02012R0029 — CS — 06.02.2019 — 007.001

Tento dokument slouží výhradně k informačním účelům a nemá žádný právní účinek. Orgány a instituce Evropské unie nenesou za jeho obsah žádnou odpovědnost. Závazná znění příslušných právních předpisů, včetně jejich právních východisek a odůvodnění, jsou zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie a jsou k dispozici v databázi EUR-Lex. Tato úřední znění jsou přímo dostupná přes odkazy uvedené v tomto dokumentu

►B PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 29/2012 ze dne 13. ledna 2012 o obchodních normách pro olivový olej (kodifikované znění) (Úř. věst. L 012 14.1.2012, s. 14)

Ve znění:





Opraveno:









▼B

PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 29/2012

ze dne 13. ledna 2012

o obchodních normách pro olivový olej

(kodifikované znění)







Článek 1

1. Aniž je dotčena směrnice 2000/13/ES a nařízení (ES) č. 510/2006, stanoví toto nařízení zvláštní normy uvádění na maloobchodní trh pro olivový olej a olivový olej z pokrutin ve smyslu bodu 1 písm. a) a b) a bodů 3 a 6 přílohy XVI nařízení (ES) č. 1234/2007.

2. Pro účely tohoto nařízení se „maloobchodem“ rozumí prodej oleje uvedeného v odstavci 1 v nezměněném stavu nebo jako součást potravin konečnému spotřebiteli oleje.

Článek 2

Oleje uvedené v čl. 1 odst. 1 se konečnému spotřebiteli nabízejí v balení o maximálním obsahu 5 litrů. ►C3 Takové balení je opatřeno uzávěrem, který po prvním použití ztrácí svou celistvost, a je označeno etiketou podle článků 3 až 6. ◄

U olejů určených ke spotřebě v restauracích, nemocnicích, jídelnách a jiných podobných zařízeních společného stravování však členské státy mohou pro balení podle typu daného hospodářského subjektu stanovit maximální obsah větší než 5 litrů.

Článek 3

Označení podle článku 118 nařízení (ES) č. 1234/2007 se považuje za název, pod nímž je výrobek prodáván, ve smyslu čl. 3 odst. 1 bodu 1 směrnice 2000/13/ES.

Kromě označení podle prvního pododstavce tohoto článku, avšak ne nezbytně v jeho blízkosti, musí označení etiketami u olejů uvedených v čl. 1 odst. 1 poskytovat čitelným a nesmazatelným písmem tyto údaje o dané kategorii oleje:

a) extra panenský olivový olej:

„výběrová jakost olivového oleje získaného přímo z oliv pouze mechanickými postupy“;

b) panenský olivový olej:

„olivový olej získaný přímo z oliv pouze mechanickými postupy“;

c) olivový olej obsahující směs rafinovaného olivového oleje a panenského olivového oleje:

„olivový olej obsahující pouze rafinovaný olivový olej a olej získaný přímo z oliv“;

d) olivový olej z pokrutin:

„olivový olej obsahující pouze olej získaný zpracováním zbytků po extrakci olivového oleje a olej získaný přímo z oliv“ nebo

„olivový olej obsahující pouze olej získaný zpracováním pokrutin a oleje získaného přímo z oliv“.

Článek 4

1. Na etiketě u extra panenského olivového oleje a panenského olivového oleje ve smyslu bodu 1 písm. a) a b) přílohy XVI nařízení (ES) č. 1234/2007 se uvádí označení původu.

Na etiketě u produktů ve smyslu bodů 3 a 6 přílohy XVI nařízení (ES) č. 1234/2007 se neuvádí označení původu.

Pro účely tohoto nařízení se „označením původu“ rozumí uvedení zeměpisného názvu na balení popřípadě na etiketě oleje.

2. Označení původu podle odstavce 1 obsahuje pouze:

a) odkaz na členský stát, na Unii nebo případně na třetí zemi u olivového oleje pocházejícího v souladu s ustanoveními odstavců 4 a 5 z jednoho členského státu nebo třetí země nebo

b) patřičné z následujících spojení u směsí olivových olejů pocházejících v souladu s ustanoveními odstavců 4 a 5 z více než jednoho členského státu nebo třetí země:

i) „směs olivových olejů pocházejících z Evropské unie“ nebo odkaz na Unii,

ii) „směs olivových olejů pocházejících z oblastí mimo Evropskou unii“ nebo odkaz na původ mimo Unii,

iii) „směs olivových olejů pocházejících z Evropské unie a z oblastí mimo Unii“ nebo odkaz na původ z Unie a mimo Unii nebo

c) chráněné označení původu nebo chráněné zeměpisné označení ve smyslu nařízení (ES) č. 510/2006 v souladu s ustanoveními příslušné specifikace produktu.

3. Za označení původu ve smyslu tohoto nařízení se nepovažují názvy produktů nebo podniků, o jejichž zápis bylo požádáno nejpozději 31. prosince 1998 podle směrnice 89/104/EHS nebo 31. května 2002 podle nařízení Rady (ES) č. 40/94 ( 1 ).

4. V případě dovozu z třetích zemí se označení původu stanoví podle článků 22 až 26 nařízení (EHS) č. 2913/92.

5. Označení původu uvádějící členský stát nebo Unii odpovídá zeměpisné oblasti, ve které byly dané olivy sklizeny nebo ve které se nachází lisovna, v níž byl olej z oliv vylisován.

Byly-li olivy sklizeny v jiném členském státě nebo třetí zemi, než ve které se nachází lisovna, v níž byl olej z oliv vylisován, jsou v označení původu uvedena tato slova: „(extra) panenský olivový olej získaný v (Unii nebo jméno daného členského státu) z oliv sklizených v (Unii nebo jméno daného členského státu nebo třetí země)“.

▼M4

Článek 4a

V případě olejů uvedených v čl. 1 odst. 1 musí být přímo na balení nebo na etiketě spojené s balením uvedeny informace o zvláštních požadavcích na skladování olejů bez přístupu světla a tepla.

Článek 4b

Povinné údaje uvedené v čl. 3 prvním pododstavci a v případě potřeby údaje uvedené v čl. 4 odst. 1 prvním pododstavci jsou seskupeny do hlavního zorného pole, jak je vymezeno v čl. 2 odst. 2 písm. l) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011 ( 2 ), a to přímo na dané nádobě nebo na jedné či několika etiketách nalepených na danou nádobu. Tyto povinné údaje musí být viditelné v celém rozsahu a v textu psaném homogenní velikostí písma.

▼B

Článek 5

Nepovinné údaje stanovené v tomto článku, které se mohou objevit na etiketách olejů uvedených v čl. 1 odst. 1, musí splňovat tyto požadavky:

a) údaj „první lisování za studena“ se může uvádět pouze u extra panenského olivového oleje nebo panenského olivového oleje získaných při teplotě nižší než 27 °C z prvního mechanického lisování olivové pasty tradičním způsobem lisování pomocí hydraulických lisů;

b) údaj „lisovaný za studena“ se může uvádět pouze u extra panenského olivového oleje nebo panenského olivového oleje získaných při teplotě nižší než 27 °C perkolací nebo odstřeďováním olivové pasty;

c) údaje o organoleptických vlastnostech, pokud jde o chuť a/nebo vůni, se mohou uvádět pouze u extra panenského olivového oleje nebo panenského olivového oleje; pojmy uvedené v bodě 3.3 přílohy XII nařízení (EHS) č. 2568/91 se mohou na etiketách uvádět, pouze jsou-li založeny na výsledcích hodnocení provedeného podle metody popsané v uvedené příloze;

▼M5

d) údaj o maximálním obsahu kyselin očekávaném k datu minimální trvanlivosti uvedené v čl. 9 odst. 1 písm. f) nařízení (EU) č. 1169/2011 lze uvádět, pouze jsou-li spolu s ním písmem stejné velikosti a v rámci téhož zorného pole uvedeny údaje o hodnotě peroxidového čísla, obsahu vosku a absorpce v ultrafialové oblasti spektra, stanovené podle nařízení (EHS) č. 2568/91 a očekávané k témuž datu;

▼M4

e) v případě olejů uvedených v příloze XVI bodě 1 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 1234/2007 smí být údaj o hospodářském roku sklizně uveden pouze za podmínky, že z dané sklizně pochází 100 % objemu balení. ►M5 Pro účely tohoto písmena musí být na etiketách uveden údaj o hospodářském roku sklizně, a to buď s udáním příslušného hospodářského roku v souladu s čl. 6 písm. c) bodem iii) nařízení (EU) č. 1308/2013, nebo s udáním měsíce a roku sklizně (v uvedeném pořadí). Daný měsíc odpovídá měsíci extrakce oleje z oliv. ◄

▼B

Produkty prodávané pod ochrannou známkou, o jejíž zápis bylo požádáno nejpozději 1. března 2008 a jež obsahuje nejméně jeden z pojmů uvedených v bodě 3.3 přílohy XII nařízení (EHS) č. 2568/91, nemusí splňovat požadavky čl. 5 prvního pododstavce písm. c) tohoto nařízení do ►C1 1. listopadu 2011 ◄ .

▼M5

Článek 5a

Členské státy mohou rozhodnout, že hospodářský rok sklizně zmíněný v čl. 5 prvním pododstavci písm. e) má být uveden na etiketách oleje zmíněného v daném písmenu, který pochází z domácí produkce, je získán z oliv sklizených na území uvedených států a je určen pouze pro jejich vnitrostátní trhy.

Uvedené rozhodnutí nebrání tomu, aby byl na trh uváděn olivový olej opatřený etiketou před datem účinku daného rozhodnutí, a to až do vyčerpání zásob.

Členské státy uvedené rozhodnutí oznámí v souladu s článkem 45 nařízení (EU) č. 1169/2011.

▼B

Článek 6

1. Pokud je přítomnost olejů uvedených v čl. 1 odst. 1 ve směsi olivového oleje a jiných rostlinných olejů zdůrazněna na etiketě jinde než v seznamu složek použitím slov, obrázků, nebo grafických symbolů, musí být na dané směsi tento obchodní název: „Směs rostlinných olejů (nebo konkrétní názvy daných rostlinných olejů) a olivového oleje“, a přímo za ním musí následovat údaj o procentním podílu olivového oleje ve směsi.

Přítomnost olivového oleje může být na označení směsi zdůrazněna obrázkem nebo grafickým symbolem podle prvního pododstavce pouze tehdy, pokud jeho podíl v dané směsi činí více než 50 %.

Členské státy mohou na svém území zakázat produkci směsí olivového oleje a jiných rostlinných olejů ve smyslu prvního pododstavce pro vnitřní spotřebu. Nemohou však na svém území zakázat uvádění takových směsí na trh, pocházejí-li tyto směsi z jiných zemí, a nemohou na svém území zakázat ani produkci takových směsí, jsou-li tyto směsi určeny k uvádění na trh v jiném členském státě nebo na vývoz.

▼M4

2. Pokud je přítomnost olejů uvedených v čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení v jiných potravinách, než jsou uvedeny v odstavci 1 tohoto článku, zdůrazněna na etiketě jinde než v seznamu složek pomocí slov, obrázků nebo grafických symbolů, následuje přímo za obchodním názvem potraviny údaj o procentním podílu přidaného olivového oleje uvedeného v čl. 1 odst. 1 na celkové čisté hmotnosti potraviny, s výjimkou pevných potravin uchovávaných výhradně v olivovém oleji, zejména produktů uvedených v nařízeních Rady (EHS) č. 1536/92 ( 3 ) a (EHS) č. 2136/89 ( 4 ).

▼B

Údaj o procentním podílu přidaného olivového oleje na celkové čisté hmotnosti potraviny může být nahrazen údajem o procentním podílu přidaného olivového oleje na celkové hmotnosti tuků, doplněného slovy „procentní podíl tuků“.

3. Označení podle čl. 3 prvního pododstavce mohou být na etiketách produktů uvedených v odstavcích 1 a 2 tohoto článku nahrazena slovy „olivový olej“.

V případě přítomnosti olivového oleje z pokrutin se však slova „olivový olej“ nahradí slovy „olivový olej z pokrutin“.

4. Údaje uvedené v čl. 3 druhém pododstavci se na etiketách produktů uvedených v odstavcích 1 a 2 tohoto článku nevyžadují.

Článek 7

Na žádost členského státu, ve kterém se nachází adresa výrobce, stáčírny nebo prodejce uvedená na etiketě, předloží daná strana doklady dokládající údaje uvedené v článcích 4, 5 a 6, založené na jedné nebo více těchto skutečností:

a) zjištěné nebo vědecky prokázané skutečnosti;

b) výsledky analýz nebo automatické zjištění získané z representativních vzorků;

c) správní nebo účetní údaje vedené v souladu s předpisy Unie a/nebo předpisy členských států.

▼M4 —————

▼B

Článek 8

1. Každý členský stát zasílá Komisi jméno a adresu orgánu nebo orgánů odpovědných za monitorování provádění tohoto nařízení, které sděluje na požádání ostatním členským státům a všem zainteresovaným stranám.

2. ►C3 Členský stát, ve kterém se nachází adresa výrobce, stáčírny nebo prodejce uvedená na etiketě, na základě žádosti o ověření odebere do konce měsíce následujícího po měsíci podání žádosti vzorky a ověří pravdivost údajů na příslušných etiketách. ◄ Tuto žádost mohou zasílat:

a) příslušné útvary Komise;

b) organizace hospodářských subjektů v daném členském státě ve smyslu článku 125 nařízení (ES) č. 1234/2007;

c) kontrolní orgány jiného členského státu.

3. ►C3 K žádosti uvedené v odstavci 2 se připojují veškeré údaje potřebné pro požadované ověření, ◄ zejména:

a) datum odběru vzorku nebo zakoupení daného oleje;

b) název nebo obchodní jméno a adresa hospodářského subjektu, ve kterém byl vzorek odebrán nebo ve kterém byl daný olej zakoupen;

c) počet příslušných šarží;

d) kopie všech etiket, uvedených na balení daného oleje;

e) výsledky analýz nebo jiných odborných posudků s uvedením použité metody a jména a adresy příslušné laboratoře nebo odborníka;

f) případně jméno dodavatele daného oleje uváděné prodejním místem.

4. Před koncem třetího měsíce následujícího po měsíci podání žádosti uvedené v odstavci 2 daný členský stát uvědomí žadatele o přiděleném jednacím čísle a o dalších přijatých opatřeních.

▼M4

Článek 8a

Každý členský stát ověřuje pravdivost údajů na etiketě, zejména shodu obchodního názvu s obsahem nádoby, na základě analýzy rizik uvedené v článku 2a nařízení (EHS) č. 2568/91. Při zjištění jakýchkoli nesrovnalostí a v případě, že se výrobce, stáčírna nebo prodejce uvedení na etiketě nacházejí v jiném členském státě, požádá kontrolní orgán dotčeného členského státu o ověření podle čl. 8 odst. 2.

▼B

Článek 9

▼M4

1. Aniž by byly dotčeny sankce stanovené v nařízení (ES) č. 1234/2007 a v článku 3 nařízení (EHS) č. 2568/91, členské státy v případě porušení tohoto nařízení uplatňují účinné, přiměřené a odrazující sankce.

▼C2

Členské státy sdělí Komisi opatření přijatá za tímto účelem nejpozději 31. prosince 2002 a jejich změny do konce měsíce následujícího po měsíci, ve kterém byla opatření přijata.

Česká republika, Estonsko, Kypr, Lotyšsko, Litva, Maďarsko, Malta, Polsko, Slovinsko a Slovensko sdělí Komisi opatření uvedená v prvním pododstavci nejpozději 31. prosince 2004 a jejich změny do konce měsíce následujícího po měsíci, ve kterém byla opatření přijata.

Bulharsko a Rumunsko sdělí Komisi opatření uvedená v prvním pododstavci nejpozději 31. prosince 2010 a jejich změny do konce měsíce následujícího po měsíci, ve kterém byla opatření přijata.

Chorvatsko sdělí Komisi opatření stanovená v prvním pododstavci nejpozději 31. prosince 2013 a změny uvedených opatření do konce měsíce následujícího po měsíci, ve kterém byla přijata.

▼B

2. Pro účely ověřování údajů uvedených v článcích 4, 5 a 6 mohou dané členské státy zavést režim uznávání hospodářských subjektů, jejichž stáčírny se nacházejí na jejich území.

Uznání a alfanumerický kód se přiděluje žádajícímu hospodářskému subjektu, který splňuje tyto podmínky:

a) disponuje vlastním stáčecím zařízením;

b) zavazuje se shromažďovat a uchovávat podpůrné doklady vyžadované členským státem podle článku 7;

c) má k dispozici skladovací systém, který podle požadavků daného členského státu umožňuje kontrolovat, odkud pochází olivové oleje s označením původu.

Na etiketě se případně uvádí alfanumerická identifikace uznané stáčírny.

▼M4

Článek 10

Dotčené členské státy zašlou Komisi nejpozději 31. května každého roku zprávu za předchozí rok s údaji o:

a) žádostech o ověření obdržených na základě čl. 8 odst. 2;

b) nově zahájených ověřováních a probíhajících ověřováních, která byla zahájena v předchozích hospodářských rocích;

c) ověřováních zahájených na základě článku 8a a podle vzoru uvedeného v příloze XXI nařízení (EHS) č. 2568/91;

d) opatřeních přijatých na základě provedených ověření a o uložených sankcích.

Údaje jsou ve zprávě uvedeny podle kalendářního roku zahájení ověřování a podle kategorie protiprávního jednání. V případě potřeby může zpráva obsahovat informace o specifických problémech při provádění a návrhy na zlepšení kontrol.

▼M4

Článek 10a

Oznámení uvedená v tomto nařízení se provádějí v souladu s nařízením Komise (ES) č. 792/2009 ( 5 ).

▼B

Článek 11

Nařízení (ES) č. 1019/2002 se zrušuje.

Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II.

Článek 12

1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

▼M1

2. Produkty, které byly vyprodukovány a opatřeny etiketami v Unii nebo dovezeny do Unie a propuštěny do volného oběhu v souladu s nařízením (ES) č. 1019/2002 před 1. lednem 2013, mohou být uváděny na trh až do vyčerpání zásob.

▼B

Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.









PŘÍLOHA I







Zrušené nařízení a seznam jeho následných změn Nařízení Komise (ES) č. 1019/2002 (Úř. věst. L 155, 14.6.2002, s. 27). Nařízení Komise (ES) č. 1964/2002 (Úř. věst. L 300, 5.11.2002, s. 3). Nařízení Komise (ES) č. 1176/2003 (Úř. věst. L 164, 2.7.2003, s. 12). Nařízení Komise (ES) č. 406/2004 (Úř. věst. L 67, 5.3.2004, s. 10). Pouze článek 3 Nařízení Komise (ES) č. 1750/2004 (Úř. věst. L 312, 9.10.2004, s. 7). Nařízení Komise (ES) č. 1044/2006 (Úř. věst. L 187, 8.7.2006, s. 20). Nařízení Komise (ES) č. 632/2008 (Úř. věst. L 173, 3.7.2008, s. 16). Nařízení Komise (ES) č. 1183/2008 (Úř. věst. L 319, 29.11.2008, s. 51). Nařízení Komise (ES) č. 182/2009 (Úř. věst. L 63, 7.3.2009, s. 6). Nařízení Komise (EU) č. 596/2010 (Úř. věst. L 173, 8.7.2010, s. 27).









PŘÍLOHA II







Srovnávací tabulka Nařízení (ES) č. 1019/2002 Toto nařízení Články 1 až 8 Články 1 až 8 Čl. 9 odst. 1 Čl. 9 odst. 1 Čl. 9 odst. 2 Čl. 9 odst. 2 Čl. 9 odst. 3 — Článek 10 Článek 10 Článek 11 — — Článek 11 Čl. 12 odst. 1 Čl. 12 odst. 1 Čl. 12 odst. 2 první pododstavec — Čl. 12 odst. 2 druhý pododstavec — Čl. 12 odst. 2 třetí pododstavec — Čl. 12 odst. 2 čtvrtý pododstavec — Čl. 12 odst. 2 pátý pododstavec Čl. 12 odst. 2 — Příloha I — Příloha II