2002A1430 — CS — 08.06.2015 — 002.002

Tento dokument je třeba brát jako dokumentační nástroj a instituce nenesou jakoukoli odpovědnost za jeho obsah

Ve znění:







(*) Tento akt nebyl nikdy publikován v češtině.









▼B

DOHODA

mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob







▼M5 EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ, BELGICKÉ KRÁLOVSTVÍ, BULHARSKÁ REPUBLIKA, ČESKÁ REPUBLIKA, DÁNSKÉ KRÁLOVSTVÍ, SPOLKOVÁ REPUBLIKA NĚMECKO, ESTONSKÁ REPUBLIKA, IRSKO, ŘECKÁ REPUBLIKA, ŠPANĚLSKÉ KRÁLOVSTVÍ, FRANCOUZSKÁ REPUBLIKA, ITALSKÁ REPUBLIKA, KYPERSKÁ REPUBLIKA LOTYŠSKÁ REPUBLIKA, LITEVSKÁ REPUBLIKA, LUCEMBURSKÉ VELKOVÉVODSTVÍ, MAĎARSKÁ REPUBLIKA, MALTA, NIZOZEMSKÉ KRÁLOVSTVÍ, RAKOUSKÁ REPUBLIKA, POLSKÁ REPUBLIKA, PORTUGALSKÁ REPUBLIKA, RUMUNSKO, REPUBLIKA SLOVINSKO, SLOVENSKÁ REPUBLIKA, FINSKÁ REPUBLIKA, ŠVÉDSKÉ KRÁLOVSTVÍ, SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE A SEVERNÍHO IRSKA na jedné straně, a ŠVÝCARSKÁ KONFEDERACE na straně druhé, ▼B přesvědčeny o tom, že volný pohyb osob mezi územími smluvních stran je významným prvkem harmonického vývoje jejich vztahů, odhodlány rozvinout volný pohyb osob mezi nimi na základě pravidel používaných v Evropském společenství, SE ROZHODLY UZAVŘÍT TUTO DOHODU:







I.

ZÁKLADNÍ USTANOVENÍ

Článek 1

Cíl

Cílem této dohody, ve prospěch státních příslušníků členských států Evropského společenství a Švýcarska, je:

a) poskytnout právo vstupu, pobytu, přístupu k zaměstnání, usazování pro účely výkonu samostatné výdělečné činnosti a právo zůstat na území smluvních stran;

b) usnadnit poskytování služeb na území smluvních stran, a zejména liberalizovat poskytování krátkodobých služeb;

c) poskytnout právo vstupu a pobytu na území smluvních stran osobám nevykonávajícím výdělečnou činnost v hostitelské zemi;

d) poskytnout stejné životní a pracovní podmínky a podmínky pro zaměstnání, jako jsou poskytovány státním příslušníkům hostitelského státu.

Článek 2

Nediskriminace

Státní příslušníci jedné smluvní strany, kteří legálně pobývají na území jiné smluvní strany, nesmějí být při používání příloh I, II a III této dohody a v souladu s nimi předmětem žádné diskriminace na základě státní příslušnosti.

Článek 3

Právo vstupu

Právo vstupu státních příslušníků jedné smluvní strany na území jiné smluvní strany je zaručeno v souladu s přílohou I.

Článek 4

Právo pobytu a přístupu k výdělečné činnosti

Právo pobytu a přístupu k výdělečné činnosti je zaručeno, pokud není stanoveno jinak v článku 10 a v souladu s přílohou I.

Článek 5

Poskytovatelé služeb

1. Aniž jsou dotčeny jiné zvláštní dohody mezi smluvními stranami týkající se poskytování služeb (včetně Dohody o vládních zakázkách, pokud se týká poskytování služeb), mají poskytovatelé služeb, včetně společností v souladu s přílohou I, právo poskytovat služby na území jiné smluvní strany po dobu nepřekračující 90 skutečně odpracovaných dní za kalendářní rok.

2. Poskytovatelé služeb mají právo vstupu a pobytu na území jiné smluvní strany:

a) pokud mají právo poskytovat službu podle odstavce 1 nebo na základě některé dohody uvedené v odstavci 1;

b) nebo, jestliže podmínky podle písmene a) nejsou splněny, pokud získali od příslušných orgánů dotyčné smluvní strany oprávnění k poskytování služeb.

3. Státní příslušníci členského státu Evropského společenství nebo Švýcarska vstupující na území některé smluvní strany výlučně za účelem přijetí služeb mají právo vstupu a pobytu.

4. Práva uvedená v tomto článku jsou zaručena v souladu s přílohami I, II a III. Množstevní omezení v článku 10 nesmí být uplatňována vůči osobám uvedeným v tomto článku.

Článek 6

Právo pobytu pro osoby nevykonávající výdělečnou činnost

Právo pobytu na území smluvní strany je zaručeno osobám nevykonávajícím výdělečnou činnost v souladu s ustanoveními přílohy I o osobách nevykonávajících výdělečnou činnost.

Článek 7

Jiná práva

Smluvní strany upraví v souladu s přílohou I tato práva ve vztahu k volnému pohybu osob:

a) právo na rovné zacházení se státními příslušníky hostitelského státu, pokud jde o přístup k výdělečné činnosti a její výkon a životní a pracovní podmínky a podmínky pro zaměstnání;

b) právo na profesní a geografickou mobilitu, které umožňuje státním příslušníkům smluvních stran pohybovat se volně na území hostitelského státu a vykonávat povolání podle svého výběru;

c) právo zůstat na území smluvní strany po ukončení výdělečné činnosti;

d) právo pobytu pro rodinné příslušníky bez ohledu na jejich státní příslušnost;

e) právo rodinných příslušníků vykonávat výdělečnou činnost bez ohledu na jejich státní příslušnost;

f) právo nabývat nemovitý majetek, pokud je nabývání nemovitého majetku spojeno s výkonem práv přiznaných touto dohodou;

g) během přechodného období právo po ukončení výdělečné činnosti nebo pobytu na území smluvní strany vrátit se na území smluvní strany za účelem výkonu výdělečné činnosti a právo na změnu povolení k dočasnému pobytu na povolení k trvalému pobytu.

Článek 8

Koordinace systémů sociálního zabezpečení

Smluvní strany upraví v souladu s přílohou II koordinaci systémů sociálního zabezpečení za účelem zejména:

a) zajištění rovnosti zacházení;

b) určení rozhodného práva;

c) započtení všech dob získaných podle právních předpisů jednotlivých členských států pro účely vzniku a zachování nároků na dávky, jakož i výpočet jejich výše;

d) vyplácení dávek osobám s bydlištěm na území smluvních stran;

e) podpory vzájemné správní pomoci a spolupráce mezi orgány a institucemi.

Článek 9

Diplomy, osvědčení a jiné doklady o dosažené kvalifikaci

Aby byl státním příslušníkům členských států Evropského společenství a Švýcarska usnadněn přístup k zaměstnání a k samostatné výdělečné činnosti a jejich výkon a poskytování služeb, přijmou smluvní strany nezbytná opatření v souladu s přílohou III o vzájemném uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci a o koordinaci právních a správních předpisů smluvních stran, které se týkají přístupu k zaměstnání a k samostatné výdělečné činnosti a jejich výkonu a poskytování služeb.







II.

OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

Článek 10

Přechodná ustanovení a vývoj dohody

1. Po dobu pěti let po vstupu dohody v platnost může Švýcarsko udržovat množstevní omezení pro přístup k výdělečné činnosti vůči těmto dvěma kategoriím pobytu: pobyt po dobu delší než čtyři měsíce a kratší než jeden rok a pobyt po dobu jeden rok nebo delší. Pobyt po dobu kratší než čtyři měsíce nepodléhá omezení.

Od počátku šestého roku se veškerá množstevní omezení použitelná na státní příslušníky členských států Evropského společenství ruší.

▼M3

1a. Do 31. května 2007 může Švýcarsko zachovat množstevní omezení ohledně přístupu pracovníků zaměstnaných ve Švýcarsku a osob samostatně výdělečně činných, kteří jsou státními příslušníky České republiky, Estonské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky, pro následující dvě kategorie pobytu: pobyt na dobu delší než čtyři měsíce a zároveň kratší než jeden rok a pobyt na dobu jednoho roku nebo delší. Pro pobyt kratší než čtyři měsíce nebudou uplatňována žádná množstevní omezení.

Před koncem uvedeného přechodného období přezkoumá smíšený výbor na základě zprávy Švýcarska fungování přechodného období uplatňovaného na státní příslušníky nových členských států. Po ukončení přezkoumání a nejdéle do konce uvedeného období oznámí Švýcarsko smíšenému výboru, zda bude i nadále uplatňovat množstevní omezení na pracovníky zaměstnané ve Švýcarsku. Švýcarsko může taková opatření uplatňovat do 31. května 2009. Bez takového oznámení skončí přechodné období dnem 31. května 2007.

Na konci přechodného období podle tohoto odstavce se veškerá množstevní omezení uplatňovaná na státní příslušníky České republiky, Estonské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky zruší. Tyto členské státy jsou oprávněny pro stejné období zavést stejná množstevní omezení pro státní příslušníky Švýcarska.

▼M5

1b. Po vstupu v platnost protokolu k této dohodě týkajícího se účasti Bulharské republiky a Rumunska jakožto smluvních stran si může Švýcarsko po dobu dvou let zachovat množstevní omezení ohledně přístupu pracovníků zaměstnaných ve Švýcarsku a osob samostatně výdělečně činných, kteří jsou státními příslušníky Bulharské republiky a Rumunska, pro následující dvě kategorie pobytu: pobyt na dobu delší než čtyři měsíce a zároveň kratší než jeden rok a pobyt na dobu jednoho roku nebo delší. Pro pobyt kratší než čtyři měsíce nebudou uplatňována žádná množstevní omezení.

Před koncem uvedeného přechodného období přezkoumá smíšený výbor na základě zprávy Švýcarska fungování přechodného období uplatňovaného na státní příslušníky nových členských států. Po ukončení přezkoumání a nejpozději do konce uvedeného období oznámí Švýcarsko smíšenému výboru, zda bude i nadále uplatňovat množstevní omezení na pracovníky zaměstnané ve Švýcarsku. Švýcarsko může taková opatření uplatňovat po dobu pěti let po vstupu uvedeného protokolu v platnost. Bez takového oznámení skončí přechodné období po uplynutí dvouletého období uvedeného v prvním pododstavci.

Na konci přechodného období podle tohoto odstavce se veškerá množstevní omezení uplatňovaná na státní příslušníky Bulharské republiky a Rumunska zruší. Tyto členské státy jsou oprávněny pro stejné období zavést stejná množstevní omezení pro státní příslušníky Švýcarska.

▼B

2. Po dobu nejdéle dvou let mohou smluvní strany ponechat kontroly přednosti zaměstnanců začleněných do stálého trhu práce a kontroly mzdových a pracovních podmínek platných pro státní příslušníky druhé smluvní strany, včetně poskytovatelů služeb uváděných v článku 5. Před koncem prvního roku smíšený výbor zváží, zda je třeba tato omezení nadále udržovat. Maximální dobu dvou let může zkrátit. Kontroly přednosti zaměstnanců začleněných do stálého trhu práce se neprovádějí u poskytovatelů služeb, které jsou liberalizovány zvláštní dohodou mezi smluvními stranami o poskytování služeb (včetně Dohody o některých aspektech vládních zakázek, pokud se týká poskytování služeb).

▼M3

2a. Švýcarsko a Česká republika, Estonská republika, Lotyšská republika, Litevská republika, Maďarská republika, Polská republika, Republika Slovinsko a Slovenská republika mohou do 31. května 2007 pro pracovníky druhé smluvní strany zaměstnané na jejich území zachovat kontroly týkající se priority pracovníků začleněných do běžného trhu práce a mzdových a pracovních podmínek uplatňovaných na státní příslušníky dotyčné smluvní strany. Stejné kontroly mohou být zachovány u osob poskytující služby v těchto čtyřech odvětvích: zahradnictví, stavebnictví včetně souvisejících oborů, bezpečnostní služby, průmyslové čištění a všeobecný úklid (kódy NACE ( 1 ) 01.41; 45.1 až 4; 74.60; 74.70), uvedené v čl. 5 odst. 1 dohody. Pokud jde o přístup na jeho trh práce, bude Švýcarsko během přechodných období uvedených v odstavcích 1a, 2a, 3a a 4a upřednostňovat pracovníky, kteří jsou státními příslušníky nových členských států, před pracovníky, kteří nejsou státními příslušníky zemí EU nebo ESVO. Kontroly týkající se priority pracovníků začleněných do běžného trhu práce se nevztahují na poskytovatele služeb, které jsou liberalizovány zvláštní dohodou mezi smluvními stranami o poskytování služeb (včetně Dohody o některých aspektech zadávání vládních zakázek, pokud se týkají poskytování služeb). Po stejné období mohou být zachovány kvalifikační požadavky pro povolení k pobytu na dobu kratší než čtyři měsíce ( 2 ) a pro osoby poskytující služby v uvedených čtyřech odvětvích, uvedených v čl. 5 odst. 1 dohody.

Před 31. květnem 2007 přezkoumá smíšený výbor fungování přechodných opatření podle tohoto odstavce na základě zprávy vypracované každou ze smluvních stran, která tato opatření provádí. Po ukončení přezkumu a nejdéle do 31. května 2007 může smluvní strana, která prováděla přechodná opatření podle tohoto odstavce a oznámila smíšenému výboru svůj záměr pokračovat v provádění těchto opatření, pokračovat v jejich provádění do 31. května 2009. Bez takového oznámení skončí přechodné období dnem 31. května 2007.

Na konci přechodného období definovaného v tomto odstavci se zruší všechna omezení uvedená výše v tomto odstavci.

▼M5

2b. Švýcarsko a Bulharská republika a Rumunsko mohou po dobu dvou let po vstupu protokolu k této dohodě týkajícího se účasti Bulharské republiky a Rumunska jakožto smluvních stran v platnost zachovat kontroly týkající se priority pracovníků začleněných do běžného trhu práce a mzdových a pracovních podmínek uplatňovaných na státní příslušníky dotyčné druhé smluvní strany. Stejné kontroly mohou být zachovány u osob poskytujících služby v souladu s čl. 5 odst. 1 této dohody v těchto čtyřech odvětvích: zahradnictví, stavebnictví včetně souvisejících oborů, bezpečnostní služby, průmyslové čištění a všeobecný úklid (kódy NACE ( 3 ) 01.41; 45.1 až 4; 74.60; 74.70). Pokud jde o přístup na trh práce, bude Švýcarsko během přechodných období uvedených v odstavcích 1b, 2b, 3b a 4c upřednostňovat pracovníky, kteří jsou státními příslušníky nových členských států, před pracovníky, kteří nejsou státními příslušníky zemí EU nebo ESVO. Kontroly týkající se priority pracovníků začleněných do běžného trhu práce se nevztahují na poskytovatele služeb, které jsou liberalizovány zvláštní dohodou mezi smluvními stranami o poskytování služeb (včetně dohody o některých aspektech vládních zakázek, pokud se týkají poskytování služeb). Po stejné období mohou být zachovány kvalifikační požadavky pro povolení k pobytu na dobu kratší než čtyři měsíce ( 4 ) a pro osoby poskytující služby v souladu s čl. 5 odst. 1 této dohody ve výše zmíněných čtyřech odvětvích.

Do dvou let od vstupu protokolu k této dohodě týkajícího se účasti Bulharské republiky a Rumunska jakožto smluvních stran v platnost přezkoumá smíšený výbor fungování přechodných období podle tohoto odstavce na základě zprávy vypracované každou ze smluvních stran, která tato opatření provádí. Po ukončení přezkumu a nejpozději dva roky po vstupu výše uvedeného protokolu v platnost může smluvní strana, která prováděla přechodná opatření podle tohoto odstavce a oznámila smíšenému výboru svůj záměr pokračovat v provádění těchto opatření, pokračovat v jejich provádění po dobu pěti let od vstupu uvedeného protokolu v platnost. Bez takového oznámení skončí přechodné období po uplynutí dvouletého období uvedeného v prvním pododstavci.

Na konci přechodného období podle tohoto odstavce se zruší všechna omezení uvedená výše v tomto odstavci.

▼B

3. Od vstupu této dohody v platnost až do konce pátého roku vyhradí Švýcarsko každý rok v rámci svých celkových kvót pro zaměstnance a samostatně výdělečně činné osoby Evropského společenství nejméně 15 000 nových povolení k pobytu s dobou platnosti jeden rok nebo delší a 115 500 povolení k pobytu s dobou platnosti delší než čtyři měsíce a kratší než jeden rok.

▼M3

3a. Od vstupu protokolu k této dohodě o účasti dále uvedených členských států jakožto smluvních stran v platnost a až do konce období uvedeného v odstavci 1a vyhradí Švýcarsko každoročně (pro rata temporis) v rámci své celkové kvóty pro třetí země minimální počet nových povolení k pobytu ( 5 ) pro pracovníky zaměstnané ve Švýcarsku a osoby samostatně výdělečně činné, kteří jsou státními příslušníky České republiky, Estonské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky, podle této tabulky:







Do Počet povolení pro dobu jednoho roku nebo delší Počet povolení pro dobu delší než čtyři měsíce a zároveň kratší než jeden rok 31. května 2005 900 9 000 31. května 2006 1 300 12 400 31. května 2007 1 700 15 800 31. května 2008 2 200 19 200 31. května 2009 2 600 22 600

▼M5

3b. Od vstupu protokolu k této dohodě týkajícího se účasti Bulharské republiky a Rumunska jakožto smluvních stran v platnost a až do konce období uvedeného v odstavci 1b vyhradí Švýcarsko každoročně (pro rata temporis) v rámci své celkové kvóty pro třetí země minimální počet nových povolení k pobytu ( 6 ) pro pracovníky zaměstnané ve Švýcarsku a osoby samostatně výdělečně činné, kteří jsou státními příslušníky těchto nových členských států, podle této tabulky:







Období Počet povolení pro dobu jednoho roku nebo delší Počet povolení pro dobu delší než čtyři měsíce a zároveň kratší než jeden rok Do konce prvního roku 362 3 620 Do konce druhého roku 523 4 987 Do konce třetího roku 684 6 355 Do konce čtvrtého rok 885 7 722 Do konce pátého roku 1 046 9 090

▼B

4. Odchylně od odstavce 3 se smluvní strany dohodly na těchto opatřeních: jestliže po pěti letech a až do 12 let po vstupu dohody v platnost počet nových povolení k pobytu v kterékoli z kategorií uvedených v odstavci 1, vydaných pro zaměstnance a samostatně výdělečně činné osoby Evropského společenství překročí v určitém roce o více než 10 % průměr za tři předcházející roky, Švýcarsko může pro další rok jednostranně omezit počet nových povolení k pobytu této kategorie pro zaměstnance a samostatně výdělečně činné osoby Evropského společenství na průměr za tři předcházející roky plus 5 %. V následujícím roce může být tento počet omezen na stejnou úroveň.

Odchylně od předchozího pododstavce nesmí být počet nových povolení k pobytu vydaných zaměstnancům a samostatně výdělečně činným osobám Evropského společenství omezován na méně než 15 000 ročně s dobou platnosti jeden rok nebo delší a 115 500 ročně s dobou platnosti delší než čtyři měsíce a kratší než jeden rok.

▼M3

4a. Po skončení období uvedeného v odstavci 1a a v tomto odstavci a až po dobu 12 let od vstupu dohody v platnost se použijí ustanovení čl. 10 odst. 4 dohody.

V případě vážného narušení svého trhu práce nebo hrozby takového narušení oznámí Švýcarsko nebo každý z nových členských států, který provádí přechodná opatření, takové okolnosti do 31. května 2009 smíšenému výboru. V tom případě může oznamující země na pracovníky zaměstnané na jejím území nadále uplatňovat opatření uvedená v odstavcích 1a, 2a a 3a až do 30. dubna 2011. V takovém případě bude roční počet povolení k pobytu podle odstavce 1a následující:







Do Počet povolení pro dobu jednoho roku nebo delší Počet povolení pro dobu delší než čtyři měsíce a zároveň kratší než jeden rok 31. května 2010 2 800 26 000 30. dubna 2011 3 000 29 000

4b. Pokud je na Maltě narušen trh práce nebo se předvídá jeho narušení, které by mohlo vážně ohrozit životní úroveň nebo úroveň zaměstnanosti v dané oblasti nebo povolání, a Malta se rozhodne uplatnit ustanovení oddílu 2 „Volný pohyb osob“ přílohy XI aktu o přistoupení, mohou být omezení uplatněná Maltou vůči ostatním členským státům EU použita také vůči Švýcarsku. V takovém případě je Švýcarsko oprávněno zavést stejná reciproční opatření vůči Maltě.

Malta a Švýcarsko mohou tento postup využít do 30. dubna 2011.

▼M5

4c. 4c. Po skončení období uvedeného v odstavci 1b a v tomto odstavci a až po dobu deseti let od vstupu protokolu k této dohodě týkajícího se účasti Bulharské republiky a Rumunska jakožto smluvních stran v platnost se na státní příslušníky nových členských států použijí ustanovení čl. 10 odst. 4 dohody.

V případě vážného narušení svého trhu práce nebo hrozby takového narušení oznámí Švýcarsko nebo některý z nových členských států, který provádí přechodná opatření, takové okolnosti smíšenému výboru, a to před skončením pětiletého přechodného období uvedeného v odstavci 2b druhém pododstavci. V takovém případě může oznamující země na pracovníky zaměstnané na jejím území nadále uplatňovat opatření uvedená v odstavcích 1b, 2b a 3b až po dobu sedmi let od vstupu uvedeného protokolu v platnost a roční počet povolení k pobytu uvedených v odstavci 1b je následující:







Období Počet povolení pro dobu jednoho roku nebo delší Počet povolení pro dobu delší než čtyři měsíce a zároveň kratší než jeden rok Do konce šestého roku 1 126 10 457 Do konce sedmého roku 1 207 11 664

▼B

5. Přechodná ustanovení odstavců 1 až 4, zejména ustanovení odstavce 2 o přednosti pro pracovníky začleněné do stálého trhu práce a o kontrolách mzdových a pracovních podmínek, se nepoužijí na zaměstnance a samostatně výdělečně činné osoby, kteří jsou ke dni vstupu této dohody v platnost oprávněni vykonávat výdělečnou činnost na území smluvních stran. Tyto osoby zejména požívají právo na profesní a územní mobilitu. Držitelé povolení k pobytu s dobou platnosti kratší než jeden rok mají nárok, aby jejich povolení bylo obnoveno; skutečnost, že bylo vyčerpáno množství povolení, proti nim nesmí být uplatněna. Držitelé povolení k pobytu s dobou platnosti jeden rok nebo delší mají automaticky právo na prodloužení svého povolení k pobytu. Tito zaměstnanci a samostatně výdělečně činné osoby požívají proto ode dne vstupu této dohody v platnost práva volného pohybu poskytovaná usazeným osobám v základních ustanoveních této dohody, a zejména v článku 7.

▼M3

5a. Přechodná ustanovení v odstavcích 1a, 2a, 3a, 4a a 4b, a zejména ustanovení odstavce 2a týkající se priority pracovníků začleněných do běžného trhu práce a mzdových a pracovních podmínek, se nepoužijí na pracovníky a osoby samostatně výdělečně činné, kteří mají v době vstupu protokolu k této dohodě, který se týká účasti nových členských států podle uvedeného odstavce jakožto smluvních stran, v platnost oprávnění vykonávat na území smluvních stran ekonomickou činnost. Takové osoby zejména požívají profesní a zeměpisné mobility.

Držitelé povolení k pobytu platného pro dobu kratší než jeden rok mají nárok na jeho prodloužení; nelze proti nim uplatnit vyčerpání množstevních omezení. Držitelé povolení k pobytu platného pro dobu jednoho roku nebo delší mají automaticky nárok na jeho prodloužení. Takoví pracovníci a osoby samostatně výdělečně činné proto požívají práva na volný pohyb, které je udělováno usazeným osobám na základě základních ustanovení této dohody, a zejména článku 7 této dohody, od jejího vstupu v platnost.

▼M5

5b. Přechodná ustanovení odstavců 1b, 2b, 3b a 4c, zejména ustanovení odstavce 2b týkající se priority pracovníků začleněných do běžného trhu práce a kontrol mzdových a pracovních podmínek, se nepoužijí na pracovníky a osoby samostatně výdělečně činné, kteří mají v době vstupu v platnost protokolu k této dohodě týkajícího se účasti Bulharské republiky a Rumunska jakožto smluvních stran, oprávnění vykonávat na území smluvních stran ekonomickou činnost. Takové osoby zejména požívají profesní a zeměpisné mobility.

Držitelé povolení k pobytu platného pro dobu kratší než jeden rok mají nárok na jeho prodloužení; nelze proti nim uplatnit vyčerpání množstevních omezení. Držitelé povolení platného pro dobu jednoho roku nebo delší mají automaticky nárok na jeho prodloužení. Takoví pracovníci a osoby samostatně výdělečně činné proto požívají práva na volný pohyb, které je udělováno usazeným osobám na základě základních ustanovení této dohody, a zejména článku 7 této dohody, od vstupu uvedeného protokolu v platnost.

▼B

6. Švýcarsko pravidelně a neprodleně poskytuje smíšenému výboru všechny užitečné statistiky a údaje včetně údajů o opatřeních provádějících odstavec 2. Kterákoli smluvní strana může ve smíšeném výboru požadovat přehodnocení situace.

7. Žádná množstevní omezení se nesmějí používat vůči příhraničním pracovníkům.

8. Přechodná ustanovení o sociálním zabezpečení a vrácení příspěvků na pojištění pro případ nezaměstnanosti obsahuje protokol k příloze II.

Článek 11

Projednávání opravných prostředků

1. Osoby, na něž se vztahuje tato dohoda, mají právo podat k příslušným orgánům stížnost, pokud se týká použití ustanovení této dohody.

2. Stížnost musí být vyřízena v přiměřené lhůtě.

3. Osoby, na něž se vztahuje tato dohoda, mají možnost obrátit se na příslušný vnitrostátní soud, pokud jde o rozhodnutí o stížnosti nebo o nevydání rozhodnutí v přiměřené lhůtě.

Článek 12

Příznivější předpisy

Dohoda nevylučuje žádná příznivější vnitrostátní předpisy, která se mohou vztahovat na státní příslušníky smluvních stran a jejich rodinné příslušníky.

Článek 13

Status quo

Smluvní strany se zavazují, že v oblastech, kterých se týká tato dohoda, nepřijmou žádná další omezující opatření vůči státním příslušníkům druhé smluvní strany.

Článek 14

Smíšený výbor

1. Zřizuje se smíšený výbor složený ze zástupců smluvních stran. Tento výbor odpovídá za správu a řádné provádění dohody. Za tímto účelem vydává doporučení. V případech stanovených touto dohodou přijímá rozhodnutí. Smíšený výbor přijímá svá rozhodnutí na základě vzájemné shody.

2. V případě vážných hospodářských nebo sociálních obtíží se smíšený výbor sejde na žádost kterékoli smluvní strany, aby prověřil vhodná opatření k nápravě situace. Smíšený výbor se může ve lhůtě 60 dní ode dne vznesení žádosti usnést, jaká opatření mají být přijata. Smíšený výbor může tuto lhůtu prodloužit. Rozsah a doba platnosti těchto opatření jsou omezeny na to, co je nezbytně nutné k nápravě situace. Přednost musí být dána opatřením, která nejméně narušují fungování dohody.

3. Pro účely řádného provádění dohody si smluvní strany pravidelně vyměňují informace a na žádost kterékoli z nich se vzájemně radí v rámci smíšeného výboru.

4. Smíšený výbor se schází podle potřeby, nejméně však jednou ročně. Kterákoli ze stran může požádat o svolání zasedání. Smíšený výbor se sejde do 15 dnů od podání žádosti podle odstavce 2.

5. Smíšený výbor přijme svůj jednací řád, který obsahuje kromě jiného ustanovení o svolávání zasedání, o jmenování předsedy a o funkčním období předsedy.

6. Smíšený výbor může rozhodnout o vytvoření jakékoli pracovní nebo odborné skupiny, která mu bude nápomocna při plnění jeho povinností.

Článek 15

Přílohy a protokoly

Přílohy a protokoly k této dohodě jsou její nedílnou součástí. Prohlášení jsou obsažena v závěrečném aktu.

Článek 16

Odkaz na právo Společenství

1. K dosažení cílů sledovaných touto dohodou přijímají smluvní strany veškerá opatření nezbytná k zajištění toho, aby se ve vztahu mezi nimi používala práva a povinnosti odpovídající těm, které jsou obsaženy v právních předpisech Evropského společenství, na které je odkázáno.

2. Pokud provádění této dohody vyžaduje pojmy práva Společenství, přihlíží se k související judikatuře Soudního dvora Evropských společenství přede dnem podpisu této dohody. Na judikaturu po tomto dni se Švýcarsko upozorňuje. Aby se zajistilo řádné fungování dohody, určí smíšený výbor na žádost kterékoli smluvní strany důsledky této judikatury.

Článek 17

Vývoj práva

1. Jakmile jedna smluvní strana zahájí proces přijetí návrhu změny svých vnitrostátních právních předpisů nebo jakmile dojde ke změně judikatury orgánů, proti jejichž rozhodnutím již nelze podat opravný prostředek podle vnitrostátního práva, v oblasti, na niž se vztahuje tato dohoda, informuje tato smluvní strana druhou smluvní stranu prostřednictvím smíšeného výboru.

2. Smíšený výbor uspořádá výměnu názorů na důsledky takové změny pro řádné fungování dohody.

Článek 18

Revize

Jestliže si smluvní strana přeje revizi této dohody, předloží smíšenému výboru návrh k tomuto účelu. Změny této dohody vstupují v platnost po dokončení odpovídajících vnitřních postupů s výjimkou změn příloh II a III, které se přijímají rozhodnutím smíšeného výboru a které mohou vstoupit v platnost okamžitě po takovém rozhodnutí.

Článek 19

Řešení sporů

1. Smluvní strany mohou předložit jakoukoli spornou záležitost, která se týká výkladu nebo provádění této dohody, smíšenému výboru.

2. Smíšený výbor může spor vyřešit. Smíšenému výboru se předloží každá informace, která může být užitečná pro důkladné prověření situace za účelem nalezení přijatelného řešení. Za tím účelem smíšený výbor zváží všechny možné prostředky pro udržení řádného fungování této dohody.

Článek 20

Vztah k dvoustranným dohodám o sociálním zabezpečení

Pokud není v příloze II stanoveno jinak, pozastavují se dvoustranné dohody o sociálním zabezpečení mezi Švýcarskem a členskými státy Evropského společenství vstupem této dohody v platnost, pokud se týkají téže věci.

Článek 21

Vztah k dvoustranným dohodám o zamezení dvojího zdanění

1. Dvoustranné dohody mezi Švýcarskem a členskými státy Evropského společenství o zamezení dvojího zdanění nejsou touto dohodou dotčeny. Tato dohoda se zejména nedotýká vymezení pojmu „příhraničních pracovníků“ obsaženého v dohodách o zamezení dvojího zdanění.

2. Žádné ustanovení této dohody nelze vykládat tak, jako by bránilo smluvním stranám při používání příslušných ustanovení jejich daňových předpisů rozlišovat mezi daňovými poplatníky, jejichž situace není srovnatelná, zejména co se týče jejich bydliště.

3. Žádné ustanovení této dohody nebrání smluvním stranám přijímat nebo používat opatření s cílem zajistit ukládání, placení a účinný výběr daní nebo zabránit vyhýbání se daňovým povinnostem stanoveným vnitrostátními daňovými předpisy nebo dohodami o zamezení dvojího zdanění mezi Švýcarskem na jedné straně a jedním nebo více členskými státy Evropského společenství na straně druhé nebo jakýmikoli jinými daňovými ujednáními.

Článek 22

Vztah k dvoustranným dohodám týkajícím se jiných otázek, než je sociální zabezpečení a zamezení dvojího zdanění

1. Odchylně od článků 20 a 21 nejsou touto dohodou dotčeny dohody mezi Švýcarskem na jedné straně a jedním nebo více členskými státy Evropského společenství na straně druhé, jako jsou dohody, které se týkají soukromých osob, hospodářských subjektů, přeshraniční spolupráce nebo malého pohraničního styku, pokud jsou slučitelné s touto dohodou.

2. V případě neslučitelnosti mezi takovýmito dohodami a touto dohodou má přednost tato dohoda.

Článek 23

Nabytá práva

V případě ukončení nebo neobnovení dohody nejsou práva nabytá soukromými osobami dotčena. Smluvní strany vzájemnou dohodou vyřeší, jak bude postupováno, pokud se týká nabývaných práv.

Článek 24

Územní působnost

Tato dohoda se vztahuje na jedné straně na území Švýcarska a na straně druhé na území, na která se vztahuje Smlouva o založení Evropského společenství za podmínek v ní stanovených.

Článek 25

Vstup v platnost a trvání dohody

1. Tuto dohodu ratifikují nebo schválí smluvní strany v souladu se svými postupy. Vstoupí v platnost prvního dne druhého měsíce následujícího po posledním oznámení o uložení listin o ratifikaci nebo schválení všech následujících sedmi dohod:

Dohoda o volném pohybu osob

Dohoda o letecké dopravě

Dohoda o přepravě zboží a cestujících po železnici a silnici

Dohoda o obchodu se zemědělskými produkty

Dohoda o vzájemném uznávání posuzování shody

Dohoda o některých aspektech vládních zakázek

Dohoda o vědecké a technické spolupráci.

2. Tato dohoda se uzavírá na počáteční dobu sedmi let. Bude obnovena na dobu neurčitou, pokud před uplynutím počátečního období Evropské společenství nebo Švýcarsko neoznámí druhé smluvní straně jinak. Jestliže je učiněno toto oznámení, použije se odstavec 4.

3. Evropské společenství nebo Švýcarsko může ukončit tuto dohodu oznámením o svém rozhodnutí druhé smluvní straně. Jestliže je učiněno toto oznámení, použije se odstavec 4.

4. Sedm dohod uvedených v odstavci 1 zaniká šest měsíců po přijetí oznámení o neobnovení podle odstavce 2 nebo o ukončení podle odstavce 3.

V Lucemburku dne dvacátého prvního června tisíc devět set devadesát devět, ve dvojím vyhotovení v jazyce anglickém, dánském, finském, francouzském, italském, německém, nizozemském, portugalském, řeckém, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.

Hecho en Luxemburgo, el veintiuno de junio de mil novecientos noventa y nueve, en doble ejemplar en lenguas alemana, danesa, española, finesa, francesa, griega, inglesa, italiana, neerlandesa, portuguesa y sueca, siendo cada uno de estos textos igualmente auténtico.

Udfærdiget i Luxembourg, den enogtyvende juni nitten hundrede og nioghalvfems, i to eksemplarer på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk og tysk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.

Geschehen zu Luxemburg am einundzwanzigsten Juni neunzehnhundertneunundneunzig in zweifacher Ausfertigung in dänischer, deutscher, englischer, finnischer, französischer, griechischer, italienischer, niederländischer, portugiesischer, spanischer und schwedischer Sprache, wobei jeder dieser Wortlaute gleichermaßen verbindlich ist.

Έγινε στο Λουξεμβούργο, στις είκοσι μία Ιουνίου χίλια εννιακόσια ενενήντα εννέα, σε δύο αντίτυπα στην αγγλική, γαλλική, γερμανική, δανική, ελληνική, ισπανική, ιταλική, ολλανδική, πορτογαλική, σουηδική και φινλανδική γλώσσα· καθένα από τα κείμενα είναι εξίσου αυθεντικό.

Done at Luxembourg on the twenty-first day of June in the year one thousand nine hundred and ninety-nine, in duplicate in the Danish, Dutch, English, Finnish, French, German, Greek, Italian, Portuguese, Spanish and Swedish languages, each of those texts being equally authentic.

Fait à Luxembourg, le vingt-et-un juin mil neuf cent quatre-vingt dix-neuf, en double exemplaire en langues allemande, anglaise, danoise, espagnole, finnoise, française, grecque, italienne, néerlandaise, portugaise et suédoise, chacun de ces textes faisant également foi.

Fatto a Lussemburgo, addì ventuno giugno millenovecentonovantanove, in duplice esemplare, nelle lingue danese, finlandese, francese, greca, inglese, italiana, olandese, portoghese, spagnola, svedese e tedesca, ciascun testo facente ugualmente fede.

Gedaan te Luxemburg, de eenentwintigste juni negentienhonderd negenennegentig, in twee exemplaren in de Deense, de Duitse, de Engelse, de Finse, de Franse, de Griekse, de Italiaanse, de Nederlandse, de Portugese, de Spaanse en de Zweedse taal, zijnde alle teksten gelijkelijk authentiek.

Feito em Luxemburgo, em vinte e um de Junho de mil novecentos e noventa e nove, em duplo exemplar nas línguas alemã, dinamarquesa, espanhola, finlandesa, francesa, grega, inglesa, italiana, neerlandesa, portuguesa e sueca, fazendo igualmente fé qualquer dos textos.

Tehty Luxemburgissa kahdentenakymmenentenäensimmäisenä päivänä kesäkuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäyhdeksän kahtena kappaleena englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, portugalin, ranskan, ruotsin, saksan, suomen ja tanskan kielellä, ja jokainen teksti on yhtä todistusvoimainen.

Utfärdat i Luxemburg den tjugoförsta juni nittonhundranittionioi två exemplar på det danska, engelska, finska, franska, grekiska, italienska, nederländska, portugisiska, spanska, svenska och tyska språket, vilka samtliga texter är lika giltiga.

Pour le Royaume de Belgique

Voor het Koninkrijk België

Für das Königreich Belgien

Cette signature engage également la Communauté française, la Communauté flamande, la Communauté germanophone, la Région wallonne, la Région flamande et la Région de Bruxelles-Capitale.

Deze handtekening verbindt eveneens de Vlaamse Gemeenschap, de Franse Gemeenschap, de Duitstalige Gemeenschap, het Vlaamse Gewest, het Waalse Gewest en het Brusselse Hoofdstedelijke Gewest.

Diese Unterschrift verbindet zugleich die Deutschsprachige Gemeinschaft, die Flämische Gemeinschaft, die Französische Gemeinschaft, die Wallonische Region, die Flämische Region und die Region Brüssel-Hauptstadt.

På Kongeriget Danmarks vegne

Für die Bundesrepublik Deutschland

Για την Ελληνική Δημοκρατία

Por el Reino de España

Pour la République française

Thar cheann Na hÉireann

For Ireland

Per la Repubblica italiana

Pour le Grand-Duché de Luxembourg

Voor het Koninkrijk der Nederlanden

Für die Republik Österreich

Pela República Portuguesa

Suomen tasavallan puolesta

För Republiken Finland

För Konungariket Sverige

For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland

Por la Comunidad Europea

For Det Europæiske Fællesskab

Für die Europäische Gemeinschaft

Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα

For the European Community

Pour la Communauté européenne

Per la Comunità europea

Voor de Europese Gemeenschap

Pela Comunidade Europeia

Euroopan yhteisön puolesta

På Europeiska gemenskapens vägnar

Für die schweizerischen Eidgenossenschaft

Pour la Confédération suisse

Per la Confederazione svizzera

PŘÍLOHA 1

VOLNÝ POHYB OSOB

I. OBECNÁ USTANOVENÍ

Článek 1

Vstup a vycestování

1. Smluvní strany umožňují státním příslušníkům ostatních smluvních strana jejich rodinným příslušníkům ve smyslu článku 3 této přílohy a vyslaným zaměstnancům ve smyslu článku 17 této přílohy vstup na své území na základě pouhého předložení platného průkazu totožnosti nebo cestovního pasu.

Nesmí být vyžadováno žádné vstupní vízum ani rovnocenná povinnost s výjimkou rodinných příslušníků a vyslaných zaměstnanců ve smyslu článku 17 této přílohy, kteří nemají státní příslušnost některé smluvní strany. Smluvní strana, které se to týká, poskytne těmto osobám možnost, aby získaly potřebná víza.

2. Smluvní strany přiznávají státním příslušníkům smluvních stran a jejich rodinným příslušníkům ve smyslu článku 3 této přílohy a vyslaným zaměstnancům ve smyslu článku 17 této přílohy právo opustit jejich území na základě pouhého předložení platného průkazu totožnosti nebo cestovního pasu. Smluvní strany nesmějí vyžadovat žádné výjezdní vízum ani rovnocennou povinnost od státních příslušníků druhé smluvní strany.

Smluvní strany v souladu se svými právními předpisy vystaví nebo prodlouží těmto státním příslušníkům průkaz totožnosti nebo cestovní pas, který uvádí zejména státní příslušnost držitele.

Cestovní pas musí být platný alespoň pro všechny smluvní strany a pro země, přes které musí držitel cestovat při cestě mezi smluvními stranami. Jestliže je jediným dokladem pro vycestování cestovní pas, nesmí být doba jeho platnosti kratší než pět let.

Článek 2

Pobyt a výdělečná činnost

1. Aniž jsou dotčena ustanovení platná pro přechodné období stanovená v článku 10 této dohody a v kapitole VII této přílohy, mají státní příslušníci smluvních stran právo pobývat a vykonávat výdělečnou činnost na území druhé smluvní strany podle postupů stanovených v kapitolách II až IV. Jako doklad tohoto práva se vydává povolení k pobytu nebo, pro osoby z příhraničních území, zvláštní povolení.

Státní příslušníci smluvní strany také mají právo navštívit území druhé smluvní strany nebo zůstat tam po ukončení zaměstnání kratšího než jeden rok, aby si hledali zaměstnání, a pobývat tam po přiměřeně dlouhou dobu, která může činit až šest měsíců, aby se mohli dozvědět o možnostech zaměstnání odpovídajících jejich odborným kvalifikacím a případně učinili potřebné kroky k získání zaměstnání. Uchazeči o zaměstnání mají na území smluvní strany, které se to týká, právo na stejnou pomoc, jakou zprostředkovatelské agentury v tomto státě poskytují vlastním státním příslušníkům. Po dobu takového pobytu mohou být vyloučeni ze systému sociálního zabezpečení.

2. Státní příslušníci smluvních stran, kteří nevykonávají žádnou výdělečnou činnost v hostitelském státě a nemají právo pobytu podle jiných ustanovení této dohody, mají právo pobytu za předpokladu, že splňují podmínky stanovené v kapitole V. Jako doklad tohoto práva se vydává povolení k pobytu.

3. Povolení k pobytu nebo zvláštní povolení pro státní příslušníky smluvních stran se vydává a prodlužuje bezplatně nebo za částku nepřevyšující poplatky, které jsou státní příslušníci hostitelské země povinni zaplatit za vydání průkazu totožnosti. Smluvní strany v nejvyšší možné míře přijmou nezbytná opatření ke zjednodušení formalit a postupů k získání těchto dokladů.

4. Smluvní strany mohou vyžadovat od státních příslušníků ostatních smluvních stran, aby ohlásili svou přítomnost na jejich území.

Článek 3

Rodinní příslušníci

1. Rodinní příslušníci osoby, která má právo pobytu a je státním příslušníkem smluvní strany, má právo se k ní připojit. Zaměstnanec musí mít pro svou rodinu ubytování, které se v oblasti, kde je zaměstnán, považuje za přiměřené pro zaměstnané státní příslušníky hostitelské země, avšak toto ustanovení nesmí vést k diskriminaci mezi zaměstnanými státními příslušníky hostitelské země a zaměstnanci z jiné smluvní strany.

2. Za rodinné příslušníky se bez ohledu na jejich státní příslušnost považují:

a) manžel a příbuzní zaměstnance a jeho manžela v sestupné linii, kteří jsou mladší 21 let nebo jsou zaměstnancem vyživováni;

b) příbuzní zaměstnance ve vzestupné linii a takoví příbuzní jeho manžela, kteří jsou zaměstnancem vyživováni;

c) jde-li o studenta, jeho manžel a jejich vyživované děti.

Smluvní strany usnadní přijetí jakéhokoli rodinného příslušníka, který není uveden v písmenech a), b) nebo c) tohoto odstavce, jestliže je tato osoba vyživována státním příslušníkem smluvní strany nebo s ním žije v domácnosti v zemi bydliště.

3. Pro vydání povolení k pobytu rodinným příslušníkům státního příslušníka smluvní strany mohou smluvní strany vyžadovat pouze tyto podklady:

a) doklad, na jehož základě vstoupili na jejich území;

b) doklad vydaný příslušným orgánem státu původu nebo bydliště prokazující jejich příbuzenský vztah;

c) pro vyživované rodinné příslušníky doklad vydaný příslušným orgánem státu původu nebo bydliště osvědčující, že jsou osobami vyživovanými osobou uvedenou v odstavci 1 nebo že žijí v její domácnosti v tomto státě.

4. Doba platnosti povolení k pobytu vydaného rodinnému příslušníkovi je stejná jako u povolení vydaného osobě, od které svá práva odvozuje.

5. Manžel a vyživované děti nebo děti mladší 21 let osoby s právem pobytu mají právo vykonávat výdělečnou činnost bez ohledu na svou státní příslušnost.

6. Děti státního příslušníka smluvní strany, bez ohledu na to, zda vykonává nebo vykonával výdělečnou činnost na území druhé smluvní strany či nikoli, mají přístup ke všeobecnému vzdělávání, učňovskému vzdělávání a kurzům odborné přípravy za stejných podmínek jako státní příslušníci hostitelského státu, jestliže tyto děti žijí na jeho území.

Smluvní strany podporují iniciativy umožňující těmto dětem účastnit se za nejlepších podmínek uvedeného vzdělávání a kurzů.

Článek 4

Právo zůstat

1. Státní příslušníci smluvní strany a jejich rodinní příslušníci mají právo zůstat na území jiné smluvní strany po skončení své výdělečné činnosti.

2. V souladu s článkem 16 dohody se odkazuje na nařízení (EHS) č. 1251/70 (Úř. věst. L 142, 1970, s. 24) ( 7 ) a směrnici 75/34/EHS (Úř. věst. L 14, 1975, s. 10) (7) .

Článek 5

Veřejný pořádek

1. Práva poskytnutá podle této dohody mohou být omezena pouze na základě opatření odůvodněných veřejným pořádkem, veřejnou bezpečností nebo veřejným zdravím.

2. V souladu s článkem 16 dohody se odkazuje na směrnice 64/221/EHS (Úř. věst. 56, 4.4.1964, s. 850/64), (7) 72/194/EHS (Úř. věst. L 121, 26.5.1972, s. 32) (7) a 75/35/EHS (Úř. věst. L 14, 20.1.1975, s. 14) (7) .

II. ZAMĚSTNANCI

Článek 6

Pravidla upravující pobyt

1. Zaměstnanec, který je státním příslušníkem smluvní strany (dále jen „zaměstnanec“) a je zaměstnavatelem z hostitelského státu zaměstnán po dobu nejméně jednoho roku, obdrží povolení k pobytu s dobou platnosti nejméně pět let ode dne vydání povolení. Prodlužuje se automaticky nejméně o pět let. Při prvním prodloužení může být doba jeho platnosti omezena, avšak ne na méně než jeden rok, pokud je držitel nedobrovolně nezaměstnaný po více než dvanáct po sobě jdoucích měsíců.

2. Zaměstnanec, který je zaměstnavatelem z hostitelského státu zaměstnán na dobu delší než tři měsíce a kratší než jeden rok, obdrží povolení k pobytu s dobou platnosti odpovídající době trvání jeho smlouvy.

Zaměstnanec, který je zaměstnán na dobu nepřevyšující tři měsíce, nepotřebuje povolení k pobytu.

3. Pro vydání povolení k pobytu mohou smluvní strany od zaměstnance vyžadovat pouze tyto podklady:

a) doklad, na jehož základě vstoupil na jejich území;

b) smluvní doklad od zaměstnavatele nebo písemné potvrzení o zaměstnání.

4. Povolení k pobytu platí na celém území státu, který je vydal.

5. Přerušení pobytu kratší než šest po sobě jdoucích měsíců a nepřítomnost z důvodu výkonu vojenské služby nemají vliv na platnost povolení k pobytu.

6. Platné povolení k pobytu nesmí být zaměstnanci odňato jen z toho důvodu, že již nepracuje buď vinou toho, že se stal dočasně práce neschopným v důsledku úrazu nebo nemoci, nebo toho, že je nedobrovolně nezaměstnaný, pokud je to potvrzeno příslušným úřadem práce.

7. Vyřizování formalit pro získání povolení k pobytu nesmí žadateli bránit, aby včas nastoupil zaměstnání podle smlouvy, kterou uzavřel.

Článek 7

Zaměstnaní příhraniční pracovníci

1. Zaměstnaný příhraniční pracovník je státní příslušník smluvní strany, který má bydliště na území některé smluvní strany, vykonává výdělečnou činnost jako zaměstnanec na území druhé smluvní strany a vrací se do svého bydliště zpravidla každý den nebo nejméně jednou týdně.

2. Příhraniční pracovníci nepotřebují povolení k pobytu.

Příslušné orgány státu, ve kterém je příhraniční pracovník zaměstnán, však mohou vydat příhraničnímu pracovníkovi zvláštní povolení s dobou platnosti nejméně pět let nebo rovnou době trvání jeho zaměstnání, jestliže je zaměstnán na dobu delší než tři měsíce a kratší než jeden rok. Zvláštní povolení se prodlouží nejméně o pět let, jestliže příhraniční pracovník prokáže, že je nadále výdělečně činný.

3. Zvláštní povolení platí na celém území státu, který je vydal.

Článek 8

Profesní a geografická mobilita

1. Zaměstnanci mají právo na profesní a geografickou mobilitu na celém území hostitelského státu.

2. Profesní mobilita zahrnuje změnu zaměstnavatele, zaměstnání nebo povolání a přechod od zaměstnání na samostatnou výdělečnou činnost. Geografická mobilita zahrnuje změny místa pracoviště a pobytu.

Článek 9

Rovné zacházení

1. Se zaměstnancem, který je státním příslušníkem některé smluvní strany, se nesmí na území jiné smluvní strany zacházet pro jeho státní příslušnost jinak než se zaměstnanými státními příslušníky hostitelské země, pokud jde o podmínky zaměstnání a pracovní podmínky, zejména co se týká odměňování, propouštění ze zaměstnání a opětného profesního začlenění nebo opětného zaměstnání, jestliže se stane nezaměstnaným.

2. Zaměstnanec a jeho rodinní příslušníci uvedení v článku 3 této přílohy požívají stejné daňové a sociální výhody jako zaměstnaní státní příslušníci hostitelské země a jejich rodinní příslušníci.

3. Má také stejné právo na vzdělávání v zařízeních odborné přípravy a ve střediscích rekvalifikace a profesní obnovy za stejných podmínek jako zaměstnaní státní příslušníci hostitelské země.

4. Ustanovení kolektivních a individuálních smluv a veškerých jiných kolektivních ujednání, která se týkají přístupu k zaměstnání, zaměstnání, odměňování a jiných podmínek zaměstnání a propouštění, jsou neplatná, pokud stanoví nebo umožňují diskriminační podmínky vůči zahraničním zaměstnancům, kteří jsou státními příslušníky smluvních stran.

5. Zaměstnanec, který je státním příslušníkem smluvní strany a je zaměstnán na území druhé smluvní strany, požívá rovné zacházení ohledně členství v odborových organizacích a výkonu práv spojených s odborovou činností, včetně práva hlasovat a práva přístupu k výkonným nebo řídícím funkcím v odborové organizaci; může být vyloučen z řízení veřejnoprávních korporací a z výkonu veřejnoprávních funkcí. Rovněž požívá práva být volen do orgánů zastupujících zaměstnance v podnicích.

Těmito ustanoveními nejsou dotčeny právní předpisy, které v hostitelském státě přiznávají zaměstnancům z jiné smluvní strany širší práva.

6. Aniž je tím dotčen článek 26 této přílohy, má zaměstnanec, který je státním příslušníkem smluvní strany a je zaměstnán na území druhé smluvní strany, všechna práva a výhody udělované zaměstnaným státním příslušníkům hostitelské země v oblasti bydlení, včetně přístupu k vlastnictví předmětu bydlení, které potřebuje.

Tento pracovník se může na základě stejného práva jako státní příslušník hostitelské země zapsat v oblasti, ve které je zaměstnán, na seznam žadatelů o bydlení v místě, kde jsou seznamy vedeny, a požívá z toho plynoucí výhody a přednosti.

Na jeho rodinu, která zůstala v zemi bydliště, se pro tento účel hledí, jako kdyby bydlela ve zmíněné oblasti, pokud stejná domněnka platí pro pracovníky, kteří jsou státními příslušníky hostitelské země.

Článek 10

Zaměstnání ve veřejné správě

Státnímu příslušníkovi smluvní strany vykonávajícímu zaměstnání může být odepřeno právo přístupu k zaměstnání ve veřejné správě, které zahrnuje výkon veřejné moci a je určeno k ochraně obecného zájmu státu nebo jiných veřejných samospráv.

Článek 11

Spolupráce týkající se služeb zaměstnanosti

Smluvní strany spolupracují v rámci sítě EURES (evropských služeb zaměstnanosti), zejména v navazování kontaktů, obsazování volných pracovních míst žadateli a při výměně informací o stavu trhu práce a životních a pracovních podmínek.

III. SAMOSTATNĚ VÝDĚLEČNĚ ČINNÉ OSOBY

Článek 12

Pravidla upravující pobyt

1. Státní příslušník smluvní strany, který si přeje usadit se na území jiné smluvní strany, aby tam vykonával samostatnou výdělečnou činnost (dále jen „samostatně výdělečně činná osoba“), obdrží povolení k pobytu s dobou platnosti nejméně pět let ode dne vydání, pokud prokáže příslušným vnitrostátním orgánům, že je tam za uvedeným účelem usazen nebo si přeje se usadit.

2. Povolení k pobytu se automaticky prodlužuje nejméně o pět let, pokud samostatně výdělečně činná osoba prokáže příslušným vnitrostátním orgánům, že vykonává samostatnou výdělečnou činnost.

3. Pro vydání povolení k pobytu mohou smluvní strany od samostatně výdělečně činné osoby vyžadovat pouze tyto podklady:

a) doklad, na základě kterého vstoupila na jejich území;

b) doklad prokazující skutečnosti uvedené v odstavcích 1 a 2.

4. Povolení k pobytu platí na celém území státu, který je vydal.

5. Přerušení pobytu kratší než šest po sobě následujících měsíců a nepřítomnost z důvodu výkonu vojenské služby nemají vliv na platnost povolení k pobytu.

6. Platné povolení k pobytu nesmí být osobám uvedeným v odstavci 1 odňato jen z toho důvodu, že již nepracují vinou toho, že se staly dočasně práce neschopnými v důsledku úrazu nebo nemoci.

Článek 13

Samostatně výdělečně činní příhraniční pracovníci

1. Samostatně výdělečně činný příhraniční pracovník je státní příslušník smluvní strany, který má bydliště na území některé smluvní strany, vykonává samostatnou výdělečnou činnost na území druhé smluvní strany a vrací se do svého bydliště zpravidla každý den nebo nejméně jednou týdně.

2. Samostatně výdělečně činní příhraniční pracovníci nepotřebují povolení k pobytu.

Příslušné orgány státu, ve kterém příhraniční pracovník vykonává samostatnou výdělečnou činnost, však mohou vydat samostatně výdělečně činnému příhraničnímu pracovníkovi zvláštní povolení s dobou platnosti nejméně pět let, pokud příslušným vnitrostátním orgánům prokáže, že vykonává nebo si přeje vykonávat samostatnou výdělečnou činnost. Zvláštní povolení se prodlouží nejméně o pět let, jestliže příhraniční pracovník prokáže, že vykonává samostatnou výdělečnou činnost.

3. Zvláštní povolení platí na celém území státu, který je vydal.

Článek 14

Profesní a geografická mobilita

1. Samostatně výdělečně činné osoby mají právo na profesní a geografickou mobilitu na celém území hostitelského státu.

2. Profesní mobilita zahrnuje změnu povolání a přechod od samostatné výdělečné činnosti k zaměstnání. Územní mobilita zahrnuje změny místa pracoviště a pobytu.

Článek 15

Rovné zacházení

1. Samostatně výdělečně činnému pracovníkovi se ohledně přístupu k samostatné výdělečné činnosti a jejímu výkonu poskytuje v hostitelském státu zacházení ne méně příznivé, než které je poskytováno vlastním státním příslušníkům.

2. Článek 9 této přílohy se použije obdobně na samostatně výdělečně činné osoby uvedené v této kapitole.

Článek 16

Výkon veřejné moci

Samostatně výdělečně činné osobě může být odepřeno právo vykonávat činnost, která zahrnuje, byť i jen příležitostně, výkon veřejné moci.

IV. POSKYTOVÁNÍ SLUŽEB

Článek 17

Poskytovatelé služeb

V souvislosti s poskytováním služeb podle článku 5 této dohody je zakázáno:

a) jakékoli omezení přeshraničního poskytování služeb na území smluvní strany nepřekračujícího 90 skutečně odpracovaných dní za kalendářní rok;

b) jakékoli omezení práva vstupu a pobytu v případech uvedených v čl. 5 odst. 2 této dohody, které se týkají: i) poskytovatelů služeb, kteří jsou státními příslušníky členských států Evropského společenství nebo Švýcarska a jsou usazeni na území jiné smluvní strany než příjemce služby, ii) zaměstnanců poskytovatelů služeb, bez ohledu na jejich státní příslušnost, kteří jsou začleněni do stálého trhu práce některé smluvní strany a jsou vysláni za účelem poskytování služeb na území jiné smluvní strany, aniž je dotčen článek 1.

Článek 18

Článek 17 této přílohy se použije na společnosti založené podle práva některého členského státu Evropského společenství nebo Švýcarska, které mají sídlo, správní ústředí nebo hlavní provozovnu na území některé smluvní strany.

Článek 19

Poskytovatel služeb, který je oprávněn poskytovat služby nebo kterému bylo vydáno odpovídající povolení, může za účelem jejího poskytnutí dočasně vykonávat svou činnost ve státě, kde je služba poskytována, za stejných podmínek, jaké tento stát ukládá svým vlastním státním příslušníkům v souladu s touto přílohou a přílohami II a III.

Článek 20

1. Osoby uvedené v čl. 17 písm. b) této přílohy, které jsou oprávněny poskytovat služby, nepotřebují povolení k pobytu pro pobyt na dobu 90 dní nebo méně. Doklad uvedený v článku 1, na jehož základě vstoupily na území, se vztahuje i na tento pobyt.

2. Osoby uvedené v čl. 17 písm. b) této přílohy, které jsou oprávněny poskytovat služby nebo kterým bylo vydáno odpovídající povolení na dobu delší než 90 dní, obdrží k doložení tohoto práva povolení k pobytu na dobu rovnou době poskytování služeb.

3. Právo pobytu se vztahuje na celé území Švýcarska nebo dotyčného členského státu Evropského společenství.

4. Pro vydání povolení k pobytu mohou smluvní strany od osob uvedených v čl. 17 písm. b) této přílohy vyžadovat pouze:

a) doklad, na jehož základě vstoupily na jejich území;

b) doklad prokazující, že poskytují nebo si přejí poskytovat službu.

Článek 21

1. Celková doba poskytování služeb podle čl. 17 písm. a) této přílohy, bez ohledu na to, zda trvá nepřetržitě nebo zda se jedná o několik po sobě jdoucích dob poskytování služeb, nesmí překročit 90 skutečně odpracovaných dní za kalendářní rok.

2. Odstavec 1 se nedotýká plnění právních povinností osobou poskytující službu vyplývajících ze záruky poskytnuté osobě přijímající službu a nepoužije se v případech nepředvídatelných okolností.

Článek 22

1. Články 17 a 19 této přílohy se nepoužijí na činnosti zahrnující, byť i jen příležitostně, výkon veřejné moci na území příslušné smluvní strany.

2. Články 17 a 19 této přílohy a opatření přijatá na jejich základě nevylučují použití právních a správních předpisů o pracovních podmínkách a podmínkách zaměstnání na zaměstnance, kteří jsou vysláni za účelem poskytnutí služby. V souladu s článkem 16 této dohody se odkazuje na směrnici 96/71/ES ze dne 16. prosince 1996 o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb (Úř. věst. L 18, 21.1.1997, s. 1) ( 8 ).

3. Ustanovení čl. 17 písm. a) a článku 19 této přílohy nevylučují použití právních a správních předpisů platných na území smluvních stran v době, kdy tato dohoda vstoupí v platnost, pokud se týkají:

i) činností zprostředkovatelen zaměstnání na dobu určitou a přechodného zaměstnání,

ii) finančních služeb, pro jejichž poskytování je nezbytný předchozí souhlas na území smluvní strany a jejichž poskytovatel podléhá obezřetnostnímu dohledu orgánů této smluvní strany.

4. Ustanovení čl. 17 písm. a) a článku 19 této přílohy nevylučují použití odpovídajících právních a správních předpisů smluvních stran o poskytování služeb trvajícím 90 skutečně odpracovaných dní nebo méně, které jsou odůvodněny naléhavými požadavky v obecném zájmu.

Článek 23

Příjemci služeb

1. Příjemce služeb ve smyslu čl. 5 odst. 3 této dohody nepotřebuje povolení k pobytu pro pobyt na dobu tří měsíců nebo méně. Pro pobyt na dobu delší než tři měsíce se příjemci služeb vydá povolení k pobytu na dobu rovnou době trvání služby. Po dobu svého pobytu může být vyloučen ze systému sociálního zabezpečení.

2. Povolení k pobytu platí na celém území státu, který je vydal.

V. OSOBY NEVYKONÁVAJÍCÍ VÝDĚLEČNOU ČINNOST

Článek 24

Pravidla upravující pobyt

1. Osoba, která je státním příslušníkem smluvní strany, nevykonává výdělečnou činnost ve státě svého pobytu a nemá právo pobytu podle jiných ustanovení této dohody, obdrží povolení k pobytu s dobou platnosti nejméně pět let, pokud prokáže příslušným vnitrostátním orgánům, že má pro sebe a pro své rodinné příslušníky:

a) dostatečné finanční prostředky, aby nemuseli žádat o sociální dávky během svého pobytu;

b) nemocenské pojištění, kterým jsou kryta všechna rizika ( 9 ).

Smluvní strany mohou, jestliže to považují za nezbytné, po uplynutí prvních dvou let pobytu vyžadovat obnovení povolení k pobytu.

2. Finanční prostředky se považují za dostatečné, jestliže převyšují částky, při nichž vlastním státním příslušníkům s ohledem na jejich osobní situaci, popřípadě také s ohledem na situaci jejich rodiny, vzniká nárok na dávky sociálního zabezpečení. Pokud nelze tuto podmínku použít, považují se finanční prostředky žadatele za dostatečné, jestliže převyšují minimální důchod sociálního zabezpečení vyplácený hostitelským státem.

3. Osoby, které byly na území smluvní strany zaměstnány po dobu kratší než jeden rok, tam mohou pobývat, jestliže splňují podmínky stanovené v odstavci 1 tohoto článku. Dávky v nezaměstnanosti, na které mají nárok podle vnitrostátního práva, doplněného popřípadě ustanoveními přílohy II, se považují za finanční prostředky ve smyslu odst. 1 písm. a) a odstavce 2 tohoto článku.

4. Studentovi, který nemá právo pobytu na území druhé smluvní strany na základě jiného ustanovení této dohody, se vydá povolení k pobytu na dobu studia nebo na dobu jednoho roku, jestliže studium trvá déle než jeden rok, pokud vůči vnitrostátnímu orgánu, kterého se to týká, prohlásí nebo jinými přinejmenším rovnocennými prostředky podle své volby dokáže, že má dostatečné finanční prostředky, aby ani on, ani jeho manžel nebo vyživované děti nemuseli uplatnit nárok na sociální zabezpečení hostitelského státu během pobytu; to platí za předpokladu, že je zapsán ve schváleném zařízení do kurzu odborné přípravy jako své hlavní činnosti a že má uzavřeno nemocenské pojištění, kterým jsou kryta všechna rizika. Tato dohoda neupravuje přístup k odborné přípravě ani sociální podporu poskytovanou studentům, na které se vztahuje tento článek.

5. Povolení k pobytu se automaticky prodlužuje nejméně o pět let, pokud jsou stále naplněny podmínky přijímání. Povolení k pobytu pro studenty se ročně prodlužuje na dobu rovnající se zbývající době studia.

6. Přerušení pobytu kratší než šest po sobě jdoucích měsíců a nepřítomnost z důvodu výkonu vojenské služby nemají vliv na platnost povolení k pobytu.

7. Povolení k pobytu platí na celém území státu, který je vydal.

8. Právo pobytu trvá, dokud oprávnění z tohoto práva splňují podmínky stanovené v odstavci 1.

VI. NABÝVÁNÍ NEMOVITOSTÍ

Článek 25

1. Státní příslušník smluvní strany, který má právo pobytu a své hlavní bydliště v hostitelském státě, má ve vztahu k nabývání nemovitostí stejná práva jako státní příslušník hostitelského státu. Může v souladu s odpovídajícími vnitrostátními pravidly kdykoli zřídit své hlavní bydliště v hostitelském státě bez ohledu na dobu trvání svého zaměstnání. Opuštění hostitelského státu není spojeno s žádnou povinností zcizit tento majetek.

2. Státní příslušník smluvní strany, který má právo pobytu v hostitelském státu, ale nemá tam své hlavní bydliště, má ve vztahu k nabývání nemovitostí pro svou výdělečnou činnost stejná práva jako státní příslušník hostitelského státu. Opuštění hostitelského státu není spojeno s žádným závazkem ke zcizení tohoto majetku. Může být také oprávněn k nabytí objektu vedlejšího bydlení nebo rekreačního objektu. Tato dohoda se nedotýká pravidel používaných pro pouhé kapitálové investice nebo pro obchod s nezastavěnými pozemky a byty.

3. Příhraniční pracovník má ve vztahu k nabývání nemovitostí pro svou výdělečnou činnost a dále k nabytí objektu vedlejšího bydlení stejná práva jako státní příslušník hostitelského státu. Opuštění hostitelského státu není spojeno s žádnou povinností zcizit tento majetek. Může být také oprávněn k nabytí rekreačního objektu. Tato dohoda se nedotýká pravidel používaných v hostitelském státě pro pouhé kapitálové investice nebo pro obchod s nezastavěnými pozemky a byty.

VII. PŘECHODNÁ USTANOVENÍ A VÝVOJ DOHODY

Článek 26

Obecná ustanovení

1. Jestliže se použijí množstevní omezení stanovená v článku 10 této dohody, ustanovení obsažená v této kapitole doplňují nebo nahrazují ostatní ustanovení této přílohy.

2. Jestliže se použijí množstevní omezení stanovená v článku 10 této dohody, je pro výkon výdělečné činnosti nezbytné povolení k pobytu nebo pracovní povolení.

Článek 27

Pravidla upravující pobyt zaměstnanců

1. Povolení k pobytu zaměstnance, který má pracovní smlouvu na dobu kratší než jeden rok, se prodlužuje až o celkovou dobu kratší než dvanáct měsíců, jestliže zaměstnanec příslušným vnitrostátním orgánům prokáže, že je schopen vykonávat výdělečnou činnost. Nové povolení k pobytu se vydá, jestliže zaměstnanec prokáže, že je schopen vykonávat výdělečnou činnost, a množstevní omezení stanovená v článku 10 této dohody nejsou naplněna. V souladu s článkem 24 této přílohy není povinen opustit zemi mezi dvěma pracovními poměry.

2. Během doby uvedené v ►M5 čl. 10 odst. 2, 2a, 2b, 4a, 4b a 4c ◄ této dohody může smluvní strana vyžadovat před vydáním prvního povolení k pobytu písemnou smlouvu nebo návrh smlouvy.

3.

a) Osoby, které předtím měly pracovní poměr na dobu určitou na území hostitelského státu po dobu alespoň 30 měsíců, mají automaticky právo nastoupit zaměstnání na dobu neurčitou ( 10 ). Toto právo jim nesmí být odepřeno z důvodu, že zaručený počet povolení k pobytu byl vyčerpán.

b) Osoby, které předtím měly sezónní zaměstnání na území hostitelského státu po dobu nejméně 50 měsíců v posledních 15 letech a které nesplňují podmínky k vydání povolení k pobytu podle písmene a), mají automaticky právo nastoupit zaměstnání na dobu neurčitou.

Článek 28

Zaměstnaní příhraniční pracovníci

1. Zaměstnaný příhraniční pracovník je státní příslušník smluvní strany, který má své obvyklé bydliště v příhraničním území Švýcarska nebo sousedních států a který vykonává výdělečnou činnost jako zaměstnanec v příhraničním území jiné smluvní strany a vrací se do svého hlavního bydliště zpravidla každý den nebo nejméně jednou týdně. Pro účely této dohody se příhraničním územím rozumí území definované v dohodách uzavřených mezi Švýcarskem a státy s ním sousedícími o malém pohraničním styku.

2. Zvláštní povolení platí na celém příhraničním území státu, který je vydal.

Článek 29

Právo zaměstnanců na návrat

1. Zaměstnanec, který byl ke dni vstupu této dohody v platnost držitelem povolení k pobytu s dobou platnosti nejméně jeden rok a poté opustil hostitelskou zemi, má po dobu šesti let po odjezdu právo na preferenční přístup ke kvótě pro nové povolení k pobytu, jestliže prokáže, že je schopen vykonávat výdělečnou činnost.

2. Příhraniční pracovník má po dobu šesti let od konce svého předchozího zaměstnání, které trvalo nepřetržitě po dobu alespoň tří let, právo na nové zvláštní povolení s výhradou kontroly jeho odměny a pracovních podmínek v období dvou let po vstupu této dohody v platnost, jde-li o zaměstnance a prokáže-li příslušným vnitrostátním orgánům, že je schopen vykonávat výdělečnou činnost.

3. Mladé osoby, které opustily území smluvní strany poté, co tam měly pobyt po dobu nejméně pěti let před dosažením věku 21 let, mají po dobu čtyř let právo vrátit se do této země a vykonávat výdělečnou činnost.

Článek 30

Profesní a geografická mobilita zaměstnanců

1. Zaměstnanec, který je držitelem povolení k pobytu s dobou platnosti kratší než jeden rok, má po dobu dvanácti měsíců od zahájení svého zaměstnání právo na profesní a geografickou mobilitu. Právo změny zaměstnání na samostatnou výdělečnou činnost má s výhradou dodržení článku 10 této dohody.

2. Zvláštní povolení vydaná příhraničním pracovníkům přiznávají právo na profesní a geografickou mobilitu ve všech příhraničních územích Švýcarska a států s ním sousedících.

Článek 31

Pravidla upravující pobyt samostatně výdělečně činných osob

Státní příslušník smluvní strany, který si přeje se usadit na území jiné smluvní strany, aby mohl vykonávat samostatnou výdělečnou činnost (dále jen „samostatně výdělečně činná osoba“), obdrží povolení k pobytu s dobou platnosti šest měsíců. Povolení k pobytu s dobou platnosti nejméně pět let obdrží, jestliže před uplynutím těchto šesti měsíců prokáže příslušným vnitrostátním orgánům, že vykonává samostatnou výdělečnou činnost. Lhůta šesti měsíců může být v případě potřeby prodloužena nejvýše o dva měsíce, je-li oprávněný předpoklad, že takový doklad bude předložen.

Článek 32

Příhraniční samostatně výdělečně činné osoby

1. Příhraniční samostatně výdělečně činná osoba je státní příslušník smluvní strany, který má obvyklé bydliště v příhraničním území Švýcarska nebo sousedních států a který vykonává samostatnou výdělečnou činnost v příhraničním území druhé smluvní strany a vrací se do svého hlavního bydliště zpravidla každý den nebo nejméně jednou týdně. Pro účely této dohody se příhraničním územím rozumí území vymezené v dohodách uzavřených mezi Švýcarskem a státy s ním sousedícími o malém pohraničním styku.

2. Státní příslušník smluvní strany, který si přeje jako příhraniční pracovník vykonávat samostatnou výdělečnou činnost v příhraničním území Švýcarska nebo států s ním sousedících, obdrží předběžné zvláštní povolení s dobou platnosti šest měsíců. Zvláštní povolení s dobou platnosti nejméně pět let obdrží, jestliže před uplynutím těchto šesti měsíců prokáže příslušným vnitrostátním orgánům, že vykonává samostatnou výdělečnou činnost. Lhůta šesti měsíců může být v případě potřeby prodloužena nejvýše o dva měsíce, je-li oprávněný předpoklad, že takový doklad bude předložen.

3. Zvláštní povolení platí na celém příhraničním území státu, který je vydal.

Článek 33

Právo samostatně výdělečně činné osoby na návrat

1. Samostatně výdělečně činná osoba, která byla držitelem povolení k pobytu s dobou platnosti nejméně pět let a opustila hostitelský stát, má po dobu šesti let od odjezdu právo na nové povolení, jestliže již pracovala v hostitelské zemi nepřetržitě po dobu tří let a prokáže příslušným vnitrostátním orgánům, že je schopna vykonávat výdělečnou činnost.

2. Příhraniční samostatně výdělečné činná osoba má po dobu šesti let od ukončení předchozí činnosti, pokud trvala nepřetržitě po dobu čtyř let, právo na nové zvláštní povolení, jestliže prokáže příslušným vnitrostátním orgánům, že je schopna vykonávat výdělečnou činnost.

3. Mladé osoby, které opustily území smluvní strany poté, co tam měly pobyt po dobu nejméně pěti let před dosažením věku 21 let, mají po dobu čtyř let právo vrátit se do této země a vykonávat výdělečnou činnost.

Článek 34

Profesní a geografická mobilita samostatně výdělečně činných osob

Zvláštní povolení vydaná příhraničním samostatně výdělečně činným osobám jim přiznávají právo na profesní a geografickou mobilitu v příhraničních územích Švýcarska a jeho sousedních států. Předběžná povolení k pobytu s dobou platnosti šest měsíců (v případě příhraničních pracovníků zvláštní povolení) přiznávají pouze právo na geografickou mobilitu.

▼M3

PŘÍLOHA I

PŘECHODNÁ OPATŘENÍ TÝKAJÍCÍ SE NÁKUPU PŮDY A OBJEKTŮ VEDLEJŠÍHO BYDLENÍ

1. Česká republika

a) Česká republika může po dobu pěti let ode dne svého přistoupení k EU ponechat v platnosti pravidla stanovená devizovým zákonem č. 219/1995 Sb., ve znění pozdějších předpisů, o nabývání objektů vedlejšího bydlení státními příslušníky Švýcarska, kteří nebydlí v České republice, a společnostmi zřízenými podle švýcarského práva, které ani nejsou usazeny, ani nemají pobočku nebo zastoupení na území České republiky.

b) Česká republika může po dobu sedmi let ode dne svého přistoupení k EU ponechat v platnosti pravidla stanovená devizovým zákonem č. 219/1995 Sb., ve znění pozdějších předpisů, zákonem č. 229/1991 Sb., o úpravě vlastnických vztahů k půdě a jinému zemědělskému majetku, a zákonem č. 95/1999 Sb., o podmínkách převodu zemědělských a lesních pozemků z vlastnictví státu na jiné osoby, týkající se nabývání zemědělské půdy a lesů státními příslušníky Švýcarska a společnostmi zřízenými podle švýcarského práva, které nejsou ani usazeny, ani zapsány do rejstříku v České republice. Aniž jsou dotčena jiná ustanovení tohoto bodu 1, nesmí být v žádném případě v souvislosti s nabýváním zemědělské půdy a lesů se státním příslušníkem Švýcarska zacházeno méně příznivě než ke dni podpisu protokolu nebo s většími omezeními než se státním příslušníkem třetí země.

c) Na samostatně hospodařící zemědělce, kteří jsou státními příslušníky Švýcarska a kteří se chtějí usadit a bydlet v České republice, se nebude vztahovat písmeno b) ani jiné postupy než ty, které se vztahují na státní příslušníky České republiky.

d) Obecné přezkoumání těchto přechodných opatření se uskuteční ve třetím roce po dni přistoupení České republiky k EU. Smíšený výbor může rozhodnout o zkrácení nebo ukončení přechodného období uvedeného v písmeni a).

e) Zavede-li Česká republika během přechodného období podmínky pro nabývání nemovitého majetku v České republice nerezidenty, budou založeny na transparentních, objektivních, stálých a veřejných kritériích. Tato kritéria budou uplatňována nediskriminačním způsobem a nebudou činěny rozdíly mezi státními příslušníky České republiky a Švýcarska.

f) Bude-li dostatečně prokázáno, že po uplynutí přechodného období nastanou vážná narušení nebo hrozba vážných narušení trhu se zemědělskou půdou v České republice, rozhodne smíšený výbor na žádost České republiky o prodloužení přechodného období o nejvýše tři roky.

2. Estonsko

a) Estonsko může po dobu sedmi let ode dne svého přistoupení k EU ponechat v platnosti pravidla stanovená ve svých právních předpisech platných ke dni podpisu tohoto protokolu, týkající se nabývání zemědělské půdy a lesů státními příslušníky Švýcarska a společnostmi zřízenými podle švýcarského práva, které nejsou ani usazeny, ani zapsány do rejstříku, ani nemají místní pobočku nebo zastoupení v Estonsku. V žádném případě nesmí být v souvislosti s nabýváním zemědělské půdy a lesů se státním příslušníkem Švýcarska zacházeno méně příznivě než ke dni podpisu tohoto protokolu nebo s většími omezeními než se státním příslušníkem třetí země. Na základě tohoto právního předpisu přijalo Estonsko k 12. únoru 2003 zákon o omezení nabývání nemovit'ho majetku a novelu zákona o pozemkové reformě.

b) Na státními příslušníky Švýcarska, kteří se chtějí usadit jako samostatně hospodařící zemědělci a bydlet v Estonsku a kteří mají zákonné bydliště a jsou činní v zemědělství v Estonsku nepřetržitě nejméně po dobu tří let, se nebude vztahovat písmeno a) ani žádné jiné postupy než ty, které se vztahují na státní příslušníky Estonska.

c) Obecné přezkoumání těchto přechodných opatření se uskuteční ve třetím roce po dni přistoupení Estonska k EU. K tomuto účelu předloží Komise Evropského společenství (dále jen „Komise“) zprávu smíšenému výboru. Smíšený výbor může rozhodnout o zkrácení nebo ukončení přechodného období uvedeného v písmeni a).

d) Bude-li dostatečně prokázáno, že po uplynutí přechodného období nastanou vážná narušení nebo hrozba vážných narušení trhu se zemědělskou půdou v Estonsku, rozhodne smíšený výbor na žádost Estonska o prodloužení přechodného období o nejvýše tři roky.

3. Kypr

Kypr může po dobu pěti let ode dne svého přistoupení k EU ponechat v platnosti své právní předpisy o nabývání objektů vedlejšího bydlení, ve znění ke dni 31. prosince 2000.

Podle zákona o nabývání nemovitého majetku (cizinci) Cap 109 a pozměňujících zákonů 52/69, 55/72 a 50/90 podléhá nabývání nemovitého majetku na Kypru cizinci schválení Radou ministrů. Rada ministrů zmocnila oblastní úředníky k udělování tohoto souhlasu jejím jménem. Pokud dotyčný nemovitý majetek přesahuje 2 donumy (1 donum = 1 338 m2), lze udělit souhlas pouze pro následující účely:

a) objekt hlavního nebo vedlejšího bydlení nepřesahující plochu 3 donumů,

b) profesní nebo obchodní prostory,

c) průmysl v odvětvích považovaných za přínosná pro kyperské hospodářství.

Uvedený zákon byl změněn „Novelou zákona o nabývání nemovitého majetku (cizinci) z roku 2003, č. 54(I)/2003“. Tento nový zákon neukládá vůči státním příslušníkům EU a společnostem registrovaným v EU žádná omezení v souvislosti s nabýváním nemovitého majetku v souvislosti s hlavním bydlením a přímými zahraničními investicemi nebo s nabýváním nemovitého majetku realitními agenturami a developerskými společnostmi z EU. Pokud jde o nabývání objektů vedlejšího bydlení, zákon stanoví, že po dobu pěti let od přistoupení Kypru k EU nesmí státní příslušníci EU, kteří trvale nebydlí na Kypru, ani společnosti registrované v EU, které nemají sídlo, ústřední správu nebo hlavní místo podnikání na Kypru, nabývat nemovitý majetek pro účely vedlejšího bydlení bez předchozího schválení Radou ministrů, která k tomu zmocnila oblastní úředníky, jak je uvedeno výše.

4. Lotyšsko

a) Lotyšsko může po dobu sedmi let ode dne svého přistoupení k EU ponechat v platnosti pravidla stanovená zákonem, kterým se mění zákona o privatizaci půdy ve venkovských oblastech (v platnosti od 14. dubna 2003), týkající se nabývání zemědělské půdy a lesů státními příslušníky Švýcarska a společnostmi zřízenými podle švýcarského práva, které nejsou ani usazeny, ani zapsány do rejstříku, ani nemají místní pobočku nebo zastoupení v Lotyšsku. V žádném případě nesmí být v souvislosti s nabýváním zemědělské půdy a lesů se státním příslušníkem Švýcarska zacházeno méně příznivě než ke dni podpisu tohoto protokolu nebo s většími omezeními než se státním příslušníkem třetí země.

b) Obecné přezkoumání těchto přechodných opatření se uskuteční ve třetím roce po dni přistoupení Lotyšska k EU. K tomuto účelu Komise předloží zprávu smíšenému výboru. Smíšený výbor může rozhodnout o zkrácení nebo ukončení přechodného období uvedeného v písmeni a).

c) Bude-li dostatečně prokázáno, že po uplynutí přechodného období nastanou vážná narušení nebo hrozba vážných narušení trhu se zemědělskou půdou v Lotyšsku, rozhodne smíšený výbor na žádost Lotyšska o prodloužení přechodného období o nejvýše tři roky.

5. Litva

a) Litva může po dobu sedmi let ode dne svého přistoupení k EU ponechat v platnosti právní předpisy platné ke dni podpisu tohoto protokolu, týkající se nabývání zemědělské půdy a lesů státními příslušníky Švýcarska a společnostmi zřízenými podle švýcarského práva, které nejsou ani usazeny, ani zapsány do rejstříku, ani nemají místní pobočku nebo zastoupení v Litvě. V žádném případě nesmí být v souvislosti s nabýváním zemědělské půdy a lesů se státním příslušníkem Švýcarska zacházeno méně příznivě než ke dni podpisu tohoto protokolu nebo s většími omezeními než se státním příslušníkem třetí země. Podle těchto právních předpisů nesmějí státní příslušníci Švýcarska a švýcarské právnické osoby, jakož i organizace zřízené ve Švýcarsku bez statusu právnické osoby, avšak s občanským statusem podle švýcarských právních předpisů, nabývat zemědělskou půdu a lesy před koncem sedmiletého přechodného období stanoveného ve smlouvě o přistoupení Litevské republiky k Evropské unii.

b) Na státní příslušníky Švýcarska, kteří se chtějí usadit jako samostatně hospodařící zemědělci a bydlet v Litvě a kteří mají zákonné bydliště a jsou činní v zemědělství v Litvě nepřetržitě nejméně po dobu tří let, se nebude vztahovat písmeno a) ani žádné jiné postupy než ty, které se vztahují na státní příslušníky Litvy.

c) Obecné přezkoumání těchto přechodných opatření se uskuteční ve třetím roce po dni přistoupení Litvy k EU. K tomuto účelu Komise předloží zprávu smíšenému výboru. Smíšený výbor může rozhodnout o zkrácení nebo ukončení přechodného období uvedeného v písmeni a).

d) Bude-li dostatečně prokázáno, že po uplynutí přechodného období nastanou vážná narušení nebo hrozba vážných narušení trhu se zemědělskou půdou v Litvě, rozhodne smíšený výbor na žádost Litvy o prodloužení přechodného období o nejvýše tři roky.

6. Maďarsko

a) Maďarsko může po dobu pěti let ode dne svého přistoupení k EU ponechat v platnosti pravidla obsažená v zákoně LV z roku 1994 o zemědělské půdě, ve znění pozdějších předpisů, týkající se nabývání objektů vedlejšího bydlení.

b) Na státní příslušníky Švýcarska, kteří měli zákonné bydliště v Maďarsku nepřetržitě nejméně po dobu čtyř let, se nebude vztahovat písmeno a) ani žádná jiná pravidla nebo postupy než ty, které se vztahují na maďarské státní příslušníky. Během přechodného období bude Maďarsko uplatňovat pro nabývání objektů vedlejšího bydlení povolovací postupy založené na objektivních, stálých, transparentních a veřejných kritériích. Tato kritéria budou uplatňována nediskriminačním způsobem a nebudou činěny rozdíly mezi státními příslušníky Švýcarska s bydlištěm v Maďarsku.

c) Maďarsko může po dobu sedmi let ode dne svého přistoupení k EU ponechat v platnosti zákazy stanovené zákonem LV z roku 1994 o zemědělské půdě, ve znění pozdějších předpisů, týkající se nabývání zemědělské půdy fyzickými osobami, které nemají bydliště v Maďarsku ani nejsou maďarskými státními příslušníky, a právnickými osobami.

d) Na státní příslušníky Švýcarska, kteří si přejí usadit jako samostatně hospodařící zemědělci, mají zákonné bydliště a jsou činní v zemědělství v Maďarsku nepřetržitě nejméně po dobu tří let, se nebude vztahovat písmeno c) ani žádná jiná pravidla nebo postupy než ty, které se vztahují na státní příslušníky Maďarska.

e) Obecné přezkoumání těchto přechodných opatření se uskuteční ve třetím roce po dni přistoupení Maďarska k EU. K tomuto účelu předloží Komise zprávu smíšenému výboru. Smíšený výbor může rozhodnout o zkrácení nebo ukončení přechodného období uvedeného v písmeni c).

f) Bude-li Maďarsko během přechodného období uplatňovat pro nabývání zemědělské půdy povolovací postupy, budou založeny na objektivních, stálých, transparentních a veřejných kritériích. Tato kritéria budou uplatňována nediskriminačním způsobem.

g) Bude-li dostatečně prokázáno, že po uplynutí přechodného období nastanou vážná narušení nebo hrozba vážných narušení trhu se zemědělskou půdou v Maďarsku, rozhodne smíšený výbor na žádost Maďarska o prodloužení přechodného období o nejvýše tři roky.

7. Malta

Nákup nemovitostí na Maltských ostrovech se řídí zákonem o nemovitém majetku (nabývání osobami, které nemají bydliště na Maltě) (Kap. 246 sbírky zákonů Malty). Tento zákon stanoví, že

a) 1) Státní příslušník Švýcarska může na Maltě koupit nemovitost, kterou bude tato osoba využívat k bydlení (nikoliv nezbytně k hlavnímu bydlení), pokud tato osoba již na Maltě nevlastní jiný objekt k bydlení. Pro takový nákup nemusí mít daná osoba na Maltě povolení k pobytu, avšak tento nákup podléhá povolení, které (s omezeným počtem výjimek stanovených právními předpisy) nesmí být odmítnuto, jestliže hodnota nemovitosti přesáhne práh každoročně stanovovaný indexem (v současnosti 30 000 maltských lir pro byt a 50 000 maltských lir pro dům). 2) Státní příslušník Švýcarska si na Maltě může kdykoliv zřídit hlavní bydliště v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy. Opuštění Malty nemá za následek povinnost zbavit se jakéhokoliv majetku získaného k hlavnímu bydlení.

b) Státní příslušníci Švýcarska, kteří zakoupí nemovitosti ve zvláštních oblastech stanovených zákonem (obvykle oblasti, které jsou součástí projektů na obnovu měst), nepotřebují pro takový nákup povolení ani není nijak omezen počet, využití nebo hodnota nemovitostí, které mohou takto nakoupit.

8. Polsko

a) Polsko může po dobu pěti let ode dne svého přistoupení k EU ponechat v platnosti právní předpisy platné ke dni podpisu tohoto protokolu, které se týkají nabývání objektů vedlejšího bydlení. Podle těchto právních předpisů musí státní příslušník Švýcarska splnit požadavky stanovené zákonem ze dne 24. března 1920 o nabývání nemovitého majetku cizinci (Dz.U. 1996, Nr 54, poz. 245 včetně změn a doplňků), ve znění pozdějších předpisů.

b) Na státní příslušníky Švýcarska, kteří měli zákonné bydliště v Polsku nepřetržitě nejméně po dobu čtyř let, se v souvislosti s nabýváním objektů vedlejšího bydlení nebude vztahovat písmeno c) ani žádné jiné postupy než ty, které se vztahují na polské státní příslušníky.

c) Polsko může po dobu dvanácti let ode dne svého přistoupení k EU ponechat v platnosti právní předpisy, které se týkají nabývání zemědělské půdy a lesů. V žádném případě nesmí být v souvislosti s nabýváním zemědělské půdy a lesů se státními příslušníky Švýcarska nebo s právnickými osobami založenými podle švýcarského práva zacházeno méně příznivě než ke dni podpisu tohoto protokolu. Podle těchto právních předpisů musí státní příslušník Švýcarska splnit požadavky stanovené zákonem ze dne 24. března 1920 o nabývání nemovitého majetku cizinci (Dz.U. 1996, Nr 54, poz. 245 včetně změn a doplňků), ve znění pozdějších předpisů.

d) Na státní příslušníky Švýcarska, kteří se chtějí usadit jako samostatně hospodařící zemědělci a kteří mají zákonné bydliště v Polsku a pronajímají si půdu jako fyzické nebo právnické osoby nepřetržitě nejméně po dobu tří let, se nebude vztahovat písmeno c) ani žádné jiné postupy než ty, které se ode dne přistoupení vztahují na polské státní příslušníky v souvislosti s nákupem zemědělské půdy a lesů. Ve vojvodstvích Warmińsko-Mazurském, Pomorském, Kujawsko-Pomorském, Zachodniopomorském, Lubuském, Dolnośląském, Opolském a Wielkopolském se doba bydlení a pronájmu uvedená v předchozí větě prodlužuje na sedm let. Doba pronájmu předcházející koupi půdy je počítána samostatně pro každého státního příslušníka Švýcarska, který si pronajímá půdu v Polsku, od potvrzeného data na originále smlouvy o pronájmu. Samostatně hospodařící zemědělci, kteří si nepronajímají půdu jako fyzické, ale jako právnické osoby, mohou převést práva právnické osoby ze smlouvy o pronájmu na sebe jako fyzické osoby. Pro výpočet doby pronájmu předcházející právu na koupi se započítá doba pronájmu podle smlouvy o pronájmu právnické osobě. Smlouva o pronájmu fyzickým osobám může být zpětně opatřena potvrzeným datem a započítá se celá doba pronájmu podle potvrzené smlouvy. Pro samostatně hospodařící zemědělce nebudou stanoveny lhůty pro přeměnu jejich současných smluv o pronájmu na smlouvy fyzických osob nebo na písemné smlouvy s potvrzeným datem. Postup přeměny smluv o pronájmu bude transparentní a nebude za žádných okolností tvořit novou překážku.

e) Obecné přezkoumání těchto přechodných opatření se uskuteční ve třetím roce po dni přistoupení Polska k EU. K tomuto účelu předloží Komise zprávu smíšenému výboru. Smíšený výbor může rozhodnout o zkrácení nebo ukončení přechodného období uvedeného v písmeni a).

f) Během přechodného období bude Polsko uplatňovat zákonem stanovený povolovací postup, který bude zajišťovat, že udělování povolení k nabytí nemovitého majetku v Polsku je založeno na transparentních, objektivních, stálých a veřejných kritériích. Tato kritéria budou uplatňována nediskriminačním způsobem.

9. Slovinsko

a) Pokud se do konce nejvýše sedmiletého období od přistoupení Slovinska k EU objeví na trhu s nemovitostmi vážné obtíže, které by mohly přetrvávat nebo které by se mohly projevit vážným zhoršením trhu s nemovitostmi v dané oblasti, může Slovinsko požádat o povolení přijmout ochranná opatření k nápravě situace na trhu s nemovitostmi.

b) Na žádost Slovinska přijme smíšený výbor postupem pro naléhavé situace ochranná opatření, která považuje za nezbytná, a zároveň upřesní podmínky a způsob provedení těchto opatření.

c) V případě vážných obtíží na trhu s nemovitostmi a na výslovnou žádost Slovinska rozhodne smíšený výbor ve lhůtě pěti pracovních dní od přijetí žádosti doplněné odpovídajícím odůvodněním. Takto stanovená opatření jsou bezprostředně použitelná a berou v úvahu zájmy všech zúčastněných stran.

d) Opatření povolená podle písmene b) se mohou odchylovat od pravidel této dohody v rozsahu a po dobu nezbytně nutnou k dosažení cílů uvedených v písmeni a).

10. Slovensko

a) Slovensko může po dobu sedmi let ode dne svého přistoupení k EU ponechat v platnosti právní předpisy, které se týkají nabývání zemědělské půdy a lesů osobami, které nemají bydliště na Slovensku. Podle těchto právních předpisů (může nerezident nabývat vlastnická práva k nemovitému majetku nacházejícímu se ve Slovenské republice s výjimkou zemědělské půdy a lesů. Nerezident nesmí nabýt vlastnická práva k nemovitému majetku, jejichž nabytí je omezeno zvláštními ustanoveními devizového zákona č. 202/1995, ve znění pozdějších předpisů).

b) V žádném případě nesmí být v souvislosti s nabýváním zemědělské půdy a lesů se státním příslušníkem Švýcarska zacházeno méně příznivě než ke dni podpisu tohoto protokolu nebo s většími omezeními než se státním příslušníkem třetí země.

c) Na státní příslušníky Švýcarska, kteří se chtějí usadit jako samostatně hospodařící zemědělci, mají zákonné bydliště a jsou činní v zemědělství na Slovensku nepřetržitě nejméně po dobu tří let, se nebude vztahovat písmeno b) ani žádné jiné postupy než ty, které se vztahují na slovenské státní příslušníky.

d) Obecné přezkoumání těchto přechodných opatření se uskuteční do konce třetího roku po dni přistoupení Slovenska k EU. K tomuto účelu předloží Komise zprávu smíšenému výboru. Smíšený výbor může rozhodnout o zkrácení nebo ukončení přechodného období uvedeného v písmeni a).

e) Zavede-li Slovensko během přechodného období pro nabývání nemovitostí na Slovensku nerezidenty povolovací postupy, budou založeny na transparentních, objektivních, stálých a veřejných kritériích. Tato kritéria budou uplatňována nediskriminačním způsobem a nebudou činěny rozdíly mezi státními příslušníky Slovenska a Švýcarska.

f) Bude-li dostatečně prokázáno, že po uplynutí přechodného období nastanou vážná narušení nebo hrozba vážných narušení trhu se zemědělskou půdou na Slovensku, rozhodne Komise na žádost Slovenska o prodloužení přechodného období o nejvýše tři roky.

▼M7

PŘÍLOHA II

KOORDINACE SYSTÉMŮ SOCIÁLNÍHO ZABEZPEČENÍ

Článek 1

1. Smluvní strany se s ohledem na koordinaci systémů sociálního zabezpečení dohodly, že budou vzájemně používat právní akty Evropské unie, na něž se odkazuje v oddíle A této přílohy a které jsou pozměněny tímto oddílem, nebo předpisy rovnocenné těmto aktům.

2. Pojmem „členský stát (členské státy)“ obsaženém v právních aktech uvedených v oddíle A této přílohy se rozumí kromě států, na něž se vztahují příslušné právní akty Evropské unie, i Švýcarsko.

Článek 2

1. Pro účely této přílohy berou smluvní strany plně na vědomí právní akty Evropské unie uvedené v oddíle B této přílohy.

2. Pro účely této této přílohy vezmou smluvní strany v úvahu právní akty Evropské unie uvedené v oddíle C této přílohy.

Článek 3

1. Zvláštní ustanovení o přechodných ujednáních, pokud jde o pojištění pro případ nezaměstnanosti u státních příslušníků některých členských států Evropské unie, kteří mají švýcarské povolení k pobytu platné po dobu kratší než jeden rok, o švýcarských příspěvcích na bezmocnost a dávkách v rámci plánů zaměstnaneckých požitků týkajících se starobních, pozůstalostních a invalidních důchodů, jsou stanovena v protokolu k této příloze.

2. Protokol je nedílnou součástí této přílohy.

ODDÍL A: PRÁVNÍ AKTY, NA NĚŽ SE ODKAZUJE

1. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení ( 11 ) ▼M8 ve znění: — nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 988/2009 ze dne 16. září 2009, kterým se mění nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení a kterým se stanovuje obsah jeho příloh ( 12 ), — nařízení Komise (EU) č. 1244/2010 ze dne 9. prosince 2010, kterým se mění nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení a nařízení (ES) č. 987/2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 ( 13 ), — nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 465/2012 ze dne 22. května 2012, kterým se mění nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení a nařízení (ES) č. 987/2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 ( 14 ), — nařízení Komise (EU) č. 1224/2012 ze dne 18. prosince 2012, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 ( 15 ). ▼M7 Pro účely této dohody se nařízení (ES) č. 883/2004 upravuje takto: a) V příloze I oddílu I se doplňuje nová položka, která zní: „Švýcarsko Kantonální právní předpisy týkající se záloh na výživné podle § 131 odst. 2 a § 293 odst. 2 federálního občanského zákona.“ b) V příloze I oddílu II se doplňuje nová položka, která zní: „Švýcarsko Porodné a příspěvky při osvojení dítěte podle příslušných kantonálních právních předpisů na základě § 3 odst. 2 federálního zákona o rodinných přídavcích.“ c) V příloze II se doplňují nové položky, které zní: „Německo – Švýcarsko a) Úmluva o sociálním zabezpečení ze dne 25. února 1964 ve znění dodatkových úmluv č. 1 ze dne 9. září 1975 a č. 2 ze dne 2. března 1989: i) bod 9b odst. 1 body 1–4 závěrečného protokolu (použitelné právní předpisy a nárok na věcnou dávku v nemoci u obyvatel německé exklávy Büsingen); ii) bod 9e odst. 1 písm. b), první, druhá a čtvrtá věta závěrečného protokolu (přístup k dobrovolnému nemocenskému pojištění v Německu po přestěhování do Německa). b) Úmluva o pojištění pro případ nezaměstnanosti ze dne 20. října 1982 ve znění dodatkového protokolu ze dne 22. prosince 1992: i) ustanovení čl. 8 odst. 5, Německo (oblast Büsingen) poskytne částku rovnající se kantonálnímu příspěvku podle švýcarského práva na náklady na skutečně obsazená místa v rámci opatření na podporu zaměstnanosti pro pracovníky, na něž se vztahuje toto ustanovení. Španělsko – Švýcarsko Bod 17 závěrečného protokolu k úmluvě o sociálním zabezpečení ze dne 13. října 1969 ve znění dodatkové úmluvy ze dne 11. června 1982; osoby pojištěné na základě tohoto ustanovení v rámci španělského systému jsou osvobozeny od požadavku týkajícího se účasti ve švýcarském systému nemocenského pojištění. Itálie – Švýcarsko Ustanovení čl. 9 odst. 1 úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 14. prosince 1962 ve znění dodatkové úmluvy č. 1 ze dne 18. prosince 1963, dodatkové dohody ze dne 4. července 1969, dodatkového protokolu ze dne 25. února 1974 a dodatkové dohody č. 2 ze dne 2. dubna 1980.“ d) V příloze IV se doplňuje nová položka, která zní: „Švýcarsko“. e) V příloze VIII části 1 se doplňuje nová položka, která zní: „Švýcarsko Všechny žádosti o starobní, pozůstalostní a invalidní důchody na základě základního systému (federální zákon o starobním a pozůstalostním pojištění a federální zákon o invalidním pojištění) a zákonné starobní důchody v rámci zákonem stanovených plánů zaměstnaneckých požitků (federální zákon o plánech zaměstnaneckých požitků týkajících se starobního, pozůstalostního a invalidního pojištění).“ f) V příloze VIII části 2 se doplňuje nová položka, která zní: „Švýcarsko Starobní, pozůstalostní a invalidní důchody v rámci zákonem stanovených plánů zaměstnaneckých požitků (federální zákon o plánech zaměstnaneckých požitků týkajících se starobního, pozůstalostního a invalidního pojištění).“ g) V příloze IX části II se doplňuje nová položka, která zní: „Švýcarsko Starobní a invalidní důchody v rámci zákonem stanovených plánů zaměstnaneckých požitků (federální zákon o plánech zaměstnaneckých požitků týkajících se starobního, pozůstalostního a invalidního pojištění).“ h) V příloze X se doplňují nové položky, které zní: „Švýcarsko 1. Doplňkové dávky ( ►M8 federální zákon o doplňkových dávkách ze dne 6. října 2006 ◄ ) a obdobné dávky poskytované podle kantonálních právních předpisů. 2. Důchody v případě nouze v rámci invalidního pojištění (§ 28 pododstavec 1a federálního zákona o invalidním pojištění ze dne 19. června 1959 ve znění ze dne 7. října 1994). 3. Nepříspěvkové dávky smíšené povahy v případě nezaměstnanosti podle kantonálních právních předpisů. 4. Nepříspěvkové mimořádné invalidní důchody pro zdravotně postižené osoby (§ 39 federálního zákona o invalidním pojištění ze dne 19. června 1959), na něž se před pracovní neschopností nevztahovaly švýcarské právní předpisy na základě činnosti jako zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná.“ i) V příloze XI se doplňují nové položky, které zní: „Švýcarsko 1. Ustanovení § 2 federálního zákona o starobním a pozůstalostním pojištění a § 1 federálního zákona o invalidním pojištění, která upravují dobrovolné pojištění v těchto odvětvích pojištění u švýcarských státních příslušníků, kteří mají bydliště ve státech, na něž se nevztahuje tato dohoda, platí pro osoby s bydlištěm mimo území Švýcarska, které jsou státními příslušníky ostatních států, na něž se vztahuje tato dohoda, a na uprchlíky a osoby bez státní příslušnosti žijící na území těchto států, pokud se tyto osoby stanou účastníky systému dobrovolného pojištění nejpozději jeden rok ode dne, k němuž se na ně přestalo vztahovat starobní, pozůstalostní nebo invalidní pojištění po nepřerušené době pojištění v délce nejméně pěti let. 2. Pokud dotyčná osoba přestane být pojištěna v rámci švýcarského starobního, pozůstalostního nebo invalidního pojištění po nepřerušené době pojištění v délce nejméně pěti let, má se souhlasem zaměstnavatele i nadále nárok na pojištění, pracuje-li ve státě, na nějž se nevztahuje tato dohoda, pro zaměstnavatele ve Švýcarsku a podá-li za tímto účelem žádost ve lhůtě šesti měsíců ode dne, k němuž přestane být pojištěna. 3. Povinné pojištění v rámci švýcarského nemocenského pojištění a možné výjimky a) Švýcarské právní předpisy upravující povinné nemocenské pojištění se vztahují na tyto osoby, které nemají bydliště ve Švýcarsku: i) osoby, na něž se vztahují švýcarské právní předpisy podle hlavy II nařízení; ii) osoby, za něž Švýcarsko hradí náklady na dávky podle článků 24, 25 a 26 nařízení; iii) osoby pobírající dávky v rámci švýcarského pojištění pro případ nezaměstnanosti; iv) rodinné příslušníky osob uvedených v bodě i) a iii) nebo zaměstnanců či osob samostatně výdělečně činných s bydlištěm ve Švýcarsku, které jsou pojištěny v rámci švýcarského systému nemocenského pojištění, pokud tito rodinní příslušníci nežijí v jednom z těchto členských států; Dánsko, Španělsko, Maďarsko, Portugalsko, Švédsko nebo Spojené království; v) rodinné příslušníky osob uvedených v bodě ii) nebo důchodce s bydlištěm ve Švýcarsku, který je pojištěn v rámci švýcarského systému nemocenského pojištění, pokud tito rodinní příslušníci nežijí v jednom z těchto členských států: Dánsko, Portugalsko, Švédsko nebo Spojené království. Za rodinné příslušníky se považují osoby, které jsou vymezeny jako rodinní příslušníci podle právních předpisů státu bydliště. b) Osoby uvedené v písmenu a) mohou být na žádost osvobozeny od povinného pojištění, mají-li bydliště v jednom z níže uvedených členských států a mohou-li prokázat, že jsou způsobilé pro pojistné krytí v případě nemoci: Německo, Francie, Itálie, Rakousko a s ohledem na osoby uvedené v písm. a) bodu iv) a v) Finsko; a s ohledem na osoby uvedené v písm. a) bodu ii) Portugalsko. Tato žádost aa) musí být podána do tří měsíců ode dne, k němuž nabyde účinku povinnost uzavřít pojištění ve Švýcarsku; je-li v odůvodněných případech žádost podána po uplynutí této lhůty, nabude výjimka účinku od vzniku pojistné povinnosti; bb) vztahuje se na všechny rodinné příslušníky žijící ve stejném státě. 4. Pokud osoba, na niž se podle hlavy II nařízení vztahují švýcarské právní předpisy, podléhá pro účely nemocenského pojištění v souladu s bodem 3 písm. b) právním předpisům jiného členského státu, na který se vztahuje tato dohoda, náklady na tyto věcné dávky v případě mimopracovních úrazů se rozdělí rovným dílem mezi švýcarského pojistitele pracovních a mimopracovních úrazů a nemocí z povolání a příslušnou instituci nemocenského pojištění, jestliže existuje nárok na věcné dávky od obou institucí. Švýcarský pojistitel pracovních a mimopracovních úrazů a nemocí z povolání uhradí veškeré náklady v případě pracovních úrazů, úrazů na cestě do práce nebo nemocí z povolání, a to i v případě, existuje-li nárok na dávky od instituce nemocenského pojištění v zemi bydliště. 5. Na osoby, které pracují ve Švýcarsku, nemají tam však své bydliště, a které mají v souladu s bodem 3 písm. b) zákonné pojistné krytí ve svém státě bydliště, jakož i jejich rodinní příslušníci, se použije během pobytu ve Švýcarsku ustanovení článku 19 nařízení. 6. Za účelem uplatňování článků 18, 19, 20 a 27 nařízení ve Švýcarsku uhradí příslušný pojistitel veškeré vyfakturované náklady. 7. Doby pojištění denního příspěvku získané v rámci systému pojištění jiného členského státu, na nějž se vztahuje tato dohoda, se vezmou v úvahu za účelem snížení nebo zrušení případného omezení v pojištění denního příspěvku v případě mateřství nebo nemoci, pokud dotyčná osoba uzavře pojištění u švýcarského pojistitele do tří měsíců od ukončení pojistného krytí v jiné zemi. 8. V případě, že osoba, která byla výdělečně činná nebo samostatně výdělečně činná ve Švýcarsku a uspokojovala své základní potřeby, musela ukončit svou činnost kvůli úrazu nebo nemoci a již se na ni nevztahují švýcarské právní předpisy o invalidním pojištění, se má za to, že se na ni toto pojištění vztahuje za účelem způsobilosti pro rehabilitační opatření až do vyplácení invalidního důchodu a v průběhu celého období, během něhož využívá těchto opatření, pokud nezahájila novou činnost mimo Švýcarsko.“

2. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 ze dne 16. září 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení ( 16 ) ▼M8 ve znění: — nařízení Komise (EU) č. 1244/2010 ze dne 9. prosince 2010, kterým se mění nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení a nařízení (ES) č. 987/2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 ( 17 ), — nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 465/2012 ze dne 22. května 2012, kterým se mění nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení a nařízení (ES) č. 987/2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 ( 18 ), — nařízení Komise (EU) č. 1224/2012 ze dne 18. prosince 2012, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 ( 19 ). ▼M7 Pro účely této dohody se nařízení (ES) č. 987/2009 upravuje takto: V příloze 1 se doplňují nové položky, které zní: „Ujednání mezi Švýcarskem a Francií ze dne 26. října 2004, kterým se stanoví zvláštní postupy pro náhradu dávek zdravotní péče ►M8 —————20. prosince 2005————— ◄ “.

3. Nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství ( 20 ), naposledy pozměněné nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 592/2008 ( 21 ), ve znění použitelném na Švýcarsko a členské státy před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost, pokud se na ně odkazuje v nařízení (ES) č. 883/2004 či v nařízení (ES) č. 987/2009, nebo pokud jde o případy, k nimž došlo v minulosti.

4. Nařízení Rady (EHS) č. 574/72 ze dne 21. března