2011R0543 — CS — 30.04.2016 — 022.001

Tento dokument slouží výhradně k informačním účelům a nemá žádný právní účinek. Orgány a instituce Evropské unie nenesou za jeho obsah žádnou odpovědnost. Závazná znění příslušných právních předpisů, včetně jejich právních východisek a odůvodnění, jsou zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie a jsou k dispozici v databázi EUR-Lex. Tato úřední znění jsou přímo dostupná přes odkazy uvedené v tomto dokumentu

Ve znění:





Opraveno:









▼B

PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 543/2011

ze dne 7. června 2011,

kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 pro odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny







HLAVA I

ÚVODNÍ USTANOVENÍ

Článek 1

Oblast působnosti a používání pojmů

1. Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1234/2007, pokud jde o odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny.

Hlavy II a III tohoto nařízení se však použijí pouze na produkty odvětví ovoce a zeleniny uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. i) nařízení (ES) č. 1234/2007 a na produkty určené výhradně ke zpracování.

2. Pojmy používané v nařízení (ES) č. 1234/2007 mají shodný význam, jsou-li použity v tomto nařízení, nestanoví-li toto nařízení jinak.

Článek 2

Hospodářské roky

Hospodářské roky pro ovoce a zeleninu a výrobky z ovoce a zeleniny trvají od 1. ledna do 31. prosince.







HLAVA II

TŘÍDĚNÍ PRODUKTŮ







KAPITOLA I

Obecná pravidla

Článek 3

Obchodní normy; držitelé

1. Požadavky čl. 113a odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 platí jako všeobecná obchodní norma. Podrobnosti všeobecné obchodní normy jsou stanoveny v části A přílohy I tohoto nařízení.

Ovoce a zelenina, na které se nevztahuje zvláštní obchodní norma, musí splňovat všeobecnou obchodní normu. Avšak v případech, kdy je držitel schopen prokázat, že produkty splňují platné normy přijaté Evropskou hospodářskou komisí Organizace spojených národů (EHK/OSN), považují se produkty za produkty splňující všeobecnou obchodní normu.

2. Zvláštní obchodní normy, na které odkazuje čl. 113 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007, jsou stanoveny v části B přílohy I tohoto nařízení pro tyto produkty:

a) jablka;

b) citrusové plody;

c) kiwi;

d) salát, endivii kadeřavou letní a endivii zimní;

e) broskve a nektarinky;

f) hrušky;

g) jahody;

h) papriku zeleninovou;

i) stolní hrozny révy vinné;

j) rajčata.

3. Pro účely čl. 113a odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 se „držitelem“ rozumí fyzická či právnická osoba, která fyzicky vlastní dotčené produkty.

Článek 4

Výjimky a osvobození z použití obchodních norem

1. Odchylně od čl. 113a odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 se dodržení obchodních norem nevyžaduje u těchto produktů:

a) za předpokladu, že produkty jsou zřetelně označeny nápisem „určeno ke zpracování“ nebo „k použití jako krmivo pro zvířata“ nebo jiným rovnocenným nápisem, u produktů: i) určených k průmyslovému zpracování či ii) určených k použití jako krmivo pro zvířata či jinému nepotravinářskému využití;

b) produktů postoupených producentem v jeho podniku spotřebiteli pro jeho osobní spotřebu;

▼M18

c) produktů uznaných na základě rozhodnutí Komise přijatého na žádost členského státu postupem podle čl. 195 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 za produkty určité oblasti, které se prodávají v maloobchodním prodeji v této oblasti nebo – ve výjimečných a řádně odůvodněných případech – v tomto členském státě k uspokojení zavedené tradiční místní spotřeby;

▼B

d) produktů, které byly okrájeny či nařezány, a jsou tak „vhodné k přímému požití“ či „použití v kuchyni“;

e) produktů uváděných na trh po naklíčení semen rostlin jako jedlé klíčky zatříděné do ovoce a zeleniny podle čl. 1 odst. 1 písm. i) a části IX přílohy I nařízení (ES) č. 1234/2007.

2. Odchylně od čl. 113a odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 se dodržení obchodních norem v rámci dané pěstitelské oblasti nevztahuje na tyto produkty:

a) produkty prodávané nebo dodávané pěstitelem do obalových úpraven a balíren nebo do skladovacích zařízení nebo zasílané do těchto zařízení z jeho podniku a

b) produkty zasílané ze skladovacích zařízení do obalových úpraven a balíren.

3. Odchylně od čl. 113a odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 mohou členské státy osvobodit od povinnosti dodržovat zvláštní obchodní normy produkty nabízené k maloobchodnímu prodeji spotřebitelům pro jejich osobní spotřebu a označené nápisem „produkt určený ke zpracování“ nebo jakýmkoliv jiným rovnocenným nápisem a určené ke zpracování jinému než uvedenému v odst. 1 písm. a) bodu i) tohoto článku.

4. Odchylně od čl. 113a odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 mohou členské státy osvobodit od povinnosti dodržovat obchodní normy produkty prodávané přímo producentem konečnému spotřebiteli pro osobní spotřebu na trzích vyhrazených pouze pro producenty v dané pěstitelské oblasti vymezené členskými státy.

5. Pokud jde o zvláštní obchodní normy, může odchylně od čl. 113a odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 ovoce a zelenina nezařazené do výběrové jakosti ve fázích následujících po odeslání vykazovat mírnou ztrátu čerstvosti a mírné vadnutí a lehké poškození vyplývající z jejich vývoje a náchylnosti ke zkáze.

6. Odchylně od čl. 113a odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 se dodržení všeobecné obchodní normy nevyžaduje u těchto produktů:

a) nepěstovaných hub kódu KN 0709 59 ;

b) kaparů kódu KN 0709 90 40 ;

c) hořkých mandlí kódu KN 0802 11 10 ;

d) mandlí bez skořápky kódu KN 0802 12 ;

e) lískových ořechů bez skořápky kódu KN 0802 22 ;

f) vlašských ořechů bez skořápky kódu KN 0802 32 ;

g) piniových oříšků kódu KN 0802 90 50 ;

h) pistácií kódu KN 0802 50 00 ;

i) makadamia ořechů kódu KN 0802 60 00 ;

j) pekanových ořechů kódu KN 0802 90 20 ;

k) ostatních ořechů kódu KN 0802 90 85 ;

l) sušených banánů plantejnů kódu 0803 00 90 ;

m) sušených citrusových plodů kódu 0805 ;

n) směsí z tropických ořechů kódu KN 0813 50 31 ;

o) směsí z ostatních ořechů kódu KN 0813 50 39 ;

p) šafránu kódu KN 0910 20 .

7. U produktů, na něž se vztahuje odst. 1 písm. a) a odstavec 2, je nutno příslušnému orgánu členského státu prokázat, že dané produkty splňují stanovené podmínky, zejména pokud jde o jejich zamýšlené použití.

Článek 5

Údaje pro označování

1. Údaje pro označování vyžadované v této kapitole musí být uvedeny čitelně a viditelně na jedné straně obalu, a to tak, že jsou nesmazatelně vytištěny přímo na obalu nebo na štítku, který tvoří nedílnou součást obalu nebo je k obalu připevněn.

2. U přepravovaného volně loženého zboží nakládaného přímo na dopravní prostředek se údaje stanovené v odstavci 1 uvádějí v průvodním dokladu ke zboží nebo na vývěsce viditelně umístěné uvnitř dopravního prostředku.

3. V případě smluv uzavřených na dálku ve smyslu čl. 2 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES ( 7 ) vyžaduje dodržování obchodních norem, aby údaje byly k dispozici před dokončením nákupu.

4. Faktury a průvodní doklady, s výjimkou faktury pro spotřebitele, uvádějí název a zemi původu produktů a případně jakost, odrůdu či tržní druh, požaduje-li to zvláštní obchodní norma, či skutečnost, že jsou určeny ke zpracování.

Článek 6

Údaje pro označování na maloobchodní úrovni

1. Na maloobchodní úrovni musí být údaje pro označování vyžadované v této kapitole čitelné a viditelné. Produkty smějí být nabízeny k prodeji, pokud maloobchodní prodejce vystaví v těsné blízkosti zboží zřetelné a čitelné údaje uvádějící zemi původu a případně jakost a odrůdu či tržní druh takovým způsobem, který neuvádí spotřebitele v omyl.

2. U produktů nabízených jako balené podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ( 8 ) musí být kromě údajů stanovených obchodními normami vyznačena i čistá hmotnost. V případě produktů prodávaných na kusy se však uvedení čisté hmotnosti nevyžaduje, pokud je počet jednotek zvnějšku jasně viditelný a snadno spočitatelný, nebo pokud je tento počet uveden na etiketě.

Článek 7

Směsi

1. Uvádění balíčků o čisté hmotnosti nepřesahující 5 kg, které obsahují směsi různých druhů ovoce a zeleniny, na trh se povoluje za předpokladu, že:

a) produkty jsou jednotné jakosti a každý dotčený produkt splňuje příslušnou zvláštní obchodní normu, nebo všeobecnou obchodní normu, pokud pro konkrétní produkt neexistuje zvláštní obchodní norma;

b) balení je náležitě označeno v souladu s touto kapitolou a

c) směs není takové povahy, aby uvedla spotřebitele v omyl.

2. Požadavky odst. 1 písm. a) neplatí pro produkty obsažené ve směsi, které nejsou produkty odvětví ovoce a zeleniny podle čl. 1 odst. 1 písm. i) nařízení (ES) č. 1234/2007.

3. Pokud ovoce a zelenina ve směsi pochází z více členských států nebo ze třetí země, mohou být názvy zemí původu nahrazeny podle potřeby jedním z následujících označení:

a) „směs ovoce a zeleniny z EU“;

b) „směs ovoce a zeleniny nepocházející z EU“;

c) „směs ovoce a zeleniny pocházející z EU i mimo EU“.







KAPITOLA II

Kontroly dodržování obchodních norem







Oddíl 1

Obecná ustanovení

Článek 8

Oblast působnosti

Tato kapitola stanoví pravidla pro kontroly shody, kterými se rozumí kontroly prováděné u ovoce a zeleniny ve všech fázích uvádění na trh za účelem ověření, že splňují obchodní normy a jiná ustanovení této hlavy a článků 113 a 113a nařízení (ES) č. 1234/2007.

Článek 9

Koordinační orgány a kontrolní subjekty

1. Každý členský stát určí:

a) jeden příslušný orgán odpovědný za koordinaci a kontakty v oblastech, na které se vztahuje tato kapitola (dále jen „koordinační orgán“), a

b) kontrolní subjekt nebo subjekty odpovědné za uplatňování této kapitoly (dále jen „kontrolní subjekty“).

Koordinační orgány a kontrolní subjekty, na které odkazuje první pododstavec, mohou být veřejné či soukromé. Členské státy jsou však za ně odpovědné v obou případech.

2. Členské státy oznámí Komisi:

a) název a poštovní a elektronickou adresu koordinačního orgánu, který určily podle odst. 1 písm. a);

b) název a poštovní a elektronickou adresu kontrolních subjektů, které určily podle odst. 1 písm. b), a

c) přesný popis příslušných oblastí činnosti kontrolních subjektů, které určily.

3. Koordinačním orgánem může být kontrolní subjekt nebo jeden z kontrolních subjektů nebo jakýkoli jiný subjekt určený podle odstavce 1.

4. Komise způsobem, který uzná za vhodný, zpřístupní veřejnosti seznam koordinačních orgánů určených členskými státy.

Článek 10

Databáze obchodníků

1. Členské státy zřídí databázi obchodníků s ovocem a zeleninou, v níž budou za podmínek stanovených v tomto článku uvedeni obchodníci, kteří uvádějí na trh ovoce a zeleninu, pro něž byly stanoveny normy podle článku 113 nařízení (ES) č. 1234/2007.

Členské státy mohou pro tento účel použít jakoukoliv jinou databázi či databáze, které k tomuto účelu již zřídily.

2. Pro účely tohoto nařízení se výrazem „obchodník“ rozumí každá fyzická nebo právnická osoba:

a) v jejímž držení je ovoce a zelenina, na něž se vztahují obchodní normy, za účelem: i) jejich vystavení nebo nabízení k prodeji, ii) jejich prodeje nebo iii) jejich jakéhokoli jiného uvedení na trh nebo

b) která skutečně vykonává jakoukoliv z činností uvedených v písmenu a) v souvislosti s ovocem a zeleninou, na něž se vztahují obchodní normy.

K činnostem uvedeným v prvním pododstavci písm. a) patří:

a) prodej na dálku po internetu či jiným způsobem;

b) uvedené činnosti, které fyzická či právnická osoba vykonává svým jménem nebo jménem třetí strany, a

c) uvedené činnosti vykonávané v Unii a/nebo vývozem do třetích zemí a/nebo dovozem ze třetích zemí.

3. Členské státy stanoví podmínky, za nichž jsou následující obchodníci zařazeni či nezařazeni do databáze:

a) obchodníci, na jejichž činnost se nevztahuje povinnost dodržovat obchodní normy podle článku 4, a

b) fyzické nebo právnické osoby, jejichž činnosti v odvětví ovoce a zeleniny jsou omezeny buď na přepravu zboží, nebo na prodej na maloobchodní úrovni.

4. Je-li databáze složena z několika různých částí, koordinační orgán zajistí, aby databáze, její části a jejich aktualizace byly jednotné. Aktualizace databáze se provádí zejména na základě údajů získaných při kontrolách shody.

5. Databáze obsahuje tyto údaje týkající se jednotlivých obchodníků:

a) registrační číslo, jméno a adresu;

b) údaje potřebné pro jejich zařazení do jedné z kategorií rizika uvedených v čl. 11 odst. 2, zejména pozici v tržním řetězci a údaje o významu podniku;

c) údaje o zjištěních při předchozích kontrolách jednotlivých obchodníků;

d) veškeré další údaje, které jsou považovány za nezbytné pro účely kontroly, jako např. informace o tom, zda v souvislosti s dodržováním obchodních norem existuje systém zajištění jakosti či systém vlastní kontroly.

Aktualizace databáze se provádí zejména na základě údajů získaných při kontrolách shody.

6. Obchodníci musí poskytovat údaje, které členské státy považují za nezbytné pro zřízení a aktualizaci databáze. Členské státy stanoví podmínky, podle nichž se v databázi uvádějí obchodníci, kteří nejsou usazeni na jejich území, ale provádějí na něm obchodní činnost.







Oddíl 2

Kontroly shody prováděné členskými státy

Článek 11

Kontroly shody

1. Členské státy zabezpečí výběrové a přiměřeně časté provádění kontrol shody na základě analýzy rizik, aby bylo zajištěno dodržování obchodních norem a jiných ustanovení této hlavy a článků 113 a 113a nařízení (ES) č. 1234/2007.

Ke kritériím pro posouzení rizik patří i existence osvědčení o shodě, na které odkazuje článek 14, vydaného příslušným orgánem třetí země, jejíž kontroly shody byly schváleny podle článku 15. Existence takového osvědčení se považuje za faktor snižující riziko nedodržování norem.

Kritéria pro posouzení rizik mohou zahrnovat i:

a) charakter produktu, období produkce, cenu produktu, počasí, postupy balení a manipulace, podmínky skladování, zemi původu, způsob přepravy nebo objem šarže;

b) velikost podniků obchodníků, jejich pozici v tržním řetězci, objem či hodnotu produktů, které uvádějí na trh, sortiment produktů, oblast dodávky či druh vykonávané podnikatelské činnosti, jako např. skladování, třídění, balení či prodej;

c) zjištění při předchozích kontrolách, včetně počtu a druhu zjištěných nedostatků, obvyklou kvalitu produktů uváděných na trh, úroveň používaného technického vybavení;

d) spolehlivost obchodníkova systému zajištění jakosti či systému vlastní kontroly týkajícího se dodržování obchodních norem;

e) místo, kde kontrola probíhá, zejména pokud se jedná o místo prvního vstupu do Unie, nebo místo, kde jsou produkty baleny a nakládány;

f) jakékoliv další informace, které by mohly poukazovat na riziko nedodržování norem.

2. Analýza rizik je založena na informacích uvedených v databázi obchodníků, na kterou odkazuje článek 10, a zařadí obchodníky do kategorií rizika.

Členské státy předem stanoví:

a) kritéria pro hodnocení rizika nedodržování norem u šarží;

b) na základě analýzy rizik pro každou kategorii minimální podíl obchodníků či šarží a/nebo množství, u nichž budou provedeny kontroly shody.

Členské státy se mohou na základě analýzy rizik rozhodnout, že nebudou provádět výběrové kontroly u produktů, na něž se nevztahují zvláštní obchodní normy.

3. Pokud jsou při kontrolách zjištěny závažné nesrovnalosti, zvýší členské státy četnost kontrol u dotčených obchodníků, produktů, původu či jiných kritérií.

4. Obchodníci kontrolním subjektům poskytnou všechny údaje, které tyto subjekty považují za nezbytné pro organizaci a provedení kontrol shody.

Článek 12

Schválení obchodníci

1. Členské státy mohou povolit obchodníkům, kteří jsou zařazeni do kategorie nejnižšího rizika a poskytují zvláštní záruky dodržování obchodních norem, aby ve fázi odesílání umístili na každé balení štítek, jehož vzor je uveden v příloze II, a/nebo podepsali osvědčení o shodě podle článku 14.

2. Povolení se uděluje na dobu alespoň jednoho roku.

3. Obchodníci, kteří této možnosti využijí:

a) zaměstnávají pracovníky kontroly, kteří prošli školením schváleným členským státem;

b) mají vhodné zařízení pro přípravu a obalovou úpravu produktů;

c) se zaváží k provádění kontroly shody odesílaného zboží a vedou rejstřík o všech provedených kontrolách.

4. Pokud schválený obchodník již nesplňuje požadavky pro povolení, členský stát mu povolení odejme.

5. Aniž je dotčen odstavec 1, mohou schválení obchodníci až do vyčerpání zásob i nadále používat vzory, které byly k ►M18 21. červnu 2011 ◄ v souladu s nařízením (ES) č. 1580/2007.

Povolení vydaná obchodníkům před ►M18 22. červnem 2011 ◄ nadále platí pro období, pro které byla vydána.

Článek 13

Přijetí prohlášení celními orgány

1. Celní orgány mohou přijmout vývozní celní prohlášení a/nebo prohlášení o propuštění do volného oběhu u produktů, na něž se vztahují zvláštní obchodní normy, pouze pokud:

a) je ke zboží přiloženo osvědčení o shodě nebo

b) příslušný kontrolní subjekt uvědomil celní orgán, že pro dotčené šarže bylo vydáno osvědčení o shodě, nebo

c) příslušný kontrolní subjekt informoval celní orgán, že pro dotčené šarže nevydal osvědčení o shodě, protože tyto šarže nemusí být s ohledem na posouzení rizik uvedené v čl. 11 odst. 1 kontrolovány.

Tímto nejsou dotčeny kontroly shody, které členské státy mohou provést podle článku 11.

2. Odstavec 1 platí rovněž pro produkty, na něž se vztahuje všeobecná obchodní norma uvedená v části A přílohy I, a pro produkty uvedené v čl. 4 odst. 1 písm. a), pokud to dotčený členský stát považuje za nutné s ohledem na analýzu rizik uvedenou v čl. 11 odst. 1.

Článek 14

Osvědčení o shodě

1. Osvědčení o shodě (dále jen „osvědčení“) může vydat příslušný orgán pro účely potvrzení, že dotčené produkty splňují příslušnou obchodní normu. Osvědčení používané příslušnými orgány v Unii je stanoveno v příloze III.

Třetí země, na které odkazuje čl. 15 odst. 4, mohou namísto osvědčení vydaných příslušnými orgány v Unii použít vlastní osvědčení za předpokladu, že tato osvědčení obsahují alespoň údaje rovnocenné osvědčení Unie. Komise zpřístupní vzory takových osvědčení třetích zemí způsobem, jenž uzná za vhodný.

2. Osvědčení mohou být vydána buď v tištěné podobě s vlastnoručním podpisem, nebo v ověřené elektronické podobě s elektronickým podpisem.

3. Každé osvědčení je opatřeno razítkem příslušného orgánu a podepsáno osobou k tomu zmocněnou či osobami k tomu zmocněnými.

4. Osvědčení se vydávají alespoň v jednom z úředních jazyků Unie.

5. Na každém osvědčení je uvedeno identifikační pořadové číslo. Příslušný orgán si ponechává jednu kopii každého vydaného osvědčení.

6. Aniž je dotčen odst. 1 první pododstavec, mohou členské státy až do vyčerpání zásob i nadále používat osvědčení, která byla k 30. červnu 2009 v souladu s nařízením (ES) č. 1580/2007.







Oddíl 3

Kontroly shody prováděné třetími zeměmi

Článek 15

Schválení kontrol shody prováděných třetími zeměmi před dovozem do Unie

▼M18

1. Na žádost třetí země může Komise postupem podle čl. 195 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 schválit kontroly shody s obchodními normami prováděné touto třetí zemí před dovozem do Unie.

▼B

2. Schválení podle odstavce 1 mohou získat třetí země, ve kterých jsou pro produkty vyvážené do Unie dodržovány obchodní normy Unie, nebo alespoň rovnocenné normy.

Ve schválení se uvádí úřední orgán třetí země, který je odpovědný za provádění kontrol podle odstavce 1. Tento orgán je odpovědný za udržování kontaktů s Unií. Ve schválení se rovněž uvádí, které kontrolní subjekty třetí země jsou pověřeny náležitým prováděním kontrol.

Schválení může platit pouze pro produkty pocházející z dotčené třetí země a může být omezeno na některé produkty.

3. Kontrolní subjekty třetí země jsou úředními subjekty nebo subjekty úředně uznanými orgánem uvedeným v odstavci 2, které skýtají dostatečné záruky a mají k dispozici potřebné zaměstnance, vybavení a prostory pro provádění kontrol podle metod uvedených v čl. 17 odst. 1 nebo podle rovnocenných metod.

4. Třetí země, jejichž kontroly shody byly schváleny podle tohoto článku, a dotčené produkty jsou uvedeny v příloze IV.

Komise zpřístupní údaje o dotčených úředních orgánech a kontrolních subjektech způsobem, jenž uzná za vhodný.

Článek 16

Pozastavení schválení kontrol shody

Komise může schválení kontrol shody pozastavit, zjistí-li, že u významné části šarží nebo množství neodpovídá zboží údajům zapsaným v osvědčeních o shodě vydaných kontrolními subjekty třetí země.







Oddíl 4

Kontrolní metody

Článek 17

Kontrolní metody

1. Kontroly shody podle této kapitoly se s výjimkou kontrol v místě maloobchodního prodeje konečnému spotřebiteli provádějí v souladu s kontrolními metodami stanovenými v příloze V, pokud toto nařízení nestanoví jinak.

Pro kontrolu shody v místě maloobchodního prodeje konečnému spotřebiteli stanoví členské státy zvláštní opatření.

2. Zjistí-li se při kontrole, že zboží je v souladu s obchodními normami, může kontrolní subjekt vydat osvědčení o shodě podle přílohy III.

3. Není-li zboží v souladu s normami, vydá kontrolní subjekt protokol o nedodržení norem, určený obchodníkovi nebo jeho zástupci. Zboží, pro které byl vydán protokol o nedodržení norem, se nemůže převážet bez schválení kontrolního subjektu, který tento protokol vydal. Toto schválení může být podmíněno dodržením podmínek stanovených kontrolním subjektem.

Obchodníci se mohou rozhodnout, že uvedou veškeré zboží nebo jeho část do souladu s normami. Zboží uvedené do souladu s normami se nemůže uvést na trh dříve, než se příslušný kontrolní subjekt vhodným způsobem přesvědčí o tom, že zboží bylo skutečně do souladu s normami uvedeno. Teprve poté, co bylo zboží uvedeno do souladu s normami, může kontrolní subjekt v daném případě pro příslušnou šarži nebo její část vydat osvědčení o shodě podle přílohy III.

Jestliže kontrolní subjekt vyhoví obchodníkovi, který chce uvést zboží do souladu s normami v jiném členském státě než ve státě, v němž byla provedena kontrola a zjištěno nedodržení norem, oznámí obchodník příslušnému kontrolnímu subjektu v členském státu určení šarži, která nesplňuje normy. Členský stát, který vydá protokol o nedodržení norem, zašle kopii uvedeného protokolu ostatním dotčeným členským státům, včetně členského státu, do kterého směřuje šarže, jež nesplňuje normy.

Pokud u zboží nelze dosáhnout shody, ani je nelze předat k použití jako krmivo či k průmyslovému zpracování, ani k jinému nepotravinářskému využití, může kontrolní subjekt v případě potřeby požádat obchodníky, aby přijali odpovídající opatření a zajistili, aby dotčené produkty nebyly uvedeny na trh.

Obchodníci poskytnou veškeré informace, jež členské státy pokládají za nezbytné pro účely použití tohoto odstavce.







Oddíl 5

Oznámení

Článek 18

Oznámení

1. Členský stát, v němž je zjištěno, že zásilka z jiného členského státu nesplňuje obchodní normy z důvodu závad nebo zhoršení jakosti, které mohly být zjištěny již v okamžiku balení, oznámí tuto skutečnost neprodleně Komisi a členským státům, kterých by se to mohlo týkat.

2. Členský stát, v němž bylo zamítnuto propuštění do volného oběhu u šarže zboží ze třetí země z důvodu nedodržení obchodních norem, oznámí tuto skutečnost neprodleně Komisi, členským státům, kterých by se to mohlo týkat, a dotčené třetí zemi uvedené v příloze IV.

3. Členské státy oznámí Komisi své předpisy o systémech kontrol a analýzy rizik. Oznámí Komisi veškeré následné změny těchto systémů.

4. Členské státy oznámí Komisi a ostatním členským státům souhrnné výsledky kontrol provedených ve všech fázích uvádění na trh v daném roce do 30. června následujícího roku.

5. Oznámení podle odstavců 1 až 4 se uskutečňují způsobem, který určí Komise.







HLAVA III

ORGANIZACE PRODUCENTŮ







KAPITOLA I

Požadavky a uznávání







Oddíl 1

Definice

Článek 19

Definice

1. Pro účely této hlavy:

a) „producentem“ se rozumí zemědělec podle čl. 2 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 1234/2007;

b) „členem“ se rozumí producent nebo družstvo producentů, kteří jsou členem organizace producentů nebo sdružení organizací producentů;

c) „dceřiným podnikem“ se rozumí společnost, v níž má účast jedna nebo více organizací producentů nebo jejich sdružení a která přispívá k dosažení cílů organizace producentů nebo sdružení organizací producentů;

d) „nadnárodní organizací producentů“ se rozumí každá organizace, v níž se alespoň jeden z podniků producentů nachází v jiném členském státě než v tom, v němž má daná organizace své sídlo;

e) „nadnárodním sdružením organizací producentů“ se rozumí každé sdružení organizací producentů, v němž se alespoň jedna ze sdružených organizací nachází v jiném členském státě než v tom, v němž má dané sdružení své sídlo;

f) „cílem konvergence“ se rozumí cíl akce určené nejméně rozvinutým členským státům a regionům v souladu s právními předpisy Unie, jimiž se řídí Evropský fond pro regionální rozvoj, Evropský sociální fond a Fond soudržnosti v období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013;

g) „opatřením“ se rozumí: i) akce zaměřené na plánování produkce, včetně pořízení stálých aktiv, ii) akce zaměřené na zlepšení nebo udržení jakosti produktu, včetně pořízení stálých aktiv, iii) akce zaměřené na zlepšení uvádění na trh, včetně pořízení stálých aktiv, a dále propagační a komunikační činnosti mimo ty propagační a komunikační činnosti, jež spadají pod bod vi), iv) výzkum a experimentální produkce, včetně pořízení stálých aktiv, v) vzdělávací akce mimo ty, které spadají pod bod vi), a akce zaměřené na podporu přístupu k poradenským službám, vi) kterýkoli z šesti nástrojů předcházení krizím a jejich řešení vyjmenovaných v čl. 103c odst. 2 prvním pododstavci písm. a) až f) nařízení (ES) č. 1234/2007, vii) environmentální opatření uvedená v čl. 103c odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007, včetně pořízení stálých aktiv, viii) další akce, včetně pořízení stálých aktiv, mimo ta, která jsou uvedena v bodech i) až iv) a vii) a jež plní jeden nebo více cílů podle čl. 103c odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007;

h) „akcí“ se rozumí konkrétní činnost nebo nástroj zaměřený na dosažení určitého operativního cíle přispívajícího k jednomu nebo více cílům uvedeným v čl. 103c odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007;

i) „vedlejším produktem“ se rozumí produkt, který vznikne při přípravě výrobku z ovoce nebo zeleniny a který má pozitivní hospodářskou hodnotu, ale není hlavním zamýšleným výsledkem;

j) „přípravou“ se rozumí přípravné činnosti, jako je čištění, řezání, zbavování slupek a skořápek, odkrajování a sušení ovoce a zeleniny, aniž by se přepracovávaly na výrobky z ovoce a zeleniny;

k) „mezioborovým základem“ podle čl. 103d odst. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007 se rozumí jedna či více činností uvedených v čl. 123 odst. 3 písm. c) nařízení (ES) č. 1234/2007 schválených členským státem a řízených společně organizací producentů nebo sdružením organizací producentů a nejméně jedním jiným subjektem působícím ve zpracování potravin anebo v distribučním řetězci;

l) „ukazatelem výchozího stavu“ se rozumí libovolný ukazatel odrážející stav nebo trend existující na začátku programového období, který může poskytnout informace užitečné: i) při analýze výchozí situace pro účely stanovení vnitrostátní strategie pro udržitelné operační programy nebo operační program, ii) jako referenční údaj, na jehož základě se poměřují výsledky a dopad vnitrostátní strategie nebo operačního programu, nebo iii) při interpretaci výsledků a dopadu vnitrostátní strategie nebo operačního programu.

2. Na základě svých vnitrostátních právních a správních systémů členské státy stanoví, které právnické osoby na jejich území musí splňovat článek 125b nařízení (ES) č. 1234/2007. Mohou přijmout doplňující předpisy pro uznávání organizací producentů a v případě potřeby přijmout také ustanovení týkající se jasně vymezených složek právnických osob pro účely uplatňování článku 125b nařízení (ES) č. 1234/2007.







Oddíl 2

Požadavky vztahující se na organizace producentů

Článek 20

Dotčené produkty

1. Členské státy uznají organizace producentů podle článku 125b nařízení (ES) č. 1234/2007 pro produkt nebo skupinu produktů uvedené v žádosti o uznání, s výhradou všech rozhodnutí přijatých v souladu s čl. 125b odst. 1 písm. c) uvedeného nařízení.

2. Členské státy uznají organizace producentů pro produkt nebo skupinu produktů určené výhradně ke zpracování pouze tehdy, jsou-li organizace producentů schopny zajistit dodávání těchto produktů ke zpracování, a to buď prostřednictvím systému dodavatelských smluv, či jinak.

Článek 21

Minimální počet členů

Při stanovení minimálního počtu členů organizace producentů podle čl. 125b odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007 mohou členské státy určit, že pokud se organizace žádající o uznání skládá zcela či zčásti z členů, kteří jsou sami právnické osoby či jasně vymezené složky právnických osob složených z producentů, lze minimální počet producentů vypočítat na základě počtu producentů sdružených v rámci těchto jednotlivých právnických osob nebo jasně vymezených složek právnických osob.

Článek 22

Minimální doba členství

1. Minimální doba členství producenta nesmí být kratší než jeden rok.

2. Vystoupení člena z organizace se oznámí organizaci písemně. Členské státy stanoví lhůty pro vystoupení, které nesmějí být delší než šest měsíců, a data, ke kterým vystoupení nabývá účinnosti.

Článek 23

Struktura a činnost organizací producentů

Členské státy zajistí, aby organizace producentů měly k dispozici zaměstnance, infrastrukturu a vybavení nutné ke splnění požadavků uvedených v čl. 122 prvním pododstavci písm. c) a v čl. 125b odst. 1 písm. e) nařízení (ES) č. 1234/2007 a k zajištění jejich nezbytného fungování, zejména pokud jde o:

a) znalost produkce jejich členů;

b) shromažďování, třídění, skladování a balení produkce jejich členů;

c) obchodní a rozpočtové řízení a

d) centralizované účetnictví a fakturační systém.

Článek 24

Hodnota nebo objem tržní produkce

1. Pro účely čl. 125b odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007 se hodnota nebo objem tržní produkce vypočte na stejném základě jako hodnota produkce uvedené na trh podle článků 50 a 51 tohoto nařízení.

2. Pokud jeden nebo více členů organizace producentů nemá pro účely odstavce 1 dostatečné historické údaje o produkci uvedené na trh, může se hodnota tržní produkce vypočítat jako průměrná hodnota z jejich tržní produkce za tři roky, během nichž členové dotčené organizace producentů skutečně produkovali ovoce a zeleninu a které předcházely roku, v němž byla žádost o uznání podána.

Článek 25

Poskytnutí technických prostředků

Pro účely čl. 125b odst. 1 písm. e) nařízení (ES) č. 1234/2007 se v případě organizace producentů, která je uznána pro produkt vyžadující poskytnutí technických prostředků, má za to, že tato organizace producentů splnila svou povinnost, poskytne-li odpovídající úroveň technických prostředků sama, prostřednictvím svých členů, prostřednictvím dceřiného podniku či formou svěření činností vnějším subjektům.

Článek 26

Hlavní činnost organizací producentů

1. Hlavní činnost organizace producentů se týká koncentrace nabídky a uvádění produktů, které vyprodukují její členové a pro které je uznána, na trh.

▼M22

Uvádění na trh musí provádět organizace producentů nebo v případě externího zajišťování činností podle článku 27 musí probíhat pod kontrolou organizace producentů. Uvádění na trh zahrnuje rozhodnutí o prodeji produktu, výběr distribučního řetězce, a pokud k prodeji nedojde formou aukce, jednání o jeho množství a ceně.

Organizace producentů po dobu nejméně 5 let uchovává záznamy, včetně účetních dokladů, které prokazují, že organizace producentů koncentrovala nabídku a uváděla na trh produkty svých členů, pro které byla uznána.

▼B

2. Organizace producentů může prodávat produkty pocházející od producentů, kteří nejsou jejími členy ani členy sdružení organizací producentů, pokud je pro uvedené produkty uznána a pokud je hospodářská hodnota této činnosti nižší než hodnota její produkce uvedené na trh vypočtená podle článku 50.

3. Za součást činnosti organizace producentů se nepovažuje uvedení na trh u ovoce a zeleniny, které byly přímo koupeny od jiné organizace producentů, a u produktů, pro které není organizace producentů uznána.

4. V případě uplatnění čl. 50 odst. 9 platí ►M18 odstavec 2 ◄ tohoto článku od 1. ledna 2012 obdobně pro dotčené dceřiné podniky.

▼M22

Článek 26a

Uvádění produkce na trh mimo organizaci producentů

Pokud je k tomu organizace producentů oprávní a pokud je to v souladu s podmínkami stanovenými organizací producentů, členové této organizace producentů mohou:

1. prodat přímo ve svých podnicích nebo mimo ně spotřebitelům pro jejich osobní spotřebu nejvýše pevně stanovený procentní podíl své produkce nebo produktů, přičemž tento procentní podíl stanoví členské státy nejméně na 10 %;

2. uvádět na trh sami nebo prostřednictvím jiné organizace producentů, kterou určí jejich vlastní organizace, množství produktů, jejichž objem je nepatrný ve srovnání s objemem tržní produkce jejich organizace;

3. uvádět na trh sami nebo prostřednictvím jiné organizace producentů, kterou určí jejich vlastní organizace, produkty, které svou povahou běžně nejsou pokryty obchodními činnostmi dotyčné organizace producentů.

▼M22

Článek 27

Externí zajišťování činností

1. Činnosti, jejichž zajištění externími subjekty mohou členské státy povolit podle článku 155 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ( 9 ), se vztahují k cílům organizací producentů uvedeným v čl. 152 odst. 1 písm. c) uvedeného nařízení a mohou mimo jiné zahrnovat shromažďování, skladování, balení a uvádění produktu členů organizace producentů na trh.

2. Organizace producentů zajišťující nějakou činnost externě uzavře pro účely provádění příslušné činnosti s jiným subjektem, včetně jednoho nebo několika svých členů nebo dceřiného podniku, obchodní dohodu formou písemné smlouvy. Organizace producentů zůstává nadále odpovědná za provádění činnosti zajišťované externě i za celkovou kontrolu řízení a dohled nad obchodní dohodou o provádění uvedené činnosti.

3. Celková kontrola řízení a dohled uvedené v odstavci 2 musí být účinné a vyžadují, aby smlouva o externím zajišťování činnosti:

a) umožnila organizaci producentů vydávat závazné pokyny a obsahovala ustanovení, která umožní organizaci producentů ukončit smlouvu, pokud poskytovatel služeb nesplňuje podmínky smlouvy o externím zajištění činnosti;

b) stanovila podrobné podmínky, včetně povinnosti podávat zprávy a lhůt, které umožní organizaci producentů hodnotit činnosti zajišťované externě a vykonávat nad nimi skutečnou kontrolu.

Smlouvy o externím zajištění činnosti, jakož i zprávy uvedené v písmenu b) uchovává organizace producentů po dobu nejméně 5 let pro účely následných kontrol a musí být na požádání přístupné všem členům.

▼B

Článek 28

Nadnárodní organizace producentů

1. Sídlo nadnárodní organizace producentů je zřízeno v členském státě, v němž má daná organizace producentů významné podniky či významný počet členů nebo v němž dosahuje významné úrovně produkce uváděné na trh.

2. Členský stát, v němž se nachází sídlo nadnárodní organizace producentů, odpovídá za:

a) uznání nadnárodní organizace producentů;

b) schválení operačního programu nadnárodní organizace producentů;

c) navázání nezbytné správní spolupráce s ostatními členskými státy, v nichž se nacházejí členové, pokud jde o dodržování podmínek uznání a systém kontrol a sankcí. Tyto ostatní členské státy jsou povinny poskytnout členskému státu, ve kterém je umístěno sídlo, v přiměřené lhůtě veškerou nezbytnou pomoc; a

d) poskytnutí veškeré příslušné dokumentace na vyžádání jiných členských států, a to včetně všech platných právních předpisů, ostatním členským státům, v nichž se nacházejí členové, v překladu do úředního jazyka žádajících členských států.

Článek 29

Fúze organizací producentů

1. Pokud dojde k fúzi organizací producentů, nahradí organizace producentů vzniklá fúzí organizace, které fúzi provedly. Nový subjekt převezme práva a povinnosti organizací producentů, které provedly fúzi.

Subjekt vzniklý fúzí může pokračovat v souběžném a odděleném provádění programů až do 1. ledna roku následujícího po fúzi nebo operační programy od okamžiku fúze sloučit. Operační programy se slučují v souladu s články 66 a 67.

2. Odchylně od odst. 1 druhého pododstavce mohou členské státy povolit organizacím producentů, které o to požádají na základě řádně opodstatněných důvodů, aby nadále prováděly oddělené operační programy souběžně až do jejich přirozeného ukončení.

Článek 30

Členové, kteří nejsou producenty

1. Členské státy mohou stanovit, zda a za jakých podmínek může být přijata za člena organizace producentů fyzická osoba nebo právnická osoba, která není producentem.

2. Při stanovení podmínek uvedených v odstavci 1 členské státy zajistí především soulad s čl. 122 prvním pododstavcem písm. a) bodem iii) a čl. 125a odst. 3 písm. c) nařízení (ES) č. 1234/2007.

3. Fyzické nebo právnické osoby uvedené v odstavci 1:

a) nejsou brány v úvahu pro účely kritérií pro uznání;

b) nevyužívají přímo opatření financovaná Unií.

Členské státy mohou omezit nebo zrušit právo fyzických nebo právnických osob hlasovat o rozhodnutích týkajících se provozních fondů, a to v souladu s podmínkami uvedenými v odstavci 2.

▼M22

Článek 31

Demokratická odpovědnost organizací producentů

1. Členské státy stanoví maximální procentní část hlasovacích práv a podílů, kterou může mít fyzická nebo právnická osoba v organizaci producentů. Maximální procentní část hlasovacích práv a podílů musí být nižší než 50 % celkových hlasovacích práv a nižší než 50 % podílů. V řádně odůvodněných případech mohou členské státy stanovit vyšší maximální procentní část podílů, které může mít právnická osoba v organizaci producentů, za předpokladu, že se v každém případě zamezí zneužití pravomoci touto právnickou osobou.

Odchylně od prvního pododstavce se v případě organizací producentů provádějících operační program dne 17. května 2014 maximální procentní část podílů stanovená členským státem při použití prvního pododstavce uplatní až po skončení operačního programu.

2. Orgány členských států provádějí kontroly hlasovacích práv a podílů, a to včetně kontrol totožnosti fyzických nebo právnických osob majících členské podíly v organizaci producentů, které jsou samy právnickou osobou.

3. Pokud je organizace producentů jasně vymezenou složkou právnické osoby, členské státy přijmou opatření a omezí či zruší pravomoci uvedené právnické osoby, pokud jde o změnu, schvalování nebo zamítání rozhodnutí organizace producentů.

▼B







Oddíl 3

Sdružení organizací producentů

Článek 32

Pravidla pro organizace producentů platná pro sdružení organizací producentů

Článek 22, čl. 26 odst. 3, články 27 a 31 se použijí obdobně na sdružení organizací producentů. Pokud sdružení organizací producentů provádí prodejní činnost, použije se obdobně čl. 26 odst. 2.

Článek 33

Uznání sdružení organizací producentů

1. Členské státy mohou uznat sdružení organizací producentů podle článku 125c nařízení (ES) č. 1234/2007 pouze pro činnost nebo činnosti týkající se produktu nebo skupiny produktů uvedených v žádosti o uznání.

2. Sdružení organizací producentů může být uznáno podle článku 125c nařízení (ES) č. 1234/2007 a může vykonávat libovolné činnosti organizace producentů i tehdy, jestliže v uvádění dotčených produktů na trh pokračují jeho členové.

Článek 34

Členové sdružení organizací producentů, kteří nejsou organizacemi producentů

1. Členské státy mohou stanovit, zda a za jakých podmínek může být přijata za člena sdružení organizací producentů fyzická nebo právnická osoba, která není uznanou organizací producentů.

2. Členové uznaného sdružení organizací producentů, kteří nejsou uznanými organizacemi producentů:

a) nejsou bráni v úvahu pro účely kritérií pro uznání;

b) nevyužívají přímo opatření financovaná Unií.

Členské státy mohou povolit, omezit nebo zrušit právo těchto členů hlasovat o rozhodnutích týkajících se operačních programů.

Článek 35

Nadnárodní sdružení organizací producentů

1. Sídlo nadnárodního sdružení organizací producentů se zřizuje v členském státě, v němž má dotčené sdružení významný počet členských organizací nebo v němž členské organizace dosahují významné úrovně produkce uváděné na trh.

2. Členský stát, v němž se nachází sídlo nadnárodního sdružení organizací producentů, zodpovídá za:

a) uznání sdružení;

b) v případě potřeby za schválení operačního programu nadnárodního sdružení;

c) navázání nezbytné správní spolupráce s ostatními členskými státy, v nichž se nacházejí sdružené organizace, pokud jde o dodržování podmínek uznání a systém kontrol a sankcí. Tyto ostatní členské státy jsou povinny poskytnout členskému státu, ve kterém je umístěno sídlo, veškerou nezbytnou pomoc; a

d) poskytnutí veškeré příslušné dokumentace na vyžádání jiných členských států, a to včetně všech platných právních předpisů, ostatním členským státům, v nichž se nacházejí členové, v překladu do úředního jazyka žádajících členských států.







Oddíl 4

Seskupení producentů

Článek 36

Předkládání plánů uznání

1. Právnická osoba nebo jasně vymezená složka právnické osoby předloží příslušnému orgánu členského státu, ve kterém má právnická osoba své sídlo, plán uznání uvedený v čl. 125e odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007.

2. Členské státy stanoví:

a) minimální kritéria, která musí právnická osoba či jasně vymezená složka právnické osoby splnit, aby mohla předložit plán uznání;

b) pravidla pro vypracování, obsah a provádění plánů uznání;

c) období, v němž má dřívější člen organizace producentů zakázáno vstoupit do seskupení producentů poté, co opustil tuto organizaci producentů v souvislosti s produkty, pro něž byla organizace producentů uznána;

d) správní postupy schvalování, monitorování a plnění plánů uznání, a

▼M8

e) pravidla zamezující tomu, aby producent využíval podpory Unie pro seskupení producentů po dobu delší než pět let.

▼B

Článek 37

Obsah plánů uznání

Návrh plánu uznání obsahuje alespoň:

a) popis počáteční situace, zejména pokud jde o počet členů producentů, s uvedením podrobných údajů o členech, produkci, včetně hodnoty produkce uváděné na trh, uvádění na trh a infrastruktuře, kterou má seskupení producentů k dispozici, včetně infrastruktury ve vlastnictví jednotlivých členů seskupení producentů;

b) návrh data zahájení provádění plánu a jeho trvání, které nesmí přesáhnout pět let, a

c) činnosti a investice, které je třeba provést v zájmu dosažení uznání.

▼M8

Investice uvedené v prvním pododstavci písm. c) nesmí zahrnovat investice uvedené v příloze Va.

▼B

Článek 38

Schvalování plánů uznání

▼M8

1. Příslušný orgán členského státu učiní jedno z rozhodnutí uvedených v odstavci 3 do tří měsíců od obdržení návrhu plánu uznání a veškeré podkladové dokumentace. Členské státy mohou stanovit kratší lhůtu.

▼B

2. Členské státy mohou přijmout doplňující pravidla týkající se způsobilosti operací a výdajů v rámci plánů uznání, včetně pravidel týkajících se způsobilosti investic, která musí seskupení producentů dodržet, aby splnilo kritéria potřebná pro uznání za organizaci producentů podle čl. 125b odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007.

▼M8

3. Po kontrolách shody uvedených v článku 111 příslušný orgán členského státu v případě potřeby:

a) předběžně přijme plán a udělí předběžné uznání;

b) požádá o změny plánu včetně změn týkajících se jeho trvání. Členský stát musí zejména posoudit, zda nejsou navržené fáze nepřiměřeně dlouhé, a vyžadovat úpravu, pokud seskupení producentů mohla splnit kritéria potřebná pro uznání za organizaci producentů před koncem pětiletého období uvedeného v třetím pododstavci čl. 125e odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007;

c) zamítne plán, zejména v případě, že právnické osoby nebo jasně vymezené složky těchto osob, které žádají o předběžné uznání za seskupení producentů, již splňují kritéria pro uznání za organizaci producentů. Předběžně může být plán v případě nutnosti přijat jen tehdy, pokud jsou do něj zapracovány změny požadované podle písmena b).

▼M8

4. Příslušný orgán členského státu oznámí rozhodnutí, kterými se plány uznání předběžně přijímají, a finanční důsledky těchto plánů Komisi do 1. července daného roku prostřednictvím tabulek uvedených v příloze Vb.

5. Poté, co budou stanoveny koeficienty přidělení uvedené v čl. 47 odst. 4 druhém pododstavci, umožní příslušný orgán členského státu dotčeným seskupením producentů jejich plán uznání změnit nebo stáhnout. Pokud seskupení producentů svůj plán nestáhne, příslušný orgán jej přijme s konečnou platností s výhradou takových změn, které příslušný orgán považuje za nezbytné.

6. Příslušný orgán členského státu oznámí svá rozhodnutí uvedená v odstavcích 3 a 5 právnické osobě nebo jasně vymezené složce právnické osoby.

▼B

Článek 39

Provádění plánů uznání

1. Plán uznání se provádí v ročních obdobích počínajících 1. lednem. Členské státy mohou seskupením producentů povolit, aby tato roční období rozčlenila do půlročních období.

Pro první rok provádění v souladu s navrženým datem podle čl. 37 písm. b) začíná plán uznání:

a) dne 1. ledna následujícího po datu přijetí plánu příslušným orgánem členského státu; nebo

b) první kalendářní den po datu jeho přijetí.

První rok provádění plánu uznání končí v každém případě dne 31. prosince téhož roku.

▼M8

2. Členské státy stanoví podmínky, za nichž mohou seskupení producentů požádat během provádění plánů o jejich změnu. K těmto žádostem musí být přiložena veškerá nezbytná podkladová dokumentace.

Členské státy stanoví podmínky, za jakých mohou být plány uznání změněny během ročního nebo půlročního období bez předchozího souhlasu příslušného orgánu členského státu. Tyto změny jsou způsobilé pro podporu pouze v případě, že je skupina producentů neprodleně sdělí příslušnému orgánu členského státu.

Příslušný orgán členského státu může během daného roku seskupením producentů povolit, aby pro daný rok zvýšila celkovou částku výdajů stanovenou v plánu uznání o nejvýše 5 % původně schválené částky nebo aby ji snížila o maximální procentní podíl, který stanoví členské státy, a to za předpokladu, že jsou zachovány celkové cíle plánu uznání a že celkové výdaje Unie na úrovni dotčeného členského státu nepřekročí výši příspěvku Unie přiděleného danému členskému státu podle čl. 47 odst. 4.

V případě fúzí seskupení producentů podle článku 48 se 5 % limit použije na celkovou částku výdajů stanovenou v plánech uznání seskupení producentů, která fúzi provedla.

▼B

3. Příslušný orgán členského státu rozhodne o změnách plánů do tří měsíců od obdržení žádosti o změnu a po zvážení předložených důvodů. Pokud rozhodnutí o žádosti o změny nebylo přijato v uvedené lhůtě, považuje se dotčená žádost za zamítnutou. Členské státy mohou stanovit kratší lhůtu.

Článek 40

Žádosti o uznání za organizaci producentů

1. Seskupení producentů provádějící plán uznání může kdykoli předložit žádost o uznání podle článku 125b nařízení (ES) č. 1234/2007. Tyto žádosti se v každém případě předkládají před koncem přechodného období podle čl. 125e odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007.

2. Ode dne podání uvedené žádosti může dotčené seskupení předložit návrh operačního programu podle článku 63.

Článek 41

Hlavní činnosti seskupení producentů

1. Hlavní činnost seskupení producentů se týká koncentrace nabídky a uvádění produktů, které vyprodukují jeho členové a pro které je předběžně uznáno, na trh.

2. Seskupení producentů může prodávat produkty pocházející od producentů, kteří nejsou členy seskupení, pokud je pro uvedené produkty uznáno a pokud je hospodářská hodnota této činnosti nižší než hodnota produkce uvedené na trh pocházející od vlastních členů seskupení a členů jiných skupin producentů.

Článek 42

Hodnota produkce uvedené na trh

1. Ustanovení čl. 50 odst. 1 až 4 a odst. 7 a čl. 50 odst. 6 první věty se použijí obdobně na seskupení producentů.

2. Pokud dojde ke snížení hodnoty produkce uvedené na trh nejméně o 35 % z důvodů, které jsou členskému státu náležitě zdůvodněné, za něž seskupení producentů nenese odpovědnost a jimž nemohlo zabránit, vychází se z toho, že celková hodnota produkce uvedené na trh činí 65 % celkové hodnoty ověřené členským státem a deklarované v předchozí žádosti nebo žádostech o podporu s platností pro poslední předchozí roční období, a pokud žádost neexistuje, pak hodnoty deklarované prvotně ve schváleném plánu uznání.

3. Hodnota produkce uvedené na trh se vypočte v souladu s právními předpisy platnými pro období, na něž se o podporu žádá.

Článek 43

Financování plánů uznání

1. Sazby podpory podle čl. 103a odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 se sníží o polovinu, pokud jde o produkci uvedenou na trh, jejíž hodnota převyšuje 1 000 000 EUR.

▼C1

2. Podpora podle čl. 103a odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1234/2007 nesmí u žádného seskupení producentů překročit roční strop ve výši 100 000 EUR.

▼B

3. Podpora uvedená v čl. 103a odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 se vyplácí:

a) v ročních nebo půlročních splátkách na konci každého ročního nebo půlročního období provádění plánu uznání nebo

b) ve splátkách pokrývajících část ročního období, jestliže je plán zahájen během ročního období nebo jestliže k uznání podle článku 125b nařízení (ES) č. 1234/2007 dojde před koncem ročního období. V takovém případě se úměrně sníží strop uvedený v odstavci 2 tohoto článku.

Pokud to vyžadují kontroly, členské státy mohou k výpočtu splátek použít jako základ produkci uvedenou na trh odpovídající jinému období nežli období, za něž je splátka vyplácena. Rozdíl mezi obdobími musí být kratší než délka skutečného daného období.

4. Směnným kurzem platným pro částky uvedené v odstavcích 1 a 2 je směnný kurz naposledy zveřejněný Evropskou centrální bankou před prvním dnem období, za něž se předmětná podpora poskytuje.

Článek 44

Podpora na investice vyžadované pro uznání

Investice související s prováděním plánů uznání podle čl. 37 písm. c) tohoto nařízení, na které se poskytuje podpora podle čl. 103a odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007, se financují poměrně k jejich využití pro produkty členů seskupení producentů, jimž se uděluje předběžné uznání.

Z podpory Unie jsou vyloučeny investice, které mohou narušit hospodářskou soutěž v ostatních hospodářských činnostech seskupení producentů.

▼M8

Investice mohou být prováděny v jednotlivých zemědělských podnicích a/nebo v prostorách členů seskupení producentů za předpokladu, že přispívají ke splnění cílů stanovených v plánu uznání. Pokud člen vystoupí ze seskupení producentů, zajistí členské státy, aby byla investice nebo její zbytková hodnota vrácena v případě, že ještě neuplynulo období amortizace.

▼B

Článek 45

Žádost o podporu

1. Seskupení producentů podává jedinou žádost o podporu podle čl. 103a odst. 1 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 1234/2007 během tří měsíců od konce každého ročního nebo půlročního období podle čl. 43 odst. 3 tohoto nařízení. Žádost obsahuje prohlášení o hodnotě produkce uvedené na trh pro období, na něž se o podporu žádá.

2. Žádosti o podporu na půlroční období mohou být předkládány pouze tehdy, je-li plán uznání členěn do půlročních období podle čl. 39 odst. 1. Všechny žádosti o podporu musí být provázeny písemným prohlášením seskupení producentů, že seskupení producentů:

a) dodržuje a bude dodržovat nařízení (ES) č. 1234/2007, jakož i toto nařízení, a

b) přímo ani nepřímo nevyužívalo, nevyužívá a nebude využívat dvojího financování z prostředků Unie a členských států pro akce prováděné v rámci jeho plánu uznání, na které se podle tohoto nařízení poskytuje financování ze zdrojů Unie.

3. Členské státy stanoví lhůtu pro vyplacení podpory, která v žádném případě nesmí přesahovat období šesti měsíců od přijetí žádosti.

Článek 46

Způsobilost

Členské státy vyhodnocují způsobilost seskupení producentů pro podporu podle tohoto nařízení, aby zjistily, zda je poskytnutí podpory náležitě odůvodněné, a přihlížejí při tom k podmínkám a datu všech dřívějších podpor z veřejných prostředků poskytnutých organizacím nebo seskupením producentů, z nichž členové dotčeného seskupení producentů pocházejí, jakož i ke všem pohybům členů mezi organizacemi producentů a seskupeními producentů.

▼M8

Článek 47

Příspěvek Unie

1. S výhradou odstavce 4 tohoto článku činí příspěvek Unie na podporu podle čl. 103a odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1234/2007:

a) 75 % v oblastech způsobilých v souladu s cílem konvergence a

b) 50 % v ostatních oblastech.

Členský stát může vnitrostátní podporu vyplatit formou paušální platby. U žádosti o podporu není nutno prokazovat použití podpory.

2. Příspěvek Unie na podporu podle čl. 103a odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007, vyjádřený jako kapitálový příspěvek nebo ekvivalent kapitálového příspěvku, činí nejvýše tento procentní podíl způsobilých nákladů na investice:

a) 50 % v oblastech způsobilých v souladu s cílem konvergence a

b) 30 % v ostatních oblastech.

Dotčené členské státy se zavážou, že se budou na způsobilých investičních nákladech podílet nejméně pěti procenty.

Finanční účast příjemců podpory na způsobilých investičních nákladech činí alespoň:

a) 25 % v oblastech způsobilých v souladu s cílem konvergence a

b) 45 % v ostatních oblastech.

3. S výhradou odstavce 4 tohoto článku se příspěvek Unie na podporu uvedenou v čl. 103a odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007 určí pro každé seskupení producentů na základě hodnoty produkce, kterou toto seskupení uvádí na trh, a podléhá těmto pravidlům:

a) v případě seskupení producentů v členských státech, které přistoupily k Evropské unii dne 1. května 2004 nebo po tomto dni, se v prvních dvou letech provádění jejich plánu uznání neuplatní žádný strop a ve třetím, čtvrtém a pátém roce provádění jejich plánu uznání se uplatní strop 70 %, 50 % a 20 % hodnoty produkce uvedené na trh;

b) v případě seskupení producentů v nejvzdálenějších regionech Unie podle čl. 349 Smlouvy nebo na menších ostrovech v Egejském moři podle čl. 1 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1405/2006 ( 10 ) se příspěvek Unie omezuje v prvním, druhém, třetím, čtvrtém a pátém roce provádění jejich plánu uznání na 25 %, 20 %, 15 %, 10 % a 5 % hodnoty produkce uvedené na trh.

4. Celkové výdaje na příspěvek Unie na podporu podle článku 103a nařízení (ES) č. 1234/2007 činí maximálně 10 000 000 EUR na kalendářní rok.

Na základě oznámení uvedených v čl. 38 odst. 4 stanoví Komise koeficienty přidělení a pomocí těchto koeficientů určí celkový dostupný příspěvek Unie pro každý členský stát na jednotlivé roky. Jestliže celková částka vyplývající z oznámení uvedených v čl. 38 odst. 4 v některém roce nepřekročí maximální částku příspěvku Unie, bude koeficient přidělení stanoven na 100 %.

Příspěvek Unie se poskytuje na základě koeficientu přidělení uvedeného v druhém pododstavci. Na plány uznání, které nebyly oznámeny v souladu s čl. 38 odst. 4, Unie neposkytne žádný příspěvek.

Směnným kurzem platným pro příspěvek Unie pro jednotlivé členské státy je směnný kurz naposledy zveřejněný Evropskou centrální bankou před dnem stanoveným v čl. 38 odst. 4.

▼B

Článek 48

Fúze

1. Podpora stanovená v čl. 103a odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 může být poskytnuta nebo nadále poskytována seskupením producentů, kterým bylo uděleno předběžné uznání a která vznikla fúzí dvou nebo více seskupení producentů, jimž bylo uděleno předběžné uznání.

2. Pro výpočet výše podpory splatné podle odstavce 1 nahradí seskupení producentů vzniklé fúzí seskupení producentů, která fúzi provedla.

3. Jestliže fúzi provedou dvě a více seskupení producentů, převezme nový subjekt práva a povinnosti toho seskupení producentů, kterému bylo předběžné uznání uděleno jako prvnímu.

4. Jestliže seskupení producentů, jemuž bylo uděleno předběžné uznání, provede fúzi s uznanou organizací producentů, není výsledný subjekt nadále způsobilý ani pro předběžné uznání za seskupení producentů, ani pro podporu podle čl. 103a odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007. Výsledný subjekt je nadále posuzován jako uznaná organizace producentů, pokud splňuje platné požadavky. V nezbytných případech požádá organizace producentů o změnu svého operačního programu a k tomuto účelu se obdobně použije článek 29.

Akce provedené seskupeními producentů před takovouto fúzí však zůstávají způsobilé podle podmínek uvedených v plánu uznání.

Článek 49

Důsledky uznání

1. Poskytování podpory stanovené v čl. 103a odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 je ukončeno, jakmile je uděleno uznání.

2. Při předkládání operačního programu podle tohoto nařízení zajistí dotčený členský stát, aby nedocházelo ke dvojímu financování opatření stanovených v plánu uznání.

3. Investice, na které může být poskytnuta podpora, nebo náklady podle čl. 103a odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007 mohou být převedeny do operačních programů, pokud jsou v souladu s požadavky tohoto nařízení.

4. Členské státy stanoví období počínající po provedení plánu uznání, během něhož musí seskupení producentů dosáhnout uznání jakožto organizace producentů. Toto období nesmí přesáhnout čtyři měsíce.







KAPITOLA II

Provozní fondy a operační programy







Oddíl 1

Hodnota produkce uvedené na trh

Článek 50

Základ výpočtu

1. Hodnota produkce uvedené na trh organizací producentů se vypočítá na základě produkce organizace producentů samé a jejích členů a zahrnuje pouze produkci ovoce a zeleniny, pro které je organizace producentů uznána. Hodnota produkce uvedené na trh může zahrnovat ovoce a zeleninu, které nemusí splňovat obchodní normy, pokud se uvedené normy podle článku 4 neuplatňují.

2. Hodnota produkce uvedené na trh zahrnuje produkci členů, kteří z organizace producentů vystupují nebo do ní vstupují. Členské státy stanoví podmínky k zamezení dvojího započítávání.

3. Hodnota produkce uvedené na trh nezahrnuje hodnotu výrobků z ovoce a zeleniny nebo jiných produktů, které nepatří do odvětví ovoce a zeleniny.

Hodnota produkce ovoce a zeleniny uváděných na trh a určených ke zpracování, které byly přepracovány na některý z výrobků z ovoce a zeleniny uvedených v příloze I části X nařízení (ES) č. 1234/2007 nebo na jakýkoli jiný výrobek uvedený v tomto článku a popsaný dále v příloze VI tohoto nařízení, ať už přepracování provedla organizace producentů, sdružení organizací producentů nebo producenti, kteří jsou jejich členy, či jejich dceřiné podniky uvedené v odstavci 9 tohoto článku, ať už sami, nebo formou svěření činností vnějším subjektům, se však vypočítá jako paušální sazba v procentech z fakturované hodnoty takových zpracovaných produktů. Tato paušální sazba činí:

a) 53 % pro ovocné šťávy;

b) 73 % pro koncentrované šťávy;

c) 77 % pro rajčatové koncentráty;

d) 62 % pro zmrazené ovoce a zeleninu;

e) 48 % pro konzervované ovoce a zeleninu;

f) 70 % pro konzervované houby rodu Agaricus (žampiony);

g) 81 % pro ovoce prozatímně konzervované ve slané vodě;

h) 81 % pro sušené ovoce;

i) 27 % pro jiné výrobky z ovoce a zeleniny;

j) 12 % pro zpracované aromatické byliny;

k) 41 % pro mletou papriku.

4. Členské státy mohou organizacím producentů povolit, aby do hodnoty produkce uvedené na trh zahrnuly hodnotu vedlejších produktů.

5. Hodnota produkce uvedené na trh zahrnuje hodnotu produktů stažených z trhu, s nimiž se naloží v souladu s ustanoveními čl. 103d odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007, odhadem stanovenou ve výši průměrné ceny těchto produktů uvedených na trh organizací producentů v předchozím referenčním období.

6. Do hodnoty produkce uvedené na trh se započte pouze produkce organizace producentů nebo jejích členů, kterou na trh uvedla tato organizace. Produkce členů organizace producentů uvedená na trh jinou organizací producentů, kterou určí jejich vlastní organizace, podle čl. 125a odst. 2 písm. b) a c) nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 se započte do hodnoty produkce uvedené na trh u této druhé organizace producentů.

7. Produkce ovoce a zeleniny uvedená na trh se ve fázi „z organizace producentů“ fakturuje v případě potřeby jako produkt uvedený v příloze I části IX nařízení (ES) č. 1234/2007, který je připravený a balený, bez:

a) DPH;

b) nákladů na vnitřní dopravu, pokud je vzdálenost mezi místem sběrny a balírny organizace producentů a distribučním místem organizace producentů značná. Členské státy stanoví, o kolik se sníží fakturovaná hodnota produktů fakturovaných v různých fázích dodání nebo přepravy, a ve své vnitrostátní strategii řádně zdůvodní, jaká vzdálenost se rozumí pod pojmem „značná“.

8. Hodnota produkce uvedené na trh může být rovněž vypočítána ve fázi „ze sdružení organizace producentů“, a to na stejném základě jako v odstavci 7.

9. Hodnotu produkce uvedené na trh je také možno vypočítat ve fázi „po opuštění dceřiného podniku“ na tomtéž základě jako v odstavci 7, pokud alespoň 90 % kapitálu dceřiného podniku vlastní:

a) jedna nebo více organizací producentů nebo sdružení organizací producentů a/nebo

b) s výhradou schválení členským státem, členové organizací producentů nebo sdružení organizací producentů, přispívá-li tato skutečnost k dosažení cílů uvedených v čl. 122 prvním pododstavci písm. c) a v čl. 125b odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1234/2007.

10. V případě svěření činnosti vnějším subjektům se hodnota produkce uvedené na trh vypočítává ve fázi „z organizace producentů“ a zahrnuje přidanou hospodářskou hodnotu činnosti, kterou svěřila producentská organizace svým členům, třetím stranám nebo jinému dceřinému podniku, než který je uveden v odstavci 9.

11. Jestliže dojde ke snížení produkce v důsledku klimatického jevu, chorob rostlin nebo zvířat či napadení škůdci, veškerá pojistná plnění obdržená z těchto důvodů v rámci opatření pro pojištění úrody podle kapitoly III oddílu 6 nebo rovnocenných opatření řízených organizací producentů mohou být zahrnuta do hodnoty produkce uvedené na trh.

Článek 51

Referenční období

1. Roční strop podpory uvedený v čl. 103d odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 se vypočítává každý rok na základě hodnoty produkce uvedené na trh během referenčního období dvanácti měsíců, které stanoví členské státy.

2. Referenční období stanoví členské státy pro každou organizaci producentů jako:

a) dvanáctiměsíční období začínající nejdříve 1. ledna tři roky před rokem, na který se žádá o podporu, a končící nejpozději 31. prosince roku předcházejícího před rokem, na který se žádá o podporu, nebo

b) průměrnou hodnotu tří po sobě následujících dvanáctiměsíčních období začínajících nejdříve 1. ledna pět let před rokem, na který se žádá o podporu, a končících nejpozději 31. prosince roku předcházejícího před rokem, na který se žádá o podporu.

3. Toto dvanáctiměsíční období je účetním obdobím dotčené organizace producentů.

Metodika pro stanovování referenčního období se během operačního programu nemění, vyjma řádně odůvodněných situací.

4. Pokud dojde ke snížení hodnoty produktu nejméně o 35 % z důvodů, za něž organizace producentů nenese odpovědnost a jimž nemohla zabránit, vychází se z toho, že hodnota produkce uvedené na trh činí u tohoto produktu 65 % hodnoty v předcházejícím referenčním období.

Organizace producentů objasní příslušnému orgánu členského státu důvody podle prvního pododstavce.

5. Pokud nedávno uznané organizace producentů nemají dostatečné historické údaje o produkci uvedené na trh pro účely odstavce 2, za hodnotu produkce uvedené na trh se může považovat tržní hodnota produkce, kterou uvedla organizace producentů za účelem svého uznání.

První pododstavec se použije obdobně na nové členy organizace producentů, kteří vstupují do organizace poprvé.

6. Členské státy přijmou opatření nezbytná pro shromáždění informací o hodnotě produkce uvedené na trh organizacemi producentů, které nepředložily operační programy.

7. Odchylně od odstavců 1 a 6 se hodnota produkce uvedené na trh za referenční období vypočte v souladu s právními předpisy platnými v daném referenčním období.

V případě operačních programů schválených do 20. ledna 2010 se však hodnota produkce uvedené na trh do roku 2007 vypočítá na základě právních předpisů platných v referenčním období, zatímco hodnota produkce uvedené na trh od roku 2008 se vypočítá na základě právních předpisů platných v roce 2008.

V případě operačních programů schválených po 20. lednu 2010 se hodnota produkce uvedené na trh od roku 2008 vypočítá na základě právních předpisů platných v době, kdy byl operační program schválen.







Oddíl 2

Provozní fondy

Článek 52

Řídící činnosti

Členské státy zajistí, aby provozní fondy byly řízeny takovým způsobem, aby externí auditoři mohli každoročně zjistit a kontrolovat jejich výdaje a příjmy a udělovat osvědčení o výdajích a příjmech.

Článek 53

Financování provozních fondů

1. Finanční příspěvky do provozního fondu podle čl. 103b odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 určuje organizace producentů.

2. Všichni producenti mají možnost využívat provozní fond a všichni producenti mají možnost podílet se demokraticky na rozhodnutích o využívání provozního fondu organizace producentů a o finančních příspěvcích do provozního fondu.

▼M22

3. Stanovy organizace producentů v odvětví ovoce a zeleniny vyžadují od jejích členů, aby platili finanční příspěvky stanovené ve stanovách sdružení pro potřeby vytvoření a doplňování provozního fondu stanoveného v článku 32 nařízení (EU) č. 1308/2013.

▼B

Článek 54

Oznamování odhadované výše příspěvku

1. Organizace producentů oznámí svému členskému státu nejpozději do 15. září odhadovanou výši příspěvku Unie, příspěvku svých členů a organizace producentů samé do provozních fondů na následující rok spolu s operačními programy nebo žádostmi o schválení jejich změn.

Členské státy mohou stanovit pozdější datum než 15. září.

2. Výpočet odhadované výše příspěvku do provozních fondů se zakládá na operačních programech a hodnotě produkce uvedené na trh. Výpočet se rozdělí na výdaje na opatření na předcházení krizím a jejich řešení a na ostatní opatření.







Oddíl 3

Operační programy

Článek 55

Vnitrostátní strategie

1. Celková struktura a obsah vnitrostátní strategie podle čl. 103f odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 se stanoví v souladu s pokyny podle přílohy VII. Strategie může obsahovat i regionální prvky.

Vnitrostátní strategie zohledňuje všechna rozhodnutí přijatá a ustanovení schválená členskými státy podle části II hlavy II kapitoly II oddílů I a Ia nařízení (ES) č. 1234/2007 a této hlavy.

2. Vnitrostátní strategie, včetně začlenění vnitrostátního rámce podle čl. 103f odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007, se stanoví před tím, než se v daném roce předloží návrhy operačních programů. Vnitrostátní rámec se začlení po jeho předložení Komisi a po jeho případné změně v souladu s čl. 103f odst. 1 druhým pododstavcem nařízení (ES) č. 1234/2007.

3. Součástí postupu vypracování vnitrostátní strategie je analýza výchozí situace, za jejíž provedení odpovídá členský stát. Při analýze se zjišťují a vyhodnocují potřeby, jež je nutno splnit, třídí potřeby z hlediska priority, určují cíle stanovené operačními programy ke splnění těchto prioritních potřeb, očekávané výsledky a kvantifikované cíle, jichž je třeba dosáhnout ve vztahu k výchozí situaci, a stanovují se nejvhodnější nástroje a akce pro dosahování těchto cílů.

4. Členské státy rovněž zajistí sledování a hodnocení vnitrostátní strategie a jejího provádění prostřednictvím operačních programů.

Vnitrostátní strategii lze pozměňovat, a to zejména na základě sledování a hodnocení. Tyto změny se provádějí před předložením návrhu operačních programů na daný rok.

5. Členské státy ve vnitrostátní strategii stanoví maximální procentní podíly z fondu, které lze vynaložit na jednotlivá opatření nebo druh akce či výdaje, aby tak byla zajištěna přiměřená rovnováha mezi různými opatřeními.

Článek 56

Vnitrostátní rámec pro environmentální opatření

1. Kromě předložení navrhovaného rámce podle čl. 103f odst. 1 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1234/2007 oznámí členské státy Komisi rovněž všechny změny vnitrostátního rámce, provedené postupem stanoveným v uvedeném pododstavci. Komise zpřístupní vnitrostátní rámec ostatním členským státům způsobem, jenž uzná za vhodný.

2. Vnitrostátní rámec uvádí v samostatném oddíle obecné požadavky na doplňkovost, soudržnost a soulad, které musí environmentální opatření vybraná v rámci operačního programu splňovat v souladu s čl. 103f odst. 1 prvním pododstavcem druhou větou nařízení (ES) č. 1234/2007. Komise poskytne členským státům vzor tohoto oddílu.

Vnitrostátní rámec stanoví také neúplný seznam environmentálních opatření a s nimi souvisejících podmínek použitelných v daném členském státě pro účely čl. 103c odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007. U každého environmentálního opatření se ve vnitrostátním rámci uvede:

a) odůvodnění akce na základě jejího dopadu na životní prostředí a

b) konkrétní závazek nebo závazky z akce plynoucí.

3. Environmentální opatření podobná agroenvironmentálním závazkům podporovaným v rámci programu rozvoje venkova mají stejnou délku trvání jako uvedené závazky. Pokračují v následném operačním programu, pokud by doba trvání podobných agroenvironmentálních závazků byla delší než doba trvání původního operačního programu. Členské státy však mohou povolit kratší dobu trvání environmentálních opatření, nebo v řádně odůvodněných případech dokonce jejich zastavení, a to zejména na základě výsledků hodnocení v polovině období podle čl. 126 odst. 3 tohoto nařízení.

Vnitrostátní rámec obsahuje dobu trvání akcí podle prvního pododstavce a v případě potřeby povinnost pokračovat v akci v rámci následného operačního programu.

Článek 57

Doplňková pravidla členských států

Členské státy mohou přijmout pravidla doplňující nařízení (ES) č. 1234/2007 a toto nařízení, která se budou týkat způsobilosti opatření, akcí nebo výdajů v rámci operačních programů.

Článek 58

Vztah k programům rozvoje venkova

1. S výhradou odstavce 2 nelze akcím, na které se vztahují opatření stanovená tímto nařízením, udělit podporu v rámci programu nebo programů rozvoje venkova členských států schválených podle nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ( 11 ).

2. Pokud je opatřením potenciálně způsobilým podle tohoto nařízení výjimečně udělena podpora v souladu s čl. 5 odst. 6 nařízení (ES) č. 1698/2005, členské státy zajistí, aby příjemce mohl podporu na danou akci obdržet pouze v rámci jednoho režimu.

K tomuto účelu členské státy při začlenění opatření obsahujících takové výjimky do svých programů rozvoje venkova zajistí, aby vnitrostátní strategie podle článku 55 tohoto nařízení obsahovala kritéria a správní pravidla, která budou uplatňovat v programech rozvoje venkova.

3. V případě potřeby a aniž jsou dotčena ustanovení čl. 103a odst. 3, čl. 103d odst. 1 a 3 a článku 103e nařízení (ES) č. 1234/2007 a článku 47 tohoto nařízení, nepřekročí výše podpory pro opatření, na která se vztahuje toto opatření, výši použitelnou pro opatření v rámci programu rozvoje venkova.

4. Podpora pro environmentální opatření, vyjma pořízení stálých aktiv, je omezena na maximální částky stanovené v příloze I nařízení (ES) č. 1698/2005 pro agroenvironmentální platby. Tyto částky mohou být ve výjimečných případech zvýšeny, přičemž se zohlední zvláštní okolnosti, které je třeba zdůvodnit ve vnitrostátní strategii podle článku 55 tohoto nařízení a v operačních programech organizací producentů. Částky na environmentální opatření mohou být rovněž zvýšeny v zájmu podpory operací souvisejících s prioritami uvedenými v článku 16a nařízení (ES) č. 1698/2005.

5. Odstavec 4 se nepoužije na environmentální opatření, která se netýkají přímo ani nepřímo konkrétního pozemku.

Článek 59

Obsah operačních programů

Operační programy obsahují:

a) popis výchozí situace, založený podle potřeby na společných ukazatelích výchozího stavu uvedených v příloze VIII;

b) cíle programu se zřetelem na prognózy produkce a odbytu a vysvětlení, jak program přispívá k vnitrostátní strategii, a potvrzení, že je v souladu s vnitrostátní strategií, včetně jeho vyváženosti z hlediska činností. Charakteristika cílů odkazuje na cíle definované ve vnitrostátní strategii a vyznačuje měřitelné cíle, aby se usnadnilo sledování postupně dosahovaného pokroku při provádění programu;

c) podrobný popis opatření, včetně opatření pro předcházení krizím a jejich řešení, který obsahuje jednotlivé akce a prostředky k dosažení uvedených cílů v jednotlivých letech provádění programu. V popisu musí být uvedeno, do jaké míry: i) různá opatření doplňují jiná opatření a jsou s nimi v souladu, včetně opatření financovaných nebo způsobilých pro podporu z jiných fondů Unie, zvláště pro podporu rozvoje venkova. V tomto ohledu se podle potřeby rovněž uvede zvláštní odkaz na opatření prováděná v rámci předchozích operačních programů, ii) z různých opatření neplyne žádné riziko dvojího financování z fondů Unie;

d) dobu trvání programu a

e) tato finanční hlediska: i) metodu výpočtu a výši finančních příspěvků, ii) postup při financování provozního fondu, iii) informace nutné k odůvodnění rozdílů ve výši příspěvků a iv) rozpočet a časový rozvrh pro vykonávání činností pro každý rok provádění programu.

Článek 60

Způsobilost akcí v rámci operačních programů

1. Operační programy nezahrnují akce ani výdaje uvedené na seznamu v příloze IX.

2. Výdaje v rámci operačních programů způsobilé pro podporu jsou omezeny na skutečně vzniklé náklady. Členské státy však mohou namísto toho předem a řádně odůvodněným způsobem stanovit standardní paušální sazby v těchto případech:

a) pokud jsou tyto standardní paušální sazby uvedeny v příloze IX;

b) u dodatečných vnějších dopravních nákladů na kilometr, porovnaných s náklady na kamionovou dopravu, vzniklých při použití železniční nebo lodní dopravy jako součást opatření ochrany životního prostředí a

c) u dodatečných nákladů a ušlého příjmu v důsledku environmentálních opatření, vypočtených v souladu s čl. 53 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1974/2006 ( 12 ).

Členské státy přezkoumají tyto sazby nejméně jednou za pět let.

3. Aby akce mohla být způsobilá, musí se u více než 50 % produktů (podle hodnoty), na které se akce vztahuje, jednat o produkty, pro něž je organizace producentů uznána. Aby mohly být do těchto 50 % započítány, musí tyto produkty pocházet od členů organizace producentů nebo od členů jiné organizace producentů či sdružení organizací producentů. Článek 50 se použije obdobně pro výpočet hodnoty.

4. Pro environmentální opatření platí tato pravidla:

a) různá environmentální opatření lze kombinovat za předpokladu, že se navzájem doplňují a jsou navzájem slučitelná. V případě takové kombinace je při stanovení výše podpory zohledněn konkrétní ušlý příjem a dodatečné náklady vzniklé v důsledku této kombinace;

b) závazky týkající se omezení používání hnojiv, přípravků na ochranu rostlin nebo jiných prostředků mohou být přijaty pouze tehdy, pokud mohou být tato omezení posouzena takovým způsobem, který poskytne dostatečnou záruku ohledně dodržení uvedených závazků.

▼M12 —————

▼B

5. Investice, včetně investic v rámci leasingových smluv, jejichž doba splácení překročí délku operačního programu, mohou být v řádně hospodářsky odůvodněných případech převedeny do následného operačního programu, a to zejména v případech, kdy je doba fiskální amortizace delší než pět let.

V případě náhrad za investice je zbytková hodnota nahrazovaných investic:

a) přičtena k provoznímu fondu organizace producentů nebo

b) odečtena od nákladů na náhradu.

6. Investice nebo akce se mohou provádět v jednotlivých podnicích nebo v prostorách členů organizací producentů či sdružení organizací producentů, a to i v případě, že jsou akce svěřeny členům organizace producentů nebo sdružení organizací producentů, pokud přispívají k cílům operačního programu. Vystoupí-li člen z organizace producentů, členské státy zajistí, aby byla investice nebo její zbytková hodnota navrácena. V řádně odůvodněných případech však mohou členské státy stanovit, že organizace producentů nemusí investici či její zbytkovou hodnotu vracet.

7. Investice a akce spojené s přepracováním ovoce a zeleniny na výrobky z ovoce a zeleniny mohou být způsobilé k podpoře, pokud tyto investice a akce sledují cíle uvedené v čl. 103c odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007, včetně cílů uvedených v čl. 122 prvním pododstavci písm. c) uvedeného nařízení, a pokud jsou uvedeny ve vnitrostátní strategii podle čl. 103f odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007.

Článek 61

Doklady, které je třeba předložit

K operačním programům se přikládá zejména:

a) doklad o zřízení provozního fondu;

b) písemný závazek organizace producentů, že bude dodržovat nařízení (ES) č. 1234/2007 a toto nařízení, a

c) písemný závazek organizace producentů, že nepřijala a nepřijme přímo ani nepřímo žádný jiný finanční příspěvek od Unie nebo od členského státu, pokud jde o akce, které mají nárok na podporu podle tohoto nařízení.

Článek 62

Operační programy sdružení organizací producentů

1. Členský stát může povolit sdružení organizací producentů, aby předložilo celý nebo částečný operační program, v němž budou uvedeny akce, jež byly stanoveny v operačních programech dvou nebo několika organizací producentů, které jsou jeho členy, ale které se neuskutečnily.

2. Operační programy sdružení organizací producentů se posuzují společně s operačními programy organizací producentů, které jsou jeho členy, a to včetně plnění cílů a omezení uvedených v článku 103c nařízení (ES) č. 1234/2007.

3. Členské státy zajistí, aby

a) akce byly plně financovány z příspěvků členů sdružení organizací producentů, kteří jsou organizacemi producentů, vyplácených z provozních fondů těchto organizací producentů. Tyto akce však mohou financovat částkou úměrnou příspěvku organizací producentů, které jsou členy sdružení, členové sdružení organizací producentů, kteří nejsou organizacemi producentů podle článku 34;

b) tyto akce a odpovídající finanční účast byly uvedeny v operačních programech všech zúčastněných organizací producentů;

c) nehrozilo nebezpečí dvojího financování.

4. Články 58, 59 a 60, čl. 61 písm. b) a c) a články 63 až 67 se použijí obdobně na operační programy sdružení organizací producentů. Vyváženost z hlediska činností podle čl. 59 písm. b) se však nevyžaduje u částečných operačních programů sdružení organizací producentů.

▼M22

5. Strop pro výdaje na opatření pro předcházení krizím a jejich řešení podle čtvrtého pododstavce čl. 33 odst. 3 nařízení (EU) č. 1308/2013 se v rámci operačních programů sdružení organizací producentů vypočte na úrovni jednotlivých organizací producentů, které jsou jeho členy.

▼B

Článek 63

Lhůta pro podání

1. Organizace producentů předkládají operační programy ke schválení příslušnému orgánu v členském státě, v němž má organizace producentů své sídlo, nejpozději do 15. září roku, který předchází roku, v němž se mají operační programy provádět. Členské státy však mohou toto datum posunout.

2. Jestliže právnická osoba nebo jasně vymezená složka právnické osoby, včetně seskupení producentů, předloží žádost o uznání za organizaci producentů, může zároveň předložit ke schválení operační program uvedený v odstavci 1. Schválení operačního programu je podmíněno získáním uznání nejpozději do data stanoveného v čl. 64 odst. 2.

Článek 64

Rozhodnutí

1. Příslušný orgán členského státu podle potřeby:

a) schvaluje výši provozních fondů a operační programy, které splňují požadavky nařízení (ES) č. 1234/2007 a požadavky této kapitoly;

b) schvaluje operační programy, pokud organizace producentů přijme určité změny, nebo

c) zamítne operační programy nebo jejich části.

2. Příslušný orgán členského státu přijme rozhodnutí o operačních programech a provozních fondech do 15. prosince roku, v němž byly předloženy.

Členské státy oznámí tato rozhodnutí organizacím producentů do 15. prosince.

V řádně zdůvodněných případech však může příslušný orgán členského státu rozhodnout o operačních programech a provozních fondech do 20. ledna po datu předložení. Rozhodnutí o schválení může stanovit, že výdaje jsou způsobilé od 1. ledna roku následujícího po předložení.

Článek 65

Změny operačních programů pro následující roky

1. Organizace producentů mohou nejpozději do 15. září žádat o změny operačních programů (včetně doby jejich trvání), které mají platit od 1. ledna následujícího roku.

Členské státy však mohou datum pro předkládání žádostí posunout.

2. K žádostem o změny se přikládá podkladová dokumentace, v níž se uvádí důvod, povaha a důsledky navrhovaných změn.

3. Příslušný orgán členského státu přijme rozhodnutí o změnách operačních programů do 15. prosince roku podání žádosti.

V řádně zdůvodněných případech však může příslušný orgán členského státu rozhodnout o změně operačních programů do 20. ledna po datu předložení žádosti. Rozhodnutí o schválení může stanovit, že výdaje jsou způsobilé od 1. ledna roku následujícího po předložení žádosti.

Článek 66

Změny operačních programů během roku

1. Členské státy mohou povolit změny operačních programů během roku za podmínek, které samy určí.

2. Příslušný orgán členského státu přijme rozhodnutí o změnách operačních programů požadovaných podle odstavce 1 do 20. ledna roku následujícího po roce, pro který se o změny žádá.

3. Příslušný orgán členského státu může organizacím producentů povolit, aby během roku:

a) provedly své operační programy pouze zčásti;

b) změnily obsah operačního programu;

c) zvýšily částku provozního fondu maximálně o 25 % původně schválené částky nebo tuto částku snížily o procentní podíl, jejž určí členské státy, pokud zůstanou zachovány všeobecné cíle operačního programu. Členské státy mohou tento procentní podíl zvýšit v případě fúze organizací producentů podle čl. 29 odst. 1;

d) v případě uplatnění článku 93 zvýšily částku v provozním fondu o vnitrostátní finanční podporu.

4. Členské státy určí podmínky, za nichž mohou být operační programy během roku změněny bez předchozího schválení příslušným orgánem členského státu. Tyto změny jsou způsobilé pro podporu pouze v případě, že je organizace producentů neprodleně oznámí příslušnému orgánu.

Článek 67

Doba provádění operačních programů

1. Operační programy se provádějí v ročních obdobích od 1. ledna do 31. prosince.

2. Operační programy schválené nejpozději 15. prosince se provádějí od 1. ledna následujícího roku.

Provádění programů schválených po 15. prosinci se posouvá o jeden rok.

Odchylně od prvního a druhého pododstavce tohoto odstavce je v případě použití čl. 64 odst. 2 třetího pododstavce nebo čl. 65 odst. 3 druhého pododstavce provádění operačních programů schválených podle uvedených ustanovení zahájeno nejpozději 31. ledna následujícího po jejich schválení.







Oddíl 4

Podpora

Článek 68

Schválená výše podpory

1. Členské státy oznámí organizacím producentů a sdružením organizací producentů schválenou výši podpory podle čl. 103 g odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 do 15. prosince roku, který předchází roku, na nějž je podpora požadována.

2. V případě použití čl. 64 odst. 2 třetího pododstavce nebo čl. 65 odst. 3 druhého pododstavce oznámí členské státy schválenou výši podpory do 20. ledna roku, na který je podpora požadována.

Článek 69

Žádosti o podporu

1. Organizace producentů podávají příslušnému orgánu členského státu žádost o podporu nebo o zbývající částku podpory na každý operační program, na který je podpora požadována, do 15. února roku následujícího po roce, na který je podpora požadována.

2. K žádostem o podporu se přikládá podkladová dokumentace, v níž se uvádí:

a) požadovaná podpora;

b) hodnota produkce uvedené na trh;

c) finanční příspěvky vybrané od členů organizace producentů a příspěvky organizace producentů samé;

d) výdaje vynaložené v rámci operačního programu;

e) výdaje týkající se předcházení krizím a jejich řešení rozdělené podle jednotlivých akcí;

f) podíl provozního fondu vynaložený na opatření pro předcházení krizím a jejich řešení, rozdělený podle jednotlivých akcí;

g) soulad s čl. 103c odst. 2, s čl. 103c odst. 3 prvním pododstavcem a s článkem 103d nařízení (ES) č. 1234/2007;

h) písemný závazek, že organizace producentů neobdržela dvojí financování ze strany Unie nebo vnitrostátní financování, pokud jde o opatření nebo akce, na které může být poskytnuta podpora podle tohoto nařízení, a

i) důkaz o provedení dotčené akce v případě žádosti o platbu na základě standardní paušální sazby podle čl. 60 odst. 2.

3. Žádosti o podporu se mohou vztahovat na plánované, avšak neuskutečněné výdaje, pokud se prokáže, že:

a) dotčené činnosti nemohly být provedeny do 31. prosince roku provádění operačního programu z důvodů, které dotčená organizace producentů nemohla ovlivnit;

b) tyto činnosti mohou být provedeny do 30. dubna roku následujícího po roce, na který bylo zažádáno o podporu, a

c) rovnocenný příspěvek organizace producentů zůstává v provozním fondu.

Podpora se vyplatí a jistota složená podle čl. 71 odst. 3 se uvolní pouze pod podmínkou, že se do 30. dubna roku následujícího po roce, pro který byly dotčené výdaje naplánovány, prokáže uskutečnění plánovaných výdajů uvedených v prvním pododstavci písm. b), a na základě skutečně vzniklého nároku na podporu.

4. Pokud jsou žádosti podány po datu stanoveném v odstavci 1, podpora se sníží o 1 % za každý den prodlení.

Ve výjimečných a náležitě odůvodněných případech může příslušný orgán členského státu přijmout žádosti po datu stanoveném v odstavci 1, pokud byly provedeny nezbytné kontroly a byla dodržena lhůta pro výplatu stanovená v článku 70.

5. Sdružení organizací producentů mohou podat žádost o podporu podle odstavce 1 za své členy a jejich jménem, pokud jsou tito členové organizacemi producentů a pokud je u každého člena předložena podkladová dokumentace požadovaná podle odstavce 2. Organizace producentů jsou konečnými příjemci podpory.

Článek 70

Výplata podpory

Členské státy vyplatí podporu do 15. října roku následujícího po roce provádění programu.

▼M19

Podpora pro programy prováděné v roce 2012 týkající se ovoce a zeleniny určených ke zpracování však může být vyplacena nejpozději dne 31. prosince 2013.

▼B

Článek 71

Zálohy

1. Členské státy mohou organizacím producentů povolit, aby zažádaly o to, aby jim byla jako záloha vyplacena část podpory odpovídající předvídatelným výdajům vznikajícím v rámci operačního programu během tří až čtyřměsíčního období začínajícího v měsíci, v němž byla žádost o zálohu podána.

2. Žádosti o zálohy se podávají podle rozhodnutí členského státu buď v režimu tří měsíců v lednu, dubnu, červenci a říjnu, nebo v režimu čtyř měsíců v lednu, květnu a září.

Celková částka záloh vyplacených na daný rok nesmí přesáhnout 80 % výše podpory původně schválené pro daný operační program.

3. Podle nařízení Komise (EHS) č. 2220/85 se zálohy vyplácejí až po složení jistoty rovnající se 110 % zálohy ( 13 ).

Členské státy stanoví podmínky, které zajistí, aby byly finanční příspěvky do provozního fondu vybírány v souladu s článkem 52 a článkem 53 tohoto nařízení a aby byly dříve vyplacené zálohy a odpovídající příspěvek organizace producentů skutečně vynaloženy.

4. Žádosti o uvolnění jistoty se mohou podávat během roku, v němž program probíhá, a musí k nim být přiložena podkladová dokumentace, jako např. faktury a doklady prokazující provedení platby.

Jistoty se uvolňují až do 80 % vyplacených záloh.

5. Zásadním požadavkem ve smyslu čl. 20 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2220/85 je provedení operací stanovených v operačních programech při dodržení závazků stanovených v čl. 61 písm. b) a c) tohoto nařízení.

Při nedodržení zásadního požadavku nebo při závažném porušení závazků stanovených v čl. 61 písm. b) a c) jistota propadne, aniž jsou dotčeny jiné sankce nebo postihy, které je možné použít podle kapitoly V oddílu 3.

V případě nesplnění jiných požadavků jistota propadá v poměru k závažnosti zjištěné nesrovnalosti.

6. Členské státy mohou u záloh stanovit jejich minimální výši a lhůty.

Článek 72

Částečné platby

Členské státy mohou organizacím producentů povolit, aby žádaly o proplacení části podpory odpovídající částkám, které již byly v rámci operačního programu vynaloženy.

Žádosti lze podávat kdykoli, avšak maximálně třikrát během jednoho roku. Musí k nim být přiložena podkladová dokumentace, jako např. faktury a doklady prokazující provedení platby.

Platby související se žádostmi o vyplacení části podpory nesmějí převyšovat 80 % části podpory odpovídající částkám, které již byly v rámci operačního programu za dané období vynaloženy. Členské státy mohou u částečných plateb stanovit jejich minimální výši a lhůty pro podání žádostí.







KAPITOLA III

Opatření pro předcházení krizím a jejich řešení







Oddíl 1

Obecná ustanovení

Článek 73

Volba opatření pro předcházení krizím a jejich řešení

Členské státy mohou stanovit, že se na jejich území nepoužije jedno nebo více opatření uvedených v čl. 103c odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007.

Článek 74

Úvěry na financování opatření pro předcházení krizím a jejich řešení

Úvěry čerpané na financování opatření pro předcházení krizím a jejich řešení podle čl. 103c odst. 2 třetího pododstavce nařízení (ES) č. 1234/2007, jejichž lhůta splácení přesahuje dobu trvání operačního programu, mohou být z oprávněných hospodářských důvodů převedeny do následného operačního programu.







Oddíl 2

Stahování z trhu

Článek 75

Definice

Tento oddíl stanoví pravidla pro stahování z trhu podle čl. 103c odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 1234/2007.

Pro účely této kapitoly se pojmy „produkty stažené z trhu“,„stažené produkty“ a „produkty nenabízené k prodeji“ rozumějí produkty, které jsou takto staženy z trhu.

Článek 76

Obchodní normy

1. Jestliže pro daný produkt existuje obchodní norma podle hlavy II, musí takový produkt stažený z trhu této normě odpovídat, s výjimkou ustanovení o obchodní úpravě a označování produktů. Produkty mohou být staženy hromadně bez ohledu na jejich velikost, jsou-li splněny minimální požadavky pro třídu II, zejména pokud jde o jakost a velikost.

Malé produkty definované v příslušné normě však musí splňovat platnou obchodní normu, včetně ustanovení o obchodní úpravě a označování produktů.

2. Jestliže pro daný produkt žádná taková obchodní norma neexistuje, musí produkty stažené z trhu splňovat minimální požadavky stanovené v příloze X. Členské státy mohou stanovit dodatečná pravidla doplňující uvedené minimální požadavky.

Článek 77

Tříletý průměr pro stažení z trhu k bezplatnému rozdělení

1. Pětiprocentní omezení objemu produkce uvedené na trh podle čl. 103d odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007 se vypočte na základě aritmetického průměru celkových objemů produktů, pro něž je uznána organizace producentů a které byly prostřednictvím organizace producentů uvedeny na trh během tří předcházejících let.

2. U nedávno uznaných organizací producentů se pro hospodářské roky před uznáním použijí tyto údaje:

a) jestliže organizace byla seskupením producentů, pak podle potřeby rovnocenné údaje za takové seskupení producentů; nebo

b) objem zohledněný v žádosti o uznání.

Článek 78

Předběžné oznámení o stažení z trhu

1. Organizace producentů a sdružení organizací producentů oznamují příslušným orgánům členského státu předem telefaxem nebo elektronicky všechna plánovaná stažení z trhu.

V tomto oznámení je zejména uveden seznam produktů, na které se intervence vztahuje, a jejich hlavní vlastnosti podle příslušných obchodních norem, odhadované množství jednotlivých dotčených produktů, jejich předpokládané určení a místo, na kterém mohou být stažené produkty zkontrolovány podle článku 108.

Oznámení obsahují potvrzení, že stažené produkty splňují platné obchodní normy nebo minimální požadavky uvedené v článku 76.

2. Členské státy stanoví pro organizace producentů prováděcí pravidla týkající se oznámení podle odstavce 1, zejména pokud jde o lhůty.

3. Ve lhůtách podle odstavce 2 členské státy:

a) buď provedou kontrolu podle čl. 108 odst. 1, a pokud nejsou zjištěny žádné nesrovnalosti, schválí stažení v souladu s kontrolou, nebo

b) v případech podle čl. 108 odst. 3 neprovádějí kontrolu podle čl. 108 odst. 1 a telefaxem nebo elektronicky o tom organizaci producentů informují a schválí oznámené stažení.

Článek 79

Podpora

1. Podpora na stažení z trhu, složená z příspěvku Unie a z příspěvku organizace producentů, nesmí převyšovat částky stanovené v příloze XI pro produkty uvedené v dané příloze. U ostatních produktů stanoví maximální výši podpory členské státy.

V případě, že organizace producentů obdržela od třetích stran náhradu za produkty stažené z trhu, snižuje se podpora uvedená v prvním pododstavci o čisté příjmy dosažené organizacemi producentů z produktů stažených z trhu. Aby byly dotčené produkty způsobilé pro podporu, musí být staženy z trhu s ovocem a zeleninou.

2. Stažení z trhu nesmí u žádného produktu překročit 5 % podíl objemu produkce uvedené na trh danou organizací producentů. Při určování tohoto procentního podílu se však nezohledňují množství, s nimiž se nakládá jedním ze způsobů uvedených v čl. 103d odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007 nebo jakýmkoli jiným způsobem schváleným členskými státy podle čl. 80 odst. 2 tohoto nařízení.

Objem produkce uvedené na trh se vypočte jako průměr objemu produkce uvedené na trh v předchozích třech letech. Pokud tento údaj není k dispozici, použije se objem produkce uvedené na trh, pro kterou byla organizace producentů uznána.

Procentní podíly uvedené v prvním pododstavci jsou roční průměry za období posledních tří let s ročním rozpětím pro překročení ve výši 5 %.

3. Finanční podpora Unie v případě ovoce a zeleniny stažených z trhu, které byly bezplatně rozděleny mezi dobročinné organizace a instituce podle čl. 103d odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007, se vztahuje pouze na platby týkající se produktů, s nimiž bylo naloženo v souladu s odstavcem 1 tohoto článku, a na náklady uvedené v čl. 81 odst. 1 a čl. 82 odst. 1 tohoto nařízení.

Článek 80

Určení stažených produktů

1. Členské státy stanoví přípustná určení pro produkty stažené z trhu. Přijmou předpisy zajišťující, aby stažení produktu z trhu ani jeho určení nemělo nepříznivý dopad na životní prostředí ani žádné nepříznivé rostlinolékařské důsledky. Náklady vzniklé organizacím producentů v důsledku dosažení souladu s těmito předpisy jsou způsobilé jako součást podpory na stažení z trhu v rámci operačního programu.

2. Určení podle odstavce 1 zahrnují bezplatné rozdělení ve smyslu čl. 103d odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007 a rovnocenná určení schválená členskými státy.

▼M11

Na požádání mohou členské státy povolit dobročinným organizacím a nadacím uvedeným v čl. 103d odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007, aby od konečných příjemců stažených produktů požadovaly symbolický příspěvek. Po obdržení povolení musí dané dobročinné organizace a nadace kromě povinností uvedených v čl. 83 odst. 1 tohoto nařízení vést k danému opatření finanční výkazy.

▼B

Příjemcům bezplatně rozdělených produktů je možno povolit, aby zaplatili zpracovatelům ovoce a zeleniny v naturáliích, pokud tato platba kompenzuje pouze náklady na zpracování a pokud členský stát, v němž dochází k platbě, stanovil pravidla, která zajistí, aby zpracované produkty byly skutečně určeny ke spotřebě konečnými příjemci podle druhého pododstavce.

Členské státy přijmou veškeré nezbytné kroky, aby usnadnily kontakty a spolupráci mezi organizacemi producentů a dobročinnými organizacemi a institucemi podle čl. 103d odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007, které schválily.

3. Postoupení produktů zpracovatelskému průmyslu je možné. Členské státy přijmou prováděcí předpisy zajišťující, aby v Unii nedošlo k narušení hospodářské soutěže v dotčených odvětvích ani u dovezených produktů a aby se stažené produkty nedostaly znovu na trh. Alkohol získaný destilací se použije výhradně pro průmyslové nebo energetické účely.

Článek 81

Dopravní náklady

1. Náklady na přepravu pro bezplatné rozdělení všech produktů stažených z trhu jsou způsobilé v rámci operačního programu na základě paušálních částek stanovených v závislosti na vzdálenosti mezi místem stažení a místem dodávky podle přílohy XII.

V případě námořní přepravy určují členské státy vzdálenost mezi místem stažení z trhu a místem dodávky. Pokud je možná pozemní přeprava, nesmí náhrada přesahovat náklady na pozemní přepravu po nejkratší trase mezi místem nakládky a teoretickým místem dodání. Pro částky stanovené v příloze XII se používá opravný koeficient 0,6.

2. Náklady na přepravu jsou hrazeny straně, která skutečně nese finanční náklady na příslušnou přepravní operaci.

Platbu je možné provést pouze po předložení podkladové dokumentace, která obsahuje zejména tyto údaje:

a) názvy přijímajících organizací;

b) množství dotčených produktů;

c) převzetí přijímajícími organizacemi a použité dopravní prostředky a

d) vzdálenost mezi místem stažení z trhu a místem dodávky.

Článek 82

Náklady na třídění a balení

1. Náklady na třídění a balení ovoce a zeleniny stažených z trhu a určených k bezplatnému rozdělení jsou způsobilé v rámci operačních programů v případě produktů v baleních o čisté hmotnosti menší než 25 kilogramů s paušální sazbou stanovenou v příloze XIII části A.

2. Balení produktů určených k bezplatnému rozdělování jsou opatřena evropským znakem a jedním (nebo několika) z nápisů uvedených v příloze XIII části B.

3. Náklady na třídění a balení jsou hrazeny organizaci producentů, která tyto operace provedla.

Platbu je možné provést pouze po předložení podkladové dokumentace, která obsahuje zejména tyto údaje:

a) názvy přijímajících organizací;

b) množství dotčených produktů a

c) převzetí přijímajícími organizacemi, s uvedením druhu obchodní úpravy.

Článek 83

Podmínky pro příjemce stažených produktů

1. Příjemci stažených produktů podle čl. 103d odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007 se zavazují:

a) dodržovat ustanovení tohoto nařízení;

▼M11

b) vést samostatné skladové výkazy pro příslušné operace;

▼B

c) podrobit se kontrolám podle právních předpisů Unie a

d) předložit podkladovou dokumentaci o konečném určení každého příslušného produktu ve formě přejímacího listu (nebo rovnocenného dokladu), který potvrzuje, že stažené produkty byly převzaty třetí stranou za účelem jejich bezplatného rozdělení.

Členské státy však mohou rozhodnout, že příjemci nemusí vést výkazy ani účetnictví podle písm. b) prvního pododstavce, pokud dostávají pouze malá množství a pokud státy posoudí riziko jako nízké. O tomto rozhodnutí a jeho odůvodnění se provede záznam.

2. Příjemci stažených produktů pro jiná určení se zavazují:

a) dodržovat ustanovení tohoto nařízení;

b) vést samostatné skladové a finanční výkazy pro příslušné operace, pokud to členské státy posoudí jako vhodné i přes skutečnost, že produkt byl před dodáním denaturován;

c) podrobit se kontrolám podle právních předpisů Unie a

d) v případě stažených produktů určených pro destilaci se rovněž zavazují, že nezažádají o dodatečnou podporu pro alkohol vyrobený z příslušných produktů.







Oddíl 3

Sklízení nezralého ovoce a zeleniny a jejich nesklízení

Článek 84

Definice sklízení nezralého ovoce a zeleniny a jejich nesklízení

1. Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:

▼M11

a) „sklízením nezralého ovoce a zeleniny“ se rozumí úplné sklizení nezralých neobchodovatelných produktů v určité oblasti. Dotčené produkty nesmějí být před sklizní nezralého ovoce a zeleniny poškozeny, a to ani klimatickými podmínkami, chorobou, ani jiným způsobem;

b) „nesklízením“ se rozumí ukončení stávajícího produkčního cyklu v dané oblasti, kdy je produkt dobře vyvinutý a vykazuje řádnou a uspokojivou obchodní jakost. Zničení produktů v důsledku klimatického jevu nebo napadení chorobou se nepokládá za nesklízení.

▼B

2. Sklízení nezralého ovoce a zeleniny a nesklízení doplňuje běžné pěstitelské postupy a liší se od nich.

Článek 85

Podmínky sklízení nezralého ovoce a zeleniny a jejich nesklízení

1. Pokud jde o sklízení nezralého ovoce a zeleniny a jejich nesklízení, členské státy:

a) přijmou prováděcí předpisy k těmto opatřením, včetně předběžného oznámení o nesklízení nebo sklízení nezralého ovoce a zeleniny, jeho obsahu a lhůtách, výše náhrad k výplatě a používání opatření, a dále stanoví podrobný seznam produktů způsobilých v rámci opatření;

b) p