabezpečení; .2 schválení vyhodnocení bezpečnosti přístavního zařízení a následných změn schváleného vyhodnocení; .3 určení přístavních zařízení, u kterých je požadováno určení bezpečnostního technika přístavního zařízení; .4 schválení bezpečnostního plánu přístavního zařízení a následných změn tohoto schváleného plánu; .5 vykonávání kontrolních opatření a opatření k dosažení shody podle pravidla XI-2/9 a .6 stanovení požadavků na prohlášení o bezpečnosti.

4.4 Smluvní státy musí, v rozsahu, jaký považují za vhodný, testovat účinnost bezpečnostních plánů lodí a bezpečnostních plánů přístavních zařízení nebo změn těchto plánů, které schválily, nebo v případě lodí plánů, které byly schváleny jejich jménem.

5. PROHLÁŠENÍ O BEZPEČNOSTI

5.1 O tom, kdy se má prohlášení o bezpečnosti vyžadovat, rozhodují smluvní státy na základě vyhodnocení rizika, které představuje styk mezi lodí a přístavem nebo styk mezi loděmi pro osoby, majetek nebo životní prostředí.

5.2 Loď může vyžadovat vyplnění prohlášení o bezpečnosti, jestliže: .1 loď je provozována na vyšším stupni zabezpečení než jaké má přístavní zařízení nebo jiná loď, s níž je ve styku; .2 mezi smluvními státy existuje dohoda o prohlášení o bezpečnosti, která se vztahuje na určité mezinárodní plavby nebo určité lodě vykonávající tyto plavby; .3 došlo ke vzniku bezpečnostního ohrožení nebo bezpečnostní události týkající se lodě nebo přístavního zařízení; .4 loď je v přístavu, který nemusí používat schválený bezpečnostní plán přístavního zařízení; .5 loď je ve styku mezi loděmi s jinou lodí, pro který se nepožaduje použití schváleného bezpečnostního plánu lodě.

5.3 Žádosti o vyplnění prohlášení o bezpečnosti podané podle tohoto článku musí být potvrzeny příslušným přístavním zařízením nebo lodí.

5.4 Prohlášení o bezpečnosti musí vyplnit: .1 velitel lodi nebo lodní bezpečnostní důstojník jménem lodě (lodí); .2 v případě potřeby bezpečnostní technik přístavního zařízení nebo, rozhodne li smluvní stát jinak, jakýkoli jiný orgán odpovědný za bezpečnost na pevnině, jménem přístavního zařízení.

5.5 Prohlášení o bezpečnosti uvede požadavky na zabezpečení, které by mohly být společné přístavnímu zařízení a lodi (nebo lodím), a povinnosti těchto stran.

5.6 S ohledem na pravidlo XI-2/9.2.3 stanoví smluvní státy minimální dobu, po kterou musí být prohlášení o bezpečnosti uloženo v přístavních zařízeních, které se nacházejí na jejich území.

5.7 S ohledem na pravidlo XI-2/9.2.3 stanoví správní orgány minimální dobu, po kterou musí být prohlášení o bezpečnosti uloženo na lodích oprávněných plout pod jejich vlajkou.

6. POVINNOSTI SPOLEČNOSTI

6.1 Společnost zajistí, aby bezpečnostní plán lodě obsahoval jasné prohlášení, které zdůrazňuje pravomoc velitele plavidla. Společnost v bezpečnostním plánu lodě stanoví, že velitel lodi má nejvyšší pravomoc a nese odpovědnost za rozhodování, které se týká bezpečnosti a ochrany lodě, a za případné vyžádání pomoci od společnosti nebo smluvního státu.

6.2 Společnost zajistí, aby se bezpečnostnímu technikovi společnosti, veliteli plavidla a lodnímu bezpečnostnímu důstojníkovi dostávalo potřebné podpory pro plnění jejich povinností a úkolů podle kapitoly XI-2 a této části předpisu.

7. ZABEZPEČENÍ LODĚ

7.1 Loď musí provádět svou činnost na níže uvedených stupních zabezpečení, stanovených smluvním státem.

7.2 Při stupni zabezpečení 1 se na všech lodích provádějí následující činnosti, a to prostřednictvím vhodných opatření a s přihlédnutím k doporučením stanoveným v části B tohoto předpisu, za účelem určení a přijetí preventivních opatření, která zabrání bezpečnostní události: .1 zajišťování plnění veškerých bezpečnostních povinností lodě; .2 kontrolování přístupu na loď; .3 kontrolování naloďování osob a jejich osobních věcí; .4 sledování vyhrazených prostorů tak, aby do nich mohly vstupovat pouze oprávněné osoby; .5 sledování palubních prostorů a prostorů v okolí lodě; .6 dohlížení na manipulací s nákladem a s lodními zásobami; .7 zajišťování připravenosti bezpečnostní komunikace.

7.3 Při stupni zabezpečení 2 se uplatní u každé činnosti podle článku 7.2 další ochranná opatření uvedená v bezpečnostním plánu lodě, s přihlédnutím k doporučením uvedeným v části B tohoto předpisu.

7.4 Při stupni zabezpečení 3 se uplatní u každé činnosti podle článku 7.2 další zvláštní ochranná opatření uvedená v bezpečnostním plánu lodě, s přihlédnutím k doporučením uvedeným v části B tohoto předpisu.

7.5 Pokud je stupeň zabezpečení 2 nebo 3 stanoven správním orgánem, musí loď vždy potvrdit příjem instrukcí o změně stupně zabezpečení.

7.6 Před vplutím do přístavu nebo při pobytu v přístavu, který se nachází na území smluvního státu, který stanovil stupeň zabezpečení 2 nebo 3, musí dotyčná loď potvrdit příjem této instrukce a potvrdit bezpečnostnímu technikovi přístavního zařízení zahájení provádění příslušných opatření a postupů popsaných v bezpečnostním plánu lodě a v případě stupně zabezpečení 3 postupů popsaných v instrukcích vydaných smluvním státem, který stanovil stupeň zabezpečení 3. Tato loď musí ohlásit veškeré potíže, k nimž došlo při provádění. V těchto případech bezpečnostní technik přístavního zařízení společně s lodním bezpečnostním důstojníkem koordinují příslušná opatření.

7.7 Jestliže je určitá loď požádána správním orgánem, aby stanovila vyšší stupeň zabezpečení nebo již je na vyšším stupni zabezpečení, než jaký je stanoven pro přístav, do něhož hodlá vplout nebo v němž se již nachází, pak tato loď neprodleně zašle informaci o této situaci příslušnému správnímu orgánu smluvního státu, na jehož území se dotyčné přístavní zařízení nachází a bezpečnostnímu technikovi tohoto přístavního zařízení. 7.7.1 V takových případech se lodní bezpečnostní důstojník spojí s bezpečnostním technikem přístavního zařízení a v případě potřeby koordinují příslušné akce.

7.8 Správní orgán, který vyžaduje od lodí oprávněných plout pod jeho vlajkou, aby v přístavu jiného smluvního státu stanovily stupeň zabezpečení 2 nebo 3, musí o této skutečnosti neprodleně informovat dotyčný smluvní stát.

7.9 Pokud smluvní státy stanoví stupně zabezpečení a zajistí poskytnutí informací o stupních zabezpečení lodím provádějícím svou činnost v jejich výsostních vodách, nebo které sdělily svůj záměr vplout do jejich výsostních vod, musí být těmto lodím doporučeno, aby zachovávaly ostražitost a okamžitě sdělily svému správnímu orgánu a pobřežním státům v jejich blízkosti veškeré získané informace, které by mohly ohrozit bezpečnost námořní dopravy v dané oblasti. 7.9.1 Při informování takových lodí o používaném stupni zabezpečení musí smluvní stát, s přihlédnutím k doporučením uvedeným v části B tohoto předpisu, informovat tyto lodě o všech bezpečnostních opatřeních, která by měly přijmout, případně i o opatřeních přijatých smluvním státem za účelem zajištění ochrany před ohrožením.

8. HODNOCENÍ BEZPEČNOSTI LODĚ

8.1 Hodnocení bezpečnosti lodě je podstatnou a nedílnou součástí procesu vypracování a aktualizace bezpečnostního plánu lodě.

8.2 Bezpečnostní technik společnosti zajišťuje, aby hodnocení bezpečnosti lodě prováděly osoby s příslušnou odborností pro hodnocení bezpečnosti lodě podle tohoto článku, s přihlédnutím k doporučením uvedeným v části B tohoto předpisu.

8.3 Hodnocení bezpečnosti konkrétní lodě může provádět uznaná bezpečnostní organizace, s výhradou článku 9.2.1.

8.4 Hodnocení bezpečnosti lodě zahrnuje místní šetření bezpečnostní situace a alespoň tyto prvky: .1 identifikace stávajících bezpečnostních opatření, postupů a operací; .2 identifikace a hodnocení hlavních činností lodě, jejichž ochrana je důležitá; .3 identifikace možných ohrožení hlavních činností lodě a pravděpodobnost jejich výskytu za účelem stanovení bezpečnostních opatření a jejich priorit; .4 identifikace slabých míst, včetně lidských faktorů, v infrastruktuře, programech a postupech.

8.5 Hodnocení bezpečnosti lodě musí společnost zdokumentovat, přezkoumávat, přijímat a uchovávat.

9. BEZPEČNOSTNÍ PLÁN LODĚ

9.1 Každá loď musí být vybavena bezpečnostním plánem lodě, který byl schválený správním orgánem. Tento plán musí obsahovat ustanovení pro tři stupně zabezpečení definované v této části předpisu. 9.1.1 Bezpečnostní plán pro určitou loď může vypracovat uznaná bezpečnostní organizace, s výhradou článku 9.2.1.

9.2 Správní orgán může svěřit posuzování a schvalování bezpečnostních plánů lodí a změn dříve schváleného plánu uznaným bezpečnostním organizacím. 9.2.1 V těchto případech může uznaná bezpečnostní organizace posuzovat a schválit bezpečnostní plán určité lodě nebo jeho změny, jen pokud se neúčastnila přípravy hodnocení bezpečnosti, ani vypracování bezpečnostního plánu této lodě nebo jeho změn.

9.3 Předložení bezpečnostního plánu lodě nebo změn schváleného plánu ke schválení musí být provázeno hodnocením bezpečnosti, na jehož základě byl vypracován dotyčný plán nebo návrh na změnu plánu.

9.4 Bezpečnostní plán lodě musí být vypracován s ohledem na doporučení uvedené v části B tohoto předpisu a musí být sepsán v pracovním jazyce nebo jazycích lodě. Jestliže použitým jazykem není jazyk anglický, francouzský nebo španělský, je třeba přiložit překlad do jednoho z těchto jazyků. Plán musí obsahovat alespoň následující: .1 opatření, jež mají zabránit vnášení zbraní, nebezpečných látek a zařízení určených k použití proti osobám, lodím nebo přístavům a jejichž přeprava na loď není povolena, na loď; .2 identifikaci vyhrazených prostor a opatření k zamezení neoprávněnému přístupu do těchto prostor; .3 opatření zamezující neoprávněnému přístupu na loď; .4 postupy vypořádání se s bezpečnostním ohrožením nebo s narušením bezpečnosti, včetně ustanovení pro zajištění hlavních činností lodě nebo styku mezi lodí a přístavem; .5 postupy pro plnění bezpečnostních instrukcí, které mohou vydat smluvní státy při stupni zabezpečení 3; .6 postupy evakuace v případě ohrožení bezpečnosti nebo narušení bezpečnosti; .7 povinnosti členů posádky lodě, jimž byly svěřeny bezpečnostní úkoly, a ostatních členů posádky, jež se týkají bezpečnostních aspektů; .8 postupy ověřování bezpečnostních činností; .9 postupy školení, technického výcviku a cvičení související s plánem; .10 postupy pro styku s bezpečnostními činnostmi přístavního zařízení; .11 postupy pravidelného přezkoumávání plánu a jeho aktualizace; .12 postupy podávání zpráv o bezpečnostních událostech; .13 určení bezpečnostního technika lodě; .14 určení bezpečnostní technika společnosti, včetně podrobných údajů pro nepřetržité spojení; .15 postupy zajišťování inspekce, testování, kalibrace a údržby veškerého bezpečnostního vybavení lodě; .16 četnost testování nebo kalibrace veškerého bezpečnostního vybavení lodě; .17 označení umístění spínačů systému bezpečnostního poplachového zařízení; .18 postupy, instrukce a doporučení pro používání bezpečnostního poplachového systému lodě, včetně jeho testování, spuštění, vypnutí a opětovného nastavení, jakož i pro vyloučení planých poplachů. 9.4.1 Pracovníci provádějící interní ověřování bezpečnostních činností, které jsou uvedeny v plánu, nebo hodnocení provádění plánu nesmí být spojeni s ověřovanými činnostmi, s výjimkou případů, kdy to není možné vzhledem k velikosti a povaze společnosti nebo lodě.

9.5 Správní orgán rozhoduje o tom, které změny schváleného bezpečnostního plánu lodě nebo bezpečnostního vybavení podle schváleného plánu nesmí být provedeny bez schválení tímto orgánem. Tyto změny musí být přinejmenším stejně účinné, jako opatření stanovená v kapitole XI-2 a v této části předpisu. 9.5.1 Povaha změn bezpečnostního plánu lodě nebo bezpečnostního zařízení, které byly správním orgánem výslovně schváleny v souladu s článkem 9.5, musí být popsána v dokumentu, který jasně uvádí toto schválení. Toto schválení musí být na lodi k dispozici a předkládá se společně s mezinárodním osvědčením o bezpečnosti lodě (nebo s prozatímním mezinárodním osvědčením o bezpečnosti lodě). Jsou-li tyto změny dočasné, nemusí být, po opětovném zavedení původně schválených opatření nebo schváleného vybavení, již takového dokumentu na lodi dále uchováván.

9.6 Tento plán může být uchováván v elektronické podobě. V tom případě musí být chráněn postupy, které zabraňují jeho neoprávněnému smazání, zničení a změnění.

9.7 Tento plán musí být chráněn před neoprávněným přístupem a vyzrazením.

9.8 Bezpečnostní plány lodě nejsou předmětem inspekcí prováděných úředníky řádně zmocněnými smluvním státem k provádění kontrol a opatření k zajištění shody podle pravidla XI-2/9, s výjimkou okolností uvedených v článku 9.8.1. 9.8.1 Jestliže úředníci řádně zmocnění smluvním státem mají důvodné podezření, že loď nesplňuje požadavky kapitoly XI-2 nebo části A tohoto předpisu, a jediným prostředkem k ověření nebo nápravě porušení bude přezkoumání příslušných požadavků bezpečnostního plánu lodě, bude jim výjimečně povolen omezený přístup ke konkrétním částem plánu, které se týkají porušení, avšak pouze se souhlasem smluvního státu nebo velitele dotyčného plavidla. Ustanovení plánu, která se týkají článku 9.4 odstavců 2, 4, 5, 7, 15, 17 a 18 této části předpisu se však považují za důvěrné informace a nemohou být předmětem inspekce bez souhlasu dotyčného smluvního státu.

10. ZÁZNAMY

10.1 Na lodi se musí uchovávat, a to alespoň po minimální dobu stanovenou správním orgánem a s přihlédnutím k pravidlu XI-2/9.2.3, záznamy o těchto činnostech, které jsou zahrnuty v bezpečnostním plánu lodě: .1 školení, technický výcvik a cvičení; .2 bezpečnostní ohrožení a bezpečnostní události; .3 narušení bezpečnosti; .4 změny stupně zabezpečení; .5 sdělení týkající se přímé bezpečnosti lodě, například konkrétního ohrožení lodě nebo přístavního zařízení, v němž se loď nachází nebo nacházela; .6 interní ověřování a přezkoumávání bezpečnostních činností; .7 pravidelné přezkoumávání hodnocení bezpečnosti lodě; .8 pravidelné přezkoumávání bezpečnostního plánu lodě; .9 provádění změn plánu a .10 údržba, kalibrace a testování veškerého bezpečnostního vybavení lodě, včetně testování bezpečnostního poplachového systému lodě.

10.2 Záznamy musí být vedeny v pracovním jazyce nebo jazycích lodě. Není-li použitým jazykem jazyk anglický, francouzský nebo španělský, musí být připojen i překlad do jednoho z těchto jazyků.

10.3 Záznamy musí být vedeny v elektronické podobě. V tomto případě musí být chráněny postupy, které zabrání jejich neoprávněnému vymazání, zničení nebo změně.

10.4 Záznamy musí být chráněny před neoprávněným přístupem nebo vyzrazením.

11. BEZPEČNOSTNÍ TECHNIK SPOLEČNOSTI

11.1 Společnost určí bezpečnostního technika společnosti. Osoba určená za bezpečnostního technika společnosti může působit jako bezpečnostní technik společnosti pro jednu nebo několik lodí, v závislosti na počtu a typu lodí provozovaných danou společností, pokud je jasně uvedeno, za které lodě tato osoba odpovídá. Společnost může, v závislosti na počtu a typu lodí, které provozuje, určit jako bezpečnostní techniky společnosti více osob, pokud jasně určí, za které lodě každá z těchto osob odpovídá.

11.2 Povinnosti a úkoly bezpečnostního technika společnosti zahrnují, kromě těch, které jsou uvedeny jinde v této části tohoto předpisu, zejména tyto: .1 navrhování stupně ohrožení, kterému bude loď pravděpodobně vystavena, zjištěném pomocí příslušného hodnocení a jiných relevantních informací; .2 zajišťování provádění hodnocení bezpečnosti lodě; .3 zajišťování vypracování, předložení ke schválení a následné provádění a zajišťování bezpečnostního plánu lodě; .4 zajišťování provádění změn bezpečnostního plánu lodě podle potřeby, odstraňování jeho nedostatků a plnění požadavků bezpečnosti dané lodě; .5 přijímání opatření pro provádění interního ověřování a přezkoumávání bezpečnostních činností; .6 přijímání opatření pro první a následná ověřování lodě správním orgánem nebo uznanou bezpečnostní organizací; .7 zajišťování rychlé nápravy nedostatků a porušení zjištěných interním ověřováním, pravidelnými přezkumy, bezpečnostními inspekcemi a ověřováním shody; .8 zvyšování pozornosti a ostražitosti v bezpečnostních otázkách; .9 zajišťování odpovídajícího školení osob odpovědných za bezpečnost lodě; .10 zajišťování účinné komunikace a spolupráce mezi lodním bezpečnostním důstojníkem a příslušnými bezpečnostními techniky přístavního zařízení; .11 zajišťování souladu mezi požadavky na ochranu a bezpečnost; .12 zajištění, aby v případě použití bezpečnostních plánů lodě stejné společnosti nebo flotily, plán pro každou loď přesně odrážel její charakteristické údaje; .13 zajišťování provádění a udržení každé obdobné nebo rovnocenné úpravy schválené pro jednotlivou loď nebo skupinu lodí.

12. LODNÍ BEZPEČNOSTNÍ DŮSTOJNÍK

12.1 Pro každou loď musí být určen lodní bezpečnostní důstojník.

12.2 Povinnosti a úkoly bezpečnostního důstojníka lodě zahrnují, kromě těch, které jsou uvedeny jinde v této části tohoto předpisu, zejména tyto: .1 provádění pravidelné inspekce lodě, aby bylo zajištěno dodržování příslušných bezpečnostních opatření; .2 udržování bezpečnostního plánu lodě v aktuálním stavu včetně všech jeho změn a dohlížení při jeho uplatňování; .3 koordinování bezpečnostních aspektů zacházení s nákladem, s lodními zásobami, s jinými pracovníky lodě a s příslušnými bezpečnostními techniky přístavního zařízení; .4 navrhování změn bezpečnostního plánu lodě; .5 sdělování veškerých nedostatků a porušení příslušných ustanovení zjištěných interním ověřováním, pravidelnými přezkumy, bezpečnostními inspekcemi a ověřováním shody bezpečnostnímu technikovi společnosti a provádění veškerých nápravných opatření; .6 zvyšování pozornosti a ostražitosti v otázkách bezpečnosti; .7 případné zajišťování odpovídajícího školení osob odpovědných za bezpečnost lodě; .8 podávání zpráv o všech bezpečnostních událostech; .9 koordinování provádění bezpečnostního plánu lodě s bezpečnostním technikem společnosti a s příslušným bezpečnostním technikem přístavního zařízení; .10 zajišťování, správného použití, testování, údržby a správné kalibrace bezpečnostního vybavení, pokud existuje.

13. ŠKOLENÍ, POPLACHOVÁ CVIČENÍ A VÝCVIK TÝKAJÍCÍ SE BEZPEČNOSTI LODĚ

13.1 Bezpečnostní technik společnosti a příslušná osoba na pevnině má mít potřebné znalosti a projít školením, s přihlédnutím k doporučením uvedeným v části B tohoto předpisu.

13.2 Lodní bezpečnostní důstojník musí mít potřebné znalosti a projít školením, s přihlédnutím k doporučením uvedeným v části B tohoto předpisu.

13.3 Členové posádky lodě se zvláštními povinnostmi a úkoly musí znát své úkoly týkající se bezpečnosti lodě, uvedené v bezpečnostním plánu lodě, a mít dostatečné znalosti a schopnosti vykonávat uložené úkoly, s přihlédnutím k doporučením uvedeným v části B tohoto předpisu.

13.4 K zajištění účinného provádění bezpečnostního plánu lodě je nutno provádět v příslušných intervalech poplachová cvičení s přihlédnutím k typu lodě, ke změnám posádky, k přístavním zařízením, do nichž loď směřuje a jiným významným okolnostem, s přihlédnutím k doporučením uvedeným v části B tohoto předpisu.

13.5 Bezpečnostní technik společnosti zajišťuje účinnou koordinaci a provádění bezpečnostních plánů lodí svou účastí na cvičeních v příslušných intervalech, s přihlédnutím k doporučením uvedeným v části B tohoto předpisu.

14. ZABEZPEČENÍ PŘÍSTAVNÍCH ZAŘÍZENÍ

14.1 Přístavní zařízení přizpůsobí svou činnost podle stupně zabezpečení, který je stanoven smluvním státem, na jehož území se nachází. Bezpečnostní opatření a postupy používané v přístavním zařízení je nutno uplatňovat způsobem, který představuje pro cestující, loď, posádku lodě a její návštěvníky, zboží a služby minimální narušení nebo zdržení.

14.2 Při stupni zabezpečení 1 se ve všech přístavních zařízeních provádějí následující činnosti a to prostřednictvím vhodných opatření a s přihlédnutím k doporučením stanoveným v části B tohoto předpisu, za účelem určení a přijetí preventivních opatření, která zabrání bezpečnostním událostem: .1 zajištění plnění všech úkolů týkajících se ochrany přístavních zařízení; .2 kontrolování přístupu do přístavního zařízení; .3 sledování přístavního zařízení, včetně prostorů pro kotvení a vyvazování lodí; .4 sledování vyhrazených prostorů tak, aby do nich mohly vstupovat pouze oprávněné osoby; .5 dohlížení na manipulaci s nákladem; .6 dohlížení na manipulaci s lodními zásobami a .7 zajištění připravenosti bezpečnostní komunikace.

14.3 Při stupni zabezpečení 2 se uplatní u každé činnosti podle článku 14.2 další ochranná opatření uvedená v bezpečnostním plánu přístavního zařízení, s přihlédnutím k doporučením uvedeným v části B tohoto předpisu.

14.4 Při stupni zabezpečení 3 se uplatní u každé činnosti podle článku 14.2. další zvláštní ochranná opatření uvedená v bezpečnostním plánu přístavního zařízení, s přihlédnutím k doporučením uvedeným v části B tohoto předpisu. 14.4.1 Při stupni zabezpečení 3 musí přístavní zařízení dále reagovat na veškeré bezpečnostní instrukce vydané smluvním státem, na jehož území se přístavní zařízení nachází, a provádět je.

14.5 Jakmile je bezpečnostnímu technikovi přístavního zařízení ohlášeno, že určitá loď má potíže s plněním požadavků kapitoly XI-2 nebo této části předpisu anebo při provádění příslušných opatření a postupů uvedených v bezpečnostním plánu lodě, a v případě stupně zabezpečení 3, po vydání jakékoli bezpečnostní instrukce smluvním státem, na jehož území se přístavní zařízení nachází, musí se bezpečnostní technik přístavního zařízení a lodní bezpečnostní důstojník spojit a koordinovat příslušná opatření.

14.6 Jakmile je bezpečnostnímu technikovi přístavního zařízení oznámeno, že loď je na vyšším stupni zabezpečení než jaký má přístavní zařízení, bezpečnostní technik přístavního zařízení oznámí tuto věc příslušnému orgánu a spojí se s lodním bezpečnostním technikem a v případě potřeby koordinují příslušná opatření.

15. HODNOCENÍ BEZPEČNOSTI PŘÍSTAVNÍHO ZAŘÍZENÍ

15.1 Hodnocení bezpečnosti přístavního zařízení je podstatnou a nedílnou součástí procesu vypracování a aktualizace bezpečnostního plánu přístavního zařízení.

15.2 Hodnocení bezpečnosti přístavního zařízení provádí smluvní stát, na jehož území se dotyčné přístavní zařízení nachází. Smluvní stát může pověřit uznanou bezpečnostní organizaci provedením hodnocení bezpečnosti určitého přístavního zařízení nacházejícího se na jeho území. 15.2.1 Pokud hodnocení bezpečnosti přístavního zařízení provedla uznaná bezpečnostní organizace, musí smluvní stát, na jehož území se dotyčné přístavní zařízení nachází, toto hodnocení posoudit a schválit, je-li v souladu s tímto článkem.

15.3 Osoby provádějící toto hodnocení musí mít příslušnou odbornost k hodnocení bezpečnosti přístavního zařízení podle tohoto článku, s přihlédnutím k doporučením uvedeným v části B tohoto předpisu.

15.4 Hodnocení bezpečnosti přístavního zařízení se pravidelně přezkoumává a aktualizuje, s přihlédnutím k měnícímu se ohrožení nebo k menším změnám přístavního zařízení; dojde-li k větším změnám přístavního zařízení, musí být přezkoumáno a aktualizováno vždy.

15.5 Hodnocení bezpečnosti přístavního zařízení zahrnuje alespoň tyto prvky: .1 identifikaci a zhodnocení podstatného majetku a infrastruktury, jejichž ochrana je důležitá; .2 identifikaci možných ohrožení namířených proti majetku a infrastruktuře a pravděpodobnosti jejich výskytu za účelem stanovení bezpečnostních opatření a jejich priorit; .3 identifikaci, výběr a stanovení priorit pro protiopatření a změny postupu a stupňů jejich účinnosti při snižování zranitelnosti a .4 identifikaci slabých míst, včetně lidských faktorů, v infrastruktuře, programech a postupech.

15.6 Smluvní stát může povolit, aby se hodnocení bezpečnosti přístavního zařízení vztahovalo na více než jedno přístavní zařízení, pokud provozovatel, místo, provoz, zařízení a situační řešení těchto přístavních zařízení jsou podobné. Každý smluvní stát, který tuto úpravu povolí, o ní sdělí organizaci bližší údaje.

15.7 Po vypracování hodnocení bezpečnosti přístavního zařízení musí být vypracována zpráva obsahující shrnutí způsobu provedení hodnocení, popis každého zranitelného místa zjištěného během hodnocení a popis protiopatření, která by mohla být použita k odstranění zranitelných míst. Tato zpráva musí být chráněna před neoprávněným přístupem nebo vyzrazením.

16. BEZPEČNOSTNÍ PLÁN PŘÍSTAVNÍHO ZAŘÍZENÍ

16.1 Bezpečnostní plán přístavního zařízení se vypracovává a spravuje na základě hodnocení bezpečnosti přístavního zařízení, a to za každé přístavní zařízení, a přiměřeně se přizpůsobuje styku mezi lodí a přístavním zařízením. Tento plán stanoví ustanovení pro tři stupně zabezpečení definované v této části předpisu. 16.1.1 Bezpečnostní plán přístavního zařízení pro určité přístavní zařízení může vypracovat uznaná bezpečnostní organizace, s výhradou článku 16.2.

16.2 Bezpečnostní plán přístavního zařízení schvaluje smluvní stát, na jehož území se přístavní zařízení nachází.

16.3 Tento plán se vypracovává s ohledem na doporučení uvedeným v části B tohoto předpisu a musí být sepsán v pracovním jazyce dotyčného přístavního zařízení. Tento plán musí obsahovat alespoň následující: .1 opatření, jež mají zabránit vnášení zbraní, nebezpečných látek a zařízení určených k použití proti osobám, lodím nebo přístavům a jejichž přeprava není dovolena, do přístavního zařízení nebo na loď; .2 opatření zamezující neoprávněnému vstupu do přístavního zařízení, na lodě zakotvené v tomto zařízení a do vyhrazených prostor přístavního zařízení; .3 postupy vypořádání se s bezpečnostním ohrožením nebo s narušením bezpečnosti, včetně ustanovení pro zajištění hlavních činností přístavního zařízení nebo styku mezi lodí a přístavním zařízením; .4 postupy pro plnění bezpečnostních instrukcí, které může vydat na stupni zabezpečení 3 smluvní stát, na jehož území se dotyčné přístavní zařízení nachází; .5 postupy evakuace v případě ohrožení bezpečnosti nebo narušení bezpečnosti; .6 povinnosti personálu přístavního zařízení pověřeného bezpečnostními úkoly a ostatních pracovníků tohoto zařízení, které se týkají bezpečnostních aspektů; .7 postupy součinnosti s bezpečnostními činnostmi lodě; .8 postupy pravidelného přezkoumávání plánu a jeho aktualizace; .9 postupy podávání zpráv o bezpečnostních událostech; .10 určení bezpečnostního technika přístavního zařízení, včetně podrobných údajů pro nepřetržité spojení; .11 opatření k zabezpečení informací obsažených v plánu; .12 opatření určená k zajištění účinné bezpečnosti nákladu a zařízení pro manipulaci s nákladem v přístavním zařízení; .13 postupy ověřování bezpečnostního plánu přístavního zařízení; .14 postupy pro činnosti v případě spuštění lodního bezpečnostního poplachového systému lodě v přístavním zařízení; .15 postupy umožňující posádce lodě vycházky na břeh, výměnu posádky, jakož i přístup na loď pro návštěvníky, včetně zástupců organizací pečujících o námořníky a zástupců odborů.

16.4 Pracovníci provádějící interní ověřování bezpečnostních činností, které jsou uvedené v plánu nebo v hodnocení provádění plánu nesmí být spojeni s ověřovanými činnostmi, s výjimkou případu, kdy toto není možné vzhledem k velikosti a povaze přístavního zařízení.

16.5 Bezpečnostní plán přístavního zařízení může být spojen s bezpečnostním plánem přístavu nebo jakýmkoli jiným plánem anebo plány pro výjimečný stav přístavu nebo může být součástí těchto plánů.

16.6 Smluvní stát, na jehož území se dotyčné přístavní zařízení nachází, určuje, jaké změny bezpečnostního plánu přístavního zařízení nesmí být provedeny bez jeho schválení.

16.7 Plán může být uchováván v elektronické podobě. V tom případě musí být chráněn postupy, které zabraňují jeho neoprávněnému smazání, zničení nebo změně.

16.8 Plán musí být chráněn před neoprávněným přístupem nebo vyzrazením.

16.9 Smluvní strany mohou dovolit, aby bezpečnostní plán přístavního zařízení zahrnoval více než jedno přístavní zařízení, pokud provozovatel, místo, provoz, zařízení a situační řešení těchto přístavních zařízení jsou podobné. Každý smluvní stát, který tuto alternativní úpravu povolí, o ní sdělí organizaci podrobné údaje.

17. BEZPEČNOSTNÍ TECHNIK PŘÍSTAVNÍHO ZAŘÍZENÍ

17.1 Pro každé přístavní zařízení musí být určen bezpečnostní technik přístavního zařízení. Jedna osoba může být ustanovena za bezpečnostního technika přístavního zařízení pro jedno nebo více přístavních zařízení.

17.2 Povinnosti a úkoly bezpečnostní technika přístavního zařízení zahrnují, kromě těch, které jsou uvedeny jinde v této části předpisu, zejména tyto: .1 provedení počátečního komplexního bezpečnostního průzkumu přístavního zařízení, s přihlédnutím k příslušnému hodnocení jeho bezpečnosti; .2 zajištění vypracování a zajišťování bezpečnostního plánu přístavního zařízení; .3 provádění a vykonávání bezpečnostního plánu přístavního zařízení; .4 provádění pravidelných bezpečnostních inspekcí přístavního zařízení k zajištění nepřetržitého uplatňování příslušných bezpečnostních opatření; .5 doporučování a začleňování případných změn do bezpečnostního plánu přístavního zařízení za účelem nápravy nedostatků a aktualizace tohoto plánu s přihlédnutím k příslušným změnám v přístavním zařízení; .6 zvyšování pozornosti a ostražitosti personálu přístavního zařízení v otázkách bezpečnosti; .7 zajišťování odpovídajícího školení personálu odpovědného za bezpečnost přístavního zařízení; .8 hlášení událostí ohrožujících bezpečnost přístavního zařízení příslušným orgánům a vedení záznamů o těchto případech; .9 koordinace provádění bezpečnostního plánu přístavního zařízení s příslušnou společností a s lodním bezpečnostním důstojníkem (lodními bezpečnostními důstojníky); .10 případná koordinace s bezpečnostními službami; .11 zajišťování dodržování norem