1991R2092 — CS — 02.12.2005 — 024.001

Tento dokument je třeba brát jako dokumentační nástroj a instituce nenesou jakoukoli odpovědnost za jeho obsah

Ve znění:





Ve znění:







(*) Tento akt nebyl nikdy publikován v češtině.









▼B

NAŘÍZENÍ RADY (EHS) č. 2092/91

ze dne 24. června 1991

o ekologickém zemědělství a k němu se vztahujícím označování zemědělských produktů a potravin







RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise ( 1 ), s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu ( 2 ), s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru ( 3 ), vzhledem k tomu, že stoupá poptávka spotřebitelů po ekologicky vyprodukovaných zemědělských produktech a potravinách, že se tak vytváří nový trh zemědělských produktů; vzhledem k tomu, že tyto produkty mají vyšší tržní cenu a že jejich způsob produkce zároveň zahrnuje méně intenzivní využívání půdy; že proto v rámci přeorientování společné zemědělské politiky může tento druh produkce přispět k dosažení lepší rovnováhy mezi nabídkou zemědělských produktů a poptávkou po nich, ochranou životního prostředí a zachováním venkova; vzhledem k tomu, že v reakci na rostoucí poptávku jsou zemědělské produkty a potraviny uváděny na trh s označením, které kupujícím oznamuje nebo naznačuje, že byly vyrobeny ekologicky nebo bez použití syntetických chemických látek; vzhledem k tomu, že některé členské státy již přijaly pravidla a kontrolní mechanismy týkající se používání takových označení; vzhledem k tomu, že rámec pravidel Společenství pro produkci, označování a kontrolu umožní ochranu ekologického zemědělství tím, že zajistí podmínky pro korektní hospodářskou soutěž mezi producenty produktů s takovým označením a vytvoří odlišný obraz trhu s ekologickými produkty tím, že zajistí průhlednost ve všech stádiích produkce a zpracování, čímž zlepší důvěryhodnost těchto produktů v očích spotřebitelů; vzhledem k tomu, že ekologické metody produkce představují zvláštní druh produkce na úrovni zemědělských podniků; že je proto třeba stanovit, že se na označování zpracovaných výrobků musí údaje o ekologických metodách produkce vztahovat na složky získané takovými metodami; vzhledem k tomu, že pro provádění dotyčných mechanismů je třeba zajistit pružné postupy umožňující pozměnit, rozšířit nebo dále upřesnit některé technické podrobnosti nebo opatření podle nabytých zkušeností; že ve vhodné době bude toto nařízení doplněno rovnocennými pravidly vztahujícími se k živočišné výrobě; vzhledem k tomu, že v zájmu producentů i spotřebitelů produktů, jejichž označení poukazuje na ekologické metody produkce, je nezbytné stanovit minimální zásady, které je třeba dodržovat, aby produkty mohly nést takové označení; vzhledem k tomu, že ekologické metody produkce jsou spojeny s významným omezením používání hnojiv nebo pesticidů, které mohou mít škodlivé účinky na životní prostředí nebo vést k přítomnosti reziduí v zemědělské produkci; že se za této situace musí dodržovat praxe obvyklá ve Společenství v době přijetí tohoto nařízení; že v budoucnosti kromě toho musí být stanoveny zásady povolování produktů, které mohou být používány v tomto typu zemědělství; vzhledem k tomu, že ekologické zemědělství kromě toho zahrnuje odlišné pěstitelské postupy a omezené používání nesyntetických hnojiv a pomocných půdních látek s nízkou rozpustností; že je třeba tyto postupy upřesnit a stanovit podmínky používání některých nesyntetických produktů; vzhledem k tomu, že stanovené postupy umožňují, aby byla v případě potřeby příloha I doplněna přesnějšími ustanoveními, jejichž účelem bude zabránit, aby v produktech získávaných těmito metodami produkce byla přítomna některá rezidua syntetických chemických látek pocházejících z jiných zdrojů než ze zemědělství (znečištění životního prostředí); vzhledem k tomu, že k zajištění dodržování pravidel produkce by měla být v zásadě všechna stádia produkce a uvádění na trh podrobena kontrolám; vzhledem k tomu, že všechny hospodářské subjekty, které produkují, připravují, dovážejí nebo uvádějí na trh produkty nesoucí označení poukazující na ekologické metody produkce musí podléhat systému pravidelné kontroly splňujícímu minimální požadavky Společenství a vykonávanému ustavenými kontrolními orgány nebo schválenými subjekty podléhajícími dozoru; že je třeba zajistit, aby se na označování dotyčného produktu objevil údaj o kontrole Společenství, PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:







Oblast působnosti

▼M15

Článek 1

1. Toto nařízení se vztahuje na níže uvedené produkty, pokud tyto produkty nesou nebo mají nést označení poukazující na ekologickou metodu produkce:

a) nezpracované zemědělské rostlinné produkty; též hospodářská zvířata a nezpracované živočišné produkty, do té míry, do jaké pro ně budou v přílohách I a III zavedeny zásady produkce a zvláštní kontrolní pravidla;

b) zpracované zemědělské rostlinné a živočišné produkty určené k lidské spotřebě vyrobené převážně z jedné nebo více složek rostlinného nebo živočišného původu;

c) krmiva, krmné směsi a krmné suroviny, na které se nevztahuje písm. a), počínaje vstupem v platnost nařízení uvedeného v odstavci 3.

2. Odchylně od odstavce 1 platí, že pokud pro některé živočišné druhy nejsou v příloze I stanovena podrobná pravidla produkce, použijí se pro tyto druhy a produkty z nich, s výjimkou akvakultury a produktů akvakultury, pravidla týkající se označování stanovená v článku 5 a pravidla týkající se kontroly stanovená v článcích 8 a 9. Dokud nebudou stanovena podrobná pravidla produkce, používají se vnitrostátní předpisy, nebo pokud neexistují, soukromoprávní normy přijímané či uznávané členskými státy.

3. Komise navrhne nejpozději do 24. srpna 2001 v souladu s postupem uvedeným v článku 14 nařízení stanovující požadavky na označování a kontrolu, jakož i bezpečnostní opatření ohledně produktů uvedených v odst. 1 písm. c), do té míry, do jaké tyto požadavky souvisejí s ekologickou metodou produkce.

Dokud nebude pro produkty uvedené v odst. 1 písm. c) přijato nařízení uvedené v prvním pododstavci, používají se vnitrostátní předpisy v souladu s právem Společenství, nebo pokud neexistují, soukromoprávní normy přijímané či uznávané členskými státy.

▼M28

Článek 2

Pro účely tohoto nařízení se určitý produkt považuje za produkt nesoucí označení odkazující na ekologické metody produkce, pokud tento produkt, jeho složky nebo krmné suroviny jsou na označení, v propagačních materiálech nebo v obchodních dokumentech popsány výrazy, kterými se dává zákazníkovi najevo, že produkt, jeho složky nebo krmné suroviny byly získány podle pravidel produkce stanovených v článku 6. Zejména níže uvedené výrazy nebo jejich obvyklé odvozeniny (jako bio, eko atd.) nebo zdrobněliny použité samostatně nebo ve spojení s jinými slovy se na území celého Společenství a ve všech jazycích Společenství považují za označení odkazující na ekologické metody produkce, kromě případů, kdy se tyto výrazy nevztahují na zemědělské produkty v potravinách či krmivech nebo zjevně nemají žádnou souvislost s touto metodou produkce:

— ve španělštině:ecológico,

— v dánštině:økologisk,

— v němčině:ökologisch, biologisch,

— v řečtině:βιολογικό,

— v angličtině:organic,

— ve francouzštině:biologique,

— v italštině:biologico,

— v nizozemštině:biologisch,

— v portugalštině:biológico,

— ve finštině:luonnonmukainen,

— ve švédštině:ekologisk.

▼M15

Článek 3

Toto nařízení platí, aniž by byla dotčena ostatní ustanovení Společenství nebo ustanovení členských států v souladu s právem Společenství, která se týkají produktů uvedených v článku 1, jako jsou ustanovení upravující jejich produkci, přípravu, uvádění na trh, označování a kontrolu, včetně právních předpisů v oblasti potravin a krmiv.

▼B







Definice

Článek 4

Pro účely tohoto nařízení se rozumí:

1. „označováním“ jakákoli slova, údaje, ochranné známky, obchodní názvy, zobrazení nebo znaky na jakémkoli obalu, dokumentaci, písemnosti, etiketě, kroužku nebo uzávěru, které produkt uvedený v článku 1 provázejí nebo na něj odkazují;

▼M10

2. „produkcí“ činnosti v zemědělském podniku zahrnující produkci, balení a první označování jako ekologicky vyprodukované produkty zemědělské produkce vyprodukované v daném podniku;

▼M15

3. „přípravou“ činnosti při konzervování nebo zpracování zemědělských produktů (včetně porážky a bourání živočišných produktů) a také balení nebo změny označování, které odkazuje na ekologické metody produkce u čerstvých, konzervovaných nebo zpracovaných produktů;

▼B

4. „uváděním na trh“ skladování nebo vystavování za účelem prodeje, nabízení k prodeji, prodej, dodávání nebo jakýkoli jiný způsob uvádění na trh;

5. „hospodářským subjektem“ jakákoli fyzická nebo právnická osoba, která za účelem následného prodeje vyrábí, připravuje nebo dováží ze třetí země produkty uvedené v článku 1 nebo takové produkty uvádí na trh;

▼M10

6. „složkami“ látky, včetně doplňkových látek, použité při přípravě produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. b), podle definice uvedené v čl. 6 odst. 4 směrnice 79/112/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin určených k prodeji konečnému spotřebiteli, jejich obchodní úpravy a související reklamy;

▼B

7. „přípravky na ochranu rostlin“ produkty vymezené v čl. 2 odst. 1 směrnice Rady 79/117/EHS ( 4 ) ze dne 21. prosince 1978, kterou se zakazuje uvádění na trh a používání přípravků na ochranu rostlin obsahujících určité účinné látky, naposledy pozměněné směrnicí 89/365/EHS ( 5 );

8. „detergenty“ látky a přípravky ve smyslu směrnice Rady 73/404/EHS ze dne 22. listopadu 1973 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se detergentů ( 6 ) naposledy pozměněné směrnicí 86/94/EHS ( 7 ), které jsou určeny k čistění některých produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a);

▼M10

9. „balenou potravinou“ se rozumí jakákoli položka vymezená v čl. 1 odst. 3 písm. b) směrnice 79/112/EHS;

10. „seznamem složek“ se rozumí seznam složek uvedených v článku 6 směrnice 79/112/EHS;

▼M15

11. „živočišnou výrobou“ produkce domácích nebo zdomácnělých suchozemských zvířat (včetně hmyzu) a vodníchživočichů chovaných v sladké, slané i brakické vodě. Produkty lovu nebo rybolovu volně žijících živočišných druhů nejsou považovány za ekologickou produkci;

12. „geneticky modifikovaným organismem (GMO)“ každý organismus definovaný v článku 2 směrnice Rady 90/220/EHS ze dne 23. dubna 1990 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí ( 8 );

13. „derivátem GMO“ každá látka, která je vyrobena z GMO nebo s pomocí GMO, ale která je sama neobsahuje;

14. „použitím GMO a derivátů GMO“ jejich použití jakožto potravin, složek potravin (včetně potravinářských přídatných látek a látek určených k aromatizaci potravin), prostředků nápomocných při zpracování (včetně extrakčních rozpouštědel), krmiv, krmných směsí, krmných surovin, doplňkových látek v krmivech, prostředků nápomocných při zpracování krmiv, určitých produktů používaných ve výživě zvířat podle směrnice 82/471/EHS ( 9 ), přípravků na ochranu rostlin, veterinárních léčivých přípravků, hnojiv, pomocných půdních látek, osiv, vegetativního množitelského materiálu a hospodářských zvířat;

15. „veterinárními léčivými přípravky“ produkty definované v čl. 1 odst. 2 směrnice Rady 65/65/EHS ze dne 26. ledna 1965 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se léčivých přípravků ( 10 );

16. „homeopatickými veterinárními léčivými přípravky“ produkty definované v čl. 1 odst. 1 směrnice Rady 92/74/EHS ze dne 22. září 1992, kterou se rozšiřuje oblast působnosti směrnice 81/851/EHS o sbližování právních a správních předpisů týkajících se veterinárních léčivých přípravků a kterou se stanoví doplňující ustanovení pro homeopatické veterinární léčivé přípravky ( 11 );

17. „krmivy“ produkty definované v čl. 2 písm. a) směrnice Rady 79/373/EHS ze dne 2. dubna 1979 o uvádění krmných směsí na trh ( 12 );

18. „krmnými surovinami“ produkty definované v čl. 2 písm. a) směrnice Rady 96/25/ES ze dne 29. dubna 1996 o oběhu krmných surovin, kterou se mění směrnice 70/524/EHS, 74/63/EHS, 82/471/EHS a 93/74/EHS a zrušuje směrnice 77/101/EHS ( 13 );

19. „krmnými směsmi“ produkty definované v čl. 2 písm. b) směrnice 79/373/EHS;

20. „doplňkovými látkami v krmivech“ produkty, definované v čl. 2 písm. a) směrnice Rady 70/524/EHS ze dne 23. listopadu 1970 o doplňkových látkách v krmivech ( 14 );

21. „určitými produkty používanými ve výživě zvířat“ produkty používané ve výživě zvířat, na něž se vztahuje směrnice Rady 82/471/EHS ze dne 30. června 1982 o určitých produktech používaných ve výživě zvířat;

22. „ekologickou výrobní jednotkou/hospodářstvím/chovem“ výrobní jednotka, hospodářství nebo chov, které dodržují ustanovení tohoto nařízení;

23. „ekologickými krmivy/krmnými surovinami“ krmiva/krmné suroviny vyrobené v souladu s pravidly produkce uvedenými v článku 6;

24. „přecházejícími krmivy/krmnými surovinami“ krmiva/krmné suroviny, které vyhovují pravidlům produkce uvedeným v článku 6, s výjimkou přechodného období, během něhož se tato pravidla používají nejméně jeden rok před sklizní;

25. „konvenčními krmivy/krmnými surovinami“ krmiva/krmné suroviny, které nespadají do kategorií uvedených v bodech 23 a 24.

▼B







Označování

Článek 5

1. Označování a propagace produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) může odkazovat na ekologické metody produkce pouze tehdy, pokud:

a) je jasné, že se označení vztahuje k metodě zemědělské produkce;

b) produkt byl vyprodukován v souladu s pravidly stanovenými v ►M10 článek 6 ◄ nebo dovezen ze třetí země za podmínek stanovených v článku 11;

c) produkt vyprodukoval nebo dovezl hospodářský subjekt, který podléhá kontrolním opatřením stanoveným v článcích 8 a 9;

▼M10

d) u produktů vyprodukovaných po 1. lednu 1997 musí označení uvádět název nebo číselný kód kontrolního subjektu nebo orgánu, kterému hospodářský subjekt podléhá. Členské státy rozhodnou, zda vyžadují uvedení názvu nebo číselného kódu a uvědomí o tom Komisi.

▼M10 —————

▼M10

3. Označování a propagace produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. b) může v obchodním popisu produktu odkazovat na ekologické metody produkce pouze tehdy, pokud:

a) nejméně 95 % složek produktu, které jsou zemědělského původu, jsou vyprodukovány podle pravidel stanovených v článku 6 nebo dovezeny ze třetích zemí podle podmínek stanovených v článku 11 nebo jsou získány z takto vyprodukovaných nebo dovezených produktů;

b) všechny ostatní složky produktu, které jsou zemědělského původu, jsou uvedeny v příloze VI oddílu C nebo je členský stát přechodně povolil v souladu s jakýmikoli prováděcími opatřeními přijatými v případě potřeby podle odstavce 7;

c) produkt obsahuje jako složky nezemědělského původu pouze látky uvedené v příloze VI oddílu A;

d) produkt ani jeho složky zemědělského původu uvedené v písmeni a) nebyly podrobeny ošetření, při kterém byly použity látky neuvedené v příloze VI oddílu B;

e) produkt ani jeho složky nebyly podrobeny ošetření ionizujícím zářením;

f) produkt připravil nebo dovezl hospodářský subjekt, který podléhá kontrolním opatřením stanoveným v článcích 8 a 9;

g) u produktů vyprodukovaných po 1. lednu 1997 musí označení uvádět název nebo číselný kód kontrolního subjektu nebo orgánu, kterému podléhá hospodářský subjekt, který provedl poslední operaci přípravy. Členské státy rozhodnou, zda vyžadují uvedení názvu nebo číselného kódu a uvědomí o tom Komisi. Z údajů odkazujících na ekologické metody produkce musí jasně vyplývat, že se vztahují k zemědělské metodě produkce, a musí u nich být uveden odkaz na dotyčné složky zemědělského původu, pokud takový odkaz není jasně uveden u seznamu složek;

▼M15

h) produkt byl vyroben bez použití geneticky modifikovaných organismů či jejich derivátů.

Odchylně od odstavců 1 až 3 mohou být do 1. července 2006 při označování a propagaci produktů, které nejsou v souladu s tímto nařízením, užívány ochranné známky obsahující některý z údajů uvedených v článku 2 za podmínky, že

— o zápis ochranné známky bylo požádáno před 22. červencem 1991 - pokud se neuplatní druhý pododstavec - a je v souladu s první směrnicí Rady 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách ( 15 ), a

— ochranná známka je již reprodukována s jasným, viditelným a snadno čitelným údajem, že dané produkty nejsou vyprodukovány ekologickou metodou produkce stanovenou tímto nařízením.

Dnem podání žádosti uvedené v prvním pododstavci první odrážce je pro Finsko, Rakousko a Švédsko 1. leden 1995 a pro Českou republiku, Estonsko, Kypr, Lotyšsko, Litvu, Maďarsko, Maltu, Polsko, Slovinsko a Slovensko 1. květen 2004.

◄

▼M10

4. Složky zemědělského původu mohou být zahrnuty do přílohy VI oddílu C pouze tehdy, pokud se prokáže, že tyto složky jsou zemědělského původu a ve Společenství se neprodukují v dostatečném množství podle pravidel stanovených v článku 6 nebo nemohou být dovezeny ze třetích zemí podle pravidel stanovených v článku 11.

▼M15

5. Rostlinné produkty označované nebo propagované podle odstavců 1 nebo 3 mohou nést označení odkazující na přechod na ekologickou metodu produkce, pokud:

▼M10

a) jsou zcela splněny požadavky odstavce 1 nebo odstavce 3, s výjimkou požadavku na délku přechodného období uvedeného v příloze I odstavci 1;

b) bylo dodrženo přechodné období trvající nejméně dvanáct měsíců před sklizní;

c) dané údaje neuvádějí zákazníka v omyl, pokud jde o rozdíl vůči produktům, které splňují veškeré požadavky odstavců 1 nebo 3. Po 1. lednu 1996 musí mít tyto údaje tuto podobu: „produkt přecházející na ekologické zemědělství“ a nesmí být zapsány barvou, velikostí a typem písma, které by byly výraznější než obchodní název produktu; v označení nesmí být slova „ekologické zemědělství“ výraznější než slova „produkt přecházející na“;

▼M15

d) produkt obsahuje pouze jednu rostlinnou složku zemědělského původu;

▼M10

e) u produktů připravených po 1. lednu 1997 musí označení uvádět název nebo číselný kód kontrolního subjektu nebo orgánu, kterému podléhá hospodářský subjekt, který provedl poslední operaci produkce nebo přípravy. Členské státy rozhodnou, zda vyžadují uvedení názvu nebo číselného kódu a uvědomí o tom Komisi;

▼M15

f) produkt byl vyroben bez použití geneticky modifikovaných organismů či jejich derivátů.

▼M10

5a. Aniž je dotčen odstavec 3, může označení a propagace produktu uvedeného v čl. 1 odst. 1 písm. b) obsahovat údaje odkazující na ekologické metody produkce pouze tehdy, pokud:

a) nejméně 70 % složek produktu, které jsou zemědělského původu, jsou vyprodukovány podle pravidel stanovených v článku 6 nebo dovezeny ze třetích zemí podle podmínek stanovených v článku 11 nebo jsou získány z takto vyprodukovaných nebo dovezených výrobků;

b) všechny ostatní složky produktu, které jsou zemědělského původu, jsou uvedeny v příloze VI oddílu C nebo je členský stát přechodně povolil v souladu s jakýmikoli prováděcími opatřeními přijatými v případě potřeby podle odstavce 7;

c) údaje odkazující na ekologické metody produkce se uvádějí v seznamu složek a pouze v jasném vztahu k těm složkám získaným podle pravidel uvedených v článku 6 nebo dovezených ze třetích zemí podle podmínek stanovených v článku 11; jsou zapsány stejnou barvou, velikostí a typem písma jako ostatní údaje na seznamu složek. Tyto údaje musí být také uvedeny v samostatném prohlášení umístěném ve stejném vizuálním poli jako obchodní název a v němž je také uvedeno procento složek zemědělského původu nebo odvozených ze složek zemědělského původu získaných podle pravidel uvedených v článku 6 nebo dovezených ze třetích zemí podle podmínek stanovených v článku 11. Prohlášení nesmí být zapsáno barvou, velikostí nebo stylem písma, které by bylo výraznější než obchodní pojmenování produktu. Prohlášení má následující podobu: „X % zemědělských složek bylo vyprodukováno podle pravidel ekologického zemědělství“;

d) produkt obsahuje jako složky nezemědělského původu pouze látky uvedené v příloze VI oddílu A;

e) produkt ani jeho složky zemědělského původu uvedené v písmeni a) nebyly podrobeny ošetření, při kterém byly použity látky neuvedené v příloze VI oddílu B;

f) produkt ani jeho složky nebyly podrobeny ošetření ionizujícím zářením;

g) produkt připravil nebo dovezl hospodářský subjekt, který podléhá kontrolním opatřením stanoveným v článcích 8 a 9;

h) u produktů vyprodukovaných po 1. lednu 1997 musí označení uvádět název nebo číselný kód kontrolního subjektu nebo orgánu, kterému podléhá hospodářský subjekt, který provedl poslední operaci produkce nebo přípravy. Členské státy rozhodnou, zda vyžadují uvedení názvu nebo číselného kódu a uvědomí o tom Komisi;

▼M15

i) produkt byl vyroben bez použití geneticky modifikovaných organismů či jejich derivátů.

▼M10

6. V průběhu přechodného období, které končí dnem 31. prosince 1997, může označování a propagace produkt uvedeného v čl. 1 odst. 1 písm. b) částečně připraveného ze složek, které nesplňují požadavky odst. 3 písm. a), odkazovat na ekologické metody produkce, pokud:

a) nejméně 50 % složek zemědělského původu splňuje požadavky odst. 3 písm. a);

b) produkt splňuje požadavky odst. 3 písm. c), d), e) a f);

c) údaje odkazující na ekologické metody produkce: — jsou uvedeny pouze v seznamu složek podle ustanovení směrnice 79/112/EHS, naposledy pozměněné směrnicí 89/395/EHS, — jasně odkazují pouze na ty složky, které byly získány podle pravidel uvedených v článku 6 nebo dovezených podle pravidel uvedených v článku 11;

d) složky a jejich poměrná množství jsou na seznamu složek uvedeny sestupně podle hmotnosti;

e) údaje na seznamu složek mají stejnou barvu, velikost a typ písma.

▼B

7. Prováděcí pravidla k tomuto článku mohou být stanovena v souladu s postupem stanoveným v článku 14.

▼M10

8. V příloze VI oddílech A, B a C se v souladu s postupem stanoveným v článku 14 stanoví omezující seznam látek a produktů uvedených v odst. 3 písm. b), c) a d) a v odst. 5a písm. b), d) a e).

▼B

Podmínky týkající se používání a požadavků na složení těchto složek a látek mohou být upřesněny.

Pokud se některý členský stát domnívá, že by do výše uvedených seznamů měl být doplněn některý produkt nebo že by v nich měly být provedeny změny, zajistí, aby materiál zdůvodňující doplnění nebo změny byl úřední cestou zaslán ostatním členským státům a Komisi, která ho předloží výboru uvedenému v článku 14.

▼M10

9. Pro výpočet procent uvedených v odstavcích 3 a 6 platí pravidla stanovená v článcích 6 a 7 směrnice 79/112/EHS.

▼M15

10. Produkt uvedený v čl. 1 odst. 1 písm. a) a b) obsahující složku získanou podle pravidel stanovených v článku 6 nesmí obsahovat stejnou složku, která by nebyla získána podle těchto pravidel.

▼M10

11. Do 1. ledna 1999 Komise přezkoumá ustanovení tohoto článku a článku 10 a předloží jakékoli vhodné návrhy na jejich přezkum.

▼B







Pravidla produkce

▼M10

Článek 6

▼M15

1. Z ekologické metody produkce vyplývá, že pro produkci produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a), kromě osiva a vegetativního rozmnožovacího materiálu:

a) musí být splněny přinejmenším požadavky přílohy I a v případě potřeby prováděcí pravidla, která se k nim vztahují;

b) pouze produkty složené z látek zmíněných v příloze I nebo vyjmenovaných v příloze II mohou být použity jako přípravky na ochranu rostlin, hnojiva, pomocné půdní látky, krmiva, krmné suroviny, krmné směsi, doplňkové látky v krmivech, určité produkty používané ve výživě zvířat ve smyslu směrnice 82/471/EHS, čisticí a dezinfekční produkty pro chovatelské budovy a zařízení, produkty určené k ochraně před škůdci a chorobami v chovatelských budovách a zařízeních nebo k jiným účelům, pokud je pro některé produkty takový účel upřesněn v příloze II. Mohou být použity pouze za zvláštních podmínek stanovených v přílohách I a II a to takovým způsobem, který je povolen v dotyčných členských státech v zemědělství obecně v souladu s příslušnými ustanoveními Komise nebo s vnitrostátními předpisy v souladu s právem Společenství;

c) používá se výhradně osivo a vegetativní rozmnožovací materiál vyprodukovaný ekologickou metodou produkce uvedenou v odstavci 2;

d) není povoleno používat geneticky modifikované organismy ani jejich deriváty s výjimkou veterinárních léčivých přípravků.

2. Z ekologické metody produkce vyplývá, že u osiva a vegetativního rozmnožovacího materiálu byly matečná rostlina v případě osiva a matečná rostlina(y) v případě vegetativního rozmnožovacího materiálu vyprodukovány:

a) bez použití geneticky modifikovaných organismů či jejich derivátů a

b) v souladu s odst. 1 písm. a) a b) přinejmenším po jednu generaci nebo u trvalých kultur po dvě vegetační období.

▼M10

3.

a) Odchylně od odst. 1 písm. c) lze v průběhu přechodného období, které skončí dnem ►M15 31. prosince 2003 ◄ , a se souhlasem příslušných orgánů členského státu používat osivo a vegetativní rozmnožovací materiál nezískané ekologickou metodou produkce, pokud uživatelé tohoto rozmnožovacího materiálu mohou ke spokojenosti kontrolního subjektu nebo orgánu členského státu prokázat, že na trhu nebylo možné získat rozmnožovací materiál vhodné odrůdy daného druhu, který by splňoval požadavky odstavce 2. V takovém případě se musí používat rozmnožovací materiál, který nebyl ošetřen přípravky, které nejsou uvedeny v příloze II oddíle B, pokud je takový materiál na trhu Společenství dostupný. Členské státy uvědomí ostatní členské státy a Komisi o jakémkoli povolení uděleném podle tohoto odstavce.

b) Postup uvedený v článku 14 lze použít při rozhodování o: — zavedení omezení tykajících se přechodných opatření uvedených v písmeni a) pro některé druhy nebo typy rozmnožovacího materiálu nebo zákaz chemického ošetření do ►M15 31. prosince 2003 ◄ , — zachování odchylky uvedené v písmeni a) pro některé druhy nebo typy rozmnožovacího materiálu a pro celé Společenství nebo pro některé jeho části po ►M15 31. prosince 2003 ◄ , — zavedení procesních pravidel a kritérií týkajících se odchylky uvedené v písmeni a) a o jejím ohlašování příslušným odborným organizacím, ostatním členským státům a Komisi.

4. Do ►M15 31. prosince 2002 ◄ Komise přezkoumá ustanovení tohoto článku, zejména odst. 1 písm. c) a odstavce 2, a předloží jakékoli vhodné návrhy na jejich přezkum.

▼M10

Článek 6a

1. Pro účely tohoto článku se „sazenicemi“ rozumějí celé sazenice určené k pěstování v produkci rostlin.

2. Z ekologické metody produkce vyplývá, že producenti používají sazenice vyprodukované podle článku 6.

3. Odchylně od odstavce 2 se sazenice, které nebyly získány ekologickými metodami produkce, mohou používat po přechodné období, které končí dnem 31. prosince 1997, pokud jsou splněny tyto podmínky:

a) příslušný orgán členského státu povolil použití poté, co uživatel nebo uživatelé tohoto materiálu prokázal(i) ke spokojenosti kontrolního subjektu nebo orgánu členského státu, že nebyl(i) schopni získat příslušnou odrůdu dotyčného druhu na trhu Společenství;

b) sazenice nebyly od vysetí ošetřeny jinými přípravky než těmi, které jsou uvedeny v příloze II oddílech A a B;

c) sazenice pocházejí od producenta, který přijal kontrolní systém, který je rovnocenný podmínkám stanoveným v článku 9, a souhlasil s uplatněním omezení v písmeni b); toto ustanovení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 1996;

d) po výsadbě se musí sazenice pěstovat podle ustanovení čl. 6 odst. 1 písm. a) a b) po dobu nejméně šest týdnů před sklizní;

e) označování jakéhokoli produktu obsahujícího složky, které jsou získány z takovýchto sazenic, nesmí zahrnovat údaje uvedené v článku 10;

f) aniž je dotčeno jakékoli omezení vyplývající z postupu uvedeného v odstavci 4, zrušuje se jakékoli povolení udělené podle tohoto odstavce, jakmile nedostupnost skončí, a jeho platnost skončí nejpozději dnem 31. prosince 1997.

4a. Při udělení povolení uvedeného v odstavci 3 členský stát neprodleně oznámí ostatním členským státům a Komisi tyto informace:

— datum povolení,

— jméno dotyčné odrůdy a druhu,

— požadované množství a odůvodnění tohoto množství,

— očekávanou dobu skladování,

— jakékoli další informace, které si vyžádá Komise nebo členské státy.

4b. Pokud informace, které jakýkoli členský stát předložil Komisi a členskému státu, který udělil povolení, ukáže, že v době skladování je dotyčná odrůda dostupná, členský stát zváží zrušení povolení nebo zkrácení doby jeho platnosti a do deseti dnů od přijetí informace uvědomí Komisi a ostatní členské státy o přijatých opatřeních.

4c. Na žádost členského státu nebo z podnětu Komise se otázka předloží k přezkoumání výboru uvedenému v článku 14. V souladu s postupem stanoveným v článku 14 může být rozhodnuto o zrušení povolení nebo o změně doby jeho platnosti.

▼B

Článek 7

▼M15

1. Produkty, které v době přijetí tohoto nařízení nebyly povoleny z důvodů uvedených v čl. 6 odst. 1 písm. b), mohou být zařazeny do přílohy II, pokud jsou splněny níže uvedené podmínky:

a) používají-li se k ochraně rostlin před škůdci nebo chorobami nebo k čištění a dezinfekci chovatelských budov a zařízení: — jsou nezbytné pro ochranu před škodlivými organismy nebo určitou chorobou, před kterými se nelze chránit jinými biologickými, pěstitelskými, fyzickými nebo šlechtitelskými metodami, a — podmínky, za kterých se používají, vylučují jakýkoli přímý styk s osivem, rostlinami, rostlinnými produkty, hospodářskými zvířaty a živočišnými produkty; avšak v případě trvalých kultur může dojít k přímému kontaktu, ale pouze mimo vegetačního období jedlých částí (plodů), pokud takové použití nepřímo nevede k přítomnosti reziduí produktu v jedlých částech, a — jejich použití nevede nebo nepřispívá k nepřijatelným dopadům na životní prostředí nebo k jeho zamoření.

▼B

b) používají-li se za účelem hnojení nebo zlepšení vlastností půdy: — jsou nezbytné kvůli zvláštním požadavkům výživy rostlin nebo pro zvláštní účely zlepšení vlastností půdy, kterým není možné vyhovět metodami uvedenými v příloze I, a — jejich použití nevede k nepřijatelným dopadům na životní prostředí nebo nepřispívá k jeho zamoření.

▼M10

1a. Podmínky uvedené v odstavci 1 neplatí pro produkty, které se obecně používaly před přijetím tohoto nařízení podle zásad dobré praxe ekologického zemědělství dodržovaných ve Společenství.

▼M15

1b. Pokud jde o minerály a stopové prvky používané ve výživě zvířat, do přílohy II mohou být přidány doplňkové zdroje těchto produktů, pokud jsou přírodního původu nebo – v případě, že tomu tak není – syntetické, ovšem mající stejnou formu jako přírodní produkty.

▼B

2. V případě potřeby mohou být u jakéhokoli produktu zahrnutého do přílohy II upřesněny níže uvedené údaje:

— podrobný popis produktu,

— podmínky jeho použití a požadavky na jeho složení nebo rozpustnost, zejména pokud u těchto produktů jde o zajištění minimální přítomnosti reziduí v jedlých částech rostliny a o minimální dopad na životní prostředí,

— konkrétní požadavky na označování produktů uvedených v článku 1, pokud jsou tyto produkty získány pomocí některých produktů uvedených v příloze II.

3. Změny přílohy II týkající se doplnění nebo vyjmutí produktů ve smyslu odstavce 1 nebo doplnění nebo změny upřesnění ve smyslu odstavce 2 přijme Komise v souladu s postupem stanoveným v článku 14.

4. Pokud se některý členský stát domnívá, že by do přílohy II měl být doplněn některý produkt nebo že by v ní měly být provedeny změny, zajistí, aby materiál zdůvodňující doplnění nebo změny byl úřední cestou zaslán ostatním členským státům a Komisi, která ho předloží výboru uvedenému v článku 14.







Kontrolní systém

Článek 8

▼M28

1. Jakýkoli hospodářský subjekt, který za účelem následného uvádění na trh produkuje, připravuje, skladuje nebo dováží ze třetí země produkty uvedené v článku 1:

a) oznámí tuto činnost příslušnému orgánu členského státu, ve kterém tato činnost probíhá; toto oznámení obsahuje informace uvedené v příloze IV;

b) podrobí svůj podnik kontrolnímu systému uvedenému v článku 9.

Členské státy mohou od uplatňování tohoto odstavce osvobodit hospodářské subjekty, které uvedené produkty prodávají přímo konečnému spotřebiteli nebo uživateli, za předpokladu, že neprodukují, nepřipravují nebo neskladují jinak než v souvislosti s prodejním místem nebo nedovážejí tyto produkty ze třetích zemí.

Pokud hospodářský subjekt zadá jakékoli činnosti uvedené v prvním pododstavci třetí straně, vztahují se na něj i přesto požadavky uvedené v písmenech a) a b), a činnosti, které jsou předmětem subdodávky, podléhají kontrolnímu systému uvedenému v článku 9.

▼B

2. Členské státy ustanoví orgán nebo subjekt, jež bude tato oznámení přijímat.

Členské státy mohou požadovat sdělení jakékoli další informace, kterou pokládají za nezbytnou pro účinný dohled nad danými hospodářskými subjekty.

3. Příslušné orgány zajistí, aby byl zúčastněným stranám k dispozici aktualizovaný seznam jmen a adres hospodářských subjektů, na které se vztahuje kontrolní systém.

Článek 9

▼M28

1. Členské státy zavedou kontrolní systém, který provádí jeden nebo více určených kontrolních orgánů nebo schválených soukromých subjektů, kterým podléhají hospodářské subjekty uvedené v čl. 1 odst. 8.

▼B

2. Členské státy přijmou opatření, která zajistí, aby hospodářský subjekt, který splňuje ustanovení tohoto nařízení a přispívá na úhradu nákladů na kontrolu, měl přístup do kontrolního systému.

3. Kontrolní systém zahrnuje přinejmenším provádění bezpečnostních a kontrolních opatření uvedených v příloze III.

4. V případě, že kontrolní systém provádějí soukromé subjekty, určí členský stát orgán zodpovědný za schvalování těchto subjektů a dohled nad nimi.

5. Při schvalování soukromého kontrolního subjektu se bere v úvahu toto:

a) standardní postup kontroly, který bude dodržovat, včetně podrobného popisu kontrolních a bezpečnostních opatření, které se subjekt zavazuje vyžadovat u hospodářských subjektů podléhajících jeho kontrole;

b) sankce, které tento subjekt zamýšlí uložit při zjištění ►M10 nesrovnalostí nebo protiprávního jednání ◄ ;

c) dostupnost vhodných zdrojů v podobě kvalifikovaných zaměstnanců a administrativního a technického vybavení, zkušenost v oblasti kontroly a spolehlivost;

d) objektivita kontrolního subjektu vůči hospodářským subjektům podléhajícím jeho kontrole.

6. Po schválení kontrolního subjektu příslušný orgán:

a) zajistí, aby kontroly prováděné kontrolním subjektem byly objektivní;

b) ověří účinnost jeho kontrol;

c) vezme úřední cestou na vědomí jakékoli zjištěné ►M10 nesrovnalosti nebo protiprávní jednání ◄ a uložené sankce;

d) odejme kontrolnímu subjektu schválení, pokud subjekt nesplňuje požadavky uvedené v písmenech a) a b) nebo přestal splňovat kritéria uvedená v odstavci 5 nebo nesplňuje požadavky ►M10 stanovené v odstavcích 7, 8, 9 a 11 ◄ .

▼M10

6a. Členské státy vydají do 1. ledna 1996 všem kontrolním subjektům nebo orgánům schváleným nebo určeným v souladu s ustanoveními tohoto článku číselný kód. Uvědomí o něm ostatní členské státy a Komisi; Komise zveřejní číselné kódy v seznamu uvedeném v článku 15 posledním pododstavci.

▼B

7. Kontrolní orgán a schválené kontrolní subjekty uvedené v odstavci 1:

a) zajistí, aby se vůči podnikům podléhajícím jejich kontrole uplatňovala přinejmenším ta bezpečnostní a kontrolní opatření, která jsou stanovená v příloze III;

b) neposkytují informace a údaje, jež získají při své kontrolní činnosti jiným osobám než těm, které odpovídají za dotyčný podnik, a příslušným orgánům veřejné moci. ►M28 Avšak na základě žádosti náležitě odůvodněné nezbytností poskytnout záruky, že produkty byly vyprodukovány v souladu s tímto nařízením, si s jinými kontrolními orgány nebo schválenými kontrolními subjekty vyměňují informace o výsledcích svých kontrol. Uvedené informace si mohou vyměňovat též z vlastního podnětu. ◄

8. Schválené kontrolní subjekty:

a) umožní příslušným orgánům přístup do svých kanceláří a zařízení pro kontrolní účely, stejně tak poskytnou jakékoli informace a pomoc, kterou příslušné orgány považují za nezbytnou pro plnění svých povinností vyplývajících z tohoto nařízení;

b) do 31. ledna každého roku zašlou příslušným orgánům členského státu seznam hospodářských subjektů, které podléhaly jejich kontrole ke dni 31. prosince předchozího roku a předloží výše uvedenému orgánu stručnou výroční zprávu.

9. Kontrolní orgán a kontrolní subjekty uvedené v odstavci 1:

▼M28

a) zajistí, aby při zjištění nesrovnalosti týkající se provádění článků 5 a 6 nebo ustanovení článků 3 a 4 nařízení Komise (ES) č. 223/2003 ze dne 5. února 2003 o požadavcích na označování u ekologických metod produkce krmiv, krmných směsí a krmných surovin nebo nesrovnalosti týkající se provádění opatření uvedených v příloze III byla z celé partie nebo produkční dávky dotčené danou nesrovnalostí odstraněna označení podle článku 2 odkazující na ekologické metody produkce ( 16 );

▼B

b) při zjištění zjevného protiprávního jednání nebo protiprávního jednání s dlouhodobým dopadem zakáže danému hospodářskému subjektu uvádět na trh produkty s označením odkazujícím na ekologickou metodu produkce po dobu dohodnutou s příslušným orgánem daného členského státu.

10. V souladu s postupem stanoveným v článku 14 mohou být přijata:

a) prováděcí pravidla týkající se požadavků uvedených v odstavci 5 a opatření uvedená v odstavci 6;

b) prováděcí opatření týkající se ustanovení odstavce 9.

▼M10

11. S platností od 1. ledna 1998 a aniž jsou dotčeny odstavce 5 a 6 musí schválené kontrolní subjekty splnit požadavky stanovené v podmínkách normy EN 45011 ►M15 ————— ◄ .

▼M15

12.

a) Aniž by byla dotčena ustanovení přílohy III, členské státy zajistí, aby se kontroly pokud jde o produkci masa hospodářských zvířat týkaly všech stádií produkce, porážky, bourání a veškeré další přípravy až po prodej spotřebiteli s cílem zaručit do té míry, do jaké je to technicky možné, sledovatelnost živočišných produktů v rámci procesu produkce, zpracování a veškeré další přípravy, počínaje výrobní jednotkou, v níž byla hospodářská zvířata vyprodukována, až po konečnou balicí jednotku nebo označovací jednotku. Informují Komisi a předají jí zprávu o dohledu zmíněnou v článku 15 s uvedením učiněných opatření a jejich monitoringu.

b) Pokud jde o ostatní živočišné produkty mimo maso, v příloze III budou definována další ustanovení, která zaručí sledovatelnost do té míry, do jaké je to technicky možné.

c) Opatření činěná podle článku 9 musí v každém případě zajišťovat, aby spotřebitelům byly poskytovány záruky, že produkty byly vyrobeny v souladu s tímto nařízením.

▼B







Údaje informující, že produkty podléhají kontrolnímu systému

Článek 10

▼M10

1. Údaj nebo logo uvedené v příloze V potvrzující, že produkty podléhají zvláštnímu kontrolnímu systému, mohou být uváděny na označení produktů podle článku 1 pouze tehdy, pokud tyto produkty:

a) splňují požadavky čl. 5 odst. 1 nebo 3;

▼M28

b) podléhaly kontrolnímu systému uvedenému v článku 9 po celou dobu stadia produkce a přípravy nebo – v případě dovážených produktů – rovnocenným opatřením; v případě produktů dovážených podle čl. 11 odst. 6 musí provádění kontrolního systému splňovat požadavky, které jsou rovnocenné požadavkům stanoveným v článku 9, a zejména v jeho čtvrtém odstavci;

▼M10

c) producent nebo přípravce je prodává v uzavřených obalech přímo konečnému spotřebiteli nebo je uvádí na trh jako balené potraviny; v případě přímého prodeje producentem nebo přípravcem konečnému spotřebiteli se uzavřený obal nevyžaduje, pokud označování umožňuje jasnou a jednoznačnou identifikaci výrobku, na který se toto označení vztahuje;

d) na jejich značení je uvedeno jméno nebo obchodní firma producenta, přípravce nebo prodejce spolu s názvem nebo číselným kódem kontrolního subjektu nebo orgánu a jakékoli označení vyžadované podle ustanovení nařízení o označování potravin podle práva Společenství.

▼B

2. Na etiketě nebo v propagačních materiálech nesmí být uvedeno tvrzení, které zákazníkovi naznačuje, že údaj uvedený v příloze V představuje záruku vyšší organoleptické, nutriční nebo zdraví prospěšné kvality.

3. Kontrolní orgán a kontrolní subjekty uvedené v čl. 9 odst. 1 musí:

a) zajistit, aby při zjištění nesrovnalosti týkající se ►M10 článků 5 a 6 ◄ nebo opatření uvedených v příloze III bylo z celé partie nebo produkční dávky dotčené danou nesrovnalostí odstraněno označení podle přílohy V;

b) při zjištění zjevného protiprávního jednání nebo protiprávního jednání s dlouhodobým dopadem odejmout danému hospodářskému subjektu právo používat označení podle přílohy V po dobu dohodnutou s příslušným orgánem daného členského státu.

4. Pravidla pro odnětí práva na označení podle přílohy V při zjištění určitého protiprávního jednání týkajícího se článků 5, 6 a 7 nebo požadavků nebo opatření přílohy III mohou být přijata v souladu s postupem stanoveným v článku 14.

▼M10







Obecná prováděcí opatření

Článek 10a

1. Zjistí-li některý členský stát nesrovnalosti nebo protiprávní jednání při uplatňování tohoto nařízení u produktu pocházejícího z jiného členského státu a nesoucího údaje uvedené v článku 2 nebo v příloze V, uvědomí o tom Komisi a členský stát, který určil kontrolní orgán nebo schválil kontrolní subjekt.

2. Členské státy přijmou veškerá nezbytná a opatření, aby zabránily podvodnému používání údajů uvedených v článku 2 nebo v příloze V.

▼B







Dovoz ze třetích zemí

Článek 11

1. Aniž je dotčen článek 5, mohou být produkty uvedené v článku 1, které jsou dovezené ze třetích zemí, uvedeny na trh pouze tehdy, pokud:

a) pocházejí ze třetí země uvedené na seznamu, který bude sestaven na základě rozhodnutí Komise v souladu s postupem stanoveným v článku 14, a byly vyprodukovány v regionu nebo ve výrobní jednotce, které podléhají kontrole kontrolního subjektu, který je v případě potřeby uveden v rozhodnutí týkajícím se dané třetí země;

b) příslušný orgán nebo subjekt ve třetí zemi vydal osvědčení o kontrole uvádějící, že partie, pro níž bylo osvědčení vydáno: — byla získána pomocí systému produkce, který se řídí pravidly, která jsou rovnocenná pravidlům stanoveným v ►M10 článek 6 ◄ , a — byla podrobena kontrolnímu systému, jehož rovnocennost byla uznána v souladu s postupem stanoveným v odst. 2 písm. b).

2. Při rozhodování, zda u určitých produktů uvedených v článku 1 může být třetí země na svou žádost zařazena do seznamu uvedeného v odst. 1 písm. a), je nutné brát v úvahu zejména:

a) záruky, které může třetí země nabídnout, přinejmenším u produkce určené k vývozu do Společenství, pokud jde o uplatňování pravidel, která jsou rovnocenná pravidlům stanoveným v ►M10 článek 6 ◄ ;

b) účinnost uplatňovaných kontrolních opatření, která musí být přinejmenším u produkce určené k vývozu do Společenství rovnocenná kontrolním opatřením uvedeným v článcích 8 až 9, aby bylo zajištěno dodržování pravidel uvedených v písmenu a).

Na základě této informace mohou být v rozhodnutí Komise upřesněny regiony nebo produkční jednotky původu nebo subjekty, jejichž kontroly se pokládají za rovnocenné.

3. Osvědčení uvedené v odst. 1 písm. b) musí:

a) v původním vyhotovení doprovázet zboží do zařízení prvního příjemce; dovozce je pak povinen toto osvědčení uchovávat k dispozici ►M10 kontrolnímu subjektu nebo kontrolnímu orgánu ◄ přinejmenším po dobu dvou let;

b) musí být vyhotoveno v souladu s postupy a vzorem, který bude přijat v souladu s postupem stanoveným v článku 14.

4. Prováděcí pravidla k tomuto článku mohou být přijata v souladu s postupem stanoveným v článku 14.

5. Při posuzování žádosti třetí země si od ní Komise vyžádá dodání veškerých nezbytných informací; může také pověřit odborníky, aby jejím jménem na místě prověřili pravidla produkce a kontrolní opatření, která se v dané zemi skutečně uplatňují.

▼M2

6.

a) Odchylně od odstavce 1 je dovozce (jsou dovozci) členského státu oprávněn(i) příslušným orgánem členského státu uvádět na trh do ►M35 31. prosince 2006 ◄ produkty dovezené ze třetích zemí, které nejsou zařazeny do seznamu uvedeného v odst. 1 písm. a), pokud dovozce (dovozci) poskytne (poskytnou) příslušnému orgánu dovážejícího členského státu dostatečný důkaz, že dovážené produkty byly vyprodukovány v souladu s pravidly produkce, která jsou rovnocenná pravidlům uvedeným v ►M10 článek 6 ◄ , a byly podrobeny kontrolním opatřením s rovnocennou účinností, jakou mají opatření uvedená v článcích 8 a 9 a že jsou taková kontrolní opatření používána stále a účinně. Toto povolení platí po dobu, po kterou je možno prokázat, že jsou výše uvedené podmínky plněny. ►M10 Platnost tohoto povolení skončí rozhodnutím zapsat třetí zemi do seznamu uvedeného v odst. 1 písm. a), pokud se netýká produktu vyprodukovaného v oblasti, která nebyla upřesněna v rozhodnutí uvedeném v odst. 1 písm. a) a která nebyla zkoumána v rámci žádosti předložené třetí zemí, a pouze pokud tato třetí země souhlasila, aby pokračoval postup schvalování uvedený v tomto odstavci. ◄

b) Pokud členský stát obdrží od dovozce dostatečný důkaz, neprodleně informuje Komisi a ostatní členské státy o třetí zemi, z níž se dovážejí produkty, a poskytne podrobné informace o mechanismech produkce a kontrolních mechanismech a o zárukách jejich stálého a účinného používání.

c) Na žádost členského státu nebo z podnětu Komise se otázka předloží k přezkoumání výboru uvedenému v článku 14. Pokud se ukáže, že dovážené produkty nebyly vyprodukovány v souladu s rovnocennými pravidly produkce nebo za kontrolních opatření s rovnocennou účinností, požádá Komise členský stát o odebrání povolení, které udělil. V souladu s postupem uvedeným v článku 14 může být rozhodnuto o zákazu daných dovozů nebo o tom, že jejich pokračování bude umožněno po změně určitých dovozních podmínek v určené lhůtě.

d) Oznámení uvedené v písmeni b) se nevyžaduje u mechanismů produkce a kontrolních mechanismů, o kterých již informoval podle písmene b) jiný členský stát, pokud nejsou předloženy nové významné důkazy opravňující přezkoumání posouzení a rozhodnutí, které se k němu vztahuje, podle písmene c). Do 31. července 1994 Komise přezkoumá ustanovení odstavce 1 a předloží jakékoli vhodné návrhy jejich přezkumu.

▼M10

7. Komise může v souladu s postupem stanoveným v článku 14 na žádost členského státu schválit kontrolní subjekt třetí země, který předtím vyhodnotil daný členský stát, a doplnit ho do seznamu uvedeného v odst. 1 písm. a). Komise doručí žádost dotyčné třetí zemi.

▼B







Volný pohyb ve Společenství

Článek 12

Členské státy nesmí z důvodů týkajících se metody produkce, označování nebo představování této metody zakázat nebo omezit uvádění produktů uvedených v článku 1, které splňují požadavky tohoto nařízení, na trh.

▼M15

Nicméně s ohledem na pravidla uvedená v příloze I oddílu B vztahující se na živočišnou výrobu mohou členské státy použít přísnější pravidla na hospodářská zvířata a živočišné produkty produkované na jejich území, pokud jsou tato pravidla v souladu s právem Společenství a nezakazují ani neomezují uvádění na trh jiných zvířat a živočišných produktů, které splňují požadavky tohoto nařízení.

▼B







Administrativní ustanovení a provádění

▼M15

Článek 13

V souladu s postupem stanoveným v článku 14 mohou být přijaty:

— prováděcí pravidla k tomuto nařízení,

— změny příloh I až IV, VI, VII a VIII,

— změny přílohy V za účelem vymezení loga Společenství, které bude doplněno k údajům ukazujícím, že produkty podléhají kontrolnímu systému, nebo tyto údaje nahradí,

— omezení a prováděcí opatření týkající se použití odchylky v případě veterinárních léčiv uvedené v čl. 6 odst. 1 písm. d),

— prováděcí opatření přijatá na základě vědeckých důkazů či technického pokroku, kterými se provádí zákaz používání geneticky modifikovaných organismů a jejich derivátů, zejména s ohledem na nejnižší prahovou hodnotu nevyhnutelné kontaminace, která nesmí být překročena.

▼M25

Článek 14

1. Komisi je nápomocen výbor.

2. Odkazuje-li se na tento článek, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES. ( 17 )

Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.

3. Výbor přijme svůj jednací řád.

▼B

Článek 15

Do 1. července každého roku uvědomí členské státy Komisi o opatřeních, která v předchozím roce přijaly pro provádění tohoto nařízení a sdělí jí zejména:

— seznam hospodářských subjektů, které k 31. prosinci předchozího roku podaly oznámení podle čl. 8 odst. 1 písm. a) a podléhají kontrolnímu systému uvedenému v článku 9,

— zprávu o dohledu podle čl. 9 odst. 6.

Kromě toho do 31. března každého roku uvědomí členské státy Komisi o seznamu kontrolních subjektů schválených k 31. prosinci předchozího roku, o jejich právním postavení a organizační struktuře, jejich standardním kontrolním postupu, jejich systému sankcí, a v případě potřeby, o jejich značce.

Komise každý rok zveřejní v řadě C Úředního věstníku Evropských společenství seznamy schválených subjektů, které jí byly oznámeny ve lhůtách stanovených v předchozím pododstavci.

▼M15

Článek 15a

S ohledem na opatření uvedená v tomto nařízení, zvláště ta, jež má provádět Komise k dosažení cílů stanovených v článcích 9 a 11 a v technických přílohách, je každoročně v rámci rozpočtového procesu stanovena nezbytná přídělová částka.

▼B

Článek 16

1. Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.

2. Členské státy provedou články 8 a 9 do devíti měsíců ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.

▼M2

3. Článek 5, čl. 8 odst. 1 a čl. 11 odst. 1 se použijí ode dne 1. ledna 1993.

▼B

V souladu s postupem stanoveným v článku 14 může být den účinku čl. 11 odst. 1 na určitou dobu odložen pro dovoz ze třetích zemí, pokud stádium zkoumání otázky následující po žádosti třetí země neumožňuje rozhodnout o zařazení dotyčné země na seznam uvedený v čl. 11 odst. 1 písm. a) před uplynutím lhůty uvedené v prvním pododstavci.

Pro účely dodržení přechodného období uvedeného v odstavci 1 přílohy I se bere v úvahu doba, která uplynula před vstupem tohoto nařízení v platnost, pokud může hospodářský subjekt kontrolnímu subjektu prokázat, že během této doby produkoval v souladu s platnými vnitrostátními ustanoveními nebo, pokud neexistují, v souladu s uznávanými mezinárodními normami ekologické produkce.

4. Po dobu dvanácti měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost mohou členské státy, odchylně od čl. 6 odst. 1, na svém území povolit používání produktů obsahujících látky, které nejsou uvedeny na seznamu uvedeném v příloze II, mají-li za to, že jsou splněny požadavky čl. 7 odst. 1.

5. V období, které končí dvanáct měsíců po přijetí přílohy VI podle čl. 5 odst. 7 mohou členské státy nadále podle svých vnitrostátních právních předpisů povolovat používání látek, které nejsou uvedeny v příloze VI.

6. Každý členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o látkách povolených podle odstavů 4 a 5.

Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.









PŘÍLOHA I

ZÁSADY EKOLOGICKÉ PRODUKCE NA ÚROVNI ZEMĚDĚLSKÝCH PODNIKŮ

▼M15

A. ROSTLINY A ROSTLINNÉ PRODUKTY

▼M22

1.1 Zásady stanovené v čl. 6 odst. 1 písm. a), písm. b) a písm. d) a zásady stanovené zejména v této příloze musí být na zemědělských pozemcích běžně uplatňovány po dobu přechodného období trvajícího alespoň dva roky před vysetím nebo v případě lučních kultur nejméně dva roky před jejich vyžitím jako krmiva z ekologického zemědělství nebo v případě trvalých kultur jiných než lučních přinejmenším tři roky před první sklizní produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a). Přechodné období začíná nejdříve dnem, kdy producent oznámí svou činnost v souladu s článkem 8 a podrobí svůj podnik kontrolnímu systému stanovenému v článku 9.

1.2 Kontrolní orgán nebo subjekt však může se souhlasem příslušného orgánu rozhodnout zpětně uznat za součást přechodného období jakékoli předchozí období, v němž: a) byly pozemky součástí programu prováděného podle nařízení Rady (EHS) č. 2078/92 ze dne 30. června 1992 o zemědělských výrobních metodách slučitelných s požadavky ochrany životního prostředí a zachováním venkova ( 18 ) nebo podle kapitoly VI nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a o změně a zrušení některých nařízení ( 19 ), nebo jako součást jiného úředního programu za předpokladu, že dotyčné programy zaručí, že produkty nevyjmenované v částech A a B přílohy II nebyly použity na těchto pozemcích; nebo b) byly pozemky přírodními nebo zemědělskými oblastmi, které nebyly ošetřeny produkty nevyjmenovanými v částech A a B přílohy II. Toto období lze vzít v úvahu zpětně pouze pod podmínkou, že byl kontrolnímu orgánu nebo subjektu předložen uspokojivý důkaz, který mu umožní přesvědčit se o tom, že podmínky byly plněny po dobu nejméně tří let.

1.3 Kontrolní orgán nebo subjekt může se souhlasem příslušného orgánu v některých případech rozhodnout o prodloužení přechodného období stanoveného v bodu 1.1 s ohledem na předchozí využití pozemku.

1.4 V případě pozemků, které již přešly nebo jsou v procesu přechodu na ekologickou zemědělskou výrobu a které jsou ošetřovány produktem neuvedeným v příloze II, členské státy mohou omezit délku přechodného období na období kratší než období stanovené v bodu 1.1 v těchto dvou případech: a) u pozemků, které jsou ošetřovány produktem neuvedeným v příloze II části B jako součást povinného kontrolního opatření proti chorobám nebo škůdcům, které zavedl příslušný orgán členského státu na svém vlastním území nebo v některých jeho částech pro produkci určité plodiny; b) u pozemků, které jsou ošetřovány produktem neuvedeným v příloze II části A nebo B jako součást vědeckých testů schválených příslušným orgánem členského státu. V těchto případech se délka přechodného období stanoví s ohledem na všechny tyto body: — proces snižování dotyčného přípravku na ochranu rostlin musí na konci přechodného období zaručovat nevýznamné hodnoty zůstatků v půdě a v případě trvalých kultur v rostlině, — sklizeň po ošetření nesmí být prodána s odkazem na ekologické metody produkce, — dotyčný členský stát musí ostatní členské státy a Komisi uvědomit o svém rozhodnutí požadovat povinné ošetřování.

▼M17

2.1 Úrodnost a biologická aktivita půdy musí být udržována nebo popřípadě zvyšována v prvé řadě: a) pěstováním luskovin, zeleného hnojení nebo hlubokokořenících rostlin ve vhodném víceletém programu střídání plodin; b) zahrnováním chlévské mrvy, která pochází z ekologické živočišné výroby, v souladu s ustanoveními a při dodržování omezení části B bodu 7.1 této přílohy; c) zahrnováním jiného organického materiálu, i kompostovaného, z hospodářství vyrábějících podle pravidel tohoto nařízení. 2.2 Jiná organická nebo minerální hnojiva uvedená v příloze II lze používat výjimečně jako doplněk za předpokladu, že: — přiměřenou výživu střídajících se plodin nebo hnojení půdy není možné zajistit metodami uvedenými v písmenech a), b) a c) předchozího pododstavce, — pokud jde o produkty v příloze II vztahující se k živočišným odpadům nebo hnoji lze tyto produkty použít pouze v kombinaci s chlévskou mrvou podle výše uvedeného bodu 2. 1 písm. b), budou-li dodržena omezení uvedená v části B bodu 7.1 této přílohy. 2.3 K aktivaci kompostu lze používat vhodné přípravky na bázi rostlin nebo mikroorganismů, které nejsou geneticky modifikované ve smyslu čl. 4 bodu 12. Takzvané „biodynamické“ přípravky na bázi kostní moučky, chlévské mrvy nebo rostlinných zbytků se mohou také použít za účelem uvedeným v tomto bodu a v bodu 2.1. 2.4 Vhodné přípravky s mikroorganismy, které nejsou geneticky modifikované ve smyslu čl. 4 bodu 12, obecně povolené v zemědělství dotyčného členského státu lze použít pro zkvalitnění celkového stavu půdy nebo dostupnosti výživných prvků v půdě nebo plodinách, pokud potřebu jejich užití uznal kontrolní subjekt nebo orgán.

▼B

3. Ochrana před škůdci, chorobami a plevely se zajišťuje kombinací níže uvedených opatření: — výběrem vhodných druhů a odrůd, — vhodným programem střídání plodin, — mechanickými pěstitelskými postupy, — ochranou přirozených nepřátel škůdců pomocí opatření, která jsou pro ně příznivá (například remízky, hnízdišti, vypouštěním dravců), — ničením plevele ohněm. Pouze v případě bezprostředního ohrožení plodin je možné uchýlit se k produktům uvedeným v příloze II.

▼M4

4. Sběr jedlých rostlin a jejich částí, které přirozeně rostou v přírodních oblastech, lesích a zemědělských oblastech se považuje za ekologickou metodu produkce, pokud: — tyto oblasti nebyly po dobu tří let před sběrem ošetřeny jinými produkty, než produkty uvedenými v příloze II, — v oblasti, kde probíhá, sběr neovlivňuje stabilitu přírodního stanoviště nebo zachování druhů.

▼M13

5. V produkci hub lze používat jen substráty, které jsou složeny pouze z těchto složek: 5.1 chlévský hnůj a živočišné výkaly (včetně složek uvedených v příloze II části A odrážkách 1 až 4 nařízení (EHS) č. 2092/91), které: a) buď pocházejí z hospodářství vyrábějících ekologickou metodou produkce; b) nebo splňují požadavky uvedené v příloze II části A odrážkách 1 až 4 nařízení (EHS) č. 2092/91, avšak pouze do výše 25 % ( 20 ) a pouze pokud složky uvedené v bodu 5.1 písm. a) nejsou dostupné; 5.2 složky zemědělského původu, vyjma složek uvedených v bodu 5.1 (např. slámy), z hospodářství vyrábějících ekologickou metodou produkce; 5.3 chemicky neošetřená rašelina; 5.4 dřevo, které po kácení nebylo chemicky ošetřeno; 5.5 minerální složky uvedené v příloze II části A nařízení (EHS) č. 2092/91, voda a půda.

▼M15 —————

▼M15

B. HOSPODÁŘSKÁ ZVÍŘATA A ŽIVOČIŠNÉ PRODUKTY Z NÁSLEDUJÍCÍCH DRUHŮ: SKOT (VČETNĚ DRUHŮ BUVOLEC A BIZON), PRASATA, OVCE, KOZY, KOŇOVITÍ, DRŮBEŽ

1. Obecné zásady

1.1 Živočišná výroba tvoří nedílnou součást mnohých hospodářství, která vyrábějí ekologickou metodou produkce.

1.2 Živočišná výroba musí přispívat k rovnováze systémů zemědělské produkce poskytováním potřebných živin rostlinám a obohacováním půdy o organické látky. Může tudíž napomáhat vytváření a udržení vzájemné závislosti mezi půdou a plodinami, plodinami a zvířaty a zvířaty a půdou. V rámci tohoto pojetí není produkce bez závislosti na půdě („production hors sol“) v souladu s ustanoveními tohoto nařízení.

1.3 Díky používání obnovitelných zdrojů (statkových hnojiv, luštěnin a pícnin) umožňují kombinace pěstování plodin a chovu a systémy pastvy udržení a dlouhodobé zlepšování úrodnosti půdy a přispívají k rozvoji trvale udržitelného zemědělství.

1.4 Ekologický chov je produkcí vázanou na půdu. Kromě výjimek povolených v této příloze musí mít hospodářská zvířata přístup na venkovní oblasti volného pohybu a počet zvířat připadající na plošnou jednotku musí být omezen tak, aby bylo možno zajistit integrované řízení živočišné a rostlinné výroby ve výrobní jednotce, a tak se snížila na minimum jakákoliv forma znečištění, obzvláště znečištění půdy a povrchové i podzemní vody. Počet chovaných zvířat musí být v těsné závislosti na ploše, která je k dispozici, aby se předešlo problémům s nadměrným spásáním a erozí a bylo možné rozmetat statková hnojiva, aniž by došlo k jakýmkoliv škodlivým dopadům na životní prostředí. Podrobná pravidla použití statkových hnojiv jsou uvedena v oddílu 7.

1.5 V ekologickém chovu musí být všechna hospodářská zvířata v rámci dané výrobní jednotky chována v souladu s pravidly stanovenými v tomto nařízení.

1.6 Nicméně hospodářská zvířata, která nejsou chována v souladu s pravidly stanovenými v tomto nařízení, jsou v hospodářství přípustná za podmínky, že jsou chována v jednotce, jejíž budovy a pozemky jsou jasně odděleny od jednotek produkujících v souladu s pravidly stanovenými v tomto nařízení, a že se jedná o odlišné živočišné druhy.

1.7 Odchylně od této zásady mohou hospodářská zvířata, která nejsou chována v souladu s ustanoveními tohoto nařízení, každoročně po omezenou dobu používat pastviny jednotek dodržujících pravidla stanovená v tomto nařízení, za podmínky, že tato zvířata pocházejí z extenzívního chovu (ve smyslu čl. 6 odst. 5 nařízení (ES) č. 950/97 ( 21 ) nebo v případě druhů, které v tomto nařízení nejsou uvedeny, odpovídá-li počet zvířat na hektar 170 kg dusíku na hektar a rok ve smyslu přílohy VII tohoto nařízení) a že nejsou na těchto pastvinách současně s jinými zvířaty podléhajícími ustanovením tohoto nařízení. Tato odchylka podléhá předchozímu povolení ze strany kontrolního orgánu nebo subjektu.

1.8 Na základě druhé odchylky od této zásady se zvířata chovaná v souladu s ustanoveními tohoto nařízení mohou pást na státní nebo obecní půdě za podmínky, že: a) po dobu nejméně tří let nebyly na ošetření této půdy použity žádné jiné produkty než produkty povolené přílohou II tohoto nařízení; b) všechna zvířata, která se pasou na této půdě a nepodléhají ustanovením tohoto nařízení, pocházejí z extenzívní produkce podle čl. 6 odst. 5 nařízení (ES) č. 950/97; nebo v případě, že se jedná o druhy neuvedené ve zmíněném nařízení, za podmínky, že počet zvířat na hektar odpovídá 170 kg dusíku na hektar a rok ve smyslu přílohy VII tohoto nařízení; c) všechny živočišné produkty vyprodukované ze zvířat chovaných v souladu s ustanoveními tohoto nařízení, která se však pásla na této půdě, nebudou považovány za produkty ekologického zemědělství, s výjimkou případu, kdy kontrolní orgán nebo subjekt obdrží důkaz o tom, že tato zvířata byla náležitým způsobem oddělena od zvířat, jež nebyla chována v souladu s ustanoveními tohoto nařízení.

2. Přechod

2.1 Přechod půdy v souvislosti s ekologickou živočišnou výrobou

2.1.1 V případě přechodu výrobní jednotky musí být celá plocha jednotky určená k výživě zvířat v souladu s pravidly ekologického zemědělství, a to vzhledem k přechodným obdobím pro rostliny a rostlinné produkty stanoveným v části A této přílohy.

2.1.2 Odchylně od této zásady může být přechodné období zkráceno na jeden rok u pastvin a volných výběhů používaných pro nebýložravé druhy. Toto období může být zkráceno na šest měsíců v případě, že daná půda nebyla v poslední době ošetřována jinými produkty než těmi, které jsou uvedeny v příloze II tohoto nařízení. Tuto odchylku musí schválit kontrolní orgán nebo subjekt.

2.2 Přechod hospodářských zvířat a živočišných produktů

2.2.1 Pokud se živočišné produkty mají prodávat jako produkty pocházející z ekologického zemědělství, hospodářská zvířata musí být chována v souladu s pravidly tohoto nařízení, a to nejméně po dobu: — dvanácti měsíců v případě koňovitých a skotu (včetně druhů buvolec a bizon) určených k produkci masa, přičemž v každém případě alespoň po dobu tří čtvrtin jejich života, — šesti měsíců v případě malých přežvýkavců a prasat; nicméně po přechodnou dobu tří let do 24. srpna 2003 činí tato doba pro prasata čtyři měsíce, — šesti měsíců v případě zvířat chovaných na mléko; nicméně po přechodnou dobu tří let do 24. srpna 2003 činí tato doba tři měsíce, — deseti týdnů v případě drůbeže chované na maso, která přibyla do chovu dříve než ve věku tří dnů, — šesti týdnů v případě drůbeže určené k produkci vajec.

2.2.2 Odchylně od bodu 2.2.1 a za účelem vytvoření stáda mohou být po přechodnou dobu do 31. prosince 2003 telata a malí přežvýkavci určení k produkci masa prodáváni, jako by pocházeli z ekologického chovu, za podmínky, že: — pocházejí z extenzívního chovu, — byli chováni v ekologické výrobní jednotce až do chvíle jejich prodeje nebo porážky po dobu minimálně šesti měsíců v případě telat a dvou měsíců v případě malých přežvýkavců, — původ zvířat je v souladu s podmínkami uvedenými v bodě 3.4 čtvrté a páté odrážce.

2.3 Současný přechod

2.3.1 Odchylně od bodů 2.2.1, 4.2 a 4.4, pokud se provádí současný přechod celé výrobní jednotky včetně chovu, pastvin nebo půdy používané pro výživu zvířat, je celkové přechodné období pro chov, pastviny nebo půdu používanou pro výživu zvířat zkrácena na dvacet čtyři měsíců s výhradou těchto podmínek: a) tato odchylka se použije pouze na již existující zvířata a jejich potomstvo a též na půdu používanou k výživě zvířat/pastvě před začátkem přechodu; b) zvířata jsou krmena převážně produkty z výrobní jednotky.

3. Původ zvířat

3.1 Při volbě plemen nebo kmenů je třeba brát v úvahu schopnost zvířat přizpůsobit se podmínkám prostředí, stejně jako jejich životaschopnost a odolnost vůči chorobám. Kromě toho plemena nebo kmeny zvířat musí být zvoleny tak, aby se předešlo určitým chorobám nebo zdravotním problémům, které se obzvláště vyskytují u některých plemen nebo kmenů používaných v intenzívním chovu (např. stresový syndrom prasat, enzootická meningoencefalomyelitida prasat, náhlá smrt, samovolný potrat, komplikovaný porod vyžadující císařský řez atd.). Přednost musí být dána domorodým plemenům a kmenům.

3.2 Zvířata musí pocházet z výrobních jednotek, které dodržují pravidla produkce vztahující se na jednotlivé druhy živočišné výroby, jež jsou stanovena v článku 6 a v této příloze. Tento systém produkce se musí používat po celou dobu života těchto zvířat.

3.3 Na základě první odchylky mohou být za podmínky předchozího povolení kontrolního orgánu nebo subjektu předmětem přechodu hospodářská zvířata chovaná ve výrobní jednotce, jež nedodržuje ustanovení tohoto nařízení.

3.4 ►M26 Na základě druhé odchylky je možné v případě, že se utváří nové stádo a množství hospodářských zvířat chovaných ekologicky je nedostatečné, přivést do ekologické výrobní jednotky zvířata, která nebyla chována ekologicky, a to s výhradou těchto podmínek: ▼M31 — slepičky určené k produkci vajec a drůbež chovaná na maso musí být mladší tří dnů, ▼M15 — mladí buvoli určení k chovu musí být mladší šesti měsíců, — telata a hříbata určená k chovu musí být chována v souladu s ustanoveními tohoto nařízení od odstavu a v každém případě musí být mladší šesti měsíců, — jehňata a kůzlata určená k chovu musí být chována v souladu s ustanoveními tohoto nařízení od odstavu a v každém případě musí být mladší 60 dnů, — selata určená k chovu musí být chována v souladu s ustanoveními tohoto nařízení od odstavu a musí vážit méně než 35 kg. ◄

▼M31

3.5 Tuto odchylku musí předem povolit kontrolní orgán nebo subjekt.

3.6 Na základě třetí odchylky musí obnovení nebo opětovné vytvoření stáda nebo hejna povolit kontrolní orgán nebo subjekt, pokud nejsou k dispozici ekologicky chovaná zvířata a v těchto případech: a) vysoká úmrtnost zvířat způsobená nemocí nebo katastrofou; b) slepičky určené k produkci vajec a drůbež chovaná na maso mladší tří dnů; c) selata určená k chovu, která musí být po odstavu chována v souladu s tímto nařízením a jejich hmotnost musí být nižší než 35 kg. Případ c) se povoluje na přechodné období končící dnem 31. července 2006.

3.7 Bez ohledu na ustanovení bodů 3.4 a 3.6 mohou být slepičky určené k produkci vajec mladší 18 týdnů chované v neekologickém chovu zavedeny do jednotky ekologické živočišné výroby, pokud nejsou k dispozici ekologicky chované slepičky, za těchto podmínek: — předchozí povolení příslušného orgánu a — do 31. prosince 2005 se ustanovení oddílů 4 (Výživa) a 5 (Prevence chorob a veterinární péče) této přílohy I použijí na neekologicky chované slepičky určené k zavedení do jednotek ekologické živočišné výroby.

▼M15

3.8 Na základě čtvrté odchylky je možné za účelem doplnění přirozeného přírůstku a zajištění obnovy stáda každoročně přivést do hospodářství samice (dosud nerodící) pocházející z neekologických chovů, a sice maximálně do výše 10 % počtu dospělých koní nebo skotu (včetně druhů buvolec a bizon) a 20 % počtu dospělých prasat, ovcí a koz, pokud zvířata z ekologických chovů nejsou k dispozici, a to za podmínky povolení ze strany kontrolního orgánu nebo subjektu.

3.9 Procenta, která stanovuje výše zmíněná odchylka, se nevztahují na výrobní jednotky s méně než deseti kusy koní nebo skotu nebo méně než pěti kusy prasat, ovcí či koz. V případě těchto jednotek je zmíněná obnova omezena na nanejvýš jedno zvíře ročně.

3.10 ►M26 Tato procenta mohou být zvýšena až na 40 % na základě stanoviska nebo souhlasu kontrolního orgánu nebo subjektu, a to v následujících zvláštních případech: — při podstatném rozšíření chovu, — při změně plemene, — při zavádění nového druhu živočišné výroby, — pokud hrozí nebezpečí ztráty plemen pro zemědělskou výrobu. Zvířata těchto plemen musí být bezpodmínečně již rodící. ◄

3.11 Na základě páté odchylky je povoleno přivést do hospodářství plemenné samce původem z neekologických chovů, pokud budou nadále vždy chováni a krmeni podle pravidel uvedených v tomto nařízení.

3.12 Pokud zvířata pocházejí z výrobních jednotek, jejichž postupy neodpovídají ustanovením tohoto nařízení ve smyslu podmínek a omezení uvedených v bodech 3.3 až 3.11, období uvedená v bodě 2.2.1 musí být dodržena, aby produkty mohly být prodávány jakožto produkty ekologického zemědělství, přičemž po tato období musí být dodržována všechna ustanovení tohoto nařízení.

3.13 Pokud zvířata pocházejí z výrobních jednotek, jejichž postupy neodpovídají ustanovením tohoto nařízení, je třeba věnovat mimořádnou pozornost veterinárním opatřením. V závislosti na místních podmínkách může kontrolní orgán nebo subjekt učinit zvláštní opatření jako např. provedení depistáže nebo zavedení karantény.

3.14 Komise předloží do 31. prosince 2003 zprávu o dostupnosti hospodářských zvířat z ekologických chovů s výhledem případného předložení návrhu Stálému výboru s cílem zajistit, aby veškeré maso z ekologické produkce pocházelo ze zvířat narozených a chovaných v ekologických hospodářstvích.

4. Výživa

4.1 Výživa je určena k zajištění kvalitní produkce spíše než k maximalizaci výroby, přičemž musí respektovat výživové potřeby zvířat v různých stádiích vývoje. Výkrm je povolen, pokud je v jakémkoliv stádiu chovu vratný. Nucené vykrmování je zakázáno.

4.2 Výživa zvířat musí být zajišťována krmivy pocházejícími z ekologického zemědělství.

4.3 ►M26 Zvířata musí být dále chována v souladu s pravidly stanovenými v této příloze a krmena krmivy z dané výrobní jednotky nebo v případě, že to není možné, krmivy z jiných jednotek nebo podniků, které se řídí ustanoveními tohoto nařízení. Mimo to v případě býložravců, s výjimkou období, kdy každoročně dochází k sezónnímu přesunu zvířat, musí nejméně 50 % krmiva pocházet z dané výrobní jednotky nebo v případě, že to není možné, musí být krmivo vyprodukováno ve spolupráci s jinými ekologickými hospodářstvími. ◄

4.4 Zařazení přecházejících krmiv do krmné dávky je povoleno až do výše 30 % krmného receptu v průměru. Pokud přecházející krmiva pocházejí z některé jednotky daného hospodářství, může být toto množství zvýšeno až na 60 %. ►M23 Tyto údaje se vyjádří jako procentní podíl sušiny krmiv zemědělského původu. ◄

4.5 Výživa mláďat savců musí být založena na přírodním mléku, přednostně na mateřském mléku. Všichni savci musí být krmeni přírodním mlékem po minimální období, které se liší podle druhu a činí tři měsíce u skotu (včetně druhů buvolec a bizon) a koňovitých, čtyřicet pět dní u ovcí a koz a čtyřicet dní u prasat.

4.6 Členské státy v případě potřeby určí pásma nebo oblasti, v nichž je možný sezonní přesun zvířat (včetně stěhování zvířat na pastvu do hor), aniž by byla dotčena ustanovení této přílohy ohledně výživy hospodářských zvířat.

4.7 Systémy chovu býložravců musí být založeny na maximálním využívání pastvin podle dostupnosti pastvin v různých obdobích roku. Nejméně 60 % sušiny v denní krmné dávce musí pocházet z objemných, čerstvých, sušených nebo silážovaných krmiv. Kontrolní orgán nebo subjekt nicméně může povolit snížení tohoto požadavku na 50 % u zvířat chovaných k produkci mléka, a to na maximální dobu tří měsíců na začátku laktace.

4.8 ►M32 Odchylně od bodu 4.2 se používání omezeného podílu konvenčních krmiv zemědělského původu povoluje, pokud mohou zemědělci před kontrolním subjektem nebo orgánem členského státu uspokojivě prokázat, že nejsou schopni získávat krmivo z ekologické produkce. Maximální procento konvenčních krmiv povolených na období 12 měsíců činí: a) u býložravců: 5 % během období od 25. srpna 2005 do 31. prosince 2007; b) u ostatních druhů: — 15 % během období od 25. srpna 2005 do 31. prosince 2007, — 10 % během období od 1. ledna 2008 do 31. prosince 2009, — 5 % během období od 1. ledna 2010 do 31. prosince 2011. Tyto hodnoty se každoročně počítají jako procentuální podíl sušiny v krmivech zemědělského původu. Maximální povolené procento konvenčních krmiv v denní krmné dávce s výjimkou období sezonního přesunu zvířat činí 25 % vypočítaných jako procentuální podíl sušiny. ◄

4.9 ►M22 Odchylně od bodu 4.8 mohou v případě ztráty na produkci pícnin, nebo jsou-li uvalena omezení, zejména následkem výjimečných meteorologických podmínek, vzplanutí nakažlivé choroby, kontaminace toxickými látkami nebo následkem ohně, příslušné orgány členských států povolit na omezenou dobu a pro vymezenou oblast vyšší procento konvenčních krmiv, je-li takové povolení odůvodněné. Kontrolní orgán nebo subjekt může použít tuto odchylku na jednotlivé provozovatele na základě souhlasu příslušného orgánu. ◄

▼M26 —————

▼M15

4.11 Do denní krmné dávky prasat a drůbeže musí být přidána objemná, čerstvá, sušená nebo silážovaná krmiva.

4.12 Jako doplňkové látky nebo prostředky nápomocné při zpracování mohou být při silážování použity pouze produkty vyjmenované v příloze II části D bodech 1.5 a 3.1.

4.13 Konvenční krmné suroviny zemědělského původu smějí být používány ve výživě zvířat, pouze pokud jsou uvedeny v příloze II části C oddílu 1 (krmné suroviny rostlinného původu), při dodržení množstevních omezení stanovených v této příloze a výhradně pokud byly vyrobeny nebo připraveny bez použití chemických rozpouštědel.

4.14 Krmné suroviny živočišného původu (ať již konvenční nebo ekologické) mohou být používány, pouze pokud jsou uvedeny v příloze II části C oddílu 2 a při dodržení množstevních omezení stanovených v této příloze.

4.15 Část C oddíly 1, 2 a 3 a část D přílohy II budou přezkoumány nejpozději do 24. srpna 2003 s cílem vypustit především konvenční krmné suroviny zemědělského původu vyráběné ve Společenství v dostatečném množství ekologickým způsobem.

4.16 V zájmu uspokojení výživových potřeb zvířat smějí být k výživě zvířat používány pouze produkty uvedené v příloze II části C oddílu 3 (minerály) a v části D bodech 1.1 (stopové prvky) a 1.2 (vitaminy, provitaminy a chemicky přesně definované látky s podobnými účinky).

4.17 ►M26 Pouze produkty uvedené v příloze II části D bodech 1.3 (enzymy), 1.4 (mikroorganismy), 1.5 (konzervanty), 1.6 (pojiva, protispékavé látky a srážedla), 1.7 (antioxidační látky), 1.8 (konzervační látky pro siláže) a oddílech 2 (určité produkty používané ve výživě zvířat) a 3 (prostředky nápomocné při zpracování krmiv) smějí být používány za účelem výživy zvířat u výše zmíněných kategorií. Ve výživě zvířat se nesmějí používat antibiotika, kokcidiostatika, léčebné látky, růstové stimulátory ani žádné jiné látky určené ke stimulaci růstu nebo produkce. ◄

4.18 Krmiva, krmné suroviny, krmné směsi, doplňkové látky v krmivech, prostředky nápomocné při zpracování a určité produkty používané ve výživě zvířat nesmějí být vyrobeny za pomoci geneticky modifikovaných organismů nebo jejich derivátů.

5. Prevence chorob a veterinární péče

5.1 V ekologickém chovu spočívá prevence chorob na následujících zásadách: a) vhodná volba plemen nebo kmenů (viz oddíl 3); b) používání takových chovatelských postupů, které odpovídají potřebám daného druhu, s cílem zvýšit odolnost zvířat vůči chorobám a předcházet infekcím; c) používání kvalitních krmiv spolu s pravidelným výběhem a přístupem na pastviny, což podporuje přirozenou imunitu zvířete; d) udržování vhodné intenzity chovu, aby se zabránilo nadměrnému počtu zvířat a tím způsobeným veterinárním problémům.

5.2 Výše uvedené zásady by měly omezit zdravotní problémy zvířat tak, aby bylo možné řešit veterinární otázky především v rámci prevence.

5.3 Pokud přes veškerá výše zmíněná preventivní opatření dojde k onemocnění nebo zranění zvířete, toto zvíře musí být okamžitě ošetřeno, a to v případě potřeby v izolaci a v prostorách k tomu přizpůsobených.

5.4 Používání veterinárních léčivých přípravků v ekologickém zemědělství se musí řídit následujícími zásadami: a) před chemicky syntetizovanými alopatickými veterinárními léčivými přípravky nebo před antibiotiky musí být dávána přednost fytoterapeutickým přípravkům (např. rostlinným výtažkům (kromě antibiotik), rostlinným trestím atd.), homeopatickým produktům (například látkám rostlinného, živočišného nebo minerálního původu), jakož i stopovým prvkům a látkám uvedeným v příloze II části C oddílu 3, a to za podmínky, že mají skutečný terapeutický účinek na daný živočišný druh i na daný stav, který je léčen; b) pokud se výše zmíněné přípravky ukáží jako neúčinné v léčbě choroby či zranění nebo jejich účinnost není pravděpodobná a pokud je léčba nutná k tomu, aby bylo zvíře ušetřeno bolesti nebo utrpení, je možné podat chemicky syntetizované alopatické veterinární léčivé přípravky nebo antibiotika, a to na zodpovědnost veterináře; c) používání chemicky syntetizovaných alopatických veterinárních léčivých přípravků nebo antibiotik k preventivní léčbě je zakázáno.

5.5 Kromě výše zmíněných zásad se použijí tato pravidla: a) je zakázáno používání látek určených ke stimulaci růstu nebo produkce (včetně antibiotik, kokcidiostatik a dalších umělých prostředků sloužících ke stimulaci růstu), jakož i používání hormonů nebo obdobných látek s cílem řízení reprodukce (například indukce nebo synchronizace říje) nebo za jinými účely. Je však možné podávat hormony jednotlivým zvířatům v rámci léčebné veterinární péče; b) je povolena veterinární péče poskytovaná zvířatům a ošetření budov, zařízení a vybavení, jež vyžadují vnitrostátní právní předpisy nebo právní předpisy Společenství, včetně použití veterinárních imunologických přípravků v situaci, kdy byl zjištěn výskyt choroby v konkrétní oblasti, v níž se nachází výrobní jednotka.

5.6 Kdykoliv mají být použity veterinární léčivé přípravky, je třeba jasně označit druh produktu (s upřesněním aktivních farmakologických látek), jakož i podrobnosti o diagnóze, dávkování, způsobu podávání, době léčby a zákonné ochranné lhůtě. Tyto informace musí být sděleny kontrolnímu orgánu nebo subjektu před tím, než budou tato zvířata nebo produkty z nich uvedena na trh jakožto zvířata nebo produkty z ekologické produkce. Léčená zvířata musí být jasně označena, a to jednotlivě v případě velkých zvířat a jednotlivě nebo po partiích v případě drůbeže a malých zvířat.

5.7 Ochranná lhůta mezi posledním podáním alopatického veterinárního léčivého přípravku zvířeti za normálních podmínek užívání a produkcí potravin z tohoto zvířete s odkazem na ekologickou produkci musí být dvojnásobně dlouhá oproti zákonné ochranné lhůtě a v případě, že zákonná ochranná lhůta není stanovena, činí čtyřicet osm hodin.

5.8 S výjimkou vakcinace, odstraňování parazitů a povinných eradikačních plánů zavedených členskými státy platí, že pokud je zvíře nebo skupina zvířat podrobena v jednom roce více než dvěma či maximálně třem léčbám s podáváním chemicky syntetizovaných alopatických veterinárních léčivých přípravků nebo antibiotik (nebo více než jedné léčbě v případě zvířat, jejichž produktivní životní cyklus je kratší než jeden rok), dotčená zvířata nebo produkty získané z těchto zvířat nemohou být prodávány jakožto produkty vyprodukované v souladu s tímto nařízením a zvířata musí být se souhlasem kontrolního orgánu nebo subjektu podrobena přechodným obdobím definovaným v oddílu 2 této přílohy.

6. Řízení chovu, přeprava a označování živočišných produktů

6.1 Postupy při chovu

6.1.1 Rozmnožování by v ekologickém chovu mělo být v zásadě založeno na přírodních metodách. Inseminace je přesto povolena. Jiné formy umělé nebo asistované reprodukce (například přenos embrya) jsou zakázány.

6.1.2 V ekologickém zemědělství se nesmí systematicky provádět operace, jako je připevňování gumových kroužků na ocasy ovcí, krácení ocasů, ořezávání zubů a zobáku nebo odnímání rohů. Nicméně některé z těchto operací mohou být povoleny kontrolním orgánem nebo subjektem z důvodů bezpečnosti (například odnětí rohů u mláďat) nebo pokud mají za cíl zlepšit zdraví, životní podmínky či hygienu zvířat. Tyto operace musí být prováděny v nejvhodnějším věku zvířat, kvalifikovaným personálem a s omezením utrpení zvířat na minimum.

6.1.3 Fyzická kastrace je v zájmu zajištění kvality produktů a zachování tradičních výrobních postupů(vepři, voli, kapouni atd.) povolena, ale jedině za podmínek uvedených v poslední větě bodu 6.1.2.

6.1.4 Je zakázáno nechávat zvířata přivázaná. Odchylně od této zásady může však kontrolní orgán nebo subjekt povolit tento postup v jednotlivých případech, pokud chovatel prokáže, že je to nutné pro bezpečnost nebo dobré životní podmínky zvířat, a pod podmínkou, že jsou zvířata přivazována jen na omezenou dobu.

6.1.5 Odchylně od ustanovení bodu 6.1.4 může být v budovách postavených před 24. srpnem 2000 přivazován skot, pokud je zajištěn pravidelný výběh a chov je v souladu s požadavky dobrých životních podmínek pro zvířata, včetně zajištění pohodlné podestýlky a individuálního zacházení. Tato odchylka, která musí být schválena kontrolním orgánem nebo subjektem, se použije po přechodnou dobu do 31. prosince 2010.

6.1.6 Na základě další odchylky může být skot v malých hospodářstvích přivazován, pokud jej není možno chovat ve skupinách, které by vyhovovaly jeho etologickým potřebám, a to za podmínky, že má alespoň dvakrát v týdnu zajištěn přístup na pastviny, venkovní oblasti volného pohybu nebo venkovní výběhy. Tato odchylka, která musí být schválena kontrolním orgánem nebo subjektem, se použije na hospodářství, která splňují požadavky vnitrostátních předpisů ohledně ekologické živočišné výroby použitelných do 24. srpna 2000, nebo pokud neexistují, soukromoprávních norem přijímaných či uznávaných členskými státy.

6.1.7 Nejpozději do 31. prosince 2006 předloží Komise zprávu o provádění ustanovení bodu 6.1.5.

6.1.8 Pokud jsou zvířata chována ve skupinách, velikost skupiny musí záviset na vývojovém stádiu a na etologických potřebách daného druhu. Je zakázáno chovat zvířata za podmínek nebo s použitím výživy, které by mohly způsobit chudokrevnost.

6.1.9 Pokud jde o drůbež, minimální věk při porážce činí: 81 dní u kuřat, 150 dní u kapounů, 49 dní u kachen pekingských, 70 dní u samiček kachny pižmové, 84 dní u samečků kachny pižmové, 92 dní u kachen křížených mulard, 94 dní u perliček, 140 dní u krůt a hus na pečení. V případě, že výrobci nepoužívají tato pravidla minimálního věku při porážce, musí volit kmeny s pomalým růstem.

6.2 Přeprava

6.2.1 Přeprava zvířat musí být prováděna tak, aby se v souladu s platnými vnitrostátními předpisy nebo předpisy Společenství omezil stres způsobovaný zvířatům. Nakládka i vykládka musí být prováděny opatrně a bez použití jakékoliv elektrické stimulace k nucení zvířat. Používání jakýchkoliv alopatických trankvilizérů před a v době přepravy je zakázáno.

6.2.2 V době před porážkou a ve chvíli porážky musí být se zvířaty jednáno tak, aby se jejich stres omezil na minimum.

6.3 Označování živočišných produktů

6.3.1 Označování zvířat a produktů z nich musí být zajištěno na všech stupních produkce, přípravy, přepravy a uvedení na trh.

7. Statková hnojiva

7.1 Celkové množství statkových hnojiv, jak jsou definována ve směrnici 91/676/EHS ( 22 ), použitých v hospodářství nesmí přesáhnout 170 kg dusíku ročně na hektar zemědělsky využité půdy, což je množství stanovené v příloze III výše zmíněné směrnice. V případě potřeby se v zájmu zamezení překročení výše zmíněné mezní hodnoty sníží intenzita chovu.

7.2 Pro účely určení vhodné intenzity chovu stanoví příslušné orgány členských států počty zvířat odpovídající hodnotě 170 kg dusíku ročně na hektar zemědělsky využité půdy pro jednotlivé kategorie hospodářských zvířat, přičemž orientační hodnoty jsou uvedeny v příloze VII.

7.3 Členské státy sdělí Komisi a ostatním členským státům veškeré odchylky od uvedených hodnot a rovněž důvody, které je k takovým změnám vedly. Tento požadavek se týká výhradně výpočtu maximálního počtu zvířat za účelem zajištění toho, aby mezní hodnota 170 kg dusíku ze statkových hnojiv na hektar a rok nebyla překročena. Netýká se hodnot intenzity chovu z hlediska zdraví a dobrých životních podmínek zvířat stanovených v oddílu 8 a v příloze VIII.

7.4 Ekologická hospodářství mohou navázat spolupráci ►M22 výhradně ◄ s jinými hospodářstvími nebo podniky, které vyhovují ustanovením tohoto nařízení, za účelem rozmetání přebytečných statkových hnojiv z ekologické produkce. Mezní hodnota 170 kg dusíku ze statkových hnojiv ročně na hektar zemědělsky využité půdy bude vypočtena na základě všech jednotek ekologického zemědělství, které se účastní této spolupráce.

7.5 Členské státy mohou stanovit nižší mezní hodnoty než hodnoty stanovené v bodech 7.1 až 7.4 se zohledněním vlastností dané plochy, použití dalších dusíkatých hnojiv a zásobování plodin dusíkem z půdy.

7.6 Zařízení určená ke skladování statkových hnojiv musí být schopná zabránit znečištění vody přímým vypouštěním nebo odtékáním a prosakováním do půdy.

7.7 V zájmu správného hospodaření s hnojivy musí být kapacita zařízení určených ke skladování statkových hnojiv větší než kapacita potřebná v nejdelším období roku, během něhož je používání hnojiva nevhodné (podle pravidel správné zemědělské praxe definovaných členskými státy) nebo je zakázáno, a sice v případech, kdy se výrobní jednotka nachází v oblasti označené za citlivou na dusičnany.

8. Venkovní oblasti volného pohybu a chovatelské budovy

8.1 Obecné zásady

8.1.1 Podmínky ustájení zvířat musí odpovídat fyziologickým a etologickým potřebám zvířat (např. potřebám volnosti pohybu a pohodlí). Zvířata musí mít zajištěn jednoduchý přístup k výživě a k vodě. Tepelná izolace, vytápění a větrání budov musí zajistit, aby se proudění vzduchu, prašnost, teplota, relativní vlhkost vzduchu a koncentrace plynů udržovaly v rozmezí, které není pro zvířata škodlivé. Budova musí dovolovat hojný přístup přirozeného větrání a denního světla.

8.1.2 Venkovní oblasti volného pohybu a venkovní výběhy musí v případě potřeby v závislosti na místních klimatických podmínkách a na daném plemeni poskytovat dostatečnou ochranu před deštěm, větrem, sluncem a extrémními teplotami.

8.2 Intenzita chovu a opatření proti nadměrnému spásání

8.2.1 Ustajovací prostory nejsou povinné v oblastech s příhodnými klimatickými podmínkami, které zvířatům umožňují žít venku.

8.2.2 Intenzita chovu v budovách musí zajišťovat pohodlí zvířat, především v závislosti na jejich druhu, plemeni a věku. Musí rovněž zohledňovat etologické potřeby zvířat, které závisejí především na velikosti skupiny a na pohlaví zvířat. Optimální intenzita chovu je taková, která zajišťuje zvířatům dobré životní podmínky, a to tak, že jim poskytuje dostatečný prostor k tomu, aby mohla pobývat přirozeně vstoje, aby si mohla jednoduše lehnout, otáčet se, provádět očistu, pobývat ve všech přirozených polohách a provádět všechny přirozené pohyby jako například protáhnout se a zatřepat křídly.

8.2.3 Minimální rozloha stájí a volných výběhů, jakož i jiné parametry prostor, určených pro různé druhy a kategorie zvířat, jsou stanoveny v příloze VIII.

8.2.4 Intenzita chovu na pastvách, dalších travnatých plochách, vřesovištích, mokřadech a jiných přírodních nebo částečně přírodních stanovištích musí být dostatečně nízká, aby nedocházelo k udusání půdy a nadměrnému spásání vegetace.

8.2.5 Stáje, kotce, zařízení a potřeby musí být řádně čištěny a dezinfikovány, aby se zabránilo přenosu infekce a usídlení patogenních organismů. Pouze produkty vyjmenované v příloze II části E mohou být použity k čištění a dezinfekci chovatelských budov a zařízení. Trus, moč a nespotřebované nebo vysypané či vylité krmivo musí být odstraňovány co nejčastěji, aby se omezil na minimum zápach a aby pachem nebyli přitahováni hlodavci nebo mouchy. K hubení hmyzu a jiných škodlivých organismů v budovách a jiných zařízeních, kde jsou ustájena zvířata, mohou být použity pouze produkty vyjmenované v příloze II části B oddílu 2.

8.3 Savci

8.3.1 S výhradou ustanovení bodu 5.3 musí mít všichni savci přístup na pastvinu, venkovní oblast volného pohybu nebo venkovní výběh, který může být částečně zastřešen, a musí mít přístup do těchto míst, pokud to jejich fyziologický stav, povětrnostní podmínky a stav půdy dovolují, s výjimkou případů, kdy to zakazují předpisy Společenství nebo členských států ohledně specifických veterinárních otázek. Býložravci musí mít přístup na pastvinu, kdykoliv to podmínky umožňují.

8.3.2 Pokud mají býložravci přístup na pastviny v období pastvy a pokud zařízení na přezimování umožňují zvířatům volnost pohybu, je možno se odchýlit od povinnosti umožnit přístup na venkovní oblasti volného pohybu nebo venkovní výběhy v zimních měsících.

8.3.3 Nehledě na poslední větu bodu 8.3.1 musí mít býci starší jednoho roku přístup na pastvinu nebo na venkovní oblast volného pohybu či venkovní výběh.

8.3.4 Odchylně od bodu 8.3.1 může závěrečná fáze výkrmu skotu, prasat a ovcí na maso probíhat ve vnitřních prostorách, pokud ovšem doba strávená uvnitř nepřesahuje pětinu jejich života a každopádně není delší než tři měsíce.

8.3.5 Podlahy chovatelských budov musí být hladké, ale nesmějí být kluzké. Nejméně polovina celkové plochy podlahy musí být pevná a nemůže tedy sestávat z roštové podlážky nebo mřížové konstrukce.

8.3.6 Chovatelské budovy musí být vybaveny pohodlným, čistým a suchým prostorem na spaní/odpočinek o dostatečné rozloze, který je tvořen pevnou konstrukcí bez roštů. Prostor k odpočinku musí být vybaven dostatečně velkým suchým místem ke spaní, které je pokryto podestýlkou. Podestýlka musí sestávat ze slámy nebo jiného vhodného přírodního materiálu. Podestýlka může být vylepšena a obohacena o veškeré minerální produkty povolené v ekologickém zemědělství k použití jakožto hnojiva podle přílohy II části A.

8.3.7 Pokud se týká chovu telat, počínaje 24. srpnem 2000 musí veškerá hospodářství bez odchylky dodržovat směrnici Rady 91/629/EHS ( 23 ), kterou se stanoví minimální požadavky pro ochranu telat. Ustájení telat starších jednoho týdne v jednotlivých boxech je zakázáno.

8.3.8 Pokud jde o chov prasat, počínaje 24. srpnem 2000 musí veškerá hospodářství dodržovat směrnici Rady 91/630/EHS ( 24 ), kterou se stanoví minimální požadavky pro ochranu prasat. Prasnice musí být ovšem chovány ve skupinách, kromě období konce březosti a období kojení. Selata nesmějí být ustájena na etážových plošinách nebo v klecích. Oblasti volného pohybu musí zvířatům umožňovat vykonávat svou potřebu a rýt. Pro účely rytí mohou být použity různé substráty.

8.4 Drůbež

8.4.1 Drůbež musí být chována volně a nesmí být držena v klecích.

8.4.2 V zájmu zajištění dobrých životních podmínek nebo vyhovění hygienickým podmínkám musí mít vodní ptactvo přístup k tekoucí vodě, rybníku nebo jezeru vždy, kdy to povětrnostní podmínky dovolují.

8.4.3 Budovy pro všechnu drůbež musí splňovat následující minimální podmínky: — nejméně třetina plochy musí být pevná, nesmí tedy sestávat z roštových nebo mřížových konstrukcí, a musí být pokryta stelivem, jako je např. sláma, dřevěné hobliny, písek nebo rašelina, — v drůbežárně pro nosnice musí dostatečně velká část podlahové plochy přístupná slepicím sloužit jako sběrné místo pro trus, — budovy musí být vybaveny hřady, jejichž počet a rozměry jsou uzpůsobeny velikosti skupiny a rozměrům ptáků podle ustanovení přílohy VIII, — musí být vybaveny vstupními a výstupními otvory odpovídajících rozměrů o celkové délce nejméně 4 m na 100 m2 plochy budovy pro ptáky, — v jedné drůbežárně nesmí být ustájeno více než — 4 800 kuřat, 3 000 nosnic, 5 200 perliček, 4 000 kachen pižmových či pekingských nebo 3 200 samců těchto druhů nebo jiných kachen, 2 500 kapounů, hus nebo krůt, — celková užitná plocha drůbežáren pro drůbež na maso je nejvýše 1 600 m2 v rámci jedné výrobní jednotky.

8.4.4 V případě nosnic může být denní světlo doplněno o umělé s cílem zajištění maximálně šestnácti hodin světla denně, přičemž musí být zajištěna souvislá doba nočního klidu bez umělého světla o délce nejméně osmi hodin.

8.4.5 Drůbež musí mít přístup do venkovního výběhu, kdykoliv to povětrnostní podmínky umožňují a (vždy, kdy je to možné) nejméně po dobu odpovídající třetině jejího života. Tyto venkovní výběhy musí být převážně pokryty vegetací, musí být vybaveny ochrannými zařízeními a musí umožnit drůbeži snadný přístup k žlabům s vodou a krmivem v dostatečném množství.

8.4.6 Z hygienických důvodů musí být v době mezi dvěma výrobními cykly chované drůbeže budovy vyprázdněny od veškerých zvířat. Během této doby musí být budovy a zařízení vyčištěny a vydezinfikovány. Kromě toho na konci každého výrobního cyklu musí být výběhy ponechány prázdné, aby se umožnil opětný růst vegetace, a taktéž z hygienických důvodů. Dobu, po niž musí být výběhy prázdné, stanoví členské státy a své rozhodnutí sdělí Komisi a ostatním členským státům. Tyto požadavky se nevztahují na drůbež, jež je chována v malém počtu, není chována na výbězích a může se volně pohybovat po celý den.

8.5 Obecná odchylka týkající se ustájení zvířat

8.5.1 Odchylně od ustanovení bodů 8.3.1, 8.4.2, 8.4.3 a 8.4.5 a od údajů o intenzitě chovu stanovených v příloze VIII mohou příslušné orgány členských států povolit odchylky od požadavků obsažených v těchto bodech a v příloze VIII po přechodnou dobu do 31. prosince 2010. Tato odchylka se může použít pouze na hospodářství s živočišnou výrobou, jejichž stávající budovy byly postaveny před 24. srpnem 1999, a to za podmínky, že tyto budovy sloužící k ustájení zvířat jsou v souladu s vnitrostátními předpisy v oblasti ekologického chovu platnými před tímto datem, nebo pokud neexistují, se soukromoprávními normami přijímanými či uznávanými členskými státy.

8.5.2 Hospodářské subjekty, které tuto odchylku využijí, musí předložit kontrolnímu orgánu nebo subjektu plán obsahující opatření, jež zajistí dodržení ustanovení tohoto nařízení na konci období odchylky.

8.5.3 Komise předloží do 31. prosince 2006 zprávu o provádění ustanovení uvedených v bodě 8.5.1.

C. VČELAŘSTVÍ A VČELAŘSKÉ PRODUKTY

1. Obecné zásady

1.1 Včelařství je důležitou činností, která přispívá k ochraně životního prostředí a k zemědělsko-lesnické produkci díky opylování.

1.2 Kvalifikace včelařských produktů jako produktů pocházejících z ekologické produkce úzce závisí jak na vlastnostech použitého ošetření úlů, tak na kvalitě životního prostředí. Tato kvalifikace závisí rovněž na podmínkách získávání, zpracování a skladování včelařských produktů.

1.3 Pokud jeden hospodářský subjekt provozuje více včelařských jednotek v jedné oblasti, všechny tyto jednotky musí být v souladu s ustanoveními tohoto nařízení. Odchylně od této zásady může hospodářský subjekt provozovat jednotky, které nejsou v souladu s tímto nařízením, pokud tyto odpovídají všem jeho ustanovením s výjimkou ustanovení bodu 4.2 ohledně umístění včelínů. V takovém případě nemůže být produkt prodáván s odkazem na ekologickou metodu produkce.

2. Přechodné období

2.1 Včelařské produkty mohou být prodávány s odkazem na ekologickou metodu produkce, pouze pokud ustanovení tohoto nařízení byla dodržována nejméně po dobu jednoho roku. V průběhu přechodného období musí být vyměněn vosk v souladu s ustanoveními bodu 8.3.

3. Původ včel

3.1 Při výběru druhů je třeba brát v úvahu schopnost zvířat přizpůsobit se místním podmínkám, jejich životaschopnost a jejich odolnost vůči chorobám. Přednost má užívání evropských druhů Apis mellifera a jejich místních ekotypů.

3.2 Včelíny musí být vytvářeny rozdělováním včelstev nebo nákupem rojů či úlů pocházejících z jednotek vyhovujících ustanovením tohoto nařízení.

3.3 Na základě první odchylky mohou s výhradou předchozího souhlasu kontrolního orgánu nebo subjektu stávající včelíny ve výrobní jednotce, které nevyhovují ustanovením tohoto nařízení, přejít na ekologickou metodu produkce.

3.4 Na základě druhé odchylky je možné kupovat samostatné roje od včelařů, kteří neprodukují v souladu s tímto nařízením, po přechodnou dobu do 24. srpna 2002 s výhradou přechodného období.

3.5 Na základě třetí odchylky povolí kontrolní orgán nebo subjekt přestavbu včelínů, jestliže včelíny vyhovující ustanovením tohoto nařízení nejsou k dispozici, v případě vysoké úmrtnosti zvířat způsobené chorobami nebo katastrofami, s výhradou přechodného období.

3.6 Na základě čtvrté odchylky může být s cílem obnovy včelína do jednotky s ekologickou produkcí včleněno ročně 10 % včelích královen a rojů nevyhovujících ustanovením tohoto nařízení za podmínky, že tyto včelí královny a roje budou umístěny do úlů, jejichž plásty nebo podkladové plásty pocházejí z jednotek s ekologickou produkcí. V takovém případě se přechodné období neuplatňuje.

4. Umístění včelínů

4.1 Členské státy mohou určit oblasti nebo území, kde není možné provozovat včelařství podle tohoto nařízení. Včelaři musí poskytnout kontrolnímu orgánu nebo subjektu mapu v přiměřeném měřítku s vyznačením umístění včelínů, jak je uvedeno v příloze III části A1 bodě 2 první odrážce. V případě, že tyto oblasti nejsou označeny, musí včelař dodat kontrolnímu orgánu nebo subjektu náležitou dokumentaci a doklady včetně případných rozborů, aby prokázal, že oblasti přístupné jeho včelstvům vyhovují podmínkám stanoveným v tomto nařízení.

4.2 Umístění včelínů musí: a) zaručovat dostatek přírodního nektaru, medovice a pylu pro včely a přístup k vodě; b) být takové, aby se v okruhu 3 kilometrů zdroje nektaru a pylu skládaly převážně z plodin produkovaných ekologickou metodou produkce nebo z přirozené vegetace v souladu s ustanoveními článku 6 a přílohy I tohoto nařízení a z plodin, které se neřídí ustanoveními tohoto nařízení, avšak jsou ošetřovány metodami s malým dopadem na životní prostředí, jako jsou například metody uvedené v programech vypracovaných na základě nařízení (EHS) č. 2078/92 ( 25 ), které nemohou podstatně ovlivnit kvalifikaci včelařských produktů jako produktů z ekologické produkce; c) zajišťovat dostatečnou vzdálenost od všech zdrojů nezemědělské produkce, které by mohly způsobovat znečištění, např.: městská centra, dálnice, průmyslové oblasti, skládky, spalovny odpadů atd. Kontrolní orgány nebo subjekty učiní opatření, která zajistí splnění tohoto požadavku. Výše zmíněné požadavky se nevztahují na oblasti, v nichž neprobíhá doba květu, nebo na období zimního spánku včel.

5. Výživa

5.1 Na konci produkčního období musí být v úlech ponechány dostatečné zásoby medu a pylu pro přezimování.

5.2 Umělá výživa včelstev je povolena, pokud je přežití úlů ohroženo extrémními klimatickými podmínkami. Umělá výživa musí sestávat z medu z ekologické produkce, a to přednostně z téže výrobní jednotky.

5.3 Na základě první odchylky od bodu 5.2 mohou příslušné orgány členských států pro umělou výživu povolit použití cukrového sirupu nebo melasy z ekologické produkce namísto medu z ekologické produkce, zvláště pokud vlivem klimatických podmínek dochází ke krystalizaci medu.

5.4 Na základě druhé odchylky může kontrolní orgán nebo subjekt po přechodnou dobu do 24. srpna 2002 povolit k umělé výživě cukrový sirup, melasu a med, na které se nevztahuje toto nařízení.

5.5 Do záznamů o včelínech se o použití umělé výživy zapisují tyto informace: druh produktu, data, množství a úly, v nichž byla umělá výživa použita.

5.6 Ve včelařství provozovaném v souladu s tímto nařízením se nesmějí používat jiné produkty než produkty uvedené v bodech 5.1 až 5.4.

5.7 Umělá výživa se může použít pouze v období mezi poslední snůškou medu a patnácti dny před začátkem dalšího období produkce nektaru nebo medovice.

6. Prevence chorob a veterinární péče

6.1 Prevence chorob ve včelařství spočívá na následujících zásadách: a) výběr vhodných odolných plemen; b) používání postupů, které podporují odolnost vůči chorobám a prevenci infekcí, jako např. pravidelná výměna královen, systematická kontrola úlů s cílem odhalení zdravotních anomálií, kontrola samčího plodiště v úlech, pravidelná dezinfekce materiálů a vybavení, zničení kontaminovaného materiá