2014R0037 — CS — 06.08.2015 — 004.001

Tento dokument je třeba brát jako dokumentační nástroj a instituce nenesou jakoukoli odpovědnost za jeho obsah

Ve znění:









▼B

NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 37/2014

ze dne 15. ledna 2014,

kterým se mění některá nařízení týkající se společné obchodní politiky, pokud jde o postupy přijímání určitých opatření







EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 2 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, v souladu s řádným legislativním postupem ( 1 ), vzhledem k těmto důvodům: (1) Několik základních nařízení týkajících se společné obchodní politiky stanoví, že akty, kterými se provádí společná obchodní politika, mají být přijímány Radou postupy stanovenými v různých dotčených nástrojích nebo Komisí zvláštními postupy, kdy podléhají kontrole Rady. Takové postupy nejsou předmětem rozhodnutí Rady 1999/468/ES ( 2 ). (2) Je vhodné zmíněná základní nařízení změnit, aby byla zajištěna soudržnost s ustanoveními zavedenými Lisabonskou smlouvou. Ve vhodných případech by tak mělo být učiněno svěřením přenesených pravomocí Komisi a použitím určitých postupů stanovených v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ( 3 ). (3) Proto by měla být odpovídajícím způsobem změněna následující nařízení: — nařízení Rady (EHS) č. 2841/72 ( 4 ), — nařízení Rady (EHS) č. 2843/72 ( 5 ), — nařízení Rady (EHS) č. 1692/73 ( 6 ), — nařízení Rady (ES) č. 3286/94 ( 7 ), — nařízení Rady (ES) č. 385/96 ( 8 ), — nařízení Rady (ES) č. 2271/96 ( 9 ), — nařízení Rady (ES) č. 1515/2001 ( 10 ), — nařízení Rady (ES) č. 153/2002 ( 11 ), — nařízení Rady (ES) č. 427/2003 ( 12 ), — nařízení Rady (ES) č. 452/2003 ( 13 ), — nařízení Rady (ES) č. 673/2005 ( 14 ), — nařízení Rady (ES) č. 1236/2005 ( 15 ), — nařízení Rady (ES) č. 1616/2006 ( 16 ), — nařízení Rady (ES) č. 1528/2007 ( 17 ), — nařízení Rady (ES) č. 140/2008 ( 18 ), — nařízení Rady (ES) č. 55/2008 ( 19 ), — nařízení Rady (ES) č. 594/2008 ( 20 ), — nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ( 21 ), — nařízení Rady (ES) č. 260/2009 ( 22 ), — nařízení Rady (ES) č. 625/2009 ( 23 ), — nařízení Rady (ES) č. 1061/2009 ( 24 ), — nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ( 25 ). (4) K zajištění právní jistoty by postupy pro přijetí opatření, které byly zahájeny, avšak nikoli dokončeny před vstupem tohoto nařízení v platnost, neměly být tímto nařízením dotčeny, vzhledem k těmto důvodům: PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:







Článek 1

Nařízení uvedená v příloze tohoto nařízení se mění v souladu s ní.

Článek 2

Odkazy na ustanovení nařízení uvedených v příloze tohoto nařízení se považují za odkazy na zmíněná ustanovení ve znění tohoto nařízení.

Odkazy na původní názvy výborů se považují za odkazy na nové názvy výborů podle tohoto nařízení.

Ve všech nařízeních uvedených v příloze se:

a) veškeré odkazy na pojmy „Evropské společenství“, „Evropská společenství“ či „Společenství“ považují za odkazy na „Evropská unie“ či „Unie“;

b) veškeré odkazy na pojem „společný trh“ považují za odkaz na „vnitřní trh“;

c) veškeré odkazy na „výbor podle článku 113“, „výbor podle článku 133“, „výbor uvedený v článku 113“ nebo „výbor uvedený v článku 133“ považují za odkaz na „výbor podle článku 207“; a

d) veškeré odkazy na „článek 113 Smlouvy“ či „článek 133 Smlouvy“ považují za odkaz na „článek 207 Smlouvy“.

Článek 3

Tímto nařízením nejsou dotčeny již zahájené postupy přijímání opatření podle nařízení uvedených v příloze tohoto nařízení, jestliže před vstupem nebo během vstupu tohoto nařízení v platnost:

a) Komise přijala akt;

b) některé z nařízení uvedených v příloze vyžaduje konzultaci a taková konzultace již byla zahájena; nebo

c) některé z nařízení uvedených v příloze vyžaduje přijetí návrhu a Komise takový návrh přijala.

Článek 4

Toto nařízení vstupuje v platnost třicátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.









PŘÍLOHA

SEZNAM NAŘÍZENÍ Z OBLASTI SPOLEČNÉ OBCHODNÍ POLITIKY ZMĚNĚNÝCH ZA ÚČELEM PŘIZPŮSOBENÍ ČLÁNKU 290 SMLOUVY O FUNGOVÁNÍ EVROPSKÉ UNIE NEBO POUŽITELNÝM USTANOVENÍM NAŘÍZENÍ (EU) č. 182/2011

▼M12 —————

▼M1 —————

▼M8 —————

▼B

4. Nařízení (ES) č. 3286/94

Pokud jde o nařízení (ES) č. 3286/94, vyžaduje uplatňování postupů přezkumného řízení v něm stanovených jednotné podmínky pro přijímání rozhodnutí o provádění přezkumného řízení a o opatřeních z tohoto řízení vyplývajících. Tato opatření by měla být přijímána v souladu s nařízením (EU) č. 182/2011.

K pozastavení probíhajících přezkumných řízení je s ohledem na účinky uvedených opatření a jejich posloupnost ve vztahu k přijímání opatření vhodné používat poradní postup.

Evropský parlament a Rada by měly být průběžně informovány o vývoji v oblasti působnosti tohoto nařízení, aby měly možnost zvážit jeho širší politické dopady.

Dále by v případech, kdy se jako nejvhodnější prostředek k urovnání sporu souvisejícího s překážkou obchodu jeví dohoda se třetí zemí, měla by za tímto účelem být vedena jednání v souladu s postupy podle článku 207 Smlouvy.

Nařízení (ES) č. 3286/94 se proto mění takto:

1) V článku 5 se odstavec 3 nahrazuje tímto: „3. Pokud je zřejmé, že stížnost neposkytuje dostatečné důkazy pro zahájení šetření, je ten, kdo stížnost podal, v tomto smyslu informován. Pokud Komise rozhodne, že stížnost neposkytuje dostatečné důkazy pro zahájení šetření, informuje členské státy.“

2) V článku 6 se odstavec 4 nahrazuje tímto: „4. Pokud je zřejmé, že žádost neposkytuje dostatečné důkazy pro zahájení šetření, je členský stát v tomto smyslu informován. Pokud Komise rozhodne, že stížnost neposkytuje dostatečné důkazy pro zahájení šetření, informuje členské státy.“

3) Článek 7 se nahrazuje tímto: „Článek 7 Postup projednávání ve výboru 1. a) Komisi je nápomocen Výbor pro obchodní překážky (dále jen „výbor“). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ( 26 ). b) Odkazuje-li se na toto písmeno, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011. c) Odkazuje-li se na toto písmeno, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011. 2. Komise postoupí informace poskytnuté podle tohoto nařízení rovněž Evropskému parlamentu a Radě, aby mohly posoudit případné širší dopady na společnou obchodní politiku.

4) V článku 8 se odstavec 1 nahrazuje tímto: „1. Pokud je Komisi zřejmé, že existují dostatečné důkazy pro zahájení přezkumného řízení a že takové řízení je v zájmu Unie nezbytné: a) oznámí zahájení přezkumného řízení v Úředním věstníku Evropské unie. V tomto oznámení označí dotčený výrobek nebo službu a dotčené země, uvede shrnutí obdržených informací a upozorní, že veškeré informace týkající se dané věci mají být sděleny Komisi. Stanoví lhůtu, ve které mohou dotčené strany požádat o ústní slyšení před Komisí podle odstavce 5; b) úředně informuje zástupce země nebo zemí, která je nebo které jsou předmětem řízení, s kým mohou být uspořádány případné konzultace; c) provede přezkum na úrovni Unie ve spolupráci s členskými státy. Pokud Komise rozhodne, že stížnost poskytuje dostatečné důkazy pro zahájení šetření, informuje členské státy.“

5) V čl. 9 odst. 2) se písmeno a) nahrazuje tímto: „2. a) Komise, členské státy ani jejich úředníci nesdělí žádné důvěrné informace, které obdrželi podle tohoto nařízení, ani žádné údaje důvěrně poskytnuté kteroukoli ze stran přezkumného řízení bez výslovného souhlasu toho, kdo tyto informace poskytl.“

6) Článek 11 se nahrazuje tímto: „Článek 11 Zastavení a pozastavení postupu 1. Pokud je přezkumným řízením vedeným podle článku 8 zjištěno, že zájmy Unie nevyžadují žádný zásah, Komise přezkumným postupem podle čl. 7 odst. 1 písm. c) toto řízení zastaví. 2. a) Pokud dotčená třetí země nebo dotčené třetí země přijmou po ukončení přezkumného řízení vedeného podle článku 8 opatření, která jsou považována za uspokojivá, a není tudíž třeba žádný zásah Unie, Komise může poradním postupem podle čl. 7 odst. 1 písm. b) toto řízení pozastavit. b) Komise dohlíží na uplatňování těchto opatření, případně na základě pravidelně dodávaných informací, které si může vyžádat od dotčených třetích zemí a jež může podle potřeby kontrolovat. c) Pokud byla opatření přijatá dotčenými třetími zeměmi zrušena, pozastavena nebo špatně provedena, nebo pokud má Komise důvody domnívat se, že tomu tak je, nebo pokud nebylo vyhověno žádosti Komise o informace podle písmene b), uvědomí o tom Komise členské státy, a pokud je to nezbytné a jestliže k tomu výsledky šetření a nově dostupné skutečnosti opravňují, učiní Komise opatření podle čl. 13 odst. 2. 3. Jestliže je po přezkumném řízení vedeném podle článku 8 nebo kdykoli před řízením pro urovnání mezinárodních sporů, v jeho průběhu nebo po jeho ukončení zřejmé, že nejvhodnějším prostředkem k urovnání sporu, který je důsledkem překážky obchodu, je uzavření dohody s dotčenou třetí zemí nebo s dotčenými třetími zeměmi, která by mohla změnit hmotné právo Unie a dotčené třetí země nebo dotčených třetích zemí, Komise poradním postupem podle čl. 7 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení řízení pozastaví a je zahájeno jednání podle článku 207 Smlouvy.“

7) Článek 13 se nahrazuje tímto: „Článek 13 Rozhodovací postupy 1. Jestliže Unie jedná na základě stížnosti podle článku 3 nebo 4 nebo žádosti podle článku 6 v souladu s formálními mezinárodními postupy konzultací nebo urovnávání sporů, rozhodnutí týkající se zahájení, vedení nebo ukončení těchto postupů přijímá Komise. Rozhodne-li Komise o zahájení, vedení nebo ukončení formálních mezinárodních konzultací nebo řízení o urovnání sporu, informuje členské státy. 2. Pokud Unie jednala v souladu s čl. 12 odst. 2 a musí přijmout rozhodnutí o opatřeních obchodní politiky, která se přijímají podle čl. 11 odst. 2 písm. c) nebo článku 12 tohoto nařízení, učiní tak neprodleně a v souladu s článkem 207 Smlouvy a podle potřeby v souladu se všemi použitelnými postupy.“

8) Vkládá se nový článek, který zní: „Článek 13a Zpráva Komise zahrne informace o uplatňování tohoto nařízení do své výroční zprávy o uplatňování a provádění opatření na ochranu obchodu, kterou předkládá Evropskému parlamentu a Radě podle článku 22a nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ( 27 ).

9) Článek 14 se zrušuje.

5. Nařízení (ES) č. 385/96

Pokud jde o nařízení (ES) č. 385/96, vyžaduje uplatňování postupů v něm stanovených jednotné podmínky pro přijímání opatření nezbytných k jeho uplatňování v souladu s nařízením (EU) č. 182/2011.

Nařízení (ES) č. 385/96 se proto mění takto:

1) V článku 5 se odstavec 11 nahrazuje tímto: „11. Pokud je Komisi zřejmé, že existuje dostatek důkazů, které opravňují k zahájení řízení, učiní tak do 45 dnů ode dne podání stížnosti nebo, v případě zahájení vyšetřování podle odstavce 8, do šesti měsíců od okamžiku, kdy prodej lodi vešel ve známost nebo měl vejít ve známost, aniž je dotčen čl. 15 odst. 2, a zveřejní oznámení v Úředním věstníku Evropské unie. Jsou-li předložené důkazy nedostatečné, je o tom stěžovatel vyrozuměn do 45 dnů ode dne, kdy byla stížnost podána Komisi. Jakmile Komise určí, že je třeba takové řízení zahájit, informuje o tom členské státy.“

2) Článek 7 se mění takto: a) odstavec 2 se nahrazuje tímto: „2. Pokud není nutno přijmout žádná opatření, vyšetřování nebo řízení se ukončí. Komise vyšetřování ukončí přezkumným postupem podle čl. 10 odst. 2.“; b) odstavec 4 se nahrazuje tímto: „4. Jestliže z konečného zjištění stavu věcí vyplyne, že se jedná o ceny působící újmu a o újmu, která v jejím důsledku vznikla, uloží Komise loděnici přezkumným postupem podle čl. 10 odst. 2 výlohu za cenu působící újmu. Výše této dávky se stanoví ve stejné výši jako zjištěné rozpětí cen působících újmu. Komise poté, co informuje členské státy, učiní potřebná opatření k provedení tohoto rozhodnutí, zejména k vybrání výlohy za cenu působící újmu.“

3) V článku 8 se první pododstavec nahrazuje tímto: „Vyšetřování může být ukončeno bez zavedení výlohy za cenu působící újmu, jestliže loděnice definitivně a bezpodmínečně zruší prodej lodi, který je předmětem cen působících újmu, nebo jestliže provede rovnocenné alternativní nápravné opatření schválené Komisí.“

4) V článku 9 se odstavec 1 nahrazuje tímto: „1. Jestliže příslušná loděnice nezaplatí výlohu za cenu působící újmu, která jí byla uložena podle článku 7, uvalí Komise protiopatření na lodi postavené v příslušné loděnici formou odepření práv na nakládání a vykládání. Jakmile vzniknou důvody pro protiopatření uvedená v prvním pododstavci, informuje Komise členské státy.“

5) Článek 10 se nahrazuje tímto: „Článek 10 Postup projednávání ve výboru 1. Komisi je nápomocen výbor zřízený nařízením Rady (ES) č. 1225/2009 ( 28 ). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ( 29 ). 2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.

6) V článku 13 se odstavec 5 nahrazuje tímto: „5. Komise, členské státy ani jejich úředníci nesdělí žádné informace, které obdrželi podle tohoto nařízení a jejichž poskytovatel požádal o důvěrné zacházení s nimi, bez výslovného svolení jejich poskytovatele. Informace vyměněné mezi Komisí a členskými státy a interní dokumenty vypracované orgány Unie nebo členských států se nesdělují, s výjimkou zvláštních případů uvedených v tomto nařízení.“

7) V článku 14 se odstavec 3 nahrazuje tímto: „3. Vyrozumění se provádí písemně. Provádí se co nejdříve za nutného dodržení důvěrnosti informací a běžně nejpozději jeden měsíc před konečným rozhodnutím. Pokud Komise nemůže sdělit některé skutečnosti nebo úvahy v daném okamžiku, sdělí je co nejdříve. Poskytnutím vyrozumění není dotčeno žádné následné rozhodnutí, které Komise případně přijme, ale pokud toto rozhodnutí vychází z jiných skutečností a úvah, musí být tyto skutečnosti a úvahy sděleny co nejdříve.“

8) Vkládá se nový článek, který zní: „Článek 14a Zpráva Komise zahrne informace o uplatňování tohoto nařízení do své výroční zprávy o uplatňování a provádění opatření na ochranu obchodu, kterou předkládá Evropskému parlamentu a Radě podle článku 22a nařízení (ES) č. 1225/2009.“

6. Nařízení (ES) č. 2271/96

Pokud jde o nařízení (ES) č. 2271/96, měla by být Komisi za účelem provádění změn přílohy uvedeného nařízení svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“).

Za účelem přijímání ustanovení nezbytných k uplatňování uvedeného nařízení by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o doplňování právních předpisů do přílohy uvedeného nařízení nebo jejich vypuštění z ní. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.

Uplatňování nařízení (ES) č. 2271/96 vyžaduje jednotné podmínky pro stanovení kritérií, podle kterých se udělují oprávnění osobám s ohledem na to, zda mají plně nebo částečně vyhovovat požadavkům či zákazům, včetně předvolání zahraničních soudních orgánů, pokud by jejich nedodržení vážně poškodilo zájmy těchto osob či zájmy Unie. Tato opatření by měla být přijímána v souladu s nařízením (EU) č. 182/2011.

Nařízení (ES) č. 2271/96 se proto mění takto:

1) V článku 1 se druhý pododstavec nahrazuje tímto: „Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 11a za účelem doplnění do přílohy tohoto nařízení právních předpisů třetích zemí, jež se uplatňují mimo jejich území a poškozují zájmy Unie a zájmy fyzických a právnických osob vykonávajících práva podle Smlouvy o fungování Evropské unie, a za účelem vypuštění právních předpisů, pokud již příslušné zájmy nepoškozují.“

2) V článku 7 se zrušuje písmeno c).

3) Článek 8 se nahrazuje tímto: „Článek 8 1. Pro účely provádění čl. 7 písm. b) je Komisi nápomocen Výbor pro extrateritoriální právní předpisy. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle odstavce 2 tohoto článku. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ( 30 ). 2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.

4) Vkládá se nový článek, který zní: „Článek 11a 1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku. 2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 1 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 20. února 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomocí se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období. 3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 1 kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. 4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě. 5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 1 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o čtyři měsíce.“

▼M2 —————

▼M11 —————

▼M7 —————

▼M3 —————

▼B

11. Nařízení (ES) č. 673/2005

Pokud jde o nařízení (ES) č. 673/2005, jeho zrušení je v pravomoci Rady. Tato pravomoc by měla být zrušena a na zrušení nařízení (ES) č. 673/2005 by se měl vztahovat článek 207 Smlouvy o fungování Evropské unie.

Článek 7 nařízení (ES) č. 673/2005 se proto zrušuje.

12. Nařízení (ES) č. 1236/2005

Pokud jde o nařízení (ES) č. 1236/2005, měla by být Komisi za účelem provádění změn příloh uvedeného nařízení svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“).

Za účelem přijímání ustanovení nezbytných k uplatňování nařízení (ES) č. 1236/2005 by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změny příloh I, II, III, IV a V uvedeného nařízení. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.

Nařízení (ES) č. 1236/2005 se proto mění takto:

1) Článek 12 se nahrazuje tímto: „Článek 12 Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 15a měnící přílohy I, II, III, IV a V. Změny údajů v příloze I týkajících se příslušných orgánů členských států jsou prováděny na základě informací dodaných členskými státy.“

2) Článek 15 se zrušuje.

3) Vkládá se nový článek, který zní: „Článek 15a Výkon přenesené pravomoci 1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku. 2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 12 je svěřena Komisi na dobu pěti let ode dne 20. února 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomocí se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období. 3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 12 kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. 4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě. 5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 12 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.“

4) Článek 16 se zrušuje.

▼M9 —————

▼B

14. Nařízení (ES) č. 1528/2007

Pokud jde o nařízení (ES) č. 1528/2007, měla by být Komisi svěřena pravomoc přijímat opatření nezbytná k jeho uplatňování v souladu s nařízením (EU) č. 182/2011.

K pozastavení daného zacházení by se měl s ohledem na povahu pozastavení použít poradní postup. Ten je s ohledem na povahu kontrolních a prozatímních ochranných opatření třeba použít také k jejich přijímání. Pokud by prodlení při ukládání opatření způsobilo těžko napravitelnou škodu, je nezbytné, aby byla Komise oprávněna přijmout okamžitě použitelná prozatímní opatření.

Nařízení (ES) č. 1528/2007 se proto mění takto:

1) Článek 5 se mění takto: a) v odstavci 3 se návětí nahrazuje tímto: „3. „Pokud Komise na základě informací poskytnutých členským státem nebo z vlastního podnětu zjistí, že jsou splněny podmínky stanovené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku, může být příslušné zacházení poradním postupem podle čl. 21 odst. 4 pozastaveno poté, co Komise“; b) odstavec 4 se nahrazuje tímto: „4. Období pozastavení podle tohoto článku se omezí na dobu nezbytně nutnou k ochraně finančních zájmů Unie. Jeho délka nepřesáhne dobu šesti měsíců, avšak lze je obnovit. Na konci této doby Komise poradním postupem podle čl. 21 odst. 4 rozhodne buď ukončit pozastavení, nebo prodloužit dobu pozastavení.“; c) v odstavci 6 se druhý pododstavec nahrazuje tímto: „Rozhodnutí o pozastavení příslušného zacházení se přijímá poradním postupem podle čl. 21 odst. 4.“

2) V článku 6 se odstavec 3 nahrazuje tímto: „3. Pravidla pro uplatňování celních kvót uvedených v odstavci 2 tohoto článku se stanoví přezkumným postupem podle čl. 21 odst. 5.“

3) V článku 7 se odstavec 4 nahrazuje tímto: „4. Pravidla pro rozdělení podle regionu a uplatňování celních kvót uvedených v tomto článku se přijímají přezkumným postupem podle čl. 21 odst. 5.“

4) V článku 9 se odstavec 5 nahrazuje tímto: „5. Komise přijme přezkumným postupem podle čl. 21 odst. 5 pravidla pro další rozdělení množství uvedených v odstavci 1, pro řízení systému uvedeného v odstavcích 1, 3 a 4 tohoto článku a pro rozhodování o pozastavení.“

5) V článku 10 se odstavec 4 nahrazuje tímto: „4. Komise přijme přezkumným postupem podle čl. 21 odst. 5 pravidla pro správu daného systému a rozhodnutí o pozastavení.“

6) V článku 14 se odstavce 3 a 4 nahrazují tímto: „3. Pokud je zřejmé, že existuje dostatek důkazů, které opravňují k zahájení řízení, zveřejní Komise oznámení v Úředním věstníku Evropské unie. Řízení se zahájí do jednoho měsíce od obdržení informací od členského státu. Komise informuje členské státy o posouzení informací, které provedla, obvykle do 21 dnů ode dne, kdy jí byly informace předány. 4. Domnívá-li se Komise, že okolnosti stanovené v článku 12 existují, okamžitě oznámí dotčenému regionu nebo státu uvedenému v příloze I svůj úmysl zahájit šetření. K oznámení může přiložit výzvu ke konzultacím, aby se vyjasnila situace a aby bylo dosaženo oboustranně uspokojivého řešení.“

7) Článek 16 se mění takto: a) odstavce 1 a 2 se nahrazují tímto: „1. Prozatímní ochranná opatření se použijí za naléhavých okolností, kdy by odklad způsobil těžko napravitelnou škodu, na základě předchozího určení, že okolnosti uvedené v článku 12 existují. Prozatímní opatření se přijímají poradním postupem podle čl. 21 odst. 4, nebo v naléhavých případech podle čl. 21 odst. 6. 2. Vzhledem ke zvláštní situaci nejvzdálenějších regionů a jejich zranitelnosti k nárůstu dovozu se v řízení, které se jich dotýká a kde předběžné určení ukázalo, že se dovoz zvýšil, použijí prozatímní ochranná opatření. Prozatímní opatření se přijímají poradním postupem podle čl. 21 odst. 4, nebo v naléhavých případech podle čl. 21 odst. 6.“; b) odstavec 4 se zrušuje.

8) Článek 17 se nahrazuje tímto: „Článek 17 Zastavení šetření a řízení bez přijetí opatření Pokud jsou dvoustranná ochranná opatření považována za zbytečná, šetření a řízení se zastaví postupem podle čl. 21 odst. 5.“

9) Článek 18 se mění takto: a) odstavec 2 se nahrazuje tímto: „2. Pokud konzultace uvedené v odstavci 1 tohoto článku nevedou ke vzájemně uspokojivému řešení do třiceti dnů ode dne, kdy byla věc dotčenému regionu nebo státu předložena, přijme Komise přezkumným postupem podle čl. 21 odst. 5 rozhodnutí o zavedení konečných dvoustranných ochranných opatření do dvaceti pracovních dnů po skončení konzultací.“; b) odstavce 3 a 4 se zrušují.

10) V článku 20 se odstavec 2 nahrazuje tímto: „2. Komise přijímá rozhodnutí o zavedení kontroly poradním postupem podle čl. 21 odst. 4.“

11) Článek 21 se nahrazuje tímto: „Článek 21 Postup projednávání ve výborech 1. Pro účely článků 16, 17, 18 a 20 tohoto nařízení je Komisi nápomocen Výbor pro ochranná opatření, zřízený čl. 4 odst. 1 nařízení Rady (ES) ( 31 ). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ( 32 ). 2. Pro účely článků 4 a 5 tohoto nařízení je Komisi nápomocen Výbor pro celní kodex, zřízený článkem 184 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 450/2008 ( 33 ). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011. 3. Pro účely článků 6, 7 a 9 tohoto nařízení je Komisi nápomocen výbor zřízený nařízením Rady (ES) č. 1234/2007 ( 34 ). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011. 4. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011. 5. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011. 6. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení.

12) Článek 24 se zrušuje.

13) Vkládá se nový článek, který zní: „Článek 24b Zpráva Komise zahrne informace o uplatňování tohoto nařízení do své výroční zprávy o uplatňování a provádění opatření na ochranu obchodu, kterou předkládá Evropskému parlamentu a Radě podle článku 22a nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ( 35 ).

▼M6 —————

▼B

16. Nařízení (ES) č. 55/2008

Pokud jde o nařízení (ES) č. 55/2008, měly by být Komisi za účelem zajištění jednotných podmínek k jeho uplatňování svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením (EU) č. 182/2011.

K přijetí opatření pro dohled a prozatímních opatření a za účelem dočasného pozastavení preferenčního zacházení u některých produktů by se měl s ohledem na účinky těchto opatření a jejich posloupnost ve vztahu k přijetí konečných ochranných opatření použít poradní postup. V případě, že by prodlení při ukládání opatření způsobilo těžko napravitelnou škodu, je nezbytné, aby byla Komise oprávněna přijmout okamžitě použitelná prozatímní opatření.

Nařízení (ES) č. 55/2008 se proto mění takto:

1) V článku 3 se odstavec 3 nahrazuje tímto: „3. Bez ohledu na ostatní ustanovení tohoto nařízení, zejména na článek 10, může Komise v případě, že dovoz zemědělských produktů způsobí závažné narušení trhů Unie a jejich regulačních mechanismů, přijmout vhodná opatření prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 11a odst. 5.“

2) Článek 4 se nahrazuje tímto: „Článek 4 Zavedení celních kvót na mléčné výrobky Podrobná pravidla pro zavedení celních kvót pro čísla 0401 až 0406 stanoví Komise prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 11a odst. 5.“

3) Článek 8 se zrušuje.

4) Článek 10 se mění takto: a) v odstavci 1 se návětí nahrazuje tímto: „1. Pokud Komise shledá, že existují dostatečné důkazy o podvodu, nesrovnalostech nebo o soustavných nedostatcích při plnění nebo zajišťování plnění pravidel o prokazování původu produktů a souvisejících postupů ze strany Moldavska, při poskytování správní spolupráce podle čl. 2 odst. 1 nebo při dodržování kterékoli z ostatních podmínek uvedených v čl. 2 odst. 1, může přezkumným postupem podle čl. 11a odst. 5 přijmout opatření k celkovému nebo částečnému pozastavení preferenčního režimu upraveného tímto nařízením na dobu nejvýše šesti měsíců, pokud nejdříve:“; b) odstavec 2 se zrušuje; c) odstavec 3 se nahrazuje tímto: „3. Na konci doby trvání dočasného pozastavení Komise rozhodne, že je buď ukončí, nebo jeho trvání přezkumným postupem podle čl. 11a odst. 5 prodlouží.“

5) Článek 11 se mění takto: a) odstavec 1 se nahrazuje tímto: „1. Pokud je produkt pocházející z Moldavska dovážen za podmínek, které způsobují nebo mohou způsobit vážné obtíže výrobci obdobných nebo přímo konkurujících produktů z Unie, může Komise přezkumným postupem podle čl. 11a odst. 5 na dotyčný produkt kdykoli opětovně zavést cla společného celního sazebníku.“; b) odstavce 5, 6 a 7 se nahrazují tímto: „5. Šetření musí být dokončeno do šesti měsíců od zveřejnění oznámení uvedeného v odstavci 2 tohoto článku. Za mimořádných okolností může Komise uvedenou lhůtu poradním postupem podle čl. 11a odst. 4 prodloužit. 6. Komise přijme rozhodnutí do tří měsíců přezkumným postupem podle čl. 11a odst. 5. Toto rozhodnutí vstoupí v platnost ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vyhlášení. 7. Pokud mimořádné okolnosti vyžadující okamžité jednání znemožňují šetření, může Komise přijmout postupem podle čl. 11a odst. 6 nezbytně nutná preventivní opatření.“

6) Vkládá se nový článek, který zní: „Článek 11a Postup projednávání ve výborech 1. Pro účely čl. 3 odst. 3 a článků 11 a 12 tohoto nařízení je Komisi nápomocen Výbor pro ochranná opatření, zřízený čl. 4 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 260/2009 ( 36 ). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ( 37 ). 2. Pro účely článku 4 tohoto nařízení je Komisi nápomocen výbor zřízený článkem 195 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ( 38 ). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011. 3. Pro účely článku 10 tohoto nařízení je Komisi nápomocen výbor zřízený článkem 184 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 450/2008 ( 39 ). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011. 4. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011. 5. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011. 6. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení.

7) V článku 12 se druhý pododstavec nahrazuje tímto: „Pokud Moldavsko ohledně produktů výše zmíněných kapitol 17, 18, 19 a 21 harmonizovaného systému nedodržuje pravidla prokazování původu nebo neposkytuje správní spolupráci, jak vyžaduje článek 2, nebo pokud dovoz produktů uvedených kapitol, jež podléhají preferenčnímu režimu podle tohoto nařízení, významně překračuje obvyklý objem vývozu Moldavska, přijmou se vhodná opatření přezkumným postupem podle čl. 11a odst. 5.“

▼M10 —————

▼B

18. Nařízení (ES) č. 597/2009

Pokud jde o nařízení (ES) č. 597/2009, vyžaduje jeho uplatňování jednotné podmínky pro přijímání prozatímních a konečných cel a pro zastavení šetření bez přijetí opatření. Tato opatření by měla přijímat Komise v souladu s nařízením (EU) č. 182/2011.

Pro přijímání prozatímních opatření by se měl s ohledem na účinky uvedených opatření a jejich posloupnost ve vztahu k přijímání konečných opatření použít poradní postup. Měl by se rovněž použít k přijímání závazků, zahájení nebo nezahájení přezkumu opatření před pozbytím platnosti, pozastavení použitelnosti opatření, prodloužení pozastavení použitelnosti opatření a obnovení použitelnosti opatření s ohledem na účinky těchto opatření v porovnání s konečnými opatřeními. V případě, že by prodlení při zavádění opatření mohlo způsobit škodu, kterou by bylo obtížné napravit, je nezbytné, aby Komise byla oprávněna přijmout okamžitě použitelná prozatímní opatření.

Nařízení (ES) č. 597/2009 se proto mění takto:

1) V článku 10 se odstavec 8 nahrazuje tímto: „8. Pokud se Komise za zvláštních okolností rozhodne zahájit šetření, aniž by obdržela písemný podnět od výrobního odvětví Unie nebo jeho jménem, uskuteční se šetření pouze tehdy, má-li dostatečné důkazy o existenci napadnutelné subvence, újmě a příčinné souvislosti podle odstavce 2 odůvodňující zahájit šetření. Jakmile Komise určí, že je třeba takové vyšetřování zahájit, informuje o tom členské státy.“

2) V článku 10 se odstavec 11 nahrazuje tímto: „11. Pokud je zřejmé, že existuje dostatek důkazů, které opravňují k zahájení řízení, učiní tak Komise do 45 dnů ode dne předání podnětu a zveřejní oznámení v Úředním věstníku Evropské unie. Jsou-li předložené důkazy nedostatečné, je o tom stěžovatel vyrozuměn do 45 dnů ode dne, kdy byl podnět předán Komisi. Komise informuje členské státy o posouzení podnětu, které provedla, obvykle do 21 dnů ode dne, kdy jí byl podnět předán.“

3) Článek 12 se mění takto: a) netýká se českého znění; b) odstavec 3 se nahrazuje tímto: „3. Komise přijímá prozatímní opatření postupem podle čl. 25 odst. 4.“; c) odstavec 5 se zrušuje.

4) Článek 13 se mění takto: a) odstavec 1 se nahrazuje tímto: „1. Pokud byla předběžně stanovena existence subvence a újmy, může Komise poradním postupem podle čl. 25 odst. 2 přijmout uspokojivé dobrovolné závazky, kterými se: a) země původu a/nebo vývozu zaváže zrušit nebo omezit subvenci nebo přijmout jiná opatření týkající se jejích účinků, nebo b) vývozce zaváže, že změní ceny svých výrobků nebo přestane výrobky vyvážet na dané území tak dlouho, dokud jsou vývozu poskytovány napadnutelné subvence, takže je Komise přesvědčena, že poškozující účinek subvencí je odstraněn. V takovém případě a po dobu platnosti takovýchto závazků se neuplatní prozatímní cla uložená Komisí v souladu s čl. 12 odst. 3 nebo konečná cla uložená v souladu s čl. 15 odst. 1 na příslušný dovoz dotčeného výrobku vyrobeného společnostmi, které jsou uvedeny v rozhodnutí Komise o přijetí uvedených závazků a ve všech následných změnách takového rozhodnutí. Zvýšení ceny výrobků podle těchto závazků nesmí být vyšší, než je nezbytné k vyrovnání částky napadnutelných subvencí, a musí být nižší než výše napadnutelných subvencí, pokud je toto zvýšení ceny dostatečné k odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.“; b) odstavec 5 se nahrazuje tímto: „5. Pokud jsou závazky přijaty, šetření se zastaví. Komise je zastaví přezkumným postupem podle čl. 25 odst. 3.“; c) v odstavci 9 se první pododstavec nahrazuje tímto: „9. Jestliže některá strana poruší nebo odvolá závazky nebo jestliže Komise zruší přijetí závazku, Komise přijetí daného závazku zruší a uplatní se prozatímní clo, které Komise uložila v souladu s článkem 12, nebo konečné clo, které bylo uloženo v souladu s čl. 15 odst. 1, pokud dotčenému vývozci nebo zemi původu a/nebo vývozu byla, s výjimkou případu, kdy je závazek odvolán vývozcem nebo danou zemí, dána příležitost se k věci vyjádřit. Pokud se Komise rozhodne zrušit závazek, informuje o tom členské státy.“; d) odstavec 10 se nahrazuje tímto: „10. Na základě nejspolehlivějších dostupných informací může být podle článku 12 uloženo prozatímní clo, pokud existuje důvod k domněnce, že některý závazek byl porušen, nebo v případě porušení nebo odvolání závazku a pokud šetření, které vedlo ke vzniku závazku, nebylo ukončeno.“

5) V článku 14 se odstavec 2 nahrazuje tímto: „2. Pokud není nutno přijmout žádná ochranná opatření, šetření nebo řízení se zastaví. Komise zastaví šetření přezkumným postupem podle čl. 25 odst. 3.“

6) V článku 15 se odstavec 1 mění takto: a) první pododstavec nahrazuje tímto: „1. Pokud z konečného zjištění skutkového stavu vyplývá, že existují napadnutelné subvence a jimi způsobená újma a v zájmu Unie podle článku 31 je nutné zasáhnout, uloží Komise přezkumným postupem podle čl. 25 odst. 3 konečné vyrovnávací clo. Pokud byla uložena prozatímní cla, zahájí Komise tento postup nejpozději jeden měsíc před tím, než tato cla pozbudou platnosti.“; b) druhý a třetí pododstavec se zrušují.

7) V čl. 16 odst. 2 se první pododstavec nahrazuje tímto: „2. Pokud je uloženo prozatímní clo a pokud je s konečnou platností zjištěno, že existuje napadnutelná subvence a újma, rozhodne Komise nezávisle na otázce, zda je třeba uložit konečné vyrovnávací clo, o tom, do jaké míry má být prozatímní clo skutečně vybráno.“

8) V článku 20 se druhý pododstavec nahrazuje tímto: „Zrychlený přezkum se zahájí poté, co byla výrobcům Unie dána příležitost se k věci vyjádřit.“

9) V čl. 21 odst. 4 se první pododstavec nahrazuje tímto: „4. Komise rozhodne, zda a do jaké míry má být žádosti vyhověno, nebo může kdykoli rozhodnout o zahájení prozatímního přezkumu; informace a závěry vyplývající z přezkumu provedeného podle příslušných ustanovení pro prozatímní přezkum využije ke zjištění, zda a do jaké míry je vrácení cla oprávněné.“

10) Článek 22 se mění takto: a) v odstavci 1 se zrušuje pátý pododstavec; b) odstavce 2 a 3 se nahrazují tímto: „2. Přezkumy podle článků 18, 19 a 20 zahajuje Komise. Komise poradním postupem podle čl. 25 odst. 2 rozhodne, zda přezkumy podle článku 18 zahájí, či nikoli. Jakmile hospodářský subjekt nebo členský stát podá žádost, která odůvodňuje zahájení přezkumu podle článků 19 a 20, a Komise dokončí její posouzení nebo jakmile Komise sama určí, že je třeba přezkoumat nutnost zachování opatření, informuje o tom členské státy. 3. Pokud to vyplývá z výsledků přezkumu, opatření se přezkumným postupem podle čl. 25 odst. 3 zruší nebo ponechají v platnosti podle článku 18, anebo zruší, ponechají v platnosti nebo změní podle článků 19 a 20.“

11) Článek 23 se mění takto: a) v odstavci 4 se první, druhý a třetí pododstavec nahrazují tímto: „4. Šetření podle tohoto článku se zahájí z podnětu Komise nebo na žádost členského státu nebo kterékoli zúčastněné strany, pokud žádost obsahuje dostatečné důkazy o činitelích uvedených v odstavcích 1, 2 a 3. Šetření se zahájí nařízením Komise, ve kterém lze dát současně pokyn celním orgánům, aby evidovaly dovoz podle čl. 24 odst. 5 nebo aby vyžadovaly složení jistoty. Jakmile zúčastněná strana nebo členský stát podá žádost, která odůvodňuje zahájení šetření, a Komise dokončí její posouzení nebo jakmile Komise sama určí, že je nutné zahájit šetření, informuje o tom členské státy. Šetření provádí Komise. Komisi při tom mohou být nápomocny celní orgány a šetření musí být ukončeno do devíti měsíců. Jestliže definitivně zjištěné skutečnosti prokáží, že působnost opatření má být rozšířena, učiní tak Komise přezkumným postupem podle čl. 25 odst. 3.“; b) v odstavci 6 se čtvrtý pododstavec nahrazuje tímto: „Osvobození se udělují rozhodnutím Komise a platí pro období a za podmínek uvedených v dotyčném rozhodnutí. Jakmile Komise dokončí posouzení, informuje o tom členské státy.“

12) Článek 24 se mění takto: a) odstavec 4 se nahrazuje tímto: „4. V zájmu Unie může Komise poradním postupem podle čl. 25 odst. 2 rozhodnutím pozastavit na dobu devíti měsíců použitelnost opatření přijatých podle tohoto nařízení. Pozastavení může Komise poradním postupem podle čl. 25 odst. 2 prodloužit o další dobu, která nesmí překročit jeden rok. Použitelnost opatření smí být pozastavena pouze v případě, že se tržní podmínky dočasně změnily natolik, že není pravděpodobné, že by se v důsledku pozastavení obnovila újma, a za předpokladu, že výrobnímu odvětví Unie byla dána příležitost se k věci vyjádřit a že se k tomuto vyjádření přihlédlo. Použitelnost opatření může být kdykoliv obnovena poradním postupem podle čl. 25 odst. 2, pokud pominou důvody jejího pozastavení.“; b) v odstavci 5 se první pododstavec nahrazuje tímto: „5. Poté, co Komise včas informovala členské státy, může vyzvat celní orgány, aby přijaly vhodná opatření k zavedení takové celní evidence dovozu, aby následně mohla být vůči dováženým výrobkům zavedena opatření ode dne celní evidence.“

13) Článek 25 se nahrazuje tímto: „Článek 25 Postup projednávání ve výborech 1. Komisi je nápomocen výbor zřízený nařízením Rady (ES) č. 1225/2009 ( 40 ). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ( 41 ). 2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011. 3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011. 4. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení. 5. Je-li použito písemného postupu podle čl. 3 odst. 5 nařízení (EU) č. 182/2011 pro přijetí konečných opatření podle odstavce 3 tohoto článku nebo pro přijetí rozhodnutí o zahájení nebo nezahájení přezkumu opatření před pozbytím platnosti podle článku 18 tohoto nařízení, tento postup se ukončí bez výsledku, jestliže o tom ve lhůtě stanovené předsedou rozhodne předseda nebo o to požádá většina členů výboru definovaná v čl. 5 odst. 1 nařízení (EU) č. 182/2011. Je-li použito písemného postupu v jiných případech, kdy návrh opatření projednává výbor, tento postup se ukončí bez výsledku, jestliže o tom ve lhůtě stanovené předsedou rozhodne předseda nebo o to požádá prostá většina členů výboru. Je-li použito písemného postupu v jiných případech, kdy návrh opatření neprojednává výbor, tento postup se ukončí bez výsledku, jestliže o tom ve lhůtě stanovené předsedou rozhodne předseda nebo o to požádá nejméně čtvrtina členů výboru. 6. Výbor se může zabývat všemi záležitostmi týkajícími se uplatňování tohoto nařízení, které mu předloží Komise, nebo pokud o to požádá členský stát. Členské státy mohou požadovat informace a mohou si vyměňovat názory s výborem nebo přímo s Komisí.

14) V článku 29 se odstavec 5 nahrazuje tímto: „5. Komise, členské státy ani jejich úředníci nesdělí žádné informace, které obdrželi podle tohoto nařízení a jejichž poskytovatel požádal o důvěrné zacházení s nimi, bez výslovného svolení jejich poskytovatele. Informace vyměněné mezi Komisí a členskými státy a interní dokumenty vypracované úřady Unie nebo členských států se nesdělují, s výjimkou zvláštních případů uvedených v tomto nařízení.“

15) V článku 30 se odstavce 4 a 5 nahrazují tímto: „4. Konečné informace se poskytují písemně. Poskytují se co nejdříve, obvykle nejpozději jeden měsíc před zahájením postupů podle článku 14 nebo 15, přičemž se řádně přihlédne k ochraně důvěrných informací. Pokud Komise nemůže sdělit některé skutečnosti nebo úvahy v tomto okamžiku, sdělí je co nejdříve. Poskytnutím informací není dotčeno žádné další rozhodnutí, které Komise případně přijme, ale pokud toto rozhodnutí vychází z jiných skutečností a úvah, musí být tyto skutečnosti a úvahy sděleny co nejdříve. 5. Ke stanoviskům učiněným po poskytnutí konečných informací lze přihlédnout pouze tehdy, obdrží-li je Komise ve lhůtě, kterou stanoví v každém jednotlivém případě s ohledem na naléhavost věci a která činí nejméně deset dnů. Pokud musí být poskytnuty dodatečné konečné informace, může být stanovena kratší lhůta.“

16) Článek 31 se mění takto: a) odstavce 4 a 5 se nahrazují tímto: „4. Strany, které jednaly podle odstavce 2, mohou předložit svá stanoviska k uplatňování jakéhokoli prozatímního cla. Aby k nim mohlo být přihlédnuto, musí být tato stanoviska obdržena do 25 dnů od nabytí účinnosti těchto opatření a musí být v plném znění nebo v přiměřeném shrnutí sdělena ostatním stranám, které se k nim mohou vyjádřit. 5. Komise posoudí všechny řádně poskytnuté informace a zjistí, do jaké míry jsou reprezentativní; výsledky tohoto posouzení a své stanovisko k jejich opodstatněnosti sdělí výboru jakožto součást návrhu opatření předloženého podle článků 14 a 15. K názorům vyjádřeným ve výboru by měla Komise přihlédnout za podmínek stanovených nařízením (EU) č. 182/2011.“; b) v odstavci 6 se druhá věta nahrazuje tímto: „Tyto informace se poskytují v co nejširší míře, aniž je dotčeno jakékoli pozdější rozhodnutí Komise.“

17) Vkládá se nový článek, který zní: „Článek 33a Zpráva Komise zahrne informace o uplatňování tohoto nařízení do své výroční zprávy o uplatňování a provádění opatření na ochranu obchodu, kterou předkládá Evropskému parlamentu a Radě podle článku 22a nařízení (ES) č. 1225/2009.“

▼M4 —————

▼M7 —————

▼M5 —————

▼B

22. Nařízení (ES) č. 1225/2009

Pokud jde o nařízení (ES) č. 1225/2009, vyžaduje jeho uplatňování jednotné podmínky pro přijímání prozatímních a konečných cel a pro zastavení šetření bez přijetí opatření. Tato opatření by měla přijímat Komise v souladu s nařízením (EU) č. 182/2011.

Pro přijímání prozatímních opatření by se měl s ohledem na účinky těchto opatření a jejich posloupnost ve vztahu k přijímání konečných opatření použít poradní postup. Měl by se rovněž použít k přijímání závazků, zahájení nebo nezahájení přezkumu opatření před pozbytím platnosti, pozastavení opatření, prodloužení pozastavení opatření a obnovení opatření s ohledem na jejich účinky v porovnání s konečnými opatřeními. V případě, že by prodlení při ukládání opatření způsobilo těžko napravitelnou škodu, je nezbytné, aby Komise byla oprávněna přijmout okamžitě použitelná prozatímní opatření.

Nařízení (ES) č. 1225/2009 se proto mění takto:

1) V čl. 2 odst. 7 se písmeno c) mění takto: a) slova „po zvláštní konzultaci poradního výboru a poté, co výrobní odvětví Společenství“ se nahrazují slovy „poté, co výrobní odvětví Unie“; b) doplňuje se nová věta, která zní: „Komise informuje členské státy o přezkumu žádostí podle písmene b) obvykle do 28 týdnů od zahájení šetření.“

2) Článek 5 se mění takto: a) odstavec 6 se nahrazuje tímto: „6. Pokud se Komise za zvláštních okolností rozhodne zahájit šetření, aniž by obdržela písemný podnět od výrobního odvětví Unie nebo jeho jménem, uskuteční je pouze tehdy, pokud má dostatečné důkazy o existenci dumpingu, újmě a příčinné souvislosti podle odstavce 2 odůvodňující zahájit šetření. Jakmile Komise určí, že je třeba takové vyšetřování zahájit, informuje o tom členské státy.“ b) odstavec 9 se nahrazuje tímto: „9. Pokud je zřejmé, že existuje dostatek důkazů, které opravňují k zahájení řízení, učiní tak Komise během 45 dnů ode dne předání podnětu a zveřejní oznámení v Úředním věstníku Evropské unie. Jsou-li předložené důkazy nedostatečné, je o tom žadatel vyrozuměn do 45 dnů ode dne, kdy byl podnět předán Komisi. Komise informuje členské státy o posouzení podnětu, které provedla, obvykle do 21 dnů ode dne, kdy jí byl podnět předán.“

3) Článek 7 se mění takto: a) netýká se českého znění; b) odstavec 4 nahrazuje tímto: „4. Komise přijímá prozatímní opatření postupem podle čl. 15 odst. 4.“; c) odstavec 6 se zrušuje.

4) Článek 8 se mění takto: a) odstavec 1 se nahrazuje tímto: „1. Pokud byla předběžně stanovena existence dumpingu a újmy, může Komise poradním postupem podle čl. 15 odst. 2 přijmout uspokojivé dobrovolné závazky, kterými se vývozce zaváže, že změní ceny svých výrobků nebo přestane výrobky vyvážet na dané území za dumpingové ceny, je-li Komise přesvědčena, že poškozující účinek dumpingu tím je odstraněn. V takovém případě a po dobu platnosti těchto závazků se neuplatní prozatímní cla uložená Komisí v souladu s čl. 7 odst. 1 nebo konečná cla uložená v souladu s čl. 9 odst. 4 na příslušný dovoz dotčeného výrobku vyrobeného společnostmi, které jsou uvedeny v rozhodnutí Komise o přijetí uvedených závazků v platném znění. Zvýšení ceny výrobků podle těchto závazků nesmí být vyšší, než je nezbytné k vyrovnání dumpingového rozpětí, a mělo by být nižší než dumpingové rozpětí, pokud je toto zvýšení ceny dostatečné k odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.“; b) odstavec 5 se nahrazuje tímto: „5. Pokud jsou závazky přijaty, šetření se zastaví. Komise šetření zastaví přezkumným postupem podle čl. 15 odst. 3.“; c) v odstavci 9 se první pododstavec nahrazuje tímto: „9. Jestliže některá strana závazky poruší nebo odvolá nebo jestliže Komise odvolá přijetí závazku, přijetí daného závazku se poté, co je dotčenému vývozci dána příležitost se k věci vyjádřit, s výjimkou případu, kdy závazek sám odvolal, zruší rozhodnutím Komise nebo nařízením Komise a automaticky se uplatní prozatímní clo uložené Komisí v souladu s článkem 7 nebo konečné clo uložené v souladu s čl. 9 odst. 4. Pokud se Komise rozhodne odvolat závazek, informuje o tom členské státy.“; d) odstavec 10 se nahrazuje tímto: „10. Na základě nejspolehlivějších dostupných informací může být podle článku 7 uloženo prozatímní clo, pokud existuje důvod k domněnce, že některý závazek byl porušen, nebo v případě porušení nebo odvolání závazku a pokud šetření, které vedlo ke vzniku závazku, nebylo ukončeno.“

5) Článek 9 se mění takto: a) odstavec 2 se nahrazuje tímto: „2. Pokud není nutno přijmout žádná ochranná opatření, šetření nebo řízení se zastaví. Komise šetření zastaví přezkumným postupem podle čl. 15 odst. 3.“; b) odstavec 4 nahrazuje tímto: „4. Pokud z konečného zjištění skutkového stavu vyplývá, že existuje dumping a jím způsobená újma a v zájmu Unie podle článku 21 je nutné zasáhnout, uloží Komise přezkumným postupem podle čl. 15 odst. 3 konečné antidumpingové clo. Pokud byla uložena prozatímní cla, zahájí Komise tento postup nejpozději jeden měsíc před tím, než tato cla pozbudou platnosti. Výše antidumpingového cla nesmí přesahovat zjištěné dumpingové rozpětí a měla by být nižší než toto rozpětí, pokud menší clo postačuje k odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.“

6) V čl. 10 odst. 2 se první věta nahrazuje tímto: „2. Pokud je uloženo prozatímní clo a pokud je s konečnou platností zjištěno, že existuje dumping a újma, rozhodne Komise nezávisle na otázce, zda je třeba uložit konečné antidumpingové clo, o tom, do jaké míry má být prozatímní clo skutečně vybráno.“

7) Článek 11 se mění takto: a) v odst. 4 třetím pododstavci se první věta nahrazuje tímto: „Zrychlený přezkum u nového vývozce se zahájí a provede poté, co byla výrobcům v Unii dána příležitost se k věci vyjádřit.“; b) v odstavci 5 se zrušuje druhý pododstavec; c) odstavec 6 se nahrazuje tímto: „6. Přezkumy podle tohoto článku zahajuje Komise. Komise rozhodne, zda přezkumy zahájí podle odstavce 2 tohoto článku poradním postupem uvedeným v čl. 15 odst. 2, či nikoli. Jakmile hospodářský subjekt nebo členský stát podá žádost, která odůvodňuje zahájení přezkumu podle odstavců 3 a 4 tohoto článku, a Komise dokončí její posouzení nebo jakmile Komise sama určí, že je nutné opatření zachovat, informuje o tom členské státy. Pokud to přezkum odůvodňuje, opatření se přezkumným postupem podle čl. 15 odst. 3 zruší, ponechají v platnosti podle odstavce 2 tohoto článku, anebo zruší, ponechají v platnosti nebo změní podle odstavců 3 a 4 tohoto článku. Jsou-li opatření zrušena pro jednotlivé vývozce, avšak ne pro celou zemi, zůstávají tito vývozci předmětem řízení a mohou být automaticky znovu šetřeni v jakémkoli dalším přezkumu prováděném u dané země podle tohoto článku.“; d) v odst. 8 čtvrtém pododstavci se první věta nahrazuje tímto: „Komise rozhodne, zda a v jakém rozsahu má být žádosti vyhověno, nebo může kdykoli rozhodnout o zahájení prozatímního přezkumu; informace a závěry vyplývající z přezkumu provedeného podle ustanovení platných pro prozatímní přezkum využije ke zjištění, zda a v jakém rozsahu je vrácení cla oprávněné. Jakmile Komise dokončí posouzení žádosti, informuje o tom členské státy.“

8) Článek 12 se mění takto: a) v odstavci 1 se první pododstavec nahrazuje tímto: „1. Pokud výrobní odvětví Unie nebo jiná zúčastněná strana předloží, obvykle do dvou let od vstupu opatření v platnost, dostatečné informace o tom, že se po skončení období původního šetření a před nebo po zavedení opatření vývozní ceny snížily nebo že opatření nevedla k žádnému nebo vedla jen k nedostatečnému zvýšení cen při dalším prodeji nebo pozdějších prodejních cen dováženého výrobku v Unii, může Komise opět zahájit šetření, aby bylo posouzeno, zda měla opatření na výše uvedené ceny účinek. Jakmile zúčastněná strana předloží dostatečné informace, které odůvodňují opětovné zahájení šetření, a Komise dokončí jejich posouzení, informuje o tom členské státy.“; b) odstavec 3 se nahrazuje tímto: „3. Pokud se v novém šetření podle tohoto článku zjistí zvýšený dumping, může Komise na základě nově zjištěných vývozních cen přezkumným postupem podle čl. 15 odst. 3 platná opatření změnit. Výše antidumpingového cla uloženého podle tohoto článku nesmí převýšit dvojnásobek původně uložené výše cla.“; c) v odstavci 4 se zrušuje druhý pododstavec.

9) Článek 13 se mění takto: a) odstavec 3 se nahrazuje tímto: „3. Šetření podle tohoto článku se zahájí z podnětu Komise nebo na žádost členského státu nebo jiné zúčastněné strany, pokud žádost obsahuje dostatečné důkazy o činitelích uvedených v odstavci 1. Šetření se zahájí nařízením Komise, ve kterém lze dát současně pokyn celním orgánům, aby evidovaly dovoz podle čl. 14 odst. 5 nebo aby vyžadovaly složení jistoty. Jakmile zúčastněná strana nebo členský stát podá žádost, která odůvodňuje zahájení šetření, a Komise dokončí její posouzení nebo jakmile Komise sama určí, že je nutné šetření zahájit, informuje o tom členské státy. Šetření provádí Komise. Komisi při tom mohou být nápomocny celní orgány a šetření musí být ukončeno do devíti měsíců. Jestliže definitivně zjištěné skutečnosti prokáží, že působnost opatření má být rozšířena, Komise tak učiní přezkumným postupem podle čl. 15 odst. 3. Rozšíření působnosti nabývá účinku dnem, kdy byla stanovena povinnost vést celní evidenci podle čl. 14 odst. 5 nebo od kterého je vyžadováno složení jistoty. Příslušná procesní ustanovení tohoto nařízení o zahájení a průběhu šetření se použijí podle tohoto článku.“; b) v odstavci 4 se druhý pododstavec nahrazuje tímto: „Osvobození se udělují rozhodnutím Komise a platí po dobu a za podmínek uvedených v dotyčném rozhodnutí. Jakmile Komise provede přezkum, informuje o tom členské státy.“

10) Článek 14 se mění takto: a) odstavec 4 nahrazuje tímto: „4. V zájmu Unie může Komise poradním postupem podle čl. 15 odst. 2 rozhodnutím pozastavit na dobu devíti měsíců použitelnost opatření přijatých podle tohoto nařízení. Pozastavení může Komise poradním postupem podle čl. 15 odst. 2 prodloužit o další dobu, která nesmí překročit jeden rok. Použitelnost opatření smí být pozastavena pouze v případě, že se tržní podmínky dočasně změnily natolik, že není pravděpodobné, že by se v důsledku pozastavení obnovila újma, a za předpokladu, že výrobnímu odvětví Unie byla dána příležitost se k věci vyjádřit a že se k tomuto vyjádření přihlédlo. Použitelnost opatření může být kdykoliv obnovena poradním postupem podle čl. 15 odst. 2, pokud pominou důvody jejího pozastavení.“; b) v odstavci 5 se první věta nahrazuje tímto: „5. Poté, co včas informovala členské státy, může Komise vyzvat celní orgány, aby přijaly vhodná opatření k zavedení takové celní evidence dovozu, aby následně mohla být vůči dováženým výrobkům zavedena opatření ode dne celní evidence.“

11) Článek 15 se nahrazuje tímto: „Článek 15 Postup projednávání ve výboru 1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ( 42 ). 2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011. 3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011. 4. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení. 5. Je-li použito písemného postupu podle čl. 3 odst. 5 nařízení EU č. 182/2011 pro přijetí konečných opatření podle odstavce 3 tohoto článku nebo pro přijetí rozhodnutí o zahájení nebo nezahájení přezkumu opatření před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 6 tohoto nařízení, tento postup se ukončí bez výsledku, jestliže o tom ve lhůtě stanovené předsedou rozhodne předseda nebo o to požádá většina členů výboru definovaná v čl. 5 odst. 1 nařízení EU č. 182/2011. Je-li použito písemného postupu v jiných případech, kdy návrh opatření projednává výbor, tento postup se ukončí bez výsledku, jestliže o tom ve lhůtě stanovené předsedou rozhodne předseda nebo o to požádá prostá většina členů výboru. Je-li použito písemného postupu v jiných případech, kdy návrh opatření neprojednává výbor, tento postup se ukončí bez výsledku, jestliže o tom ve lhůtě stanovené předsedou rozhodne předseda nebo o to požádá nejméně čtvrtina členů výboru. 6. Výbor se může zabývat všemi záležitostmi týkajícími se uplatňování tohoto nařízení, které mu předloží Komise, nebo pokud o to požádá členský stát. Členské státy mohou požadovat informace a mohou si vyměňovat názory s výborem nebo přímo s Komisí.

12) V článku 19 se odstavec 5 se nahrazuje tímto: „5. Komise, členské státy ani jejich úředníci nesdělí žádné informace, které obdrželi podle tohoto nařízení a jejichž poskytovatel požádal o důvěrné zacházení s nimi, bez výslovného svolení jejich poskytovatele. Informace vyměněné mezi Komisí a členskými státy a interní dokumenty vypracované úřady Unie nebo členských států se nesdělují, s výjimkou zvláštních případů uvedených v tomto nařízení.“

13) V článku 20 se odstavce 4 a 5 nahrazují tímto: „4. Konečné informace se poskytují písemně. Podávají se co nejdříve, obvykle nejpozději jeden měsíc před zahájením řízení podle článku 9, přičemž se řádně přihlédne k ochraně důvěrných informací. Pokud Komise nemůže sdělit některé skutečnosti nebo úvahy v tomto okamžiku, sdělí je co nejdříve. Poskytnutím informací není dotčeno žádné další rozhodnutí, které Komise případně přijme, ale pokud toto rozhodnutí vychází z jiných skutečností a úvah, musí být tyto skutečnosti a úvahy sděleny co nejdříve. 5. Ke stanoviskům učiněným po poskytnutí konečných informací lze přihlédnout pouze tehdy, obdrží-li je Komise ve lhůtě, kterou stanoví v každém jednotlivém případě s ohledem na naléhavost věci a která činí nejméně deset dnů. Pokud musí být poskytnuty dodatečné konečné informace, může být stanovena kratší lhůta.“

14) V článku 21 se odstavce 4, 5 a 6 nahrazují tímto: „4. Strany, které jednaly podle odstavce 2, mohou předložit svá stanoviska k uplatňování jakéhokoli prozatímního cla. Aby k nim mohlo být přihlédnuto, musí být tato stanoviska obdržena do 25 dnů ode dne použitelnosti těchto opatření a musí být v plném znění nebo v přiměřeném shrnutí sdělena ostatním stranám, kteří se k nim mohou vyjádřit. 5. Komise posoudí všechny řádně poskytnuté informace a zjistí, do jaké míry jsou reprezentativní; výsledky tohoto přezkumu a své stanovisko k jejich opodstatněnosti sdělí výboru jakožto součást návrhu opatření předloženého podle článku 9 tohoto nařízení. K názorům vyjádřeným ve výboru by Komise měla přihlédnout za podmínek stanovených nařízením (EU) č. 182/2011. 6. Strany, které jednaly podle odstavce 2, mohou požádat, aby jim byly sděleny skutečnosti a úvahy, z nichž budou pravděpodobně vycházet konečná rozhodnutí. Tyto informace se poskytují v co nejširší míře, aniž je dotčeno jakékoli pozdější rozhodnutí Komise.“

15) Vkládá se nový článek, který zní: „Článek 22a Zpráva 1. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě výroční zprávu o uplatňování a provádění tohoto nařízení a vezme přitom náležitý ohled na ochranu důvěrných informací ve smyslu článku 19. Zpráva obsahuje informace o uplatňování prozatímních a konečných opatření, o zastavení šetření bez přijetí opatření, o nových šetřeních, o přezkumech a kontrolních návštěvách a o činnosti různých orgánů odpovědných za sledování uplatňování tohoto nařízení a za plnění závazků, které z něho vyplývají. 2. Evropský parlament může ve lhůtě jednoho měsíce ode dne, kdy Komise tuto zprávu předloží, pozvat Komisi na zvláštní schůzi svého příslušného výboru, aby přednesla a objasnila veškeré otázky spojené s uplatňováním tohoto nařízení. 3. Komise tuto zprávu zveřejní nejpozději do šesti měsíců po jejím předložení Evropskému parlamentu a Radě.“.









Společné prohlášení Evropského parlamentu, Rady a Komise k čl. 15 odst. 6 nařízení (ES) č. 1225/2009 a čl. 25 odst. 6 nařízení (ES) č. 597/2009

Evropský parlament, Rada a Komise se domnívají, že začlenění čl. 15 odst. 6 v nařízení (ES) č. 1225/2009 a čl. 25 odst. 6 v nařízení (ES) č. 597/2009 je odůvodněné výhradně na základě specifických charakteristik, které daná nařízení měla před tím, než byla změněna tímto nařízením. K zahrnutí ustanovení, jako jsou výše uvedené články, tedy došlo výjimečně u daných dvou nařízení a nepředstavuje precedens pro vytváření budoucích právních předpisů.

V zájmu přehlednosti je třeba poznamenat, že Evropský parlament, Rada a Komise jsou toho názoru, že čl. 15 odst. 6 nařízení (ES) č. 1225/2009 a čl. 25 odst. 6 nařízení (ES) č. 597/2009 nezavádějí rozhodovací postupy, které by byly odlišné od postupů stanovených v nařízení (ES) č. 182/2011 nebo by tyto postupy doplňovaly.









Prohlášení Rady k použití čl. 3 odst. 4 a čl. 6 odst. 2 nařízení (EU) č. 182/2011 v souvislosti s řízením o uložení antidumpingového a vyrovnávacího cla podle nařízení (ES) č. 1225/2009 a (ES) č. 597/2009

Při navrhování změn týkajících se návrhů opatření v oblasti antidumpingového nebo vyrovnávacího cla stanovených v nařízeních (ES) č. 1225/2009 a (ES) č. 597/2009 (dále jen „základní nařízení“) v souladu s čl. 3 odst. 4 nebo čl. 6 odst. 2 nařízení (EU) č. 182/2011 členské státy:

a) zajistí, aby příslušná změna byla navržena včas a dodržely se tak lhůty stanovené základními nařízeními a s ohledem na to, že Komise potřebuje dostatek času na případný nutný postup poskytnutí informací a na řádné přezkoumání návrhu a výbor musí posoudit jakékoli předložené změny návrhů opatření;

b) zajistí, aby příslušná navrhovaná změna byla v souladu se základními nařízeními, jak je vykládá Soudní dvůr Evropské unie, a s příslušnými mezinárodními závazky;

c) poskytnou písemné odůvodnění, v němž bude přinejmenším uvedeno, jak navrhovaná změna souvisí se základními nařízeními a se skutečnostmi zjištěnými v rámci šetření, ale v němž mohou být zahrnuty i jiné argumenty na podporu dané změny, které členský stát, jenž změnu navrhl, považuje za vhodné.









Prohlášení Komise týkající se řízení o uložení antidumpingového a vyrovnávacího cla podle nařízení (ES) č. 1225/2009 a (ES) č. 597/2009

Komise uznává význam toho, aby členským státům byly poskytovány informace v případech stanovených nařízením (ES) č. 1225/2009 a nařízením (ES) č. 597/2009 (dále jen „základní nařízení“), tak aby mohly přijímat plně informovaná rozhodnutí, a bude usilovat o splnění tohoto cíle.

* * *

V zájmu zabránění pochybnostem je třeba konstatovat, že podle názoru Komise se ustanovením o konzultacích podle čl. 8 odst. 5 nařízení (EU) č. 182/2011 od Komise vyžaduje, aby si s výjimkou krajně naléhavých případů vyžádala před přijetím předběžného antidumpingového nebo vyrovnávacího cla názory členských států.

* * *

Komise zajistí účinné řízení všech aspektů postupů v oblasti antidumpingového a vyrovnávacího cla stanovených nařízením (ES) č. 1225/2009 a nařízením (ES) č. 597/2009, včetně možnosti členských států navrhovat změny, a to aby byly dodrženy lhůty a povinnosti vůči účastníkům řízení stanovené v základních nařízeních a aby jakákoli opatření, která jsou nakonec uložena, byla v souladu se skutečnostmi zjištěnými v rámci šetření a s příslušnými základními nařízeními, jak je vykládá Soudní dvůr Evropské unie, i s mezinárodními závazky Unie.









Prohlášení Komise ke kodifikaci

Přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 37/2014, 15. ledna 2014 kterým se mění některá nařízení týkající se společné obchodní politiky, pokud jde o postupy přijímání určitých opatření, a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 38/2014, 15. ledna 2014 kterým se mění některá nařízení týkající se společné obchodní politiky, pokud jde o svěření přenesených a prováděcích pravomocí k přijímání určitých opatření, s sebou ponese značný počet změn dotčených aktů. V zájmu lepší orientace v dotčených aktech Komise navrhne, aby byla po přijetí obou uvedených nařízení co nejrychleji provedena jejich kodifikace, a to nejpozději do 1. června 2014.









Prohlášení Komise k aktům v přenesené pravomoci

V kontextu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 37/2014, 15. ledna 2014 kterým se mění některá nařízení týkající se společné obchodní politiky, pokud jde o postupy přijímání určitých opatření, a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 38/2014, 15. ledna 2014 kterým se mění některá nařízení týkající se společné obchodní politiky, pokud jde o svěření přenesených a prováděcích pravomocí k přijímání určitých opatření, Komise připomíná, že v bodě 15 rámcové dohody o vztazích mezi Evropským parlamentem a Evropskou komisí se zavázala poskytovat Parlamentu veškeré informace a dokumentaci ze svých schůzek s národními odborníky v souvislosti se svou prací na přípravě aktů v přenesené pravomoci.