BAT 13.

Nejlepší dostupnou technikou umožňující zamezení nebo, není-li to možné, snížení emisí pachových látek z hospodářství nebo jejich dopadu je použití kombinace níže uvedených technik.



Technika (1) Použitelnost a Zajištění vhodné vzdálenosti mezi provozem/hospodářstvím a citlivými receptory. Nemusí být obecně použitelná pro stávající hospodářství/provozy. b Použití systému ustájení, který zavede jednu z následujících zásad nebo jejich kombinaci: — udržování zvířat a povrchů v čistotě a suchu (např. prevence rozlévání krmiv, prevence výskytu trusu na částečně zaroštovaných podlahách); — omezování emisní plochy hnoje (např. použití kovových nebo plastových roštů, kanálků s menší nezakrytou plochou hnoje); — časté odklízení hnoje do vnějšího (zakrytého) skladiště hnoje; — snižování teploty hnoje (např. chlazením kejdy) a vnitřního prostředí; — snižování proudění vzduchu a jeho rychlosti nad povrchem hnoje; — udržování podestýlky suché a v aerobních podmínkách v podestýlkových systémech. Snižování teploty vnitřního prostředí, proudění vzduchu a rychlosti nemusejí být použitelné kvůli otázkám životních podmínek zvířat. Odstraňování kejdy oplachováním nelze z důvodu vysokého zápachu použít u hospodářství s prasaty, jež se nacházejí v blízkosti citlivých receptorů. Viz použitelnost pro ustájení zvířat v BAT 30, BAT 31, BAT 32, BAT 33 a BAT 34. c Optimalizace podmínek uvolňování emisí do ovzduší z ustájení zvířat pomocí jedné z následujících technik nebo jejich kombinace: — zvyšování výstupní výšky (např. odpadní vzduch nad úrovní střechy, kouřové roury, odvod odpadního vzduchu přes vrchol, nikoli skrz spodní části stěn); — zvyšování rychlosti proudění vzduchu větracího zařízení při vertikálním výstupu; — účinné umístění vnějších překážek, vznik turbulence v proudění odcházejícího vzduchu (např. vegetace); — přidávání vychylovacích krytů do výstupních otvorů ve spodních částech stěn, aby se odpadní vzduch odvedl směrem k zemi; — rozptýlení odpadního vzduchu na straně ustájení směřující mimo citlivý receptor; — zarovnání osy vrcholu přirozeně odvětrávané budovy napříč k převažujícímu směru větru. Zarovnání osy vrcholu není použitelné u stávajících provozů. d Používání systému čištění vzduchu, jako je: 1. Biologická pračka (nebo biologický skrápěný filtr); 2. Biofiltr; 3. Dvoufázový nebo trojfázový systém čištění vzduchu. Tato technika nemusí být obecně použitelná z důvodu vysokých nákladů na zavádění. Použitelná jen v těch stávajících provozech, kde se používá centrální větrání. Biofiltr je použitelný pouze pro kejdové provozy. U biofiltru je pro umístění filtračních sad nutná dostatečná plocha mimo budovu se zvířaty. e Použití jedné z následujících technik uskladnění hnoje nebo jejich kombinace: 1. Zakrytí kejdy nebo tuhého hnoje během skladování; Viz použitelnost BAT 16.b pro kejdu. Viz použitelnost BAT 14.b pro tuhý hnůj. 2. Umístění úložiště s ohledem na všeobecný směr větru nebo přijetí opatření pro snížení rychlosti větru v okolí a nad úložištěm (např. stromy, přírodní clony); Obecně použitelné. 3. Minimalizace pohybů s kejdou. Obecně použitelné. f Zpracování hnoje pomocí jedné z následujících technik, aby se omezily emise pachových látek během aplikace (nebo před ní): 1. Aerobní digesce (zvětrávání) kejdy; Viz použitelnost BAT 19.d. 2. Kompostování tuhého hnoje; Viz použitelnost BAT 19.f. 3. Anaerobní digesce. Viz použitelnost BAT 19.b. g Použití jedné z následujících technik aplikace hnoje do půdy nebo jejich kombinace: 1. Pásové rozmetadlo, mělký injektor nebo hloubkový injektor pro aplikaci kejdy; Viz použitelnost BAT 21.b, BAT 21.c nebo BAT 21.d. 2. Zapracování hnoje v co nejkratší době. Viz použitelnost BAT 22. (1) Popis technik je uveden v oddílech 4.4 a 4.11.