2012O0027 — CS — 01.01.2014 — 001.001

Tento dokument je třeba brát jako dokumentační nástroj a instituce nenesou jakoukoli odpovědnost za jeho obsah

►B OBECNÉ ZÁSADY EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY ze dne 5. prosince 2012 o transevropském expresním automatizovaném systému zúčtování plateb v reálném čase (TARGET2) (přepracované znění) (ECB/2012/27) (2013/47/EU) (Úř. věst. L 030, 30.1.2013, p.1)

Ve znění:









▼B

OBECNÉ ZÁSADY EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY

ze dne 5. prosince 2012

o transevropském expresním automatizovaném systému zúčtování plateb v reálném čase (TARGET2)

(přepracované znění)

(ECB/2012/27)

(2013/47/EU)







RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 127 odst. 2 první a čtvrtou odrážku této smlouvy, s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 3.1 a články 17, 18 a 22 tohoto statutu, vzhledem k těmto důvodům: (1) Obecné zásady ECB/2007/2 ze dne 26. dubna 2007 o transevropském expresním automatizovaném systému zúčtování plateb v reálném čase (TARGET2) ( 1 ) byly již několikrát změněny. Vzhledem k tomu, že je nyní třeba provést další změny za účelem začlenění úpravy, která byla doposud obsažena ve vnitřních předpisech Eurosystému, a za účelem doplnění nezbytných definic, jakož i ustanovení týkajících se nepoužitelnosti sankcí na banky mimo Unii, poskytování informací v souvislosti s pozastavením nebo ukončením přístupu k operacím měnové politiky a následků takového pozastavení či ukončení, měly by být tyto obecné zásady v zájmu srozumitelnosti a transparentnosti přepracovány. (2) TARGET2 má decentralizovanou strukturu spočívající ve vzájemném propojení národních systémů zúčtování jednotlivých plateb v reálném čase (RTGS) a platebního mechanismu ECB. (3) Hlavním znakem systému TARGET2 je jednotná technická platforma s názvem Jednotná sdílená platforma (Single Shared Platform – SSP). TARGET2 je právně strukturován jako soubor platebních systémů, přičemž systémy, které jsou součástí TARGET2, jsou s určitými výjimkami v případě omezení vyplývajících z vnitrostátních právních předpisů v nejvyšší možné míře harmonizovány. (4) Jsou dány tři různé úrovně řízení TARGET2. Úroveň 1 (Rada guvernérů) má ve vztahu k TARGET2 nejvyšší pravomoc a zabezpečuje jeho veřejnou funkci. Úroveň 2 (centrální banky Eurosystému) má ve vztahu k TARGET2 subsidiární pravomoc, zatímco úroveň 3 (národní centrální banky poskytující SSP) vytváří a provozuje SSP ve prospěch Eurosystému. (5) Evropská centrální banka (ECB) jménem Eurosystému uzavírá s poskytovatelem síťových služeb, kterého určí Rada guvernérů, rámcovou smlouvu, jež vymezuje hlavní zásady pro poskytování síťových služeb účastníkům včetně stanovení cen, jakož i dohodu o zachovávání mlčenlivosti. (6) TARGET2 má zcela zásadní význam pro plnění některých základních úkolů Eurosystému, tj. k provádění měnové politiky a podpoře plynulého fungování platebních systémů, vzhledem k těmto důvodům: PŘIJALA TYTO OBECNÉ ZÁSADY:







ODDÍL I

OBECNÁ USTANOVENÍ

Článek 1

Předmět a oblast působnosti

1. Prostřednictvím TARGET2 dochází k zúčtování jednotlivých plateb v euru v reálném čase s vypořádáním v penězích centrální banky. TARGET2 je vytvořen a funguje na základě SSP, jejímž prostřednictvím se shodným technickým způsobem zadávají a zpracovávají všechny platební příkazy a nakonec i přijímají platby.

2. TARGET2 je právně strukturován jako soubor systémů RTGS.

Článek 2

Definice

Pro účely těchto obecných zásad se rozumí:

1) „jednotnou sdílenou platformou (SSP)“ infrastruktura jednotné technické platformy, kterou poskytují národní centrální banky poskytující SSP;

2) „systémem, který je součástí TARGET2“ systém RTGS provozovaný centrální bankou Eurosystému, který tvoří součást TARGET2;

3) „centrální bankou“ centrální banka Eurosystému a/nebo připojená národní centrální banka;

4) „národními centrálními bankami poskytujícími SSP“ Deutsche Bundesbank, Banque de France a Banca d’Italia jakožto centrální banky, které vytvářejí a provozují SSP ve prospěch Eurosystému;

▼M1

5) „poskytovatelem síťových služeb“ poskytovatel přípojky počítačové sítě pro účely zadávání platebních zpráv v rámci TARGET2. Přípojky počítačové sítě jsou poskytovány prostřednictvím systému SWIFT a pro účely interní komunikace v rámci Eurosystému dále prostřednictvím služby CoreNet;

▼B

6) „účastníkem“ nebo „přímým účastníkem“ subjekt, který má u centrální banky Eurosystému alespoň jeden účet PM;

7) „centrální bankou Eurosystému“ ECB nebo národní centrální banka eurozóny;

8) „platebním modulem (PM)“ modul SSP, v němž se zúčtovávají platby účastníků TARGET2 na účtech PM;

9) „účtem PM“ účet, který má účastník TARGET2 v platebním modulu u centrální banky Eurosystému a který je pro tohoto účastníka TARGET2 nezbytný k: a) zadávání platebních příkazů či přijímání plateb prostřednictvím TARGET2 a b) vypořádání těchto plateb s touto centrální bankou Eurosystému;

10) „národní centrální bankou eurozóny“ národní centrální banka členského státu, jehož měnou je euro;

11) „identifikačním kódem podniku (kódem BIC)“ kód definovaný podle standardu ISO č. 9362;

12) „adresovatelným držitelem kódu BIC“ subjekt, který: a) má identifikační kód podniku (kód BIC); b) není uznán jako nepřímý účastník; c) je korespondentem nebo klientem přímého účastníka anebo pobočkou přímého či nepřímého účastníka a prostřednictvím přímého účastníka může do systému, který je součástí TARGET2, zadávat platební příkazy a přijímat z tohoto systému platby;

13) „nepřímým účastníkem“ úvěrová instituce usazená v Evropském hospodářském prostoru (EHP), která s přímým účastníkem uzavřela dohodu o zadávání platebních příkazů a přijímání plateb prostřednictvím účtu PM tohoto přímého účastníka a která byla jako nepřímý účastník uznána systémem, který je součástí TARGET2;

14) „pobočkou“ pobočka ve smyslu čl. 4 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu ( 2 ), jak byl proveden ve vnitrostátním právu;

15) „obchodním dnem“ den, kdy je TARGET2 otevřen pro účely zúčtování platebních příkazů, jak je uvedeno v dodatku V přílohy II;

16) „certifikačními orgány“ jedna nebo více národních centrálních bank pověřených Radou guvernérů, aby jménem Eurosystému vydávaly, spravovaly, rušily a obnovovaly elektronické certifikáty;

17) „elektronickým certifikátem“ či „certifikátem“ elektronický soubor vydaný certifikačními orgány, který spojuje veřejný klíč s určitou totožností a který se používá k následujícím účelům: k ověření, že veřejný klíč patří určité osobě, k ověření totožnosti držitele, ke kontrole podpisu této osoby či k šifrování zpráv adresovaných této osobě. Certifikáty se uchovávají na fyzických zařízeních, jako je např. čipová karta či USB disk, a odkazy na certifikáty zahrnují tato fyzická zařízení. Certifikáty mají rozhodující význam v procesu ověřování totožnosti účastníků, kteří vstupují do TARGET2 prostřednictvím internetu a kteří podávají platební nebo řídící zprávy,

18) „držitelem certifikátu“ určitá osoba označená jménem, jejíž totožnost účastník TARGET2 určil a kterou označil za osobu, která je oprávněná mít internetový přístup k účtu tohoto účastníka v TARGET2. Žádost účastníka TARGET2 o certifikáty byla ověřena národní centrální bankou země daného účastníka a předána certifikačním orgánům, které poté vydaly certifikáty spojující veřejný klíč s údaji, jež identifikují tohoto účastníka;

19) „připojenou centrální bankou“ národní centrální banka, která není národní centrální bankou eurozóny a která je k TARGET2 připojena na základě zvláštní dohody;

20) „skupinou AL“ skupina složená z členů skupiny agregované likvidity (AL), kteří používají režim AL;

21) „členem skupiny AL“ účastník TARGET2, který splňuje podmínky pro užívání režimu AL a který uzavřel dohodu AL;

22) „dohodou AL“ mnohostranná dohoda o agregované likviditě uzavřená členy skupiny AL a příslušnými národními centrálními bankami AL pro účely režimu AL;

23) „národní centrální bankou AL“ národní centrální banka eurozóny, která je stranou dohody AL a která jedná jako protistrana členů skupiny AL, jež se účastní v jejím systému, který je součástí TARGET2;

24) „režimem AL“ agregace disponibilní likvidity na účtech PM;

25) „disponibilní likviditou“ kladný zůstatek na účtu PM účastníka TARGET2 a, připadá-li to v úvahu, vnitrodenní úvěr poskytnutý ve vztahu k tomuto účtu příslušnou centrální bankou Eurosystému;

26) „vnitrodenním úvěrem“ úvěr poskytnutý na období kratší než jeden obchodní den;

27) „správcem skupiny AL“ člen skupiny AL, kterého ostatní členové skupiny AL jmenují, aby spravoval disponibilní likviditu v rámci skupiny AL během obchodního dne;

28) „mezní zápůjční sazbou“ úroková sazba platná pro mezní zápůjční facilitu;

29) „mezní zápůjční facilitou“ stálá facilita Eurosystému, kterou mohou protistrany využít k získání úvěru přes noc od národní centrální banky za předem stanovenou mezní zápůjční sazbu;

30) „zúčtovací bankou“ účastník, jehož účet nebo podúčet PM je využíván k zúčtování převodních příkazů zadaných přidruženým systémem prostřednictvím rozhraní přidruženého systému;

31) „přidruženým systémem“ systém, který je spravován subjektem usazeným v EHP, jenž podléhá dohledu nebo dozoru příslušného orgánu a splňuje požadavky dozoru, pokud jde o umístění infrastruktury sloužící k poskytování služeb v eurech, tak jak jsou tyto požadavky v aktuálním znění zveřejněny na internetových stránkách ECB ( 3 ); v tomto systému dochází k výměně nebo vzájemnému zúčtování plateb či finančních nástrojů, přičemž související peněžní závazky se vypořádají v TARGET2 v souladu s těmito obecnými zásadami a dvoustranným ujednáním mezi přidruženým systémem a příslušnou centrální bankou Eurosystému;

32) „rozhraním přidruženého systému“ technické zařízení, které přidruženému systému umožňuje využívat řadu zvláštních předem vymezených služeb pro zadávání a zúčtování převodních příkazů přidruženého systému; využívat je může i národní centrální banka eurozóny, a to k vypořádání peněžních operací vyplývajících z vkladů a výběrů peněžních prostředků;

33) „plátcem“ účastník TARGET2, z jehož účtu PM bude v důsledku zúčtování platebního příkazu odepsána určitá částka;

34) „příjemcem“ účastník TARGET2, na jehož účet PM bude v důsledku zúčtování platebního příkazu připsána určitá částka;

35) „jednotnými podmínkami“ podmínky upravené v přílohách II a V;

36) „základními službami TARGET2“ zpracování platebních příkazů v systémech, které jsou součástí TARGET2, zúčtování transakcí souvisejících s přidruženým systémem a funkce sdružování likvidity;

37) „domácím účtem“ účet, který národní centrální banka eurozóny zřídila mimo PM pro subjekt, který je způsobilý stát se nepřímým účastníkem;

38) „přechodným obdobím“ ve vztahu k jednotlivým centrálním bankám Eurosystému období v délce čtyř let od okamžiku přechodu centrální banky Eurosystému na SSP, nerozhodne-li Rada guvernérů v jednotlivých případech jinak ve vztahu k určitým znakům či službám;

39) „řídící národní centrální bankou“ národní centrální banka AL systému, který je součástí TARGET2, jehož se správce skupiny AL účastní;

40) „rozhodnou událostí pro vymáhání“ ve vztahu ke členovi skupiny AL: a) jakýkoli případ porušení povinnosti uvedený v čl. 34 odst. 1 přílohy II; b) jakýkoli jiný případ porušení povinnosti nebo jiná událost ve smyslu čl. 34 odst. 2 přílohy II, v souvislosti s nimiž centrální banka s přihlédnutím k závažnosti porušení povinnosti či skutečnosti rozhodla, že by mělo být realizováno zástavní právo podle článku 25b této přílohy, že by mělo být realizováno zajištění podle článku 25c této přílohy nebo by měly být započteny pohledávky podle článku 26 této přílohy, nebo c) jakékoli rozhodnutí o pozastavení či ukončení přístupu k vnitrodennímu úvěru;

41) „rozhraním účastníka“ technické zařízení, které přímým účastníkům umožňuje zadávat a zúčtovávat platební příkazy prostřednictvím služeb nabízených v rámci PM;

42) „internetovým přístupem“ se rozumí, že účastník si zvolil účet PM, k němuž má přístup pouze prostřednictvím internetu, a že podává platební a řídící zprávy do TARGET2 za použití internetu;

43) „úpadkovým řízením“ úpadkové řízení ve smyslu čl. 2 písm. j) směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/26/ES ze dne 19. května 1998 o neodvolatelnosti zúčtování v platebních systémech a v systémech vypořádání obchodů s cennými papíry ( 4 );

44) „informačním a kontrolním modulem (ICM)“ modul SSP, jenž účastníkům umožňuje získávat on-line informace a zadávat příkazy k převodu likvidity, spravovat likviditu a v nouzových situacích zadávat záložní platební příkazy;

45) „koordinátorem TARGET2“ osoba, kterou jmenuje ECB k zajištění běžného provozního řízení TARGET2, ke správě a koordinaci činnosti v případě výjimečné situace a ke koordinaci šíření informací účastníkům;

46) „správcem zúčtování v TARGET2“ osoba jmenovaná centrální bankou Eurosystému, aby dohlížela na provoz příslušného systému, který je součástí TARGET2;

47) „krizovým manažerem TARGET2“ osoba jmenovaná centrální bankou Eurosystému, aby jménem centrální banky Eurosystému řešila selhání SSP nebo výjimečné vnější události;

48) „technickou poruchou TARGET2“ jakýkoli problém, závada nebo selhání technické infrastruktury nebo počítačových systémů SSP či síťových připojení, které se SSP souvisejí, nebo jakákoli jiná událost, která znemožňuje provádět a dokončit zpracování plateb v příslušném systému, který je součástí TARGET2, v týž den;

49) „nezúčtovaným platebním příkazem“ platební příkaz, který není zúčtován v týž obchodní den, kdy byl přijat;

50) „zúčtováním mezi systémy“ zúčtování debetních převodních příkazů, na jejichž základě se provádějí platby mezi zúčtovací bankou jednoho přidruženého systému, který používá zúčtovací postup č. 6, a zúčtovací bankou jiného přidruženého systému, který používá zúčtovací postup č. 6, jak je uvedeno v příloze IV, v reálném čase;

51) „peněžním zúčtováním“ zúčtování bankovek a mincí;

▼M1

52) službou „CoreNet“ interní síťová služba Eurosystému, kterou poskytuje ECB a kterou centrální banky Eurosystému používají jako nouzovou síť pro přístup k SSP v případě, že systém SWIFT není k dispozici, a jako alternativní síť, kterou používají pro přístup k systému CRSS namísto systému SWIFT;

53) „systém klientských služeb (Customer-related services system, CRSS)“ poskytuje centrálním bankám Eurosystému základní a volitelné služby, tj. služby archivace a volitelné služby v oblasti fakturace, dotazů a hlášení a vztahů s klienty.

▼B

Článek 3

Systémy, které jsou součástí TARGET2

1. Každá centrální banka Eurosystému provozuje svůj vlastní systém, který je součástí TARGET2.

2. Každý systém, který je součástí TARGET2, je systémem takto označeným na základě příslušných vnitrostátních právních předpisů, kterými se provádí směrnice 98/26/ES.

3. Název systému, který je součástí TARGET2, tvoří pouze slova „TARGET2“ a název či zkratka příslušné centrální banky Eurosystému nebo členského státu této centrální banky Eurosystému. Systém ECB, který je součástí TARGET2, se nazývá TARGET2-ECB.

Článek 4

Připojení národních centrálních bank členských států, jejichž měnou není euro

Národní centrální banky členských států, jejichž měnou není euro se, mohou k TARGET2 připojit jen tehdy, pokud uzavřou dohodu s centrálními bankami Eurosystému. Tato dohoda stanoví, že připojené národní centrální banky budou dodržovat tyto obecné zásady s výhradou případných upřesnění a změn, na kterých se strany dohodnou.

Článek 5

Transakce v rámci ESCB

Transakce v rámci Evropského systému centrálních bank (ESCB) se zpracovávají prostřednictvím TARGET2, avšak s výjimkou plateb, které se na základě dvoustranné či vícestranné dohody centrálních bank případně zpracovávají prostřednictvím korespondentských účtů.

Článek 6

Zúčtování v rámci Eurosystému

1. Zúčtování plateb mezi účastníky různých systémů, které jsou součástí TARGET2, v rámci Eurosystému automaticky zakládá závazek centrální banky Eurosystému, která je centrální bankou plátce, vůči centrální bance Eurosystému, která je centrální bankou příjemce.

2. Všechny závazky v rámci Eurosystému, které vznikly v souladu s odstavcem 1, se automaticky sčítají a stávají se součástí jediného závazku ve vztahu ke každé centrální bance Eurosystému. Při každém zúčtování platby mezi účastníky různých systémů, které jsou součástí TARGET2, se jediný závazek příslušné centrální banky Eurosystému odpovídajícím způsobem upraví. Na konci obchodního dne je tento jediný závazek předmětem vícestranného započtení, z něhož vyplývá závazek či pohledávka jednotlivých národních centrálních bank eurozóny vůči ECB, jak je vymezeno v dohodě mezi centrálními bankami Eurosystému.

3. Každá národní centrální banka eurozóny vede účet, na němž zaznamenává svůj závazek či pohledávku vůči ECB, jež vyplývají ze zúčtování plateb mezi systémy, které jsou součástí TARGET2.

4. Pro každou národní centrální banku eurozóny vede ECB ve svém účetnictví účet, který zachycuje závazek či pohledávku dané národní centrální banky eurozóny vůči ECB ke konci daného dne.







ODDÍL II

ŘÍZENÍ

Článek 7

Úrovně řízení

1. Aniž by byl dotčen článek 8 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“), je řízení TARGET2 konstituováno jako trojúrovňové. Úkoly, jejichž plnění patří do pravomoci Rady guvernérů (úroveň 1), centrálních bank Eurosystému (úroveň 2) a národních centrálních bank poskytujících SSP (úroveň 3), jsou uvedeny v příloze I.

2. Rada guvernérů odpovídá za řízení, správu a kontrolu TARGET2. Úkoly, jež jsou zařazeny do úrovně 1, patří do výlučné pravomoci Rady guvernérů. Ve všech otázkách týkajících se TARGET2 napomáhá Radě guvernérů jako poradní orgán Výbor ESCB pro platební a zúčtovací systémy.

3. V souladu s článkem 12.1 třetím odstavcem statutu ESCB a v souladu s obecným rámcem vymezeným Radou guvernérů jsou centrální banky Eurosystému odpovědné za plnění úkolů zařazených do úrovně 2. Kromě úlohy poradního orgánu Výbor pro platební a zúčtovací systémy plní úkoly zařazené do úrovně 2. Připojené národní centrální banky se v otázkách souvisejících s úrovní 2 účastní bez hlasovacích práv. Národní centrální banky členských států, které nejsou centrálními bankami Eurosystému ani připojenými národními centrálními bankami, mají status pozorovatele pouze na úrovni 2.

4. Centrální banky Eurosystému upraví své vzájemné vztahy prostřednictvím příslušných dohod. V záležitostech souvisejících s těmito dohodami se rozhoduje prostou většinou, přičemž každá centrální banka Eurosystému má jeden hlas.

5. V souladu s článkem 12.1 třetím odstavcem statutu ESCB a v souladu s obecným rámcem vymezeným Radou guvernérů jsou národní centrální banky poskytující SSP odpovědné za plnění úkolů zařazených do úrovně 3.

6. Národní centrální banky poskytující SSP uzavřou s centrálními bankami Eurosystému dohodu o službách, které mají národní centrální banky poskytující SSP centrálním bankám Eurosystému poskytovat. Tato dohoda případně zahrnuje též připojené národní centrální banky.







ODDÍL III

PROVOZ TARGET2

Článek 8

Jednotné podmínky pro účast v TARGET2

1. Každá národní centrální banka eurozóny přijme opatření, kterými se provádějí jednotné podmínky. Tato opatření výlučně upravují vztah mezi příslušnou národní centrální bankou eurozóny a jejími účastníky, pokud jde o zpracování plateb v rámci PM. Účet PM je přístupný buď s využitím internetového přístupu, nebo prostřednictvím poskytovatele síťových služeb. Tyto dva způsoby přístupu k účtu PM se navzájem vylučují, účastník však může mít jeden nebo více účtů PM, z nichž každý může být přístupný buď prostřednictvím internetu, anebo prostřednictvím poskytovatele síťových služeb.

2. ECB přijme podmínky TARGET2-ECB tak, že provede přílohu II s tou výjimkou, že TARGET2-ECB poskytuje služby pouze subjektům zajišťujícím vzájemné zúčtování a vypořádání, včetně subjektů usazených mimo EHP za předpokladu, že podléhají dozoru příslušného orgánu a jejich přístup do TARGET2-ECB byl schválen Radou guvernérů.

3. Opatření, která přijaly centrální banky Eurosystému za účelem provedení jednotných podmínek, se zveřejňují.

4. Centrální banky Eurosystému mohou z důvodu omezení vyplývajících z vnitrostátních právních předpisů žádat o udělení výjimek z jednotných podmínek. Rada guvernérů tyto žádosti posoudí jednotlivě a v odůvodněných případech udělí výjimky.

5. ECB může s výhradou příslušné měnové dohody stanovit podmínky účasti v TARGET2 pro subjekty uvedené v čl. 4 odst. 2 písm. e) přílohy II.

6. Centrální banky Eurosystému neumožní subjektu, aby se stal nepřímým účastníkem nebo aby byl zaregistrován jako adresovatelný držitel kódu BIC v příslušných systémech, které jsou součástí TARGET2, pokud tento subjekt jedná prostřednictvím přímého účastníka, který je národní centrální bankou členského státu EU, ale není centrální bankou Eurosystému ani připojenou národní centrální bankou.

Článek 9

Stanovení cen

1. Centrální banky Eurosystému zajistí, aby:

a) poplatky za základní služby TARGET2 poskytované jejich nepřímým účastníkům a adresovatelným držitelům kódu BIC, kteří jsou způsobilí účastnit se TARGET2 jako nepřímí účastníci, byly vyšší než poplatky pro přímé účastníky, jež jsou uvedeny v odst. 1 písm. a) dodatku VI přílohy II;

b) poplatky za platby mezi úvěrovými institucemi usazenými v EHP, k jejichž zúčtování dochází na domácích účtech, byly vyšší než poplatky pro přímé účastníky, jež jsou uvedeny v odst. 1 písm. a) dodatku VI přílohy II;

c) platby, které souvisejí s operacemi na volném trhu, k jejichž zúčtování dochází na domácím účtu, byly zpoplatněny v souladu s dodatkem VI přílohy II;

d) mimo rozsah sazebníku poplatků, který je vymezen v dodatku VI přílohy II, byly stanoveny ceny za tyto operace a transakce: i) převody likvidity, k nimž byl dán příkaz a které byly zpracovány v rámci domácích účtů, ii) operace, které se týkají správy minimálních rezerv a stálých facilit, iii) peněžní transakce, k jejichž zúčtování dochází na domácích účtech.

2. Za transakce, které se týkají přidruženého systému, k jejichž zúčtování dochází na domácích účtech během přechodného období, se účtují tyto poplatky: pevný poplatek I, pevný poplatek II a transakční poplatek, který je vyšší než transakční poplatek pro přidružené systémy uvedený v odst. 18 pododst. 1 přílohy IV. Pro transakce, které se týkají přidruženého systému, k jejichž zúčtování dochází na domácích účtech během přechodného období, mohou centrální banky Eurosystému použít jiné cenové sazebníky za předpokladu, že výnosy jsou stejné či vyšší než výnosy, kterých by centrální banka Eurosystému dosáhla, pokud by použila sazebník uvedený v první větě tohoto odstavce.

Článek 10

Opatření ke sdružování likvidity

1. Národní centrální banky AL si vyměňují informace, které jsou nezbytné pro plnění jejich povinností a závazků na základě dohody AL. Národní centrální banky AL řídící národní centrální banku neprodleně informují o jakékoli rozhodné události pro vymáhání, o níž se dozvěděli v souvislosti se skupinou AL nebo členem skupiny AL včetně jeho ústředí a poboček.

2. Je-li řídící národní centrální banka informována o tom, že nastala rozhodná událost pro vymáhání, udělí příslušným národním centrálním bankám AL s ohledem na dohodu AL pokyny, jak postupovat při vymáhání ve vztahu ke skupině AL nebo příslušnému členovi skupiny AL. Národní centrální banky AL odpovídají za vymáhání svých práv vyplývajících z dohody AL a opatření, kterými se provádí příloha II. Řídící národní centrální banka odpovídá za výpočet i udílení pokynů, pokud se týká rozdělení pohledávek.

3. Pokud v okamžiku, kdy nastala rozhodná událost pro vymáhání, nebyl v plném rozsahu splacen vnitrodenní úvěr poskytnutý členovi skupiny AL, vymáhá národní centrální banka AL po přijetí pokynů od řídící národní centrální banky práva, která má ve vztahu k příslušným členům skupiny AL, včetně práv vyplývajících z příslušné zástavy, započtení, závěrečného vypořádání nebo jakéhokoli jiného relevantního ustanovení obsaženého v opatřeních, kterými se provádí příloha II, s cílem dosáhnout úplného a včasného splnění pohledávek, které tato národní centrální banka AL má vůči příslušným členům skupiny AL na základě dohody AL. K vymáhání těchto pohledávek dojde předtím, než budou vymáhány jakékoli jiné pohledávky příslušné národní centrální banky AL vůči příslušným členům skupiny AL.

4. Veškeré platby, jimiž je plněna pohledávka na základě dohody AL poté, co bylo přistoupeno k vymáhání, se převedou do národních centrálních bank AL, které příslušným členům skupiny AL poskytly vnitrodenní úvěr. Tyto platby se národním centrálním bankám AL přidělí v poměru odpovídajícím výši vnitrodenního úvěru, který členové skupiny AL nesplatili svým příslušným národním centrálním bankám AL.

5. Národní centrální banka AL, která hodlá uplatnit svůj nárok spočívající v tom, že jí vznikly ztráty, jež by měly nést všechny národní centrální banky AL, zašle řídící národní centrální bance podání, v němž svůj nárok odůvodní. Řídící národní centrální banka předá tuto žádost příslušným národním centrálním bankám AL a vypočte odškodnění, které by měly rovným dílem zaplatit jednotlivé národní centrální banky AL.

Článek 11

Účty garančního fondu a úročení

1. V rozsahu, ve kterém je ústřední protistrana na základě právní úpravy včetně z důvodů dozoru povinna vést účet garančního fondu, jsou peněžní prostředky připsané na takový účet ústřední protistrany úročeny sazbou hlavních refinančních operací sníženou o 15 bazických bodů.

2. V ostatních případech se peněžní prostředky připsané na účet garančního fondu ústřední protistrany úročí vkladovou sazbou.

Článek 12

Vnitrodenní úvěr

1. Národní centrální banky eurozóny mohou poskytnout vnitrodenní úvěr, je-li to v souladu s opatřeními, kterými se provádějí pravidla pro poskytování vnitrodenního úvěru stanovená v příloze III. Vnitrodenní úvěr nelze poskytnout účastníkovi, kterému byl jako protistraně pozastaven nebo ukončen přístup k operacím měnové politiky Eurosystému.

2. Podmínky pro poskytnutí vnitrodenního úvěru protistranám ECB jsou vymezeny v rozhodnutí ECB/2007/7 ze dne 24. července 2007 o podmínkách TARGET2-ECB ( 5 ). Vnitrodenní úvěr, který ECB poskytne, je omezen na příslušný den a nelze jej prodloužit na úvěr přes noc.

Článek 13

Přidružené systémy

1. Centrální banky Eurosystému poskytují přidruženým systémům služby převodu peněžních prostředků v penězích centrální banky v PM přístupném prostřednictvím poskytovatele síťových služeb nebo případně během přechodného období na domácích účtech. Tyto služby se řídí dvoustrannými ujednáními mezi centrálními bankami Eurosystému a příslušnými přidruženými systémy.

2. Dvoustranná ujednání s přidruženými systémy, které používají rozhraní přidruženého systému, musí být v souladu s přílohou IV. Centrální banky Eurosystému dále zajistí, že se v těchto dvoustranných ujednáních uplatní obdobně níže uvedená ustanovení přílohy II:

— čl. 8 odst. 1 (technické a právní požadavky),

— čl. 8 odst. 2 až 5 (řízení o žádosti) s výjimkou toho, že namísto podmínek přístupu podle článku 4 je přidružený systém povinen splnit podmínky přístupu ve smyslu definice „přidruženého systému“ uvedené v článku 1 přílohy II,

— časový rozvrh provozu v dodatku V,

— článek 11 (požadavky na spolupráci a výměnu informací) s výjimkou odstavce 8,

— články 27 a 28 (postupy k zajištění kontinuity provozu, nouzové postupy a bezpečnostní požadavky),

— článek 31 (úprava odpovědnosti),

— článek 32 (důkazní pravidla),

— články 33 a 34 (trvání, ukončení a pozastavení účasti) s výjimkou čl. 34 odst. 1 písm. b),

— článek 35 (zrušení účtů PM) tam, kde je to relevantní,

— článek 38 (pravidla zachovávání mlčenlivosti),

— článek 39 (požadavky Unie na ochranu údajů, předcházení praní peněz a související otázky),

— článek 40 (požadavky na oznamování),

— článek 41 (smluvní vztah s poskytovatelem síťových služeb) a

— článek 44 (pravidla týkající se rozhodného práva, soudní pravomoci a místa plnění).

3. Dvoustranná ujednání s přidruženými systémy, které používají rozhraní účastníka, musí být v souladu s:

a) přílohou II s výjimkou hlavy V a dodatků VI a VII a

b) článkem 18 přílohy IV.

4. Odchylně od odstavce 3 musí být dvoustranná ujednání s přidruženými systémy, které používají rozhraní účastníka, avšak zúčtovávají pouze platby ve prospěch svých klientů, v souladu s:

a) přílohou II s výjimkou hlavy V, článku 36 a dodatků VI a VII a

b) článkem 18 přílohy IV.

Článek 14

Financování a metodika nákladů

1. Rada guvernérů stanoví pravidla pro financování SSP. Přebytek či schodek, který vznikne v důsledku fungování SSP, se mezi národní centrální banky eurozóny rozdělí podle klíče pro upisování základního kapitálu ECB ve smyslu článku 29 statutu ESCB.

2. Rada guvernérů stanoví pro hlavní služby TARGET2 společnou metodiku v oblasti nákladů a jednotnou cenovou strukturu.

Článek 15

Bezpečnostní ustanovení

1. Rada guvernérů stanoví bezpečnostní politiku a bezpečnostní požadavky a kontroly pro SSP a během přechodného období pro technickou infrastrukturu domácích účtů. Rada guvernérů rovněž stanoví zásady, pokud jde o bezpečnost certifikátů používaných pro internetový přístup.

2. Centrální banky Eurosystému dodržují opatření uvedená v odstavci 1 a zajistí, aby tato opatření dodržovala SSP.

Článek 16

Pravidla pro audit

Audit se provádí v souladu se zásadami a opatřeními vymezenými v pravidlech ESCB pro provádění auditu, jež přijala Rada guvernérů.

Článek 17

Povinnosti v případě pozastavení nebo ukončení účasti

1. Centrální banky Eurosystému neprodleně a bez předchozího oznámení ukončí nebo pozastaví účastníkovu účast v příslušném systému, který je součástí TARGET2, pokud:

a) bylo zahájeno úpadkové řízení ve vztahu k účastníkovi, nebo

b) účastník přestane splňovat podmínky přístupu, pokud se týká účasti v příslušném systému, který je součástí TARGET2.

2. Pokud centrální banka Eurosystému pozastaví nebo ukončí účast účastníka v TARGET2 v souladu s odstavcem 1 nebo z důvodu obezřetnosti v souladu s článkem 19, neprodleně o tom vyrozumí všechny ostatní centrální banky Eurosystému, přičemž jim sdělí tyto skutečnosti:

a) jméno účastníka, kód měnové finanční instituce a BIC;

b) informace, o něž národní centrální banka eurozóny opírá své rozhodnutí, včetně všech informací nebo stanovisek získaných od příslušného orgánu dohledu;

c) přijaté opatření a časový rámec, který se navrhuje pro jeho uplatnění.

Pokud o to jiná centrální banka Eurosystému požádá, sdělí jí centrální banka Eurosystému informace, které se týkají účastníka, včetně informací o platbách, jež byly účastníkovi určeny.

3. Centrální banka Eurosystému, která ukončila či pozastavila účast účastníka v systému, který je součástí TARGET2, v souladu s odstavcem 1, přebírá odpovědnost ve vztahu k ostatním centrálním bankám Eurosystému, pokud:

a) následně schválí zúčtování platebních příkazů určených účastníkům, jejichž účast byla pozastavena či ukončena, nebo

b) neplní povinnosti uvedené v odstavcích 1 a 2.

4. Povinnosti uvedené v odstavci 1 až 3 pro centrální banky Eurosystému platí i v případech, kdy přidružené systémy pozastaví či ukončí používání rozhraní přidruženého systému.

Článek 18

Postup při odmítnutí žádosti o účast v TARGET2 z důvodu obezřetnosti

Pokud centrální banka Eurosystému na základě čl. 8 odst. 4 písm. c) přílohy II odmítne z důvodu obezřetnosti žádost o účast v TARGET2, okamžitě o tomto odmítnutí informuje ECB.

Článek 19

Postup při pozastavení, omezení nebo ukončení účasti v TARGET2 a přístupu k vnitrodennímu úvěru z důvodu obezřetnosti

1. Pokud národní centrální banka eurozóny z důvodu obezřetnosti pozastaví, omezí nebo ukončí přístup účastníka k vnitrodennímu úvěru podle odst. 12 písm. d) přílohy III nebo pokud centrální banka Eurosystému z důvodu obezřetnosti pozastaví nebo ukončí účast účastníka v TARGET2 podle čl. 34 odst. 2 písm. e) přílohy II, toto rozhodnutí, je-li to možné, nabude účinnosti ve stejnou dobu ve všech systémech, které jsou součástí TARGET2.

2. Národní centrální banka eurozóny bezodkladně poskytne informace uvedené v čl. 17 odst. 2 příslušným orgánům dohledu v členském státě dané národní centrální banky eurozóny s tím, že požádá, aby orgány dohledu informace sdílely s orgány dohledu jiných členských států, v nichž má účastník dceřinou společnost nebo pobočku. S ohledem na rozhodnutí podle odstavce 1 podniknou ostatní národní centrální banky eurozóny vhodné kroky a bezodkladně o tom informují ECB.

3. Výkonná rada ECB může Radě guvernérů navrhnout, aby přijala jakákoli rozhodnutí s cílem zajistit jednotné provádění opatření přijatých podle odstavců 1 a 2.

4. Národní centrální banky eurozóny v členských státech, v nichž má být rozhodnutí provedeno, informují o tomto rozhodnutí účastníka a přijmou veškerá nezbytná prováděcí opatření.

Článek 20

Postup při spolupráci centrálních bank Eurosystému v souvislosti se správními nebo omezujícími opatřeními

V souvislosti s prováděním čl. 39 odst. 3 přílohy II:

a) centrální banka Eurosystému všem případně dotčeným centrálním bankám okamžitě sdělí veškeré informace, které získá v souvislosti s navrhovaným příkazem k úhradě;

b) centrální banka Eurosystému, která od účastníka obdrží důkaz o oznámení určitému příslušnému orgánu nebo o souhlasu vydaném tímto orgánem, takový důkaz okamžitě předá jiné centrální bance, která jedná jako poskytovatel platebních služeb plátce, případně příjemce;

c) centrální banka Eurosystému, která jedná jako poskytovatel platebních služeb plátce, okamžitě plátci sdělí, že příkaz k úhradě může vložit do TARGET2.

Článek 21

Zajištění kontinuity provozu

1. Pokud události uvedené v článku 27 přílohy II mají vliv na provoz modulů SSP kromě PM a ICM, dotčená centrální banka Eurosystému takové události sleduje a řídí s cílem zamezit jejich dopadu na plynulé fungování SSP.

2. Dojde-li k výskytu události, která má vliv na běžný provoz PM a/nebo ICM, dotčená centrální banka Eurosystému ihned vyrozumí koordinátora TARGET2, který spolu se správcem zúčtování dotčené centrální banky Eurosystému rozhodne o dalším postupu. Správci zúčtování v TARGET2 se dohodnou na tom, jaké informace by měly být sděleny účastníkům TARGET2.

3. Centrální banky Eurosystému oznámí selhání účastníka koordinátorovi TARGET2, pokud by toto selhání mohlo ovlivnit zúčtování v přidružených systémech či by mohlo vést ke vzniku systémového rizika. Uzavření SSP se z důvodu selhání účastníka obvykle neodkládá.

4. O selhání, které má vliv na přidružený systém, centrální banky Eurosystému pro informaci vyrozumí koordinátora TARGET2. Má-li toto selhání nevyhnutelný systémový dopad, zejména jedná-li se o selhání přeshraniční povahy, svolá koordinátor TARGET2 telekonferenci správců zúčtování v TARGET2.

5. Za výjimečných okolností lze odložit uzavření SSP, jedná-li se o selhání, které má vliv na přidružený systém. Centrální banky Eurosystému zašlou krizovým manažerům TARGET2 žádost o odložení uzavření SSP.

Článek 22

Nakládání s pohledávkami v systému odškodnění v rámci TARGET2

1. Nerozhodne-li Rada guvernérů jinak, odškodnění, které je zakotveno v dodatku II k příloze II, se řídí v souladu s tímto článkem.

2. Centrální banka účastníka, který podává žádost o odškodnění, žádost o odškodnění předběžně posoudí a účastníkovi toto posouzení sdělí. Je-li to pro posouzení žádostí nezbytné, napomáhají této centrální bance ostatní dotčené centrální banky. Jakmile se dozví o žádostech, které je třeba vyřídit, vyrozumí příslušná centrální banka ECB a všechny další dotčené centrální banky.

3. Do devíti týdnů od dne, kdy nastala technická porucha TARGET2, centrální banka účastníka, který podal žádost:

a) vypracuje předběžnou zprávu, která obsahuje posouzení přijatých žádostí ze strany centrální banky, a

b) předběžnou zprávu předloží ECB a všem ostatním dotčeným centrálním bankám.

4. Do pěti týdnů od doručení předběžné zprávy provede Rada guvernérů závěrečné posouzení všech přijatých žádostí a rozhodne o tom, jaké nabídky odškodnění se předloží dotčeným účastníkům. Do pěti pracovních dnů od vyhotovení závěrečného posouzení sdělí ECB výsledek závěrečného posouzení dotčeným centrálním bankám. Výsledky závěrečného posouzení, případně podrobnosti nabídky odškodnění spolu s formou dopisu o přijetí odškodnění sdělí tyto centrální banky neprodleně účastníkům.

5. Do dvou týdnů po uplynutí lhůty uvedené v poslední větě čl. 4 písm. d) dodatku II k příloze II sdělí centrální banka ECB a všem ostatním dotčeným centrálním bankám, které nabídky odškodnění byly přijaty a které nabídky odškodnění byly odmítnuty.

6. Centrální banky informují ECB o všech žádostech, které účastníci k těmto centrálním bankám podali mimo oblast působnosti systému odškodnění v rámci TARGET2, avšak které se týkají technické poruchy TARGET2.

Článek 23

Nakládání se ztrátami, které vznikly v důsledku technické poruchy TARGET2

1. V případě technické poruchy TARGET2:

a) Na straně plátce má centrální banka, u níž má plátce vklad, prospěch z určitých finančních zisků, které odpovídají rozdílu mezi sazbou hlavních refinančních operací Eurosystému a vkladovou sazbou, který se do výše nezúčtovaných platebních příkazů uplatní na nepatrné zvýšení používání vkladové facility Eurosystému po dobu technické poruchy TARGET2. Vykazuje-li plátce přebytečné neúročené peněžní prostředky, odpovídají finanční zisky sazbě hlavních refinančních operací Eurosystému, která se do výše nezúčtovaných platebních příkazů uplatní na výši přebytečných neúročených peněžních prostředků po dobu technické poruchy TARGET2.

b) Na straně příjemce má centrální banka, od níž si příjemce půjčil za pomoci mezní zápůjční facility, prospěch z určitých finančních zisků, které odpovídají rozdílu mezi mezní zápůjční sazbou a sazbou hlavních refinančních operací Eurosystému, který se do výše nezúčtovaných platebních příkazů uplatní na nepatrné zvýšení používání mezní zápůjční facility po dobu technické poruchy TARGET2.

2. Finanční zisky ECB odpovídají:

a) výnosům v souvislosti s připojenými národními centrálními bankami, které ve vztahu k ECB vznikají v důsledku různého úročení zůstatků těchto připojených národních centrálních bank ke konci dne, a

b) výši úroku z prodlení, který ECB obdrží od připojených národních centrálních bank vždy, když jedna z těchto připojených národních centrálních bank uloží účastníkovi sankci za nesplacení vnitrodenního úvěru včas, jak je stanoveno v dohodě mezi centrálními bankami Eurosystému a připojenými národními centrálními bankami.

3. Centrální banky sdruží finanční zisky uvedené v odstavcích 1 a 2 a výsledná sdružená částka se použije k vyplacení náhrady centrálním bankám, které nesou náklady spočívající v odškodnění účastníků. Veškeré zbývající finanční zisky či náklady, které centrálním bankám vzniknou při odškodňování účastníků, se rozdělí mezi centrální banky Eurosystému v souladu s klíčem pro upisování základního kapitálu ECB.

Článek 24

Zástavní práva k peněžním prostředkům na podúčtech a záruka v rámci Eurosystému

1. Pro účely zúčtování převodních příkazů souvisejících s přidruženým systémem centrální banka Eurosystému, která otevřela podúčty pro své účastníky, zajistí, aby zůstatky na těchto podúčtech (včetně zvýšení či snížení zmrazeného zůstatku v důsledku připsání plateb ze zúčtování mezi systémy ve prospěch nebo na vrub podúčtu či v důsledku připsání převedené likvidity na podúčet), které jsou zmrazeny během cyklu zpracování přidruženého systému, mohly být použity pro zúčtování převodních příkazů souvisejících s přidruženým systémem. To platí bez ohledu na jakékoli úpadkové řízení týkající se příslušného účastníka a bez ohledu na jakékoli opatření k vymáhání ve vztahu k podúčtu tohoto účastníka.

2. Při každém převodu likvidity na podúčet účastníka centrální banka Eurosystému, která není centrální bankou přidruženého systému, po oznámení přidruženého systému (prostřednictvím zprávy o zahájení cyklu) potvrdí zmrazení zůstatků na podúčtu příslušnému přidruženému systému, přičemž centrální bance přidruženého systému zaručí platbu do výše tohoto konkrétního zůstatku. Toto potvrzení přidruženému systému o zmrazení zůstatků kromě toho představuje právně závazný projev vůle centrální banky přidruženého systému, že zaručuje přidruženému systému platbu do výše zmrazeného zůstatku. Potvrzením zvýšení či snížení zmrazeného zůstatku po připsání plateb ze zúčtování mezi systémy ve prospěch nebo na vrub podúčtu či připsání převedené likvidity na podúčet jak centrální banka Eurosystému, která není centrální bankou přidruženého systému, tak i centrální banka přidruženého systému prohlašují, že se daná záruka zvyšuje nebo snižuje o částku příslušné platby. Obě záruky jsou neodvolatelné, bezpodmínečné a splatné na první požádání. Obě záruky a zmrazení zůstatků zanikají v okamžiku, kdy přidružený systém oznámí dokončení zúčtování (prostřednictvím zprávy o ukončení cyklu).







ODDÍL IV

PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

Článek 25

Řešení sporů a rozhodné právo

1. Dojde-li mezi centrálními bankami Eurosystému ke sporu v souvislosti s těmito obecnými zásadami, pokusí se dotčené strany tento spor urovnat v souladu s memorandem o porozumění o postupu pro urovnávání sporů v rámci ESCB.

2. Nelze-li spor v souvislosti s rozdělením úkolů mezi úrovní 2 a úrovní 3 urovnat dohodou dotčených stran, vyřeší tento spor odchylně od odstavce 1 Rada guvernérů.

3. V případě sporu ve smyslu odstavce 1 se práva a povinnosti stran v prvé řadě určí na základě pravidel a postupů stanovených v těchto obecných zásadách. Ve sporech týkajících se plateb mezi systémy, které jsou součástí TARGET2, se jako doplňkový zdroj použije právo členského státu, v němž se nachází sídlo centrální banky Eurosystému příjemce, není-li v rozporu s těmito obecnými zásadami.

Článek 26

Vstup v platnost a použití

1. Tyto obecné zásady vstupují v platnost dnem 7. prosince 2012. Použijí se od 1. ledna 2013 s výhradou přechodných ustanovení uvedených v článku 27.

2. Obecné zásady ECB/2007/2 se zrušují s účinkem od 1. ledna 2013.

3. Odkazy na zrušené obecné zásady se považují za odkazy na tyto obecné zásady v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze VII.

Článek 27

Různá a přechodná ustanovení

1. Účty, které národní centrální banka eurozóny zřídí mimo PM úvěrovým institucím a přidruženým systémům, se řídí pravidly této národní centrální banky eurozóny s výhradou ustanovení těchto obecných zásad, která se týkají domácích účtů, a jiných rozhodnutí Rady guvernérů. Účty, které národní centrální banka eurozóny zřídí mimo PM jiným subjektům než jsou úvěrové instituce a přidružené systémy, se řídí pravidly této národní centrální banky eurozóny.

2. Během příslušného přechodného období mohou centrální banky Eurosystému nadále zúčtovávat platby a jiné transakce na svých domácích účtech, včetně těchto plateb:

a) platby mezi úvěrovými institucemi;

b) platby mezi úvěrovými institucemi a přidruženými systémy a

c) platby v souvislosti s operacemi Eurosystému na volném trhu.

3. Uplynutím přechodného období zanikne:

a) registrace subjektu jako adresovatelného držitele kódu BIC centrální bankou Eurosystému, pokud jde o subjekty uvedené v čl. 4 odst. 1 písm. a) a b) přílohy II;

b) nepřímá účast u centrální banky Eurosystému a

c) zúčtování všech plateb uvedených v odst. 2 písm. a) až c) na domácích účtech.

Článek 28

Určení, prováděcí opatření a výroční zprávy

1. Tyto obecné zásady se vztahují na všechny centrální banky Eurosystému.

2. Národní centrální banky eurozóny zašlou ECB do 20. prosince 2012 opatření, kterými hodlají zajistit soulad s článkem 39 přílohy II, s dodatkem VI k příloze II, s odst. 9 písm. a), odst. 12 písm. a) bodem v) a odstavcem 13 přílohy III, s odst. 18 pododst. 1 písm. c) bodem ii) přílohy IV a s dodatkem IIA k příloze V těchto obecných zásad.

3. ECB připravuje výroční zprávy o celkovém fungování TARGET2, jež přezkoumává Rada guvernérů.









PŘÍLOHA I







SYSTÉM ŘÍZENÍ TARGET2 Úroveň 1 – Rada guvernérů Úroveň 2 – centrální banky Eurosystému Úroveň 3 - národní centrální banky poskytující SSP 0. Obecná ustanovení Úroveň 1 má nejvyšší pravomoc v tuzemských a přeshraničních otázkách TARGET2 a odpovídá za zabezpečení veřejné funkce TARGET2 Úroveň 2 má subsidiární pravomoc v otázkách, které úroveň 1 ponechala na uvážení úrovně 2 Úroveň 3 přijímá rozhodnutí o denním chodu Jednotné sdílené platformy (SSP) na základě úrovně služeb ve smyslu dohody uvedené v čl. 7 odst. 6 těchto obecných zásad 1. Politika v oblasti nákladů a cen — Rozhodování o společné metodice v oblasti nákladů — Rozhodování o jednotné cenové struktuře — Rozhodování o cenách doplňkových služeb nebo modulů (Neuplatňuje se) 2. Úroveň služeb — Rozhodování o základních službách — Rozhodování o doplňkových službách nebo modulech — Poskytování informací podle potřeb úrovně 1 nebo úrovně 2 3. Řízení rizik — Rozhodování o obecném rámci řízení rizik a akceptaci zbytkových rizik — Vlastní výkon řízení rizik — Analýza rizik a navazující opatření — Poskytování informací nezbytných pro analýzu rizik podle požadavků úrovně 1 nebo úrovně 2 4. Řízení a financování — Vymezení pravidel vlastnictví, rozhodování a financování SSP — Vytvoření právního rámce Evropského systému centrálních bank pro TARGET2 a zajištění jeho náležitého provádění — Vypracování pravidel řízení a financování, o nichž rozhodla úroveň 1 — Sestavení rozpočtu, jeho schválení a provádění — Vlastnictví a/nebo kontrola aplikace — Výběr peněžních prostředků a úhrada služeb — Poskytování údajů úrovni 2 o nákladech na poskytování služeb 5. Vývoj — Konzultace s úrovní 2 ohledně umístění SSP — Schvalování celkového plánu projektu — Rozhodování o prvotní podobě a vývoji SSP — Rozhodování o tom, zda SSP zřídit jako zcela novou platformu, nebo ji zřídit na základech stávající platformy — Rozhodování o výběru provozovatele SSP — Stanovení úrovně služeb v rámci SSP po dohodě s úrovní 3 — Rozhodování o umístění SSP po konzultaci s úrovní 1 — Schvalování metodiky pro proces specifikace a výstupů úrovně 3, které se považují za vhodné pro účely specifikace produktu a jeho pozdějšího testování a schválení (zejména obecné a podrobné uživatelské specifikace) — Stanovení plánu projektu podle jednotlivých etap — Zhodnocení a přijetí výstupů — Vytvoření testovacích scénářů — Koordinace testů (v úzké spolupráci s úrovní 3) prováděných centrálními bankami a uživateli — Návrh prvotní podoby SSP — Návrh řešení otázky, zda SSP zřídit jako zcela novou platformu, nebo ji zřídit na základě stávající platformy — Návrh umístění SSP — Příprava obecných a podrobných funkčních specifikací (interní podrobné funkční specifikace a uživatelské podrobné funkční specifikace) — Příprava podrobných technických specifikací — Poskytování (úvodních a průběžných) informací pro plánování a kontrolu projektu podle jednotlivých etap — Technická a provozní podpora testování (testování SSP, informace k testovacím scénářům, které souvisejí s SSP, podpora centrálních bank Eurosystému při testování SSP) 6. Provádění a přechod — Rozhodování o strategii pro přechod — Příprava a koordinace přechodu na SSP v úzké spolupráci s úrovní 3 — Poskytování informací k otázkám týkajícím se přechodu podle požadavků úrovně 2 — Provádění činností souvisejících s přechodem na SSP; dodatečná podpora pro přistupující národní centrální banky 7. Provoz — Řízení závažných krizových situací — Schválení zřízení a provozování simulátoru TARGET2 — Jmenování certifikačních orgánů pro internetový přístup — Specifikace bezpečnostní politiky, bezpečnostních požadavků a kontrol pro SSP — Stanovení zásad platných pro bezpečnost certifikátů používaných pro internetový přístup — Řízení s ohledem na povinnosti vlastníka systému — Udržování kontaktů s uživateli na evropské úrovni (s přihlédnutím k výlučné odpovědnosti centrálních bank Eurosystému za obchodní vztahy s jejich klienty) a monitorování denní uživatelské činnosti z obchodního hlediska (úkol centrální banky Eurosystému) — Sledování obchodního vývoje — Rozpočet, financování, fakturování (úkol centrální banky Eurosystému) a ostatní administrativní úkoly — Řízení systému na základě dohody uvedené v čl. 7 odst. 6 těchto obecných zásad









PŘÍLOHA II

JEDNOTNÉ PODMÍNKY PRO ÚČAST V TARGET2







HLAVA I

OBECNÁ USTANOVENÍ

Článek 1

Definice

Pro účely těchto jednotných podmínek (dále jen „podmínky“) se rozumí:

— „adresovatelným držitelem kódu BIC“ (addressable BIC holder) subjekt, který: a) má identifikační kód podniku (kód BIC); b) není uznán jako nepřímý účastník a c) je korespondentem nebo klientem přímého účastníka anebo pobočkou přímého či nepřímého účastníka a prostřednictvím přímého účastníka může do systému, který je součástí TARGET2, zadávat platební příkazy a přijímat z tohoto systému platby,

— „centrální bankou Eurosystému“ (Eurosystem CB) ECB nebo národní centrální banka eurozóny,

— „centrálními bankami“ (central banks, CBs) centrální banky Eurosystému a připojené národní centrální banky,

— „členem skupiny AL“ (AL group member) účastník TARGET2, který uzavřel dohodu AL,

— „disponibilní likviditou“ (nebo „likviditou“) (available liquidity nebo liquidity) kladný zůstatek na účtu PM účastníka TARGET2 a, připadá-li to v úvahu, vnitrodenní úvěr poskytnutý ve vztahu k tomuto účtu příslušnou centrální bankou,

— „dohodou AL“ (AL agreement) mnohostranná dohoda o agregované likviditě uzavřená členy skupiny AL a příslušnými národními centrálními bankami AL pro účely režimu AL,

— „domácím účtem“ (Home Account) účet, který centrální banka zřídila mimo PM pro subjekt, který je způsobilý stát se nepřímým účastníkem,

— „formulářem pro shromažďování statických údajů“ (static data collection form) formulář vytvořený [vlož název centrální banky] pro účely registrace žadatelů o služby TARGET2-[vlož název centrální banky/zemi] a pro zápis jakýchkoli změn týkajících se poskytování těchto služeb,

— „identifikačním kódem podniku (kódem BIC)“ (Business Identifier Code, BIC) kód definovaný podle standardu ISO č. 9362,

— „informačním a kontrolním modulem (ICM)“ (Information and Control Module, ICM) modul SSP, jenž účastníkům umožňuje získávat on-line informace a zadávat příkazy k převodu likvidity, spravovat likviditu a v nouzových situacích zadávat záložní platební příkazy,

— „investičním podnikem“ (investment firm) investiční podnik ve smyslu [vlož ustanovení vnitrostátních právních předpisů, kterými se provádí čl. 4 odst. 1 bod 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS ( 6 )] s výjimkou subjektů vymezených v [vlož ustanovení vnitrostátních právních předpisů, kterými se provádí čl. 2 odst. 1 směrnice 2004/39/ES], pokud: — a) bylo danému investičnímu podniku uděleno povolení ze strany příslušného orgánu určeného k tomu podle směrnice 2004/39/ES, a tento investiční podnik podléhá dohledu ze strany tohoto orgánu; a b) daný investiční podnik je oprávněn vykonávat činnosti uvedené v [vlož ustanovení vnitrostátních právních předpisů, kterými se provádějí body 2, 3, 6 a 7 oddílu A přílohy I směrnice 2004/39/ES],

— „jednotnou sdílenou platformou (SSP)“ (Single Shared Platform, SSP) infrastruktura jednotné technické platformy, kterou poskytují národní centrální banky poskytující SSP,

— „mezní zápůjční facilitou“ (marginal lending facility) stálá facilita Eurosystému, kterou mohou protistrany využít k získání úvěru přes noc od centrální banky Eurosystému za předem stanovenou mezní zápůjční sazbu,

— „mezní zápůjční sazbou“ (marginal lending rate) úroková sazba platná pro mezní zápůjční facilitu,

— „národní centrální bankou AL“ (AL NCB) národní centrální banka eurozóny, která je stranou dohody AL a která jedná jako protistrana členů skupiny AL, jež se účastní v jejím systému, který je součástí TARGET2,

— „národní centrální bankou eurozóny“ národní centrální banka členského státu, jehož měnou je euro,

— „národními centrálními bankami poskytujícími SSP“ (SSP-providing NCBs) Deutsche Bundesbank, Banque de France a Banca d’Italia jakožto centrální banky, které vytvářejí a provozují SSP ve prospěch Eurosystému,

— „nepřímým účastníkem“ (indirect participant) úvěrová instituce usazená v EHP, která s přímým účastníkem uzavřela dohodu o zadávání platebních příkazů a přijímání plateb prostřednictvím účtu PM tohoto přímého účastníka a která byla jako nepřímý účastník uznána systémem, který je součástí TARGET2,

— „nezúčtovaným platebním příkazem“ (non-settled payment order) platební příkaz, který není zúčtován v týž obchodní den, kdy byl přijat,

— „nouzovým modulem“ (Contingency Module) modul SSP, jenž umožňuje zpracovávat kritické a velmi kritické platby v nouzových situacích,

— „obchodním dnem“ (business day) den, kdy je TARGET2 otevřen pro účely zúčtování platebních příkazů, jak je uvedeno v dodatku V,

— „platebním modulem (PM)“ (Payments Module, PM) modul SSP, v němž se zúčtovávají platby účastníků TARGET2 na účtech PM,

— „platebním příkazem“ (payment order) příkaz k úhradě, příkaz k převodu likvidity nebo příkaz k přímému inkasu,

— „plátcem“ (payer) – s výjimkou případů, kdy je tento pojem použit v článku 39 této přílohy – účastník TARGET2, z jehož účtu PM bude v důsledku zúčtování platebního příkazu odepsána určitá částka,

— „pobočkou“ (branch) pobočka ve smyslu [vlož ustanovení vnitrostátních právních předpisů, kterými se provádí čl. 4 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/46/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu ( 7 )],

— „podrobnými funkčními specifikacemi pro uživatele“ (User Detailed Functional Specifications (UDFS)) nejnovější verze UDFS, která představuje technickou dokumentaci, jež podrobně upravuje způsob interakce mezi účastníkem a TARGET2,

— „poskytovatelem síťových služeb“ (network service provider) podnik pověřený Radou guvernérů ECB tím, aby poskytoval přípojky počítačové sítě pro účely zadávání platebních zpráv v TARGET2,

— „posudkem způsobilosti“ (capacity opinion) posudek, ve kterém se uvádí, zda je určitý účastník právně způsobilý brát na sebe a plnit závazky na základě těchto podmínek,

— „pozastavením“ (suspension) dočasné zmrazení práv a povinností účastníka na dobu, kterou určí [vlož název centrální banky],

— „přidruženým systémem“ (ancillary system) systém, který je spravován subjektem usazeným v Evropském hospodářském prostoru (EHP), jenž podléhá dohledu nebo dozoru příslušného orgánu a splňuje požadavky dozoru, pokud jde o umístění infrastruktury sloužící k poskytování služeb v eurech, tak jak jsou tyto požadavky v aktuálním znění zveřejněny na internetových stránkách ECB ( 8 ); v tomto systému dochází k výměně nebo vzájemnému zúčtování plateb či finančních nástrojů, přičemž související peněžní závazky se vypořádají v TARGET2 v souladu s obecnými zásadami ECB/2012/27 o transevropském expresním automatizovaném systému zúčtování plateb v reálném čase (TARGET2) ( 9 ) a dvoustranným ujednáním mezi přidruženým systémem a příslušnou centrální bankou,

— „připojenou národní centrální bankou“ (connected NCB) národní centrální banka, která není centrální bankou Eurosystému a která je k TARGET2 připojená na základě zvláštní dohody,

— „příjemcem“ (payee) – s výjimkou případů, kdy je tento pojem použit v článku 39 této přílohy – účastník TARGET2, na jehož účet PM bude v důsledku zúčtování platebního příkazu připsána určitá částka,

— „příkazem k převodu likvidity“ (liquidity transfer order) platební příkaz, jehož hlavním účelem je převod likvidity mezi různými účty téhož účastníka nebo v rámci skupiny CAI nebo AL,

— „příkazem k přímému inkasu“ (direct debit instruction) pokyn, který příjemce předložil své centrální bance a podle kterého centrální banka plátce na základě souhlasu s přímým inkasem odepíše z účtu plátce částku uvedenou v tomto pokynu,

— „příkazem k úhradě“ (credit transfer order) pokyn plátce dát příjemci k dispozici peněžní prostředky prostřednictvím účetního zápisu na účtu PM,

— „případem porušení povinnosti“ (event of default) hrozící či stávající událost, jejíž výskyt může ohrozit plnění závazků účastníka plynoucích z těchto podmínek nebo jiných pravidel, která platí pro vztah mezi účastníkem a [vlož název centrální banky] nebo jinou centrální bankou, včetně: — a) případu, kdy účastník přestane splňovat podmínky přístupu stanovené v článku 4 nebo požadavky stanovené v čl. 8 odst. 1 písm. a) bod i); b) zahájení úpadkového řízení vůči účastníkovi; c) podání návrhu v souvislosti s řízením uvedeným v písmenu b); d) případu, kdy účastník učiní písemné prohlášení o tom, že není schopen splatit všechny své peněžité závazky či jejich část nebo že není schopen splnit své závazky v souvislosti s vnitrodenním úvěrem; e) případu, kdy účastník dobrovolně uzavře rámcovou dohodu či jiné ujednání se svými věřiteli; f) případu, kdy je účastník skutečně či podle názoru jeho centrální banky insolventní nebo není schopen plnit své peněžité závazky; g) případu, kdy byl kladný zůstatek účastníka na jeho účtu PM nebo veškerý majetek účastníka či jeho podstatná část na základě příkazu zmrazen, obstaven či zabaven nebo kdy bylo ve vztahu k němu zahájeno jiné řízení, jehož účelem je ochrana veřejného zájmu či práv účastníkových věřitelů; h) případu, kdy byla účast účastníka v jiném systému, který je součástí TARGET2, nebo v přidruženém systému pozastavena nebo ukončena; i) případu, kdy je zásadní prohlášení či předsmluvní ujištění, které účastník učinil (nebo se má podle platného práva za to, že je učinil), nesprávné nebo nepravdivé, nebo j) převodu veškerého majetku účastníka či jeho podstatné části,

— „přístupem pro více adresátů“ (multi-addressee access) služba, jež pobočkám nebo úvěrovým institucím usazeným v EHP umožňuje přístup do příslušného systému, který je součástí TARGET2, ve formě zadávání platebních příkazů přímo do systému, který je součástí TARGET2, a/nebo přijímání plateb přímo z tohoto systému; tato služba opravňuje tyto subjekty k tomu, aby své platební příkazy zadávaly prostřednictvím účtu PM přímého účastníka bez účasti tohoto účastníka,

— „režimem AL“ (AL mode) agregace disponibilní likvidity na účtech PM,

— „režimem CAI“ (CAI mode) poskytování souhrnných informací o účtu ve vztahu k účtům PM prostřednictvím ICM,

— „rozhodnou událostí pro vymáhání“ (enforcement event) ve vztahu ke členovi skupiny AL: a) jakýkoli případ porušení povinnosti uvedený v čl. 34 odst. 1; b) jakýkoli jiný případ porušení povinnosti nebo jiná událost ve smyslu čl. 34 odst. 2, v souvislosti s nimiž [vlož název centrální banky] s přihlédnutím k závažnosti porušení povinnosti či skutečnosti rozhodla, že [vlož, přichází-li v úvahu: [by mělo být realizováno zástavní právo podle článku 25b] [by mělo být realizováno zajištění podle článku 25c] a] by měly být započteny pohledávky podle článku 26, nebo c) jakékoli rozhodnutí o pozastavení či ukončení přístupu k vnitrodennímu úvěru,

— „řídící národní centrální bankou“ (managing NCB) národní centrální banka AL systému, který je součástí TARGET2, jehož se správce skupiny AL účastní,

— „skupinou“ (group): — a) skupina úvěrových institucí, které jsou zahrnuty v konsolidovaných finančních výkazech mateřské společnosti, kde je mateřská společnost povinna předkládat konsolidované finanční výkazy podle mezinárodního účetního standardu č. 27 (IAS 27), přijatého podle nařízení Komise (ES) č. 2238/2004 ( 10 ), a které sestávají: i) z mateřské společnosti a jedné nebo více dceřiných společností nebo ii) ze dvou nebo více dceřiných společností mateřské společnosti, nebo b) skupina úvěrových institucí uvedených pod písmenem a) bod i) nebo ii), kde mateřská společnost nepředkládá konsolidované finanční výkazy podle IAS 27, ale může splňovat kritéria vymezená v IAS 27 pro zahrnutí do konsolidovaných finančních výkazů, za podmínky ověření centrální bankou přímého účastníka nebo, v případě skupiny AL, řídící národní centrální bankou, nebo c) dvoustranná nebo mnohostranná síť úvěrových institucí, jež je: i) organizována na základě právního rámce, který určuje přidružení úvěrových institucí k této síti, nebo ii) charakterizována vlastními mechanismy spolupráce (prosazování, podpora a zastupování obchodních zájmů svých členů) nebo hospodářskou solidaritou, jež jde nad rámec běžné spolupráce, která je mezi úvěrovými institucemi obvyklá, přičemž tato spolupráce a solidarita je povolena vnitřními předpisy nebo stanovami úvěrových institucí nebo je založena na základě zvláštních dohod; a Rada guvernérů ECB v každém z případů uvedených v písmenu c) schválila žádost o to, aby byla příslušná síť považována za skupinu,

— „skupinou AL“ (AL group) skupina složená z členů skupiny AL, kteří používají režim AL,

— „skupinou CAI“ (CAI group) skupina složená z účastníků TARGET2, kteří užívají režim CAI,

— „souhlasem s přímým inkasem“ (direct debit authorisation) obecný pokyn, kterým plátce svou centrální banku zmocní a zaváže k odepsání peněžních prostředků z plátcova účtu, jakmile dá příjemce příkaz k přímému inkasu,

— „správcem skupiny AL“ (AL group manager) člen skupiny AL, kterého ostatní členové skupiny AL jmenují, aby spravoval disponibilní likviditu v rámci skupiny AL během obchodního dne,

— „správcem skupiny CAI“ (CAI group manager) člen skupiny CAI, kterého ostatní členové skupiny CAI jmenují, aby sledoval a přiděloval disponibilní likviditu v rámci skupiny CAI během obchodního dne,

— „subjektem veřejného sektoru“ (public sector body) subjekt, který patří do „veřejného sektoru“, jenž je vymezen v článku 3 nařízení Rady (ES) č. 3603/93 ze dne 13. prosince 1993, kterým se upřesňují definice pro použití zákazů uvedených v článcích 104 a 104b odst. 1 Smlouvy ( 11 ),

— „systémem, který je součástí TARGET2“ (TARGET2 component system) systém zúčtování jednotlivých plateb v reálném čase (RTGS) provozovaný centrální bankou, jenž tvoří součást TARGET2,

— „TARGET2“ (TARGET2) celek skládající se ze všech systémů centrálních bank, které jsou součástí TARGET2,

— „TARGET2 CUG“ (TARGET2 CUG) podskupina klientů poskytovatele síťových služeb, kteří jsou seskupeni pro účely využívání příslušných služeb a produktů poskytovatele síťových služeb v rámci přístupu do platebního modulu,

— „TARGET2-[vlož odkaz na centrální banku/zemi]“ (TARGET2-[insert CB/country reference]) systém, který je součástí TARGET2-[vlož název centrální banky],

— „technickou poruchou TARGET2“ (technical malfunction of TARGET2) jakýkoli problém, závada nebo selhání technické infrastruktury nebo počítačových systémů používaných TARGET2-[vlož odkaz na centrální banku/zemi] nebo jakákoli jiná událost, která znemožňuje provádět a dokončit zpracování plateb v TARGET2-[vlož odkaz na centrální banku/zemi] v týž den,

— „účastníkem“ (nebo „přímým účastníkem“) (participant nebo direct participant) subjekt, který má u [vlož název centrální banky] alespoň jeden účet PM,

— „účastníkem, který dává platební příkaz“ (instructing participant) účastník TARGET2, který dal platební příkaz,

— „účastníkem TARGET2“ (TARGET2 participant) účastník kteréhokoli systému, který je součástí TARGET2,

— „účtem PM“ (PM account) účet, který má účastník TARGET2 v platebním modulu u centrální banky a který je pro tohoto účastníka TARGET2 nezbytný k: — a) zadávání platebních příkazů či přijímání plateb prostřednictvím TARGET2 a b) vypořádání těchto plateb s touto centrální bankou;

— „úpadkovým řízením“ (insolvency proceedings) úpadkové řízení ve smyslu čl. 2 písm. j) směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/26/ES ze dne 19. května 1998 o neodvolatelnosti zúčtování v platebních systémech a v systémech vypořádání obchodů s cennými papíry ( 12 ),

— „úvěrovou institucí“ (credit institution) se rozumí buď: a) úvěrová instituce ve smyslu [vlož ustanovení vnitrostátních právních předpisů, kterými se provádí čl. 4 odst. 1 písm. a) a případně článek 2 směrnice 2006/48/ES], která podléhá dohledu příslušného orgánu, nebo b) jiná úvěrová instituce ve smyslu čl. 123 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, která podléhá kontrole, jež je srovnatelná s dohledem příslušného orgánu,

— „vnitrodenním úvěrem“ (intraday credit) úvěr poskytnutý na období kratší než jeden obchodní den,

— „vstupním zpracováním“ (entry disposition) fáze zpracování plateb, během které systém TARGET2-[vlož odkaz na centrální banku/zemi] usiluje o zúčtování platebního příkazu, jenž byl přijat podle článku 14, pomocí zvláštních postupů podle článku 20,

— „zprávou vysílanou ICM“ (ICM broadcast message) informace, jež je všem účastníkům TARGET2 nebo vybrané skupině účastníků TARGET2 současně zpřístupněna prostřednictvím ICM.

Článek 2

Dodatky

1. Nedílnou součástí těchto podmínek jsou následující dodatky:

Dodatek I: Technické specifikace pro zpracování platebních příkazů

Dodatek II: Systém odškodnění v rámci TARGET2

Dodatek III: Náležitosti posudku způsobilosti a posudku vnitrostátního právního řádu

Dodatek IV: Postupy k zajištění kontinuity provozu a nouzové postupy

Dodatek V: Časový rozvrh provozu

Dodatek VI: Sazebník poplatků a fakturace

Dodatek VII: Dohoda o agregované likviditě

2. V případě rozporu či nesouladu mezi obsahem některého z dodatků a jinými ustanoveními těchto podmínek mají přednost tato jiná ustanovení podmínek.

Článek 3

Obecný popis TARGET2-[vlož odkaz na centrální banku/zemi] a TARGET2

1. Prostřednictvím TARGET2 dochází k zúčtování jednotlivých plateb v euru v reálném čase s vypořádáním v penězích centrální banky.

2. V rámci TARGET2-[vlož odkaz na centrální banku/zemi] se zpracovávají tyto platební příkazy:

a) platební příkazy, které bezprostředně vyplývají z operací měnové politiky Eurosystému nebo s těmito operacemi souvisejí;

b) zúčtování eurové části devizových operací Eurosystému;

c) zúčtování převodů v eurech, které vyplývají z transakcí v rámci přeshraničních velkoobjemových zúčtovacích systémů;

d) zúčtování převodů v eurech, které vyplývají z transakcí v rámci platebních systémů pro klientské platby v eurech, jež mají systémový význam a

e) jakékoli jiné platební příkazy v eurech určené účastníkům TARGET2.

3. TARGET2 je založen a funguje na základě SSP. Technickou konfiguraci a znaky SPP určuje Eurosystém. Služby SSP poskytují národní centrální banky poskytující SSP ve prospěch centrálních bank Eurosystému na základě zvláštních smluv.

4. [Vlož název centrální banky] je poskytovatelem služeb podle těchto podmínek. Jednání a opomenutí národních centrálních bank poskytujících SSP se považují za jednání a opomenutí [vlož název centrální banky], za která tato banka převezme odpovědnost podle článku 31. Účast na základě těchto podmínek nezakládá smluvní vztah mezi účastníky a národními centrálními bankami poskytujícími SSP, pokud tyto banky vystupují jako národní centrální banky poskytující SSP. Má se za to, že odesílatelem nebo adresátem pokynů, zpráv či informací, které účastník obdrží z SSP nebo které do SSP zašle v souvislosti se službami poskytnutými na základě těchto podmínek, je [vlož název centrální banky].

5. TARGET2 je právně strukturován jako soubor platebních systémů složený ze všech systémů, které jsou součástí TARGET2 a které jsou označeny jako „systémy“ podle vnitrostátních právních předpisů, jimiž se provádí směrnice 98/26/ES. TARGET2-[vlož odkaz na centrální banku/zemi] je označen jako „systém“ podle [vlož příslušné ustanovení právních předpisů, kterým se provádí směrnice 98/26/ES].

6. K účasti v TARGET2 dochází prostřednictvím účasti v systému, který je součástí TARGET2. Tyto podmínky popisují vzájemná práva a povinnosti účastníků TARGET2-[vlož odkaz na centrální banku/zemi] a [vlož název centrální banky]. Pravidla pro zpracovávání platebních příkazů (hlava IV) se týkají všech platebních příkazů zadaných a plateb přijatých kterýmkoli účastníkem TARGET2.







HLAVA II

ÚČAST

Článek 4

Podmínky přístupu

1. K přímé účasti v TARGET2-[vlož odkaz na centrální banku/zemi] jsou způsobilé tyto druhy subjektů:

a) úvěrové instituce usazené v EHP včetně případu, kdy jednají prostřednictvím pobočky usazené v EHP;

b) úvěrové instituce usazené mimo EHP za podmínky, že jednají prostřednictvím pobočky usazené v EHP, a

c) národní centrální banky členských států a ECB,

za podmínky, že vůči subjektům uvedeným pod písmeny a) a b) nebyla přijata Radou Evropské unie nebo členským státem restriktivní opatření podle čl. 65 odst. 1 písm. b), článku 75 nebo článku 215 Smlouvy, jejichž provedení podle názoru [vlož odkaz na centrální banku/zemi], která předtím informovala ECB, není slučitelné s hladkým fungováním TARGET2.

2. [Vlož název centrální banky] může rozhodnout, že jako přímé účastníky připustí rovněž:

a) ministerstva financí ústředních nebo regionálních vlád členských států, pokud tato ministerstva vyvíjejí činnost na peněžních trzích;

b) subjekty veřejného sektoru členských států, které jsou oprávněny vést účty pro klienty;

c) investiční podniky usazené v EHP;

d) subjekty, které spravují přidružené systémy a které vystupují v tomto postavení, a

e) úvěrové instituce nebo jakýkoli subjekt typu uvedeného pod písmeny a) až d), jsou-li usazeny v zemi, s níž Unie uzavřela měnovou dohodu, která těmto subjektům umožňuje přístup do platebních systémů v Unii, s výhradou podmínek vymezených v této měnové dohodě a za předpokladu, že příslušná právní úprava platná v dané zemi je rovnocenná příslušným právním předpisům Unie.

3. Instituce elektronických peněz ve smyslu [vlož ustanovení vnitrostátních právních předpisů, kterými se provádí čl. 2 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/110/ES ze dne 16. září 2009 o přístupu k činnosti institucí elektronických peněz, o jejím výkonu a obezřetnostním dohledu nad touto činností, o změně směrnic 2005/60/ES a 2006/48/ES a o zrušení směrnice 2000/46/ES ( 13 )] nejsou oprávněny účastnit se TARGET2-[vlož odkaz na centrální banku/zemi].

Článek 5

Přímí účastníci

1. Přímí účastníci TARGET2-[vlož odkaz na centrální banku/zemi] musí splňovat požadavky uvedené v čl. 8 odst. 1 a 2. Přímí účastníci mají alespoň jeden PM účet u [vlož název centrální banky].

2. Přímí účastníci mohou určit adresovatelné držitele kódu BIC bez ohledu na místo jejich usazení.

3. Přímí účastníci mohou určit subjekty jako nepřímé účastníky za předpokladu, že jsou splněny podmínky stanovené v článku 6.

4. Přístup pro více adresátů prostřednictvím poboček lze poskytnout takto:

a) úvěrová instituce ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. a) nebo b), která byla připuštěna jako přímý účastník, může jedné nebo více svých poboček, které jsou usazeny v EHP, umožnit přístup ke svému účtu PM pro účely přímého zadávání platebních příkazů nebo přijímání plateb za podmínky, že [vlož název centrální banky] o tom byla informována;

b) pokud byla pobočka úvěrové instituce připuštěna jako přímý účastník, mohou mít ostatní pobočky téhož právního subjektu nebo jeho ústředí, jsou-li usazeny v EHP, přístup k účtu PM dotčené pobočky za podmínky, že tato pobočka informovala [vlož název centrální banky].

Článek 6

Nepřímí účastníci

1. Úvěrové instituce usazené v EHP mohou uzavřít smlouvu s jedním přímým účastníkem, který je buď úvěrovou institucí ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. a) nebo b), anebo centrální bankou za účelem zadávání platebních příkazů a/nebo přijímání plateb a jejich zúčtování prostřednictvím účtu PM tohoto přímého účastníka. TARGET2-[vlož odkaz na centrální banku/zemi] uzná nepřímé účastníky tak, že jejich nepřímou účast zapíše do adresáře TARGET2 uvedeného v článku 9.

2. Náleží-li přímý účastník, který je úvěrovou institucí ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. a) nebo b), a nepřímý účastník do téže skupiny, může přímý účastník nepřímého účastníka výslovně oprávnit k tomu, aby účet PM přímého účastníka používal k přímému zadávání platebních příkazů a/nebo přijímání plateb formou přístupu pro více adresátů v rámci skupiny.

Článek 7

Odpovědnost přímého účastníka

1. Aby se zamezilo pochybnostem, platební příkazy, které zadali nepřímí účastníci podle článku 6 a pobočky podle čl. 5 odst. 4, jakož i platby, které tyto subjekty přijaly, se považují za zadané či přijaté přímým účastníkem.

2. Přímý účastník je těmito platebními příkazy vázán bez ohledu na obsah či neplnění smluvních či jiných ujednání mezi tímto účastníkem a subjekty uvedenými v odstavci 1.

Článek 8

Řízení o žádosti

1. Aby získal přístup do TARGET2-[vlož odkaz na centrální banku/zemi], musí žadatel o účast:

a) splnit tyto technické požadavky: i) zavést, spravovat, provozovat a monitorovat IT infrastrukturu, která je pro připojení k TARGET2-[vlož odkaz na centrální banku/zemi] a zadávání platebních příkazů do něj nezbytná, a zajistit její bezpečnost. Za tímto účelem může žadatel využít služeb třetích osob; je však i nadále výhradně odpovědný. Žadatel o účast zejména uzavře smlouvu s poskytovatelem síťových služeb, aby získal nezbytná připojení a přístupy v souladu s technickými specifikacemi v dodatku I a ii) úspěšně provést testy požadované [vlož název centrální banky] a

b) splnit tyto právní požadavky: i) předložit posudek způsobilosti ve formě stanovené v dodatku III, ledaže by [vlož název centrální banky] získala informace a prohlášení, jež mají být v tomto posudku poskytnuta, již v jiné souvislosti, a ii) jedná-li se o subjekty uvedené v čl. 4 odst. 1 písm. b), předložit posudek vnitrostátního právního řádu ve formě stanovené v dodatku III, ledaže by [vlož název centrální banky] získala informace a prohlášení, jež mají být v tomto posudku poskytnuta, již v jiné souvislosti.

2. Žadatelé předkládají svou žádost písemně u [vlož název centrální banky], přičemž přiloží zejména tyto dokumenty a informace:

a) vyplněné formuláře pro shromažďování statických údajů poskytnuté [vlož název centrální banky];

b) posudek způsobilosti, pokud jej [vlož název centrální banky] vyžaduje, a

c) posudek vnitrostátního právního řádu, pokud jej [vlož název centrální banky] vyžaduje.

3. [Vlož název centrální banky] může dále vyžadovat jakékoli dodatečné informace, které pro vydání rozhodnutí o žádosti o účast považuje za nezbytné.

4. [Vlož název centrální banky] žádost o účast zamítne:

a) nejsou-li splněny podmínky přístupu uvedené v článku 4;

b) není-li splněna alespoň jedna z podmínek účasti uvedených v odstavci 1 nebo

c) pokud by taková účast dle posouzení [vlož název centrální banky] ohrožovala celkovou stabilitu, spolehlivost a bezpečnost TARGET2-[vlož odkaz na centrální banku/zemi] nebo jiného systému, který je součástí TARGET2, nebo pokud by tato účast ohrožovala plnění úkolů [vlož název centrální banky] uvedených v [odkaz na příslušné vnitrostátní právní předpisy] a ve statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky anebo představuje-li riziko z hlediska obezřetnosti.

5. [Vlož název centrální banky] sdělí žadateli své rozhodnutí o žádosti o účast nejpozději do jednoho měsíce ode dne, kdy [vlož název centrální banky] obdržela žádost o účast. Pokud [vlož název centrální banky] požádala o poskytnutí dodatečných informací ve smyslu odstavce 3, sdělí své rozhodnutí do jednoho měsíce ode dne, kdy [vlož název centrální banky] tyto informace od žadatele obdržela. Zamítavé rozhodnutí musí obsahovat odůvodnění.

Článek 9

Adresář TARGET2

1. Adresář TARGET2 je databází kódů BIC používaných pro směrování platebních příkazů adresovaných:

a) účastníkům TARGET2 a jejich pobočkám s přístupem pro více adresátů;

b) nepřímým účastníkům TARGET2 včetně nepřímých účastníků s přístupem pro více adresátů a

c) adresovatelným držitelům kódu BIC v rámci TARGET2.

Aktualizuje se jednou týdně.

2. Nepožaduje-li účastník jinak, zveřejňují se jeho kódy BIC v adresáři TARGET2.

3. Účastníci mohou adresář TARGET2 dále předávat pouze svým pobočkám a subjektům s přístupem pro více adresátů.

4. Subjekty uvedené v odst. 1 písm. b) a c) používají svůj kód BIC pouze ve vztahu k jednomu přímému účastníkovi.

5. Účastníci berou na vědomí, že [vlož název centrální banky] a ostatní centrální banky mohou zveřejnit názvy a kódy BIC účastníků. Kromě toho mohou být zveřejněny názvy a kódy BIC nepřímých účastníků, kteří jsou registrováni účastníky, přičemž tito účastníci zajistí, že nepřímí účastníci s takovým zveřejněním souhlasí.







HLAVA III

POVINNOSTI STRAN

Článek 10

Povinnosti [vlož název centrální banky] a účastníků

1. [Vlož název centrální banky] nabízí služby popsané v hlavě IV. Není-li v těchto podmínkách stanoveno jinak nebo nestanoví-li jinak právní předpisy, [vlož název centrální banky] používá k plnění svých povinností podle těchto podmínek všech přiměřených prostředků, které má k dispozici, bez toho, aniž by se zaručovala za výsledek.

2. Účastníci platí [vlož název centrální banky] poplatky uvedené v dodatku VI.

3. Účastníci zajistí, aby byli v obchodní dny připojeni k TARGET2-[vlož odkaz na centrální banku/zemi] podle časového rozvrhu provozu v dodatku V.

4. Účastník [vlož název centrální banky] prohlašuje a zaručuje, že plnění povinností, které pro něj vyplývají z těchto podmínek, neporušuje příslušné zákonné ani podzákonné předpisy ani jakoukoli dohodu, kterou je účastník vázán.

Článek 11

Spolupráce a výměna informací

1. Při plnění svých povinností a výkonu svých práv podle těchto podmínek [vlož název centrální banky] a účastníci úzce spolupracují s cílem zajistit stabilitu, spolehlivost a bezpečnost TARGET2-[vlož odkaz na centrální banku/zemi]. Aniž by byla dotčena povinnost dodržovat bankovní tajemství, poskytují si navzájem informace a dokumenty relevantní pro plnění jejich povinností a pro výkon jejich práv podle těchto podmínek.

2. [Vlož název centrální banky] zřídí a udržuje pracoviště systémové podpory s cílem pomoci účastníkům řešit problémy, které nastaly v souvislosti s provozováním systému.

3. Aktuální informace o provozním stavu SSP jsou dostupné v informačním systému TARGET2 (T2IS). T2IS lze užívat k získávání informací o událostech, které ovlivňují běžný provoz TARGET2.

4. [Vlož název centrální banky] může účastníkům předávat zprávy prostřednictvím vysílání ICM nebo pomocí jiných komunikačních prostředků.

5. Účastníci odpovídají za včasnou aktualizaci stávajících formulářů pro shromažďování statických údajů a za předkládání nových formulářů pro shromažďování statických údajů [vlož název centrální banky]. Účastníci odpovídají za ověření správnosti informací, které se jich týkají a které [vlož název centrální banky] vložila do TARGET2-[vlož název centrální banky/zemi].

6. Má se za to, že [vlož název centrální banky] je oprávněna sdělit národním centrálním bankám poskytujícím SSP jakoukoli informaci ohledně účastníků, kterou mohou jako správci systému potřebovat, v souladu se smlouvou uzavřenou s poskytovatelem síťových služeb.

7. Účastníci uvědomí [vlož název centrální banky] o každé změně týkající se jejich právní způsobilosti, jakož i o relevantních změnách právní úpravy, které mají dopad na skutečnosti uvedené v posudku vnitrostátního právního řádu, jenž se jich týká.

8. Účastníci informují [vlož název centrální banky] o:

a) každém novém nepřímém účastníkovi, adresovatelném držiteli kódu BIC či o subjektu s přístupem pro více adresátů, kterého zaregistrovali, a

b) všech změnách ohledně subjektů uvedených v písmenu a).

9. Účastníci neprodleně informují [vlož název centrální banky], vyskytne-li se případ porušení povinnosti, který se jich týká.







HLAVA IV

SPRÁVA ÚČTŮ PM A ZPRACOVÁNÍ PLATEBNÍCH PŘÍKAZŮ

Článek 12

Zřízení a správa účtů PM

1. [Vlož název centrální banky] zřídí a vede pro každého účastníka alespoň jeden účet PM. Na žádost účastníka, který je zúčtovací bankou, zřídí [vlož název centrální banky] jeden či více podúčtů v TARGET2-[vlož odkaz na centrální banku/zemi], jež se použijí k vyhrazení likvidity.

2. [Vlož, přichází-li v úvahu: Na účtech PM není dovolen záporný zůstatek.]

3. [Vlož, přichází-li v úvahu: Na začátku a na konci obchodního dne musí být na účtech PM nulový zůstatek. Má se za to, že účastníci dali [vlož název centrální banky] pokyn k převodu zůstatku ke konci obchodního dne na účet, který účastník určí.]

4. [Vlož, přichází-li v úvahu: Na začátku následujícího obchodního dne se tento zůstatek zpětně převede na účet PM účastníka].

5. Účty PM a jejich podúčty se neúročí, ledaže by se používaly k držení minimálních rezerv. V tomto případě se výpočet a platba úroků z držených minimálních rezerv řídí nařízením Rady (ES) č. 2531/98 ze dne 23. listopadu 1998 o uplatňování minimálních rezerv Evropskou centrální bankou ( 14 ) a nařízením Evropské centrální banky (ES) č. 1745/2003 ze dne 12. září 2003 o uplatňování minimálních rezerv (ECB/2003/9) ( 15 ).

6. Kromě zúčtování platebních příkazů v platebním modulu lze účet PM použít k zúčtování platebních příkazů ve prospěch a na vrub domácích účtů podle pravidel stanovených [vlož název centrální banky].

7. Pro získání informací o své likvidní pozici použijí účastníci ICM. Účastníkovi, který si tuto službu zvolil, zasílá [vlož název centrální banky] denní výpis z účtu.

Článek 13

Druhy platebních příkazů

Platebními příkazy pro účely TARGET2 jsou:

a) příkazy k úhradě;

b) příkazy k přímému inkasu provedené na základě souhlasu s přímým inkasem a

c) příkazy k převodu likvidity.

Článek 14

Přijetí a odmítnutí platebních příkazů

1. Platební příkazy zadané účastníky se považují za přijaté [vlož název centrální banky], pokud:

a) je platební zpráva v souladu s pravidly stanovenými poskytovatelem síťových služeb;

b) je platební zpráva v souladu s pravidly a podmínkami formátování platnými v rámci TARGET2-[vlož odkaz na centrální banku/zemi] a úspěšně projde kontrolou dvojího zadání ve smyslu dodatku I a

c) je dán výslovný souhlas centrální banky účastníka (plátce či příjemce), jehož účast byla pozastavena.

2. [Vlož název centrální banky] ihned odmítne platební příkaz, který nesplňuje podmínky uvedené v odstavci 1. [Vlož název centrální banky] uvědomí účastníka o odmítnutí platebního příkazu v souladu s dodatkem I.

3. SSP určí časovou značku („timestamp“) pro zpracování platebních příkazů podle času, kdy obdrží a přijme platební příkaz.

Článek 15

Pravidla pro stanovení priority

1. Účastníci, kteří dávají platební příkaz, označí každý platební příkaz jedním z uvedených způsobů:

a) běžný platební příkaz (priorita 2);

b) urgentní platební příkaz (priorita 1) nebo

c) velmi urgentní platební příkaz (priorita 0).

Pokud v platebním příkazu není vyznačena priorita, považuje se za běžný platební příkaz.

2. Platební příkaz mohou za velmi urgentní označit pouze:

a) centrální banky a

b) účastníci, jedná-li se o platby ve prospěch a na vrub CLS International Bank a převody likvidity v souvislosti se zúčtováním přidružených systémů za použití rozhraní přidruženého systému.

Veškeré převodní příkazy, které přidružený systém zadá prostřednictvím rozhraní přidruženého systému za účelem připsání určité částky ve prospěch či na vrub účtů PM účastníků, se považují za velmi urgentní platební příkazy.

3. Příkazy k převodu likvidity iniciované prostřednictvím ICM jsou urgentními platebními příkazy.

4. Prioritu urgentních a běžných platebních příkazů může plátce prostřednictvím ICM s okamžitou účinností změnit. Prioritu velmi urgentního platebního příkazu nelze změnit.

Článek 16

Limity pro použití likvidity

1. Účastník může omezit použití disponibilní likvidity pro platební příkazy ve vztahu k ostatním účastníkům TARGET2 kromě centrálních bank, a to stanovením dvoustranných či vícestranných limitů. Tyto limity lze stanovit pouze pro běžné platební příkazy.

2. Limity může stanovit jen skupina AL jako celek, nebo je lze stanovit ve vztahu k této skupině jen jako celku. Limity nelze stanovit ve vztahu k jedinému účtu PM člena skupiny AL; limity nemohou stanovit ani členové skupiny AL vůči sobě navzájem.

3. Tím, že stanoví dvoustranný limit, dává účastník [vlož název centrální banky] pokyn, aby přijatý platební příkaz nebyl zúčtován, pokud by součet běžných platebních příkazů účastníka odcházejících ve prospěch účtu PM jiného účastníka TARGET2, po odečtení součtu veškerých urgentních a běžných plateb přicházejících z účtu PM tohoto účastníka TARGET2 přesáhl tento dvoustranný limit.

4. Pro jakýkoli vztah, na nějž se nevztahuje dvoustranný limit, může účastník stanovit vícestranný limit. Vícestranný limit lze stanovit pouze za předpokladu, že účastník stanovil alespoň jeden dvoustranný limit. Pokud účastník stanoví vícestranný limit, dává [vlož název centrální banky] pokyn, aby přijatý platební příkaz nebyl zúčtován, pokud by součet běžných platebních příkazů účastníka odcházejících ve prospěch účtů PM všech účastníků TARGET2, vůči nimž nebyl stanoven dvoustranný limit, po odečtení součtu veškerých urgentních a běžných plateb přicházejících z těchto účtů PM přesáhl tento vícestranný limit.

5. Nejnižší přípustná výše limitu činí 1 milion EUR. Na dvoustranný či vícestranný limit s nulovou hodnotou se nahlíží tak, jako by limit nebyl stanoven. Limity v rozmezí od nuly do 1 milionu EUR nelze stanovit.

6. Limity lze prostřednictvím ICM v reálném čase měnit, a to s okamžitou účinností či s účinností od následujícího obchodního dne. Byl-li limit změněn na nulu, nelze jej v týž obchodní den znovu změnit. Stanovení nového dvoustranného či vícestranného limitu je účinné až od následujícího obchodního dne.

Článek 17

Rezervování likvidity

1. Účastníci si mohou prostřednictvím ICM rezervovat likviditu pro velmi urgentní nebo urgentní platební příkazy.

2. Správce skupiny AL může rezervovat likviditu jen pro skupinu AL jako celek. Likviditu nelze rezervovat pro jednotlivé účty v rámci skupiny AL.

3. Tím, že žádá o rezervování určité částky likvidity pro velmi urgentní platební příkazy, dává účastník [vlož název centrální banky] pokyn, aby provedla zúčtování urgentních a běžných platebních příkazů jen tehdy, je-li na jeho účtu PM disponibilní likvidita i po odečtení částky rezervované pro velmi urgentní platební příkazy.

4. Tím, že žádá o rezervování určité částky likvidity pro urgentní platební příkazy, dává účastník [vlož název centrální banky] pokyn, aby provedla zúčtování běžných platebních příkazů jen tehdy, je-li na jeho účtu PM disponibilní likvidita i po odečtení částky rezervované pro urgentní a velmi urgentní platební příkazy.

5. Po obdržení žádosti o rezervování likvidity [vlož název centrální banky] ověří, zda je výše likvidity na účtu PM účastníka dostatečná k rezervování likvidity. Pokud tomu tak není, rezervuje se pouze likvidita, která je na účtu PM k dispozici. Zbytek požadované likvidity se rezervuje, jakmile bude dodatečná likvidita k dispozici.

6. Výši rezervované likvidity lze změnit. Účastníci mohou prostřednictvím ICM žádat o rezervování nových částek likvidity s okamžitou účinností či s účinností od následujícího obchodního dne.

Článek 17a

Trvalé pokyny k rezervování likvidity a vyhrazení likvidity

1. Účastníci mohou prostřednictvím ICM předem vymezit částku likvidity, která je rezervována pro velmi urgentní nebo urgentní platební příkazy. Takový trvalý pokyn nebo jeho změna platí od následujícího obchodního dne.

2. Účastníci mohou prostřednictvím ICM předem vymezit částku likvidity, která je vyhrazena pro zúčtování přidružených systémů. Takový trvalý pokyn nebo jeho změna platí od následujícího obchodního dne. Má se za to, že účastníci dali [vlož název centrální banky] pokyn, aby jejich jménem rezervovala likviditu, pokud to příslušný přidružený systém požaduje.

Článek 18

Stanovení doby zúčtování

1. Účastník, který dává platební příkaz, může stanovit dobu zúčtování platebního příkazu v průběhu obchodního dne pomocí ukazatele nejdřívější doby zatížení účtu nebo ukazatele nejpozdější doby zatížení účtu.

2. Je-li použit ukazatel nejdřívější doby zatížení účtu, přijatý platební příkaz se uloží a předá se do vstupního zpracování až v uvedenou dobu.

3. Je-li použit ukazatel nejpozdější doby zatížení účtu, přijatý platební příkaz se vrátí jako nezúčtovaný, nelze-li jej zúčtovat do uvedené doby zatížení účtu. Účastníkovi, který dává platební příkaz, se zašle automatické oznámení prostřednictvím ICM 15 minut před stanovenou dobou zatížení účtu. Účastník, který dává platební příkaz, může ukazatel nejpozdější doby zatížení účtu též použít jen jako varovný ukazatel. V těchto případech se předmětný platební příkaz nevrací.

4. Účastníci, kteří dávají platební příkaz, mohou ukazatel nejdřívější doby zatížení účtu a ukazatel nejpozdější doby zatížení účtu změnit prostřednictvím ICM.

5. Další technické podrobnosti jsou uvedeny v dodatku I.

Článek 19

Platební příkazy zadané předem

1. Platební příkazy lze zadat až pět pracovních dnů před stanoveným dnem zúčtování (platební příkazy před splatností).

2. Platební příkazy před splatností se přijmou a předají do vstupního zpracování v den, který stanovil účastník, jenž dává platební příkaz, na počátku denního zpracování ve smyslu dodatku V. Platební příkazy před splatností se umístí před platební příkazy téže priority.

3. Na platební příkazy před splatností se obdobně použije čl. 15 odst. 3, čl. 22 odst. 2 a čl. 29 odst. 1 písm. a).

Článek 20

Zúčtování platebních příkazů ve vstupním zpracování

1. S výjimkou případů, kdy účastník, který dává platební příkaz, uvedl dobu zúčtování způsobem popsaným v článku 18, se přijaté platební příkazy zúčtovávají ihned nebo nejpozději do konce obchodního dne, kdy byly přijaty, za předpokladu, že na účtu PM plátce jsou k dispozici dostatečné peněžní prostředky, přičemž se zohlední případné limity pro použití likvidity a rezervování likvidity ve smyslu článků 16 a 17.

2. Financování může být poskytnuto formou:

a) disponibilní likvidity na účtu PM nebo

b) příchozích plateb od jiných účastníků TARGET2 s výhradou příslušných optimalizačních postupů.

3. V případě velmi urgentních platebních příkazů se uplatňuje pravidlo „first in, first out“ (FIFO). To znamená, že tyto velmi urgentní platební příkazy se zúčtují chronologicky. Urgentní a běžné platební příkazy se nezúčtují, dokud se ve frontě nacházejí velmi urgentní platební příkazy.

4. Pravidlo FIFO se uplatňuje rovněž v případě urgentních platebních příkazů. Běžné platební příkazy se nezúčtují, dokud se ve frontě nacházejí urgentní a velmi urgentní platební příkazy.

5. Odchylně od odstavců 3 a 4 lze platební příkazy s nižší prioritou (či se stejnou prioritou, avšak přijaté později) zúčtovat před platebními příkazy s vyšší prioritou (či se stejnou prioritou, avšak přijatými dříve), pokud by došlo k započtení částek platebních příkazů s nižší prioritou vůči částkám plateb, které mají přijít, a došlo tak ke zvýšení likvidity plátce.

6. Běžné platební příkazy se zúčtují, aniž by se uplatnilo pravidlo FIFO. To znamená, že tyto platební příkazy mohou být zúčtovány ihned (nezávisle na ostatních běžných platbách, které byly přijaty dříve a které jsou ve frontě), a že tedy mohou porušit pravidlo FIFO za předpokladu, že jsou k dispozici dostatečné peněžní prostředky.

7. Další podrobnosti o zúčtování platebních příkazů ve vstupním zpracování jsou uvedeny v dodatku I.

Článek 21

Zúčtování a vrácení platebních příkazů ve frontě

1. Platební příkazy, které nejsou zúčtovány ihned ve vstupním zpracování, se umístí do fronty podle priority určené příslušným účastníkem podle článku 15.

2. S cílem optimalizovat zúčtování platebních příkazů ve frontě může [vlož název centrální banky] použít optimalizační postupy uvedené v dodatku I.

3. S výjimkou velmi urgentních platebních příkazů může plátce prostřednictvím ICM změnit pořadí platebních příkazů ve frontě. Platební příkazy lze s okamžitou účinností přesouvat na začátek či na konec příslušné fronty kdykoli v průběhu denního zpracování ve smyslu dodatku V.

4. Na žádost plátce může [vlož název centrální banky] nebo v případě skupiny AL centrální banka správce skupiny AL rozhodnout o změně pořadí velmi urgentního platebního příkazu (s výjimkou velmi urgentních platebních příkazů v souvislosti se zúčtovacími postupy č. 5 a 6) za předpokladu, že tato změna neovlivní plynulé zúčtování ze strany přidružených systémů v TARGET2 nebo jinak nezpůsobí systémové riziko.

5. Příkazy k převodu likvidity zadané v ICM se okamžitě vrátí jako nezúčtované, není-li k dispozici dostatečná likvidita. Ostatní platební příkazy se vrátí jako nezúčtované, nelze-li je zúčtovat do uzávěrky pro příslušný druh zpráv ve smyslu dodatku V.

Článek 22

Vložení platebních příkazů do systému a jejich neodvolatelnost

1. Pro účely čl. 3 odst. 1 první věty směrnice 98/26/ES a [vlož ustanovení vnitrostátních právních předpisů, kterými se provádí tento článek směrnice 98/26/ES] se platební příkazy považují za vložené do TARGET2-[vlož odkaz na centrální banku/zemi] v okamžiku, kdy je zatížen účet PM příslušného účastníka.

2. Platební příkazy lze odvolat až do okamžiku, kdy jsou vloženy do TARGET2-[vlož odkaz na centrální banku/zemi] v souladu s odstavcem 1. Platební příkazy, které jsou zahrnuty v algoritmu ve smyslu dodatku I, nelze po dobu, kdy tento algoritmus běží, odvolat.







HLAVA V

SDRUŽOVÁNÍ LIKVIDITY

Článek 23

Režimy sdružování likvidity

[Vlož název centrální banky] nabízí režim souhrnných informací o účtu (CAI) a režim agregované likvidity (AL).

Článek 24

Režim souhrnných informací o účtu

1. Režim CAI mohou používat:

a) úvěrová instituce nebo její pobočky (bez ohledu na to, zda se tyto subjekty účastní stejného systému, který je součástí TARGET2) za podmínky, že dotčené subjekty mají několik účtů PM označených různými kódy BIC, nebo

b) dvě nebo více úvěrových institucí, jež patří do stejné skupiny, nebo jejich pobočky, přičemž každý z těchto subjektů má jeden či více účtů PM označených různými kódy BIC.

2.

a) V režimu CAI se každému z členů skupiny CAI a jejich příslušným centrálním bankám poskytne seznam účtů PM členů skupiny a dále tyto informace, které jsou konsolidovány na úrovni skupiny CAI: i) vnitrodenní úvěry (přichází-li v úvahu), ii) zůstatky včetně zůstatků na podúčtech, iii) obrat, iv) zúčtované platby, v) platební příkazy nacházející se ve frontě.

b) Správce skupiny CAI a jeho příslušná centrální banka mají přístup k informacím o každé z výše uvedených položek ve vztahu k jakémukoli účtu PM skupiny CAI.

c) Informace uvedené v tomto odstavci se poskytují prostřednictvím ICM.

3. Správce skupiny CAI je oprávněn dát prostřednictvím ICM pokyn k převodům likvidity mezi účty PM, včetně jejich podúčtů, které patří do stejné skupiny CAI.

4. Skupina CAI může rovněž zahrnovat účty PM, které jsou součástí skupiny AL. V tomto případě jsou všechny účty PM skupiny AL součástí skupiny CAI.

5. Je-li jeden či více účtů PM současně součástí skupiny AL a skupiny CAI (ve které jsou další účty PM), mají ve vztazích v rámci skupiny AL přednost pravidla, která platí pro skupinu AL.

6. Skupina CAI, která zahrnuje účty PM skupiny AL, může jmenovat správce skupiny CAI, který není správcem skupiny AL.

7. Postup k získání oprávnění užívat režim AL, který je stanoven v čl. 25 odst. 4 a 5, se uplatní obdobně i k získání oprávnění užívat režim CAI. Správce skupiny CAI nezašle vyhotovenou dohodu o režimu CAI řídící národní centrální bance.

Článek 25

Režim agregované likvidity

1. Režim AL mohou užívat:

a) úvěrová instituce nebo její pobočky (bez ohledu na to, zda se tyto subjekty účastní stejného systému, který je součástí TARGET2) za podmínky, že dotčené subjekty jsou usazeny v eurozóně a mají několik účtů PM označených různými kódy BIC;

b) pobočky úvěrové instituce usazené v eurozóně (bez ohledu na to, zda se účastní stejného systému, který je součástí TARGET2), přičemž úvěrová instituce je usazená mimo eurozónu, za podmínky, že tyto pobočky mají několik účtů PM, které jsou označeny různými kódy BIC, nebo

c) dvě nebo více úvěrových institucí uvedených v písmenu a) nebo pobočky uvedené v písmenu b), jež patří do téže skupiny.

V každém případě uvedeném v písmenech a) až c) je rovněž podmínkou, aby dotčené subjekty uzavřely ujednání o vnitrodenním úvěru s příslušnou centrální bankou eurozóny.

2. V režimu AL se pro účely kontroly, zda je platební příkaz dostatečně krytý, agreguje disponibilní likvidita na účtech PM všech členů skupiny AL. Bez ohledu na výše uvedené se dvoustranný vztah mezi členem skupiny AL a jeho národní centrální bankou AL, pokud jde o účet PM, i nadále řídí ujednáními příslušného systému, který je součástí TARGET2, s výhradou změn uvedených v dohodě AL. Vnitrodenní úvěr poskytnutý kterémukoli členovi skupiny AL na jeho účet PM může být zajištěn disponibilní likviditou na jiných účtech PM tohoto člena skupiny AL nebo na účtech PM jiných členů skupiny AL vedených u téže nebo jiné národní centrální banky AL.

3. Jeden či více účastníků TARGET2, kteří splňují podmínky uvedené v odstavci 1, uzavřou za účelem používání režimu AL dohodu AL s [vlož název centrální banky] a případně s jinými centrálními bankami systémů, které jsou součástí TARGET2, jichž se účastní ostatní členové skupiny AL. Účastník TARGET2 může v souvislosti s konkrétním účtem PM uzavřít jen jednu dohodu AL. Dohoda AL musí být v souladu s příslušným vzorem v dodatku VII.

4. Každá skupina AL určí správce skupiny AL. Má-li skupina AL jen jednoho účastníka, vystupuje tento účastník jako správce skupiny AL. Správce skupiny AL zašle řídící národní centrální bance písemnou žádost o používání režimu AL (která obsahuje formuláře pro shromažďování statických údajů poskytnuté [vlož název centrální banky]) spolu s dohodou AL vyhotovenou na základě vzoru poskytnutého řídící národní centrální bankou. Ostatní členové skupiny AL zašlou písemné žádosti (s formuláři pro shromažďování statických údajů poskytnutými [vlož název centrální banky]) svým příslušným národním centrálním bankám AL. Řídící národní centrální banka může požádat o dodatečné informace nebo dokumenty, které považuje za potřebné pro rozhodnutí o žádosti. Řídící národní centrální banka může kromě toho se souhlasem ostatních národních centrálních bank AL požadovat, aby do dohody AL byla vložena dodatečná ustanovení, která považuje za vhodná pro zajištění řádného a včasného plnění stávajících nebo budoucích závazků všech členů skupiny AL vůči národní centrální bance AL.

5. Řídící národní centrální banka ověří, zda žadatelé splňují požadavky na vytvoření skupiny AL a zda byla dohoda AL řádně vyhotovena. Za tímto účelem se řídící národní centrální banka může obrátit na národní centrální banky AL. Rozhodnutí řídící národní centrální banky se zašle v písemné podobě správci skupiny AL do jednoho měsíce od přijetí žádosti uvedené v odstavci 4 řídící národní centrální bankou, nebo vyžádá-li si řídící národní centrální banka dodatečné informace, do jednoho měsíce od přijetí těchto informací řídící národní centrální bankou. Zamítavé rozhodnutí musí obsahovat odůvodnění.

6. Členové skupiny AL mají automaticky přístup k režimu CAI.

7. V rámci skupiny AL se přístup k informacím a veškerým interaktivním kontrolním opatřením uskutečňuje prostřednictvím ICM.

[Vlož, přichází-li v úvahu:

Článek 25a

Zástava/vymáhání

1. Stávající a budoucí pohledávky [vlož název centrální banky] vyplývající z právního vztahu mezi členem skupiny AL a [vlož název centrální banky], které jsou zajištěny [vlož příslušný pojem: zástava /„floating charge“] podle čl. 36 odst. 1 a 2 těchto podmínek, zahrnují pohledávky [vlož název centrální banky] za tímto členem skupiny AL, které vyplývají z dohody AL mezi nimi.

2. [Vlož, vyžadují-li to právní předpisy příslušné země: Aniž by byla dotčena dohoda AL, tato zástava nebrání účastníkovi v používání peněžních prostředků uložených na jeho účtech PM během obchodního dne.]

3. [Vlož, vyžadují-li to právní předpisy příslušné země: Zvláštní ustanovení o vyhrazení peněžních prostředků: Člen skupiny AL vyhradí peněžní prostředky na svém účtu PM ke splnění všech svých závazků vyplývajících z [vlož odkaz na opatření, kterými se provádějí jednotné podmínky].]

[Přichází-li to v úvahu a vyžadují-li to právní předpisy příslušné země:

Článek 25b

Realizace zástavního práva

Nastane-li rozhodná událost pro vym