1997L0024 — CS — 17.05.2005 — 003.001

Tento dokument je třeba brát jako dokumentační nástroj a instituce nenesou jakoukoli odpovědnost za jeho obsah

Ve znění:









▼B

SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 97/24/ES

ze dne 17. června 1997

o některých konstrukčních částech a vlastnostech dvoukolových a tříkolových motorových vozidel







EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise ( 1 ), s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru ( 2 ), v souladu s postupem podle článku 189b Smlouvy ( 3 ), s ohledem na společný návrh schválený dohodovacím výborem dne 4. února 1997, (1) vzhledem k tomu, že je nezbytné přijmout opatření, která mají zajistit činnost vnitřního trhu; (2) vzhledem k tomu, že v každém členském státě musí dvoukolová a tříkolová motorová vozidla z hlediska konstrukčních částí a vlastností, jichž se týká tato směrnice, vyhovovat určitým závazným technickým požadavkům, jež se v jednotlivých členských státech liší; že v důsledku odlišností představují tyto požadavky překážky obchodu ve Společenství; že tyto překážky ve vytváření a funkci vnitřního trhu lze odstranit tím, že všechny členské státy přijmou místo svých vnitrostátních předpisů stejné požadavky; (3) vzhledem k tomu, že je nutné vypracovat harmonizované požadavky pro tyto konstrukční části a vlastnosti dvoukolových a tříkolových motorových vozidel, aby se mohly na každý typ takových vozidel použít postupy schválení typu vozidla a dílčího schválení typu stanovené ve směrnici Rady 92/61/EHS ze dne 30. června 1992 o schvalování typu dvoukolových a tříkolových motorových vozidel ( 4 ); (4) vzhledem k tomu, že se z důvodu usnadnění přístupu na trhy třetích zemí jeví nezbytné vytvořit rovnocennost požadavků kapitoly 1 (pneumatiky), kapitoly 2 (zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci), kapitoly 4 (zpětná zrcátka) a kapitoly 11 (bezpečnostní pásy) přílohy této směrnice s požadavky předpisů Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů č. 30, 54, 64 a 75 pro pneumatiky, č. 3, 19, 20, 37, 38, 50, 56, 57, 72 a 82 pro zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci, č. 81 pro zpětná zrcátka a č. 16 pro bezpečnostní pásy; (5) vzhledem k tomu, že z hlediska ochrany životního prostředí, zejména z hlediska hluku a znečišťování ovzduší, je třeba sledovat cíl trvalého zlepšování životního prostředí; že pro tento účel musí být stanoveny mezní hodnoty znečišťujících látek a hladin akustického tlaku a musí být co možno nejrychleji používány; že k následnému snižování mezních hodnot a změnám zkušebních postupů může dojít jen na základě studií a výzkumu dostupných nebo předpokládaných technických možností a analýzy poměru nákladů a přínosů tak, aby byla umožněna sériová výroba vozidel vyhovujících přísnějším mezním hodnotám; že rozhodnutí o tomto dalším snížení musí učinit Evropský parlament a Rada nejméně tři roky před použitelností těchto mezních hodnot, aby průmysl mohl provést u svých výrobků nezbytná opatření pro vyhovění novým požadavkům Společenství k dotyčnému dni; že rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady bude podloženo návrhem, který Komise včas podá; (6) vzhledem k tomu, že podle směrnice 92/61/EHS nesmějí být v členských státech uváděny na trh prodávány konstrukční části a vozidla, na které se uvedená směrnice vztahuje, pokud nevyhovují ustanovením této směrnice; že členské státy musí pro plnění povinností vyplývajících ze směrnice přijmout veškerá nezbytná opatření; (7) vzhledem k tomu, že členským státům by mělo být umožněno udělování daňových pobídek k podpoře prodeje vozidel, která v předstihu plní požadavky stanovené na úrovni Společenství v rámci opatření proti emisím znečišťujících látek a hluku; (8) vzhledem k tomu, že metody měření odolnosti vozidel a samostatných technických celků proti rušení elektromagnetickým polem za účelem ověření, zda vyhovují předpisům o elektromagnetické kompatibilitě (kapitola 8), vyžadují složitá a nákladná zařízení; že by členským státům mělo být umožněno opatřit si taková zařízení a že by mělo být učiněno opatření k odložení užití těchto měřicích metod o tři roky ode dne vstupu této směrnice v platnost; (9) vzhledem k tomu, že vezmou-li se v úvahu rozsah a důsledky navrhované akce v této oblasti, jsou opatření Společenství, která jsou předmětem této směrnice, nejen nutná, ale i nezbytná k tomu, aby se dosáhlo vytčeného cíle, jímž je zavedení schválení typu vozidla v rámci Společenství; že tohoto cíle nemohou členské státy dosáhnout jednotlivě; (10) vzhledem k tomu, že technický pokrok vyžaduje rychlé přizpůsobování technických požadavků stanoveným v příloze této směrnice; že s výjimkou mezních hodnot hladiny akustického tlaku a znečišťujících látek by tento úkol měl být zadán Komisi, aby se postup zjednodušil a urychlil; že ve všech případech, kdy Evropský parlament a Rada přenesou na Komisi pravomoc provádět pravidla stanovená v oboru dvoukolových a tříkolových motorových vozidel, by měly proběhnout nejprve konzultace členských států s Komisí ve výboru; (11) vzhledem k tomu, že bezpečnostní požadavky nebo požadavky životního prostředí vyžadují zabránit možnosti neoprávněných úprav určitých typů dvoukolových a tříkolových vozidel; že pokud nemají být taková omezení na překážku opravám a údržbě u majitele, musí se výlučně týkat jen úprav, kterými se výrazně mění výkonnost vozidla a jeho emise znečišťujících látek a hluku; (12) vzhledem k tomu, že pokud vozidla plní požadavky této směrnice, nesmí žádný členský stát odmítnout jejich registraci nebo užívání; že požadavky této směrnice by neměly zavazovat členské státy, které nedovolují na svém území, aby dvoukolová a tříkolová vozidla vlekla přípojné vozidlo, ke změně jejich pravidel, PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:







Článek 1

Tato směrnice a její přílohy se týkají

— pneumatik,

— zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci,

— vnějších výčnělků,

— zpětných zrcátek,

— opatření proti znečišťování ovzduší,

— palivových nádrží,

— opatření proti neoprávněným úpravám,

— elektromagnetické kompatibility,

— výfukového systému a přípustné hladiny akustického tlaku,

— spojovacích zařízení pro připojení přívěsů a jejich uchycení,

— kotevních úchytů bezpečnostních pásů a bezpečnostních pásů,

— zasklení, stíračů a ostřikovačů čelního skla a odmrazovacího a odmlžovacího zařízení,

pro všechny druhy vozidel uvedené v článku 1 směrnice 92/61/EHS.

Článek 2

Do tří let ode dne uvedeného v čl. 8 odst. 1 třetím pododstavci zpracuje Komise podrobnou studii, v níž určí, zda lze opatření proti neoprávněným zásahům do vozidel, zvláště vozidel kategorie A a B podle kapitoly 7 přílohy této směrnice, považovat z hlediska uvažovaných cílů za přiměřená, nepřiměřená, nebo příliš extrémní. Na základě závěrů této studie navrhne Komise v případě potřeby nová legislativní opatření.

Článek 3

1. Postupy, kterými se řídí udělení dílčího schválení typu z hlediska pneumatik, zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci, zpětných zrcátek, palivových nádrží, výfukových systémů, bezpečnostních pásů a zasklení dvoukolových a tříkolových motorových vozidel a schválení typu konstrukční části pro pneumatiky, zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci, zpětná zrcátka, palivové nádrže, výfukové systémy, bezpečnostní pásy a zasklení, a podmínky, které se vztahují na volný pohyb těchto vozidel a na volné uvádění takových konstrukčních částí na trh, jsou shodné s těmi, které jsou stanoveny v kapitolách II a III směrnice 92/61/EHS.

2. Postupy, kterými se u dvoukolového nebo tříkolového motorového vozidla řídí udělení dílčího schválení typu z hlediska vnějších výčnělků, opatření proti znečišťování ovzduší, opatření proti nežádoucím úpravám, elektromagnetické kompatibility, přípustné hladiny akustického tlaku, spojovacích zařízení pro připojení přívěsů a postranních vozíků, kotevních úchytů bezpečnostních pásů, stíračů a ostřikovačů čelního skla a odmrazovacího a odmlžovacího zařízení, a podmínky vztahující se na volný pohyb takových vozidel, jsou shodné s těmi, které jsou stanoveny v kapitolách II a III směrnice 92/61/EHS.

Článek 4

1. V souladu s článkem 11 směrnice 92/61/EHS musí být uznávána rovnocennost požadavků kapitoly 1 (pneumatiky), kapitoly 2 (zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci), kapitoly 4 (zpětná zrcátka) a kapitoly 11 (bezpečnostní pásy) přílohy této směrnice s požadavky předpisů Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů č. 30 ( 5 ), 54 ( 6 ), 64 ( 7 ) a 75 ( 8 ) pro pneumatiky, č. 3 ( 9 ), 19 ( 10 ), 20 ( 11 ), 37 ( 12 ), 38 ( 13 ), 50 ( 14 ), 56 ( 15 ), 57 ( 16 ), 72 ( 17 ) a 82 ( 18 ) pro zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci, č. 81 ( 19 ) pro zpětná zrcátka a č. 16 ( 20 ) pro bezpečnostní pásy, ve zněních platném ke dni přijetí této směrnice.

Pro uplatnění rovnocennosti podle prvého pododstavce se montážní požadavky uvedené v kapitolách 1 a 11 vztahují také na zařízení schválená podle předpisů Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů.

2. Orgány členských států, které udělují dílčí schválení typu, musí uznat dílčí schválení typu a značku schválení typu konstrukční části vydanou podle požadavků předpisů uvedených v odstavci 1 jako náhradu za odpovídající dílčí schválení typu a značku schválení typu konstrukční části udělovaných podle požadavků této směrnice.

Článek 5

1. Do dvaceti čtyř měsíců ode dne přijetí této směrnice předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě návrh vypracovaný na základě výzkumu a vyhodnocení nákladů a přínosů vyplývajících z použití zpřísněných mezních hodnot, který stanoví další stupeň, ve kterém budou přijata opatření k dalšímu zpřísnění mezních hodnot uvedených v tabulkách I a II přílohy II ke kapitole 5 pro znečišťující látky a v příloze I ke kapitole 9 pro hladinu akustického tlaku dotyčných vozidel. V tomto návrhu Komise uváží a vyhodnotí efektivnost nákladů různých opatření ke snížení emisí znečišťujících látek a hluku a předloží návrh racionálních opatření přiměřených stanoveným cílům.

2. Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady, které bude přijato na základě návrhu Komise podle odstavce 1 před 1. lednem 2001, vezme v úvahu potřebu zahrnout i jiné skutečnosti než pouze zpřísněné mezní hodnoty. Náklady a přínosy vyplývající ze zavedení opatření podle zmíněného rozhodnutí budou zkoumány a hodnoceny společně se zúčastněnými osobami, jimiž jsou průmysl, uživatelé a skupiny zastupující spotřebitele nebo veřejnost, a musí být přiměřené z hlediska sledovaných cílů.

Článek 6

1. Členské státy mohou přijmout opatření pro daňové pobídky pouze u motorových vozidel vyhovujících opatřením proti znečišťování ovzduší a proti hluku stanoveným v kapitole 5 v bodu 2.2.1.1.3 přílohy I a v tabulkách I a II přílohy II a v kapitole 9 v příloze I této směrnice.

2. Pobídky podle odstavce 1 musí být v souladu s ustanovením Smlouvy a musí splňovat následující podmínky:

— vztahují se na všechna nová vozidla uvedená na trh členského státu, která vyhovují v předstihu požadavkům této směrnice uvedených v odstavci 1,

— jejich platnost skončí při povinném zavedení opatření zmíněných v odstavci 1,

— pro každý typ motorového vozidla představují menší částku, než činí dodatečné náklady použité na technická řešení a jejich začlenění do motorového vozidla ke splnění stanovených hodnot.

3. O jakémkoliv záměru zavést nebo změnit kteroukoliv pobídku uvedenou v odstavci 1 musí být Komise informována včas, aby mohla vyjádřit své připomínky.

Článek 7

Nezbytné změny

— k zohlednění změn předpisů Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů uvedených v článku 4,

— k přizpůsobení přílohy technickému pokroku, s výjimkou mezních hodnot hluku a znečišťování ovzduší stanovených v bodu 2.2.1.1.3 přílohy I a v tabulkách I a II přílohy II ke kapitole 5 a v příloze I ke kapitole 9 této směrnice,

se přijímají postupem podle článku 13 směrnice Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel ( 21 ).

Článek 8

1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 18. prosince 1998. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.

Ode dne uvedeného v prvém pododstavci již nesmějí členské státy zakázat prvé uvedení do provozu vozidel, která vyhovují ustanovením této směrnice nebo jejích určitých kapitol.

Použijí tyto předpisy od 17. června 1999.

Provádění některých ustanovení kapitol 5, 8 a 9 se však podle údajů v dotyčných kapitolách odkládá.

2. Opatření uvedená v odstavci 1 přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.

Článek 9

1. Směrnice Rady 80/780/EHS ze dne 22. července 1980 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zpětných zrcátek dvoukolových motorových vozidel s postranním vozíkem nebo bez něho a jejich upevňování na taková vozidla ( 22 ) se zrušuje ke dni použitelnosti této směrnice.

2. Konstrukční části, kterým byla udělena schválení typu podle přílohy I směrnice uvedené v odstavci 1, však mohou být dále používány.

3. Směrnice Rady 78/1015/EHS ze dne 23. listopadu 1978 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se přípustné hladiny akustického tlaku a výfukového systému motocyklů ( 23 ) se zrušuje ke dni uvedenému v čl. 8 odst. 1 prvním pododstavci.

4. Až do dne uvedeného v čl. 8 odst. 1 prvním pododstavci mohou být udělována schválení typu podle směrnice 78/1015/EHS vozidlům uvedeným ve směrnici 92/61/EHS. Použijí se mezní hodnoty stanovené pro hladiny akustického tlaku v bodu 2.2.1 přílohy I směrnice 78/1015/EHS.

Při prvém uvedení těchto vozidel do provozu se použije čl. 15 odst. 4 písm. c) směrnice 92/61/EHS.

5. Směrnice Rady 89/336/EHS ze dne 3. května 1989 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se elektromagnetické kompatibility ( 24 ) se na vozidla, jichž se týká tato směrnice, nevztahuje ode dne vstupu této směrnice v platnost.

Článek 10

Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.

Článek 11

Tato směrnice je určena členským státům.









KAPITOLA 1

PNEUMATIKY PRO DVOUKOLOVÁ A TŘÍKOLOVÁ MOTOROVÁ VOZIDLA A JEJICH MONTÁŽ







SEZNAM PŘÍLOH PŘÍLOHA I Správní ustanovení o schvalování typu konstrukční části pro typ pneumatiky Dodatek 1 Informační dokument pro typ pneumatiky určený pro dvoukolová nebo tříkolová motorová vozidla Dodatek 2 Certifikát schválení typu konstrukční části pro typ pneumatiky určený pro dvoukolová nebo tříkolová motorová vozidla PŘÍLOHA II Definice, označení a požadavky Dodatek 1 Vysvětlující vyobrazeí Dodatek 2 Uspořádání označení pneumatik Dodatek 3 Seznam indexů únosnosti a odpovídajících přípustných maximálních hmotností Dodatek 4 Označení a rozměry určitých typů pneumatik Dodatek 5 Metoda měření rozměrů pneumatik Dodatek 6 Postup výkonové zkoušky zatížením a rychlostí Dodatek 7 Změna únosnosti jako funkce rychlosti Dodatek 8 Postup zkoušení dynamického nárůstu pneumatik PŘÍLOHA III Požadavky na vozdila z hlediska montáže jejich pneumatik Dodatek 1 Informační dokument pro typ dvoukolového nebo tříkolového motorového vozidla z hlediska montáže pneumatik Dodatek 2 Certifikát dílčího schválení typu dvoukolového nebo tříkolového motorového vozidla z hlediska montáže pneumatik









PŘÍLOHA I

SPRÁVNÍ USTANOVENÍ O SCHVALOVÁNÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI PRO TYP PNEUMATIKY

1. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI

1.1 Žádost o schválení typu konstrukční části pro typ pneumatiky musí uvádět přesně typ pneumatiky, který se má opatřit značkou dílčího schválení typu.

1.2 V žádosti musí být pro každý typ pneumatiky přesně uvedeny tyto údaje: 1.2.1 označení rozměru pneumatiky podle přílohy II bodu 1.16; 1.2.2 výrobní nebo obchodní značka; 1.2.3 druh užití: normální, speciální, pro jízdu na sněhu nebo pro moped; 1.2.4 konstrukce pneumatiky (diagonální, smíšená, radiální); 1.2.5 značka kategorie rychlosti; 1.2.6 index únosnosti; 1.2.7 užití pneumatiky pro montáž s duší nebo bez duše; 1.2.8 druh pneumatiky - „normální“ nebo „zesílená“; 1.2.9 počet vrstev u pneumatiky určené pro vozidla odvozená z motocyklů; 1.2.10 vnější rozměry: celková šířka pneumatiky a vnější průměr; 1.2.11 ráfky, na které lze pneumatiku montovat; 1.2.12 měřicí ráfek a zkušební ráfek; 1.2.13 zkušební tlak a tlak při měření; 1.2.14 součinitel x uvedený v bodě 1.19 přílohy II; 1.2.15 u pneumatik označených písmenem „V“ v označení rozměru a vhodných pro rychlosti vyšší než 240 km/h nebo u pneumatik označených písmenem „Z“ v označení rozměru a vhodných pro rychlosti vyšší než 270 km/h se uvede maximální rychlost přípustná podle výrobce pneumatiky a únosnost povolená pro tuto maximální rychlost. Maximální přípustná rychlost a odpovídající únosnost se uvedou v certifikátu schválení typu (dodatek 2 této přílohy).

1.3 K žádosti o schválení typu konstrukční části se musí také přiložit v trojím vyhotovení výkresy nebo fotografie, které ukazují vzorek běhounu a obrysovou plochu nahuštěné pneumatiky namontované na měřicí ráfek a udávají odpovídající rozměry (viz příloha II body 3.1.1 a 3.1.2) typu pneumatiky předaného ke schválení typu. Podle volby příslušného orgánu se také musí přiložit zkušební protokol vydaný schválenou zkušební laboratoří nebo dva vzorky typu pneumatiky.

1.4 Výrobce pneumatiky může požádat, aby schválení typu konstrukční části bylo rozšířeno také na jiné typy změněných pneumatik.

1.5 Tato směrnice se nevztahuje na nové pneumatiky určené jen pro terénní užití a označené „NHS“ (not for highway service) nebo určené pro soutěže.

2. OZNAČENÍ

Na vzorcích typu pneumatiky předaných ke schválení typu konstrukční části musí být zřetelně, čitelně a nesmazatelně vyznačeny výrobní nebo obchodní značka žadatele a dále na nich musí být dostatečně velké místo pro značku dílčího schválení typu.

3. ZNAČKA SCHVÁLENÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI

Na všech pneumatikách shodných s typem, pro který bylo uděleno schválení typu konstrukční části podle této směrnice, musí být značka schválení typu konstrukční části popsaná v příloze 5 směrnice 92/61/EHS ze dne 30. června 1992 o schvalování typu dvoukolových a tříkolových motorových vozidel.

Hodnota „a“ definující rozměry obdélníku, číslic a písmen, které tvoří značku schválení, nesmí být menší než 2 mm.

4. ZMĚNA TYPU PNEUMATIKY

4.1 Změna vzorku běhounu pneumatiky nevyžaduje opakování zkoušek předepsaných přílohou II.









Dodatek 1









Dodatek 2

Certifikát schválení typu konstrukční části pro typ pneumatiky určený pro dvoukolová nebo tříkolová motorová vozidla









PŘÍLOHA II

DEFINICE, OZNAČENÍ A POŽADAVKY

1. DEFINICE

Pro účely této kapitoly:

1.1 „Typem pneumatiky“ se rozumějí pneumatiky, které se vzájemně neliší v těchto hlediscích: 1.1.1 výrobní nebo obchodní značka; 1.1.2 označení rozměru pneumatiky; 1.1.3 druh užití (normální: pneumatiky určené k obvyklému užití na silnici; speciální: například pneumatiky pro zvláštní užití jako silniční a terénní; pneumatiky k užití na sněhu nebo pneumatiky pro mopedy); 1.1.4 konstrukce (diagonální, smíšená, radiální); 1.1.5 značka kategorie rychlosti; 1.1.6 index únosnosti; 1.1.7 rozměr příčného průřezu, když je pneumatika namontována na určitý ráfek.

1.2 „Konstrukcí pneumatiky“ se rozumějí technické vlastnosti kostry pneumatiky. Rozlišují se zejména tyto druhy konstrukce pneumatiky: 1.2.1 „diagonální“ vyznačující se tím, že kordové vrstvy dosahují až k patkám a jsou pokládány střídavě v úhlech podstatně menších než 90° ke střednici běhounu; 1.2.2 „smíšená“ vyznačující se tím, že v diagonální konstrukci je kostra obepnuta pásem obsahujícím dvě nebo více vrstev v podstatě neroztažitelného kordu uspořádaných střídavě v úhlech blízkých úhlům kostry; 1.2.3 „radiální“ vyznačující se tím, že vrstvy kordu sahají až k patkám a jsou kladeny v podstatě v úhlu 90° ke střednici běhounu, přičemž kostra je stabilizována v podstatě neroztažitelným obvodovým pásem; 1.2.4 „zesílená“ vyznačující se tím, že její kostra je odolnější než kostra odpovídajícího normálního typu pneumatiky.

1.3 „Patkou“ se rozumí ta část pneumatiky, jejíž tvar a konstrukce slouží k přizpůsobení se ráfku a k uchycení pneumatiky na něm ( 25 ).

1.4 „Kordem“ se rozumějí vlákna tvořící tkanivo vrstev v pneumatice (25) .

1.5 „Vrstvou“ se rozumí vrstva tvořená rovnoběžnými pogumovanými kordy (25) .

1.6 „Kostrou“ se rozumí ta část pneumatiky, která není ani běhounem, ani gumovými bočnicemi a která po nahuštění nese zátěž (25) .

1.7 „Běhounem“ se rozumí ta část pneumatiky, která přichází do styku s vozovkou (25) .

1.8 „Bočnicí“ se rozumí část pneumatiky mezi běhounem a povrchem určeným k překrytí okrajem ráfku (25) .

1.9 „Drážkou běhounu“ se rozumí prostor mezi dvěma sousedními žebry nebo bloky vzorku běhounu (25) .

1.10 „Hlavními drážkami“ se rozumějí široké drážky umístěné ve středovém pásmu běhounu.

1.11 „Šířkou průřezu (S)“ se rozumí přímá vzdálenost mezi vnějšími okraji bočnic nahuštěné pneumatiky, bez výčnělků vytvořených označením, zdobením nebo ochrannými pásy nebo žebry (25) .

1.12 „Celkovou šířkou“ se rozumí přímá vzdálenost mezi vnějšími okraji bočnic nahuštěné pneumatiky, včetně označení, zdobení a ochranných pásů nebo žeber (25) ; u pneumatik, kde je běhoun širší než šířka průřezu, je celková šířka šířkou běhounu.

1.13 „Výškou průřezu (H)“ se rozumí vzdálenost rovnající se polovině rozdílu mezi vnějším průměrem pneumatiky a jmenovitým průměrem ráfku (25) .

1.14 „Jmenovitým profilovým číslem (Ra)“ se rozumí stonásobek čísla získaného dělením jmenovité výšky průřezu jmenovitou šířkou průřezu (S1), přičemž oba rozměry jsou vyjádřeny ve stejných jednotkách.

1.15 „Vnějším průměrem (D)“ se rozumí celkový průměr nahuštěné nové pneumatiky ( 26 ).

1.16 „Označením rozměru pneumatiky“ se rozumí označení, které obsahuje: 1.16.1 jmenovitou šířku průřezu (S1) (vyjádřenou v mm, s výjimkou určitých typů pneumatik, pro které je označení rozměru uvedeno v prvním sloupci tabulek v dodatku 4 k této příloze); 1.16.2 jmenovité profilové číslo (Ra), s výjimkou určitých typů pneumatik, pro které je označení rozměru uvedeno v prvním sloupci tabulek v dodatku 4 k této příloze; 1.16.3 smluvené číslo (d) udávající jmenovitý průměr ráfku a odpovídající tomuto průměru vyjádřenému buď kódem (číslo menší než 100), nebo v mm (číslo větší než 100), 1.16.3.1 přičemž hodnoty v milimetrech čísla (d) vyjádřeného v kódu jsou:



Kód „d“ vyjádřený jednou číslicí nebo dvěma číslicemi a označující jmenovitý průměr ráfku Ekvivalentní hodnota v mm 4 102 5 127 6 152 7 178 8 203 9 229 10 254 11 279 12 305 13 330 14 356 15 381 16 406 17 432 18 457 19 483 20 508 21 533 22 559 23 584

1.17 „Jmenovitým průměrem ráfku (d)“ se rozumí průměr ráfku, na který je pneumatika určena k namontování (26) .

1.18 „Ráfkem“ se rozumí nosný prvek pro soupravu pneumatiky s duší nebo pro bezdušovou pneumatiku, o nějž se opírají patky pneumatiky (26) .

1.19 „Teoretickým ráfkem“ se rozumí fiktivní ráfek, jehož šířka by byla x-násobkem jmenovité šířky průřezu pneumatiky. Hodnotu x musí stanovit výrobce pneumatiky.

1.20 „Měřicím ráfkem“ se rozumí ráfek, na který se pneumatika namontuje pro měření rozměrů.

1.21 „Zkušebním ráfkem“ se rozumí ráfek, na který se pneumatika namontuje pro zkoušení.

1.22 „Vytrháváním“ se rozumí oddělování částí pryže z běhounu.

1.23 „Oddělováním kordů“ se rozumí oddělování kordů od jejich pryžového povlaku.

1.24 „Oddělováním vrstev“ se rozumí oddělování sousedních vrstev.

1.25 „Oddělováním běhounu“ se rozumí oddělování běhounu od kostry.

1.26 „Indexem únosnosti“ se rozumí číslo přiřazené maximálnímu přípustnému zatížení, které pneumatika unese při rychlosti odpovídající značce rychlosti za provozních podmínek stanovených výrobcem pneumatiky. Seznam těchto indexů a odpovídajících hodnot zatížení je uveden v dodatku 3 k příloze II.

1.27 „Tabulkou únosností pneumatik při různých rychlostech“ se rozumí tabulka v dodatku 7 k příloze II, která udává ve vztahu k indexům únosnosti a únosnosti při jmenovité rychlosti změny zatížení pneumatiky při jejím užití při rychlostech jiných než odpovídajících značce její jmenovité kategorie rychlosti.

1.28 „Kategorií rychlosti“ se rozumí: 1.28.1 rychlost označená značkou podle tabulky v bodě 1.28.2; 1.28.2 kategorie rychlosti jsou uvedeny v následující tabulce:



Značka kategorie rychlosti Odpovídající rychlost (km/h) B 50 F 80 G 90 J 100 K 110 L 120 M 130 N 140 P 150 Q 160 R 170 S 180 T 190 U 200 H 210 V 240 W 270 1.28.3 Pneumatiky vhodné pro maximální rychlosti vyšší než 240 km/h se označují písmenem „V“ nebo „Z“, které se včlení do označení rozměru pneumatiky před údaje o konstrukci pneumatiky.

1.29 „Pneumatikou pro jízdu na sněhu“ se rozumí pneumatika, jejíž vzorek běhounu a jejíž konstrukce jsou vytvořeny především pro zajištění lepších vlastností na blátě a čerstvém nebo rozbředlém sněhu, než mají normální silniční pneumatiky. Vzorek běhounu pneumatiky pro jízdu na sněhu se zpravidla vyznačuje drážkami nebo bloky, které jsou vzdáleny od sebe více než u normálních silničních pneumatik.

1.30 „Pneumatikou MST“ (multiservice tyre) se rozumí víceúčelová pneumatika vhodná jak pro užití na silnici, tak v terénu.

1.31 „Maximálním zatížením“ se rozumí maximální hmotnost, kterou je pneumatika schopna nést: 1.31.1 Pro rychlosti rovné 130 km/h nebo menší nesmí maximální zatížení přesáhnout procentní část hodnoty přiřazené odpovídajícímu indexu únosnosti pneumatiky stanovenému v tabulce „Únosnost pneumatik při různých rychlostech“ (viz bod 1.27) ve vztahu ke značce kategorie rychlosti pneumatiky a rychlosti, kterou je schopno dosáhnout vozidlo, na které je pneumatika namontována. 1.31.2 Pro rychlost vyšší než 130 km/h, avšak nepřekračující 210 km/h, nesmí maximální zatížení překročit hodnotu přiřazenou indexu únosnosti pneumatiky. 1.31.3 U pneumatik konstruovaných pro rychlost vyšší než 210 km/h, ale nepřekračující 270 km/h, nesmí maximální zatížení překročit procentní hodnotu hmotnosti přiřazené indexu únosnosti pneumatiky podle následující tabulky ve vztahu ke značce kategorie rychlosti pneumatiky a maximální konstrukční rychlosti vozidla, na něž se má pneumatika namontovat:



Maximální rychlost (km/h) (1) Maximální zatížení (%) Kategorie rychlosti značka V Kategorie rychlosti značka W (3) 210 100 100 220 95 100 230 90 100 240 85 100 250 (80) (2) 95 260 (75) (2) 85 270 (70) (2) 75 (1) Pro mezilehlé hodnoty rychlostí jsou přípustné lineární interpolace hodnot maximálního zatížení. (2) Smí se užít jen pro pneumatiky označené písmenem „V“ v označení rozměru a až do maximální rychlosti uvedené výrobcem pneumatiky (viz bod 1.2.15 přílohy I). (3) Lze užít také pro pneumatiky označené písmenem „Z“ v označení rozměru. 1.31.4 Pro rychlosti vyšší než 270 km/h nesmí zatížení překročit hodnotu hmotnosti uvedenou výrobcem pneumatiky ve vztahu k rychlosti, kterou je pneumatika schopna snést. Pro rychlosti mezi 270 km/h a maximální rychlostí, kterou připouští výrobce pneumatiky, se provede lineární interpolace zatížení.

1.32 „Pneumatikou pro mopedy“ se rozumí pneumatika konstruovaná pro mopedy.

1.33 „Pneumatikou pro motocykly“ se rozumí pneumatika konstruovaná především pro motocykly.

1.34 „Obvodem valení (Cr)“ se rozumí teoretická vzdálenost, kterou urazí střed (osa) kola jedoucího vozidla za úplnou otáčku pneumatiky a která je určena následujícím vzorcem: Cr = f × D, kde D je vnější průměr pneumatiky určený z označení rozměru pneumatiky, jak je stanoveno v bodě 3.1.2 této přílohy, f = 3,02 pro pneumatiky, jejichž kód průměru ráfku je nejméně 13, 3,03 pro radiální pneumatiky, jejichž kód průměru ráfku je nejvýše 12, 2,99 pro pneumatiky diagonální nebo smíšené, jejichž kód průměru ráfku je nejvýše 12.

2. OZNAČENÍ

2.1 Na pneumatikách musí být alespoň na jedné bočnici následující označení: 2.1.1 Výrobní nebo obchodní značka. 2.1.2 Označení rozměru pneumatiky podle definice v bodě 1.16. 2.1.3 Údaje o konstrukci pneumatiky: 2.1.3.1 na diagonálních pneumatikách není žádné označení o konstrukci nebo je vyznačeno písmeno „D“ umístěné před kódem průměru ráfku; 2.1.3.2 na smíšených pneumatikách je písmeno „B“ umístěné před kódem průměru ráfku a může být vyznačeno slovo „BIAS-BELTED“; 2.1.3.3 na radiálních pneumatikách je písmeno „R“ umístěné před kódem průměru ráfku a je možno vyznačit slovo „RADIAL“. 2.1.4 Kategorie rychlosti pneumatiky vyjádřená značkou udanou v bodě 1.28.2. 2.1.5 Index únosnosti podle bodu 1.26. 2.1.6 Slovo „TUBELESS“, jde-li o pneumatiku pro montáž bez duše. 2.1.7 Slovo „REINFORCED“ nebo „REINF“, jde-li o zesílenou pneumatiku. 2.1.8 Datum výroby ve tvaru tří číslic; první dvě číslice udávají týden a poslední číslice rok výroby; toto značení postačuje pouze na jedné bočnici. 2.1.9 Značka „M + S“ nebo „M.S“ nebo „M & S“, jde-li o pneumatiku pro jízdu na sněhu. 2.1.10 Značka „MST“ na víceúčelové pneumatice. 2.1.11 Slovo „MOPED“ nebo „CICLOMOTORE“ nebo „CYCLOMOTEUR“ na pneumatice určené pro mopedy. 2.1.12 Pneumatiky vhodné pro rychlosti vyšší než 240 km/h musí být označeny příslušným písmenem „V“ nebo „Z“ (viz bod 1.31.3) v označení rozměru pneumatiky a před označením konstrukce pneumatiky (viz bod 2.1.3). 2.1.13 Pneumatiky vhodné pro rychlosti vyšší než 240 km/h (nebo popřípadě 270 km/h) musí mít v závorkách vyznačen index únosnosti (viz bod 2.1.5), který platí pro rychlost 210 km/h (nebo popřípadě 240 km/h) a následující odpovídající značku kategorie rychlosti (viz bod 2.1.4) takto: — „V“ u pneumatik označených písmenem „V“ v označení rozměru pneumatiky, — „W“ u pneumatik označených písmenem „Z“ v označení rozměru pneumatiky.

2.2 Příklad uspořádání označení pneumatik je v dodatku 2.

2.3 Označení uvedená v bodě 2.1 a značka dílčího schválení typu předepsaná v bodě 3 přílohy I musí být na pneumatice vylisovány v reliéfu nebo zahloubením. Musí být zřetelně čitelná.

3. POŽADAVKY NA PNEUMATIKY

3.1 Rozměry pneumatik

3.1.1 Šířka průřezu 3.1.1.1 Šířka průřezu se stanoví podle následujícího vzorce: S = S1 + K (A − A1), kde: S = je šířka průřezu vyjádřená v mm a změřená na měřicím ráfku, S1 = je jmenovitá šířka průřezu (v mm) uvedená na bočnici pneumatiky v označení rozměru pneumatiky, A = je šířka měřicího ráfku vyjádřená v mm podle údaje výrobce v technickém popisu, A1 = je šířka teoretického ráfku vyjádřená v mm. Pro A1 se použije hodnota S1 násobená součinitelem x stanoveným výrobcem a pro K se použije hodnota 0,4. 3.1.1.2 Když je označení rozměru pneumatiky v prvním sloupci tabulek v dodatku 4 přílohy II, musí však mít šířka průřezu S1 a šířka teoretického ráfku A1 hodnoty uvedené v těchto tabulkách proti označení rozměru pneumatiky.

3.1.2 Vnější průměr pneumatiky 3.1.2.1 Vnější průměr pneumatiky se vypočte podle následujícího vzorce: D = d + 2H, kde: D = je vnější průměr vyjádřený v mm, d = je jmenovitý průměr ráfku vyjádřený v mm, H = je jmenovitá výška průřezu pneumatiky H = S1 × 0,01 Ra, kde: S1 = je jmenovitá šířka průřezu pneumatiky, Ra = je jmenovité profilové číslo, jak je uvedeno v označení pneumatiky na její bočnici podle požadavků bodě 2.1.3. 3.1.2.2 U typů pneumatik, jejichž označení rozměru je uvedeno v prvním sloupci tabulek v dodatku 4 této přílohy, musí však mít vnější průměr hodnotu příslušnou danému označení pneumatiky v těchto tabulkách.

3.1.3 Metoda měření pneumatik Rozměry pneumatik se měří podle dodatku 5 této přílohy.

3.1.4 Vlastnosti šířky průřezu pneumatiky 3.1.4.1 Celková šířka pneumatiky může být menší než šířka průřezu S stanovená podle bodě 3.1.1. 3.1.4.2 Může však tuto hodnotu překročit až do hodnoty uvedené v dodatku 4 této přílohy nebo pro rozměry neuvedené v tomto dodatku 4 o následující procenta: 3.1.4.2.1 u pneumatik pro mopedy, u pneumatik pro normální silniční provoz a u pneumatik pro jízdu na sněhu pro motocykly: + 10 % u ráfku s kódem průměru 13 a větším, + 8 % u ráfku s kódem průměru nejvýše 12; 3.1.4.2.2 u víceúčelových pneumatik vhodných k omezenému silničnímu užití a označených MST o + 25 %.

3.1.5 Vlastnosti vnějšího průměru pneumatik 3.1.5.1 Vnější průměr pneumatiky nesmí být mimo rozmezí minimálních a maximálních hodnot průměru stanovených v dodatku 4 k této příloze. 3.1.5.2 U pneumatik, jejichž označení rozměru není uvedeno v dodatku 4 k této příloze, nesmí vnější průměr pneumatiky překročit hodnoty minimálního a maximálního průměru, které se stanoví podle následujících vzorců: Dmin = d + (2H × a), Dmax = d + (2H × b), kde: H a d jsou definovány v bodě 3.1.2.1 a a a b je definováno v bodě 3.1.5.2.1 popřípadě 3.1.5.2.2. 3.1.5.2.1 Pro pneumatiky pro mopedy, pneumatiky pro normální silniční provoz a pneumatiky k jízdě na sněhu platí:



a průměr ráfku 13 a větší 0,97 průměr ráfku nejvýše 12 0,93 pro víceúčelové pneumatiky 1,00 3.1.5.2.2 Pro pneumatiky pro mopedy a dále pro pneumatiky k normálnímu silničnímu provozu pro motocykly platí:



b průměr ráfku 13 a větší 1,07 průměr ráfku nejvýše 12 1,10 pro pneumatiky na sníh a pro víceúčelové pneumatiky 1,12

3.2 Výkonová zkouška zatížením a rychlostí

3.2.1 Výkonová zkouška zatížením a rychlostí se s pneumatikou provede podle metodiky stanovené v dodatku 6 k příloze II. 3.2.1.1 Když se použijí pneumatiky označené písmenem „V“ v označení rozměru a vhodné pro rychlosti vyšší než 240 km/h nebo pneumatiky označené písmenem „Z“ v označení rozměru a vhodné pro rychlosti vyšší než 270 km/h (viz bod 1.2.15 přílohy I), vykoná se výše uvedená výkonová zkouška zatížením a rychlostí na jedné pneumatice s hodnotami zatížení a rychlosti, které jsou vyznačeny na pneumatice v závorkách (viz bod 2.1.13). Další výkonová zkouška zatížením a rychlostí se musí vykonat s druhou pneumatikou téhož typu s hodnotami zatížení a rychlosti, které uvedl výrobce pneumatiky jako maximální.

3.2.2 Pneumatika, která po výkonové zkoušce zatížením a rychlostí nevykazuje žádné oddělování běhounu, oddělování vrstev, oddělování kordu, vytrhávání pryže běhounu nebo lomy kordu, při zkoušce vyhověla.

3.2.3 Vnější průměr pneumatiky měřený nejméně šest hodin po výkonové zkoušce zatížením a rychlostí se nesmí lišit od vnějšího průměru měřeného před zkouškou o více než ± 3,5 %.

3.2.4 Celková šířka pneumatiky měřená po výkonové zkoušce zatížením a rychlostí nesmí překročit hodnotu stanovenou v bodě 3.1.4.2.

3.3 Dynamický nárůst pneumatik

Pneumatiky uvedené v bodě 1.1 dodatku 8 k příloze II, které vyhověly při výkonové zkoušce zatížením a rychlostí podle bodě 3.2.1, se podrobí zkoušce dynamického nárůstu, která se provede postupem stanoveným v uvedeném dodatku.

3.4 Jestliže výrobce pneumatik vyrábí typovou řadu pneumatik, není nutné, aby výkonové zkoušky zatížením a rychlostí a zkoušky dynamického nárůstu proběhly na každém typu pneumatiky z řady. Výběr nejméně příznivého případu se ponechává orgánu příslušnému pro schvalování typu.

3.5 Změna vzorku běhounu pneumatiky se nepokládá za důvod k opakování zkoušky uvedené v bodech 3.2 a 3.3 této přílohy.

3.6 Rozšíření schválení pro pneumatiky vhodné pro rychlosti vyšší než 240 km/h a označené písmenem „V“ v označení rozměru (nebo 270 km/h u pneumatik označené písmenem „Z“ v označení rozměru), jejichž účelem je schválení pro různé maximální rychlosti nebo pro různá zatížení, jsou přípustná s podmínkou, že technická zkušebna odpovědná za zkoušky pro schválení typu vydá nový zkušební protokol, jehož předmětem je nová maximální rychlost a zatížení. Tyto nové hodnoty zatížení a rychlosti se musí uvést v certifikátu podle dodatku 2 k příloze I.









Dodatek 1

Vysvětlující vyobrazení

(viz bod 1 této přílohy)









Dodatek 2

Uspořádání označení pneumatik

Příklad označení, jímž musí být opatřeny pneumatiky schváleného typu







b 100/80 B 18 53 S TUBELESS M + S 013

Tato označení definují pneumatiku:

— se jmenovitou šířkou průřezu 100,

— se jmenovitým profilovým číslem 80,

— mající smíšenou konstrukci (B),

— s průměrem ráfku 457 mm, který má kód 18,

— s únosností 206 kg, což odpovídá indexu únosnosti 53 (viz tabulku v dodatku 3),

— s kategorií rychlosti S (maximální rychlost 180 km/h),

— pro montáž bez duše (tubeless),

— pro provoz na sněhu (M+S),

— vyrobenou v 1. týdnu (01) roku 1993 (3).

Umístění a pořadí označení tvořících označení pneumatiky musí být následující:

a) označení rozměru zahrnující jmenovitou šířku průřezu, jmenovité profilové číslo, popřípadě značku druhu konstrukce a jmenovitý průměr ráfku musí být sdruženy, jak je ukázáno ve výše znázorněném příkladu: 100/80 B 18;

b) index únosnosti a značka kategorie rychlostí musí být umístěny v blízkosti označení rozměru. Mohou být před ním nebo za ním nebo být umístěny nad ním nebo pod ním;

c) slova „TUBELESS“ a „REINFORCED“ nebo „REINF“ a značky „M+S“ nebo „M.S.“ nebo „M & S“ a „MST“ nebo slova „MOPED“, „CICLOMOTORE“ nebo „cyclomoteur“ mohou být od označení rozměru dále;

d) u pneumatik vhodných pro rychlosti vyšší než 240 km/h musí být odpovídající písmeno „V“ nebo „Z“ vyznačeno před označením konstrukce (např. 140/60ZR18). Odpovídající index únosnosti a značka kategorie rychlosti musí být vyznačeny v závorkách (viz bod 2.1.13 přílohy II).









Dodatek 3

Seznam indexů únosnosti a odpovídajících přípustných maximálních hmotností

A = je index únosnosti

B = je odpovídající maximální hmotnost (kg)







A B 0 45 1 46,2 2 47,5 3 48,7 4 50 5 51,5 6 53 7 54,5 8 56 9 58 10 60 11 61,5 12 63 13 65 14 67 15 69 16 71 17 73 18 75 19 77,5 20 80 21 82,5 22 85 23 87,5 24 90 25 92,5 26 95 27 97,5 28 100 29 103 30 106 31 109 32 112 33 115 34 118 35 121 36 125 37 128 38 132 39 136 40 140 41 145 42 150 43 155 44 160 45 165 46 170 47 175 48 180 49 185 50 190 51 195 52 200 53 206 54 212 55 218 56 224 57 230 58 236 59 243 60 250 61 257 62 265 63 272 64 280 65 290 66 300 67 307 68 315 69 325 70 335 71 345 72 355 73 365 74 375 75 387 76 400 77 412 78 425 79 437 80 450 81 462 82 475 83 487 84 500 85 515 86 530 87 545 88 560 89 580 90 600 91 615 92 630 93 650 94 670 95 690 96 710 97 730 98 750 99 775 100 800 101 825 102 850 103 875 104 900 105 925 106 950 107 975 108 1 000 109 1 030 110 1 060 111 1 090 112 1 120 113 1 150 114 1 180 115 1 215 116 1 250 117 1 285 118 1 320 119 1 360 120 1 400









Dodatek 4

Označení a rozměry určitých typů pneumatik

(Viz tato příloha body 3.1.1.2, 3.1.2.2, 3.1.4.2 a 3.1.5.1)







TABULKA 1 A Pneumatiky pro mopedy Označení rozměru až do kódu průměru ráfku 12 Označení rozměru pneumatiky Šířka teoretického ráfku (kód) (A1) Celkový průměr (mm) Jmenovitá šířka průřezu (S1) (mm) Maximální celková šířka (mm) Dmin D Dmax 2-12 1.35 413 417 426 55 59 2 ¼ -12 1.50 425 431 441 62 67 2 ½ - 8 1.75 339 345 356 70 76 2 ½ - 9 1.75 365 371 382 70 76 2 ¾ - 9 1.75 375 381 393 73 79 3-10 2.10 412 418 431 84 91 3-12 2.10 463 469 482 84 91







TABULKA 1 B Pneumatiky pro motocykly Označení rozměru až do kódu průměru ráfku 12 Označení rozměru pneumatiky Šířka teoretického ráfku (kód) (A1) Celkový průměr (mm) Jmenovitá šířka průřezu (S1) (mm) Maximální celková šířka (mm) Dmin D Dmax 2.50- 8 1.50 328 338 352 65 70 2.50- 9 354 364 378 2.50-10 379 389 403 2.50-12 430 440 451 2.75- 8 1.75 338 348 363 71 77 2.75- 9 364 374 383 2.75-10 389 399 408 2.75-12 440 450 462 3.00- 4 2.10 241 251 264 80 86 3.00- 5 266 276 291 3.00- 6 291 301 314 3.00- 7 317 327 342 3.00- 8 352 362 378 3.00- 9 378 388 401 3.00-10 403 413 422 3.00-12 454 464 473 3.25- 8 2.50 362 372 386 88 95 3.25- 9 388 398 412 3.25-10 414 424 441 3.25-12 465 475 492 3.50- 4 2.50 264 274 291 92 99 3.50- 5 289 299 316 3.50- 6 314 324 341 3.50- 7 340 350 367 3.50- 8 376 386 397 3.50- 9 402 412 430 3.50-10 427 437 448 3.50-12 478 488 506 4.00- 5 2.50 314 326 346 105 113 4.00- 6 339 351 368 4.00- 7 365 377 394 4.00- 8 401 415 427 4.00-10 452 466 478 4.00-12 505 517 538 4.50- 6 3.00 364 376 398 120 130 4.50- 7 390 402 424 4.50- 8 430 442 464 4.50- 9 456 468 490 4.50-10 481 493 515 4.50-12 532 544 568 5.00- 8 3.50 453 465 481 134 145 5.00-10 504 516 532 5.00-12 555 567 583 6.00- 6 4.00 424 436 464 154 166 6.00- 7 450 462 490 6.00- 8 494 506 534 6.00- 9 520 532 562







TABULKA 2 Pneumatiky pro motocykly a mopedy Normální průřez Označení rozměru pneumatiky Šířka teoretického ráfku (kód) (A1) Celkový průměr (mm) Jmenovitá šířka průřezu (S1) (mm) Maximální celková šířka (mm) Dmin D Dmax (1) Dmax (2) (1) (2) 1¾-19 1.20 582 589 597 605 50 54 58 2-14 1.35 461 468 477 484 55 58 63 2-15 486 493 501 509 2-16 511 518 526 534 2-17 537 544 552 560 2-18 562 569 577 585 2-19 588 595 603 611 2-20 613 620 628 636 2-21 638 645 653 661 2-22 663 670 680 686 2¼-14 1.50 474 482 492 500 62 66 71 2¼-15 499 507 517 525 2¼-16 524 532 540 550 2¼-17 550 558 566 576 2¼-18 575 583 591 601 2¼-19 601 609 617 627 2¼-20 626 634 642 652 2¼-21 651 659 667 677 2¼-22 677 685 695 703 2½-14 1.60 489 498 508 520 68 72 78 2½-15 514 523 533 545 2½-16 539 548 558 570 2½-17 565 574 584 596 2½-18 590 599 609 621 2½-19 616 625 635 647 2½-20 641 650 660 672 2½-21 666 675 685 697 2½-22 692 701 711 723 2¾-14 1.85 499 508 518 530 75 80 86 2¾-15 524 533 545 555 2¾-16 549 558 568 580 2¾-17 575 584 594 606 2¾-18 600 609 621 631 2¾-19 626 635 645 657 2¾-20 651 660 670 682 2¾-21 676 685 695 707 2¾-22 702 711 721 733 3-16 1.85 560 570 582 594 81 86 93 3-17 586 596 608 620 3-18 611 621 633 645 3-19 637 647 659 671 3¼-16 2.15 575 586 598 614 89 94 102 3¼-17 601 612 624 640 3¼-18 626 637 651 665 3¼-19 652 663 675 691 (1) Pneumatiky pro normální užití. (2) Víceúčelové pneumatiky a pneumatiky pro jízdu na sněhu.







TABULKA 3 Pneumatiky pro motocykly Normální průřez Označení rozměru pneumatiky Šířka teoretického ráfku (kód) (A1) Celkový průměr (mm) Jmenovitá šířka průřezu (S1) (mm) Maximální celková šířka (mm) Dmin D Dmax (1) Dmax (2) (3) (4) (5) 2.00-14 1.20 460 466 478 52 57 60 65 2.00-15 485 491 503 2.00-16 510 516 528 2.00-17 536 542 554 2.00-18 561 567 579 2.00-19 587 593 605 2.25-14 1.60 474 480 492 496 61 67 70 75 2.25-15 499 505 517 521 2.25-16 524 530 542 546 2.25-17 550 556 568 572 2.25-18 575 581 593 597 2.25-19 601 607 619 623 2.50-14 1.60 486 492 506 508 65 72 75 79 2.50-15 511 517 531 533 2.50-16 536 542 556 558 2.50-17 562 568 582 584 2.50-18 587 593 607 609 2.50-19 613 619 633 635 2.50-21 663 669 683 685 2.75-14 1.85 505 512 524 530 75 83 86 91 2.75-15 530 537 549 555 2.75-16 555 562 574 580 2.75-17 581 588 600 606 2.75-18 606 613 625 631 2.75-19 632 639 651 657 2.75-21 682 689 701 707 3.00-14 1.85 519 526 540 546 80 88 92 97 3.00-15 546 551 565 571 3.00-16 569 576 590 596 3.00-17 595 602 616 622 3.00-18 618 627 641 647 3.00-19 644 653 667 673 3.00-21 694 703 717 723 3.00-23 747 754 768 774 3.25-14 2.15 531 538 552 560 89 98 102 108 3.25-15 556 563 577 585 3.25-16 581 588 602 610 3.25-17 607 614 628 636 3.25-18 630 639 653 661 3.25-19 656 665 679 687 3.25-21 708 715 729 737 3.50-14 2.15 539 548 564 572 93 102 107 113 3.50-15 564 573 589 597 3.50-16 591 598 614 622 3.50-17 617 624 640 648 3.50-18 640 649 665 673 3.50-19 666 675 691 699 3.50-21 716 725 741 749 3.75-16 2.15 601 610 626 634 99 109 114 121 3.75-17 627 636 652 660 3.75-18 652 661 677 685 3.75-19 678 687 703 711 4.00-16 2.50 611 620 638 646 108 119 124 130 4.00-17 637 646 664 672 4.00-18 662 671 689 697 4.00-19 688 697 715 723 4.25-16 2.50 623 632 650 660 112 123 129 137 4.25-17 649 658 676 686 4.25-18 674 683 701 711 4.25-19 700 709 727 737 4.50-16 2.75 631 640 658 665 123 135 141 142 4.50-17 657 666 684 694 4.50-18 684 691 709 719 4.50-19 707 717 734 745 5.00-16 3.00 657 666 686 698 129 142 148 157 5.00-17 683 692 710 724 5.00-18 708 717 735 749 5.00-19 734 743 761 775 (1) Pneumatiky pro normální silniční provoz. (2) Pneumatiky pro zvláštní užití a pneumatiky pro jízdu na sněhu. (3) Pneumatiky pro normální silniční provoz až do kategorie rychlosti P včetně. (4) Pneumatiky pro normální silniční provoz kategorie rychlosti vyšší než P a pneumatiky pro jízdu na sněhu. (5) Pneumatiky pro zvláštní užití.







TABULKA 4 Pneumatiky pro motocykly Nízkoprofilové Označení rozměru pneumatiky Šířka teoretického ráfku (kód) (A1) Celkový průměr (mm) Jmenovitá šířka průřezu (S1) (mm) Maximální celková šířka (mm) Dmin D Dmax (1) Dmax (2) (3) (4) (5) 3.60-18 2.15 605 615 628 633 93 102 108 113 3.60-19 631 641 653 658 4.10-18 2.50 629 641 654 663 108 119 124 130 4.10-19 655 667 679 688 5.10-16 3.00 615 625 643 651 129 142 150 157 5.10-17 641 651 670 677 5.10-18 666 676 694 702 4.25/85-18 2.50 649 659 673 683 112 123 129 137 4.60-16 2.75 594 604 619 628 117 129 136 142 4.60-17 619 630 642 654 4.60-18 644 654 670 678 (1) Pneumatiky pro normální silniční provoz. (2) Pneumatiky pro zvláštní užití a pneumatiky pro jízdu na sněhu. (3) Pneumatiky pro normální silniční provoz až do kategorie rychlosti P včetně. (4) Pneumatiky pro normální silniční provoz kategorie rychlosti vyšší než P a pneumatiky pro jízdu na sněhu. (5) Pneumatiky pro zvláštní užití.







TABULKA 5 Pneumatiky pro vozidla odvozená z motocyklů Označení rozměru pneumatiky Šířka teoretického ráfku (kód) (A1) Celkový průměr (mm) Jmenovitá šířka průřezu (S1) (mm) Maximální celková šířka (mm) Dmin D Dmax 3.00- 8C 2.10 359 369 379 80 86 3.00-10C 410 420 430 3.00-12C 459 471 479 3.50- 8C 2.50 376 386 401 92 99 3.50-10C 427 437 452 3.50-12C 478 488 513 4.00- 8C 3.00 405 415 427 108 117 4.00-10C 456 466 478 4.00-12C 507 517 529 4.50- 8C 3.50 429 439 453 125 135 4.50-10C 480 490 504 4.50-12C 531 541 555 5.00- 8C 3.50 455 465 481 134 145 5.00-10C 506 516 532 5.00-12C 555 567 581







TABULKA 6 Nízkotlaké pneumatiky pro motocykly Označení rozměru pneumatiky Šířka teoretického ráfku (kód) (A1) Celkový průměr (mm) Jmenovitá šířka průřezu (S1) (mm) Maximální celková šířka (mm) Dmin D Dmax 5.4- 6 4.00 373 379 395 135 146 5.4-10 474 481 497 5.4-12 525 532 547 5.4-14 576 582 598 5.4-16 626 633 649 6.7-10 5.00 532 541 561 170 184 6.7-12 583 592 612 6.7-14 633 642 662







TABULKA 7 Pneumatiky pro motocykly Označení a rozměry amerických pneumatik Označení rozměru pneumatiky Šířka teoretického ráfku (kód) (A1) Celkový průměr (mm) Jmenovitá šířka průřezu (S1) (mm) Maximální celková šířka (mm) Dmin D Dmax MH90-21 1.85 682 686 700 80 89 MJ90-18 2.15 620 625 640 89 99 MJ90-19 2.15 645 650 665 ML90-18 2.15 629 634 650 93 103 ML90-19 2.15 654 659 675 MM90-19 2.15 663 669 685 95 106 MN90-18 2.15 656 662 681 104 116 MP90-18 2.15 667 673 692 108 120 MR90-18 2.15 680 687 708 114 127 MS90-17 2.50 660 667 688 121 134 MT90-16 3.00 642 650 672 130 144 MT90-17 3.00 668 675 697 MU90-15M/C 3.50 634 642 665 142 158 MU90-16 3.50 659 667 690 MV90-15M/C 3.50 643 651 675 150 172 MP85-18 2.15 654 660 679 108 120 MR85-16 2.15 617 623 643 114 127 MS85-18 2.50 675 682 702 121 134 MT85-18 3.00 681 688 709 130 144 MV85-15M/C 3.50 627 635 658 150 172









Dodatek 5

Metoda měření rozměrů pneumatik

1. Pneumatika se namontuje na měřicí ráfek a nahustí se na tlak ( 27 ) stanovený jejím výrobcem.

2. Pneumatika namontovaná na ráfku se nechá nejméně 24 hodin při laboratorní teplotě.

3. Tlak se znovu upraví na hodnotu stanovenou v bodě 1.

4. Celková šířka se změří obkročným měřidlem v šesti rovnoměrně rozmístěných bodech, tloušťka žeber nebo pásů se bere v úvahu. Největší z takto naměřených hodnot se považuje za celkovou šířku.

5. Vnější průměr se stanoví takto: změří se největší obvod a získaná hodnota se dělí číslem π (3,1416).









Dodatek 6

Postup výkonové zkoušky zatížením a rychlostí

1. PŘÍPRAVA PNEUMATIKY

1.1 Nová pneumatika se namontuje na zkušební ráfek stanovený výrobcem.

1.2 Nahustí se na příslušný tlak podle následující tabulky:



TLAK V PNEUMATICE PŘI ZKOUŠCE Druh užití pneumatiky Kategorie rychlosti Tlak v pneumatice bar kPa MOPEDY normální B 2,25 225 zesílené B 3,00 300 MOTOCYKLY normální F, G, J, K 2,50 250 L, M, N, P 2,50 250 Q, R, S 3,00 300 T, U, H, V (1) 3,50 350 zesílené F, G, J, K, L, M, N, P 3,30 330 Q, R, S, T, U, H 3,90 390 VOZIDLA ODVOZENÁ Z MOTOCYKLŮ 4PR F, G, J, K, L, M 3,70 370 6PR 4,50 450 8PR 5,20 520 (1) Pro rychlosti vyšší než 240 km/h je tlak v pneumatice při zkoušce 3,20 bar (320 kPa). Pneumatiky jiných druhů užití se musí nahustit na tlak stanovený výrobcem.

1.3 S udáním důvodů může výrobce požadovat tlak v pneumatice odlišný od tlaku udaného v bodě 1.2. V tom případě se musí pneumatika nahustit na požadovaný tlak (viz bod 1.2.13 v příloze I).

1.4 Celek kola s pneumatikou se nechá při teplotě zkušební místnosti nejméně tři hodiny.

1.5 Tlak v pneumatice se upraví na hodnotu stanovenou v bodech 1.2 nebo 1.3.

2. POSTUP ZKOUŠKY

2.1 Celek kola s pneumatikou se namontuje na zkušební hřídel a přitlačí se na vnější povrch hladkého zkušebního bubnu o průměru 1,70 m ± 1 % nebo 2,0 m ± 1 %.

2.2 Zkušební hřídel se zatíží zatížením, které činí 65 % následujících hodnot: 2.2.1 zatížení odpovídajícího indexu únosnosti u pneumatik se značkou kategorie rychlosti až do „H“ včetně; 2.2.2 zatížení přiřazeného maximální rychlosti 240 km/h u pneumatik se značkou kategorie rychlosti „V“ (viz bod 1.31.3 v této příloze); 2.2.3 zatížení přiřazeného maximální rychlosti 270 km/h u pneumatik se značkou kategorie rychlosti „W“ (viz bod 1.31.3 v této příloze); 2.2.4 zatížení přiřazeného maximální rychlosti uvedené výrobcem u pneumatik vhodných pro rychlosti vyšší než 240 km/h (nebo popřípadě 270 km/h) (viz bod 3.2.1.1); 2.2.5 u pneumatik pro mopedy (značka kategorie rychlosti B) musí zatížení při zkoušce na zkušební bubnu o průměru 1,7 m činit 65 % uvedené hodnoty a na zkušebním bubnu o průměru 2,0 m 67 % uvedené hodnoty.

2.3 Tlak v pneumatice se nesmí v průběhu zkoušky korigovat a zkušební zatížení se musí udržovat konstantní.

2.4 Při zkoušce se musí teplota zkušební místnosti udržovat v rozsahu od 20 °C do 30 °C, nebo na teplotě vyšší, pokud s tím výrobce souhlasí.

2.5 Zkouška musí proběhnout bez přerušení takto: 2.5.1 čas pro náběh z nulové rychlosti do počáteční rychlosti zkoušky: 20 minut; 2.5.2 počáteční rychlost zkoušky: maximální rychlost určená pro daný typ pneumatiky, zmenšená o 30 km/h při zkoušce na bubnu o průměru 2 m, nebo o 40 km/h při zkoušce na bubnu o průměru 1,7 m; 2.5.2.1 pro druhou zkoušku u pneumatik vhodných pro rychlosti vyšší než 240 km/h a označených písmenem „V“ v označení rozměru (nebo 270 km/h u pneumatik označených písmenem „Z“ v označení rozměru) se použije maximální rychlost uvedená výrobcem pneumatiky (viz bod 1.2.15 přílohy I); 2.5.3 intervaly, kterými se odstupňuje rychlost: 10 m/h; 2.5.4 trvání zkoušky v každém intervalu rychlosti: 10 minut; 2.5.5 celková doba zkoušky: 1 hodina; 2.5.6 maximální zkušební rychlost: maximální rychlost určená pro daný typ pneumatiky při zkoušce na bubnu o průměru 2 m, a maximální rychlost určená pro daný typ pneumatiky snížená o 10 km/h při zkoušce na bubnu o průměru 1,7 m; 2.5.7 u pneumatik pro mopedy (značka kategorie rychlosti B) je zkušební rychlost 50 km/h, přičemž čas pro náběh rychlosti z 0 na 50 km/h je 10 minut, pak se udržuje ustálená rychlost po dobu 10 minut a celková doba trvání zkoušky je 40 minut.

2.6 Pokud se však druhá zkouška koná za účelem zhodnocení maximálních výkonností pneumatik vhodných pro rychlosti vyšší než 240 km/h, musí být postup následující: 2.6.1 dvacet minut pro náběh z nulové rychlosti do počáteční rychlosti zkoušky; 2.6.2 dvacet minut při počáteční rychlosti zkoušky; 2.6.3 deset minut k nárůstu na maximální rychlost zkoušky; 2.6.4 pět minut při maximální rychlosti zkoušky.

3. ROVNOCENNÉ ZKUŠEBNÍ METODY

Užije-li se jiná metoda zkoušky, než je uvedeno v oddílu 2, musí se prokázat její rovnocennost.









Dodatek 7

Změna únosnosti jako funkce rychlosti







Rychlost (km/h) Změny zatížení (%) Moped Kód průměru ráfku ≤ 12 Kód průměru ráfku ≥ 13 Značka rychlosti Značka rychlosti B J K L J K L M N P a vyšší 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 50 0 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 + 30 60 + 23 + 23 + 23 + 23 + 23 + 23 + 23 + 23 + 23 70 + 16 + 16 + 16 + 16 + 16 + 16 + 16 + 16 + 16 80 + 10 + 10 + 10 + 10 + 10 + 10 + 10 + 10 + 14 90 + 5 + 5 + 7,5 + 5 + 5 + 7,5 + 7,5 + 7,5 + 12 100 0 0 + 5 0 0 + 5 + 5 + 5 + 10 110 − 7 0 + 2,5 0 + 2,5 + 2,5 + 2,5 + 8 120 − 15 − 6 0 0 0 0 + 6 130 − 25 − 12 − 5 0 0 + 4 140 0 0









Dodatek 8

Postup zkoušení dynamického nárůstu pneumatik

1. OBLAST PŮSOBNOSTI A ROZSAH

1.1 Tento zkušební postup platí pro pneumatiky pro motocykly typů uvedených v bodě 3.4.1 tohoto dodatku.

1.2 Je určen ke stanovení maximálního nárůstu pneumatiky vlivem odstředivých sil při maximální přípustné rychlosti.

2. POPIS POSTUPU ZKOUŠENÍ

2.1 Zkušební hřídel a ráfek se musí zkontrolovat, aby se zajistila radiální úchylka menší než ± 0,5 mm a příčná úchylka menší než ± 0,5 mm, měřeno na vnějším obvodu sedla pro patku pláště pneumatiky.

2.2 Zařízení znázorňující obrys Jakékoliv zařízení (projekční souřadnicová síť, kamera, bodové světlo atd.), které umožňuje určit zřetelně vnější obrys průřezu pneumatiky nebo obalovou křivku v rovině kolmé na rovinu, ve které probíhá čára obvodu pneumatiky, v bodě maximální deformace běhounu. Toto zařízení musí omezit na minimum jakákoliv zkreslení a musí zajišťovat konstantní (známý) poměr (K) mezi promítnutým obrysem a skutečnými rozměry pneumatiky. Toto zařízení musí umožnit určit obrys pneumatiky vzhledem k ose kola.

3. PROVEDENÍ ZKOUŠKY

3.1 Teplota ve zkušební místnosti v průběhu zkoušky se musí udržovat v rozmezí 20 °C až 30 °C nebo na teplotě vyšší, pokud s tím výrobce souhlasí.

3.2 Zkoušené pneumatiky musí předtím projít výkonovou zkouškou zatížením a rychlostí podle dodatku 6, aniž by vykázaly jakoukoliv vadu.

3.3 Zkoušená pneumatika se musí namontovat na kolo s ráfkem vyhovujícím příslušné normě.

3.4 Tlak v pneumatice (tlak v pneumatice při zkoušce) musí mít hodnoty uvedené v bodě 3.4.1. 3.4.1 Pneumatiky diagonální a smíšené konstrukce.



Značka kategorie Rychlosti Druh užití pneumatiky Tlak v pneumatice při zkoušce bar kPa P/Q/R/S normální 2,50 250 T a vyšší normální 2,90 290

3.5 Celek kola s pneumatikou se nechá při teplotě zkušební místnosti nejméně tři hodiny.

3.6 Po této době uložení se musí huštění upravit na hodnotu udanou v bodě 3.4.1.

3.7 Celek kola s pneumatikou se namontuje na zkušební hřídel a zkontroluje se, zda se může volně otáčet. Pneumatikou se může otáčet buď motorem působícím na hřídel pneumatiky, nebo přitlačením na zkušební buben.

3.8 Celek se urychlí bez přerušení tak, aby pneumatika dosáhla během pěti minut své maximální přípustné rychlosti.

3.9 Nainstaluje se zařízení snímající obrys, přičemž je nutno dbát, aby snímalo kolmo na směr rotace běhounu zkoušené pneumatiky.

3.10 Ověří se, že obvodová rychlost povrchu běhounu se s dovolenou odchylkou ± 2 % rovná maximální rychlosti pro danou pneumatiku. Alespoň pět minut se udržuje konstantní rychlost zařízení, a potom se zobrazí příčný průřez pneumatiky v oblasti maximální deformace, nebo se ověří, zda pneumatika nepřesahuje přes obalovou křivku.

4. VYHODNOCENÍ VÝSLEDKŮ

4.1 Obálka celku kola s pneumatikou musí být jako na následujícím příkladu. Podle bodů 3.1.4 a 3.1.5 této přílohy byly pro obalovou křivku stanoveny následující mezní hodnoty:



Kategorie rychlosti pneumatiky dynH (mm) Druh užití: normální Druh užití: do sněhu a speciální P/Q/R/S H × 1,10 H × 1,15 T/U/H H × 1,13 H × 1,18 přes 210 km/h H × 1,16 — 4.1.1 Hlavní rozměry obalové křivky se musí popřípadě upravit užitím konstantního poměru K (viz výše uvedený bod 2.2).

4.2 Deformace obrysu pneumatiky při maximální rychlosti nesmějí překročit obalovou křivku, vztaženo k osám pneumatiky.

4.3 Pneumatika se neužije k žádné další zkoušce.

5. ROVNOCENNÉ POSTUPY ZKOUŠENÍ

Užije-li se jiného postupu, než je uveden v bodě 2, musí se prokázat jeho rovnocennost.









PŘÍLOHA III

POŽADAVKY NA VOZIDLA Z HLEDISKA MONTÁŽE JEJICH PNEUMATIK

1. OBECNĚ

1.1 S výhradou bodu 2 musí všechny pneumatiky namontované na vozidlo, včetně náhradních, být schváleny jako typ podle této směrnice.

1.2 Montáž pneumatiky 1.2.1 Všechny pneumatiky namontované na vozidlo musí být identické z hledisek uvedených v bodě 1.1.5 přílohy II. 1.2.2 Všechny pneumatiky namontované na určitou nápravu musí být téhož typu (viz příloha II bod 1.1). 1.2.3 Výrobce vozidla určí označení pneumatik podle požadavků této kapitoly. Tato pneumatika nebo tyto pneumatiky vyrobené výrobcem pneumatik s dovolenými odchylkami stanovenými bodech 3.1.4, 3.1.5 a 3.3 přílohy II se musí pohybovat volně ve své určené poloze. Prostor, ve kterém se otáčí kolo, musí být takový, aby dovoloval volný pohyb vzhledem k mezím daným zavěšením náprav, řízením a kryty kol, jak je určil výrobce vozidla, když se použije největší přípustný rozměr pneumatik

1.3 Únosnost 1.3.1 Maximální zatížení každé pneumatiky, která je namontována na vozidle, jak je definováno v bodě 1.31 přílohy II a s užitím požadavků stanovených v dodatku 7 k příloze II, se musí rovnat nejméně následujícím hodnotám: — maximální přípustná hmotnost na nápravu, jestliže je na nápravě jen jedna pneumatika, — polovina maximální přípustné hmotnosti na nápravu, jestliže jsou na nápravě dvě pneumatiky v jednoduché montáži, — 0,54násobek maximální přípustné hmotnosti na nápravu, jestliže jsou dvě pneumatiky v dvojité montáži, — 0,27násobek maximální přípustné hmotnosti na nápravu, jestliže jsou na nápravě dva celky s pneumatikou v dvojité montáži, přičemž se použije maximální přípustná hmotnost na nápravu podle prohlášení výrobce vozidla.

1.4 Dosažitelná rychlost 1.4.1 Každá pneumatika, která je normálně na vozidle, musí mít značku kategorie rychlosti (viz příloha II bod 1.28) odpovídající maximální konstrukční rychlosti vozidla (podle prohlášení výrobce vozidla, včetně odchylek přípustných pro ověření shodnosti sériové výroby) nebo použitelné kombinaci zatížení a rychlosti (viz příloha II bod 1.27). 1.4.2 Tento požadavek se nevztahuje na vozidla obvykle vybavená normálními pneumatikami, s příležitostným užitím pneumatik do sněhu nebo víceúčelových pneumatik. V tom případě však značka kategorie rychlosti pneumatik do sněhu nebo víceúčelových pneumatik musí odpovídat rychlosti buď větší, než je maximální konstrukční rychlost vozidla (podle prohlášení výrobce vozidla), nebo nesmí být menší než 130 km/h (nebo musí splňovat obě podmínky). Je-li však maximální konstrukční rychlost vozidla (podle prohlášení výrobce vozidla) větší než rychlost odpovídající značce kategorie rychlosti pneumatik do sněhu nebo víceúčelových pneumatik, musí být uvnitř vozidla na nápadném místě běžně viditelném pro řidiče výstražný nápis udávající maximální rychlost pneumatik do sněhu.

2. ZVLÁŠTNÍ PŘÍPADY

2.1 Pneumatiky, pro které bylo uděleno dílčí schválení typu podle směrnice 92/23/EHS se mohou montovat také na motocykly s postranním vozíkem, tříkolové mopedy, tříkolky a čtyřkolky.

2.2 Pneumatiky pro motocykly se mohou montovat také na mopedy.

2.3 Na vozidla, která mají vzhledem ke zvláštním podmínkám užívání těchto vozidel pneumatiky, které nejsou pneumatikami pro motocykly, pneumatikami pro osobní automobily nebo pneumatikami pro nákladní automobily (např. pneumatiky pro zemědělská vozidla, pneumatiky pro vnitropodniková vozidla, terénní pneumatiky), se nevztahují požadavky přílohy II, pokud orgán příslušný pro schvalování typu pokládá namontované pneumatiky za vhodné pro provozní podmínky vozidla.

2.4 Pneumatiky namontované na mopedy s malým výkonem definované v poznámce k příloze I směrnice 92/61/EHS o schvalování typu dvoukolových a tříkolových motorových vozidel mohou být vzhledem ke zvláštním podmínkám užití jiného typu než pneumatiky, na které se vztahují požadavky této kapitoly za předpokladu, že se orgánu příslušnému pro schvalování typu dostane ujištění, že namontované pneumatiky odpovídají podmínkám užívání vozidla.









Dodatek 1









Dodatek 2

Certifikát dílčího schválení typu dvoukolového nebo tříkolového motorového vozidla z hlediska montáže pneumatik









KAPITOLA 2

ZAŘÍZENÍ PRO OSVĚTLENÍ A SVĚTELNOU SIGNALIZACI DVOUKOLOVÝCH A TŘÍKOLOVÝCHMOTOROVÝCH VOZIDEL







SEZNAM PŘÍLOH PŘÍLOHA I Obecné požadavky týkající se schvalování typu konstrukční části pro typ zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci dvoukolových nebo tříkolových motorových vozidel Dodatek 1 Barvy vyzařovaného světla — Tříbarevné souřadnice Dodatek 2 Příklady uspořádání značek schválení typu PŘÍLOHA II Požadavky týkající se schvalování typu konstrukční části pro přední obrysové svítilny, zadní svítilny, brzdové svítilny, směrové svítilny, zařízení pro osvětlení zadní registrační tabulky, přední mlhové světlomety, zadní mlhové svítilny, zpětné světlomety a odrazky montované na dvoukolová nebo tříkolová motorová vozidla Dodatek 1 Minimální vodorovné (H) a svislé (V) úhly prostorového rozložení světla Dodatek 2 Fotometrická měření Dodatek 3 Fotometrická měření zařízení pro osvětlení zadní registrační tabulky Dodatek 4 Informační dokument pro typ Dodatek 5 Certifikát schválení typu konstrukční části PŘÍLOHA III Požadavky týkající se schvalování typu konstrukční části pro zařízení (světlomety) se žárovkami nebo halogenovými žárovkami, které vyzařují potkávací nebo dálkové světlo a jsou určeny pro dvoukolová nebo tříkolová motorová vozidla PŘÍLOHA III-A Světlomety pro mopedy Dodatek 1 Fotometrické zkoušky světlometů se žárovkami kategorií S3 a S4 Dodatek 2 Fotometrické zkoušky světlometů s halogenovými žárovkami kategorie HS2 Dodatek 3 Informační dokument pro typ světlometu určený pro mopedy Dodatek 4 Certifikát schválení typu konstrukční části pro typ světlometu určený pro mopedy PŘÍLOHA III-B Světlomety pro motocykly a tříkolky, které vyzařují symetrické potkávací světlo a dálkové světlo pomocí žárovek Dodatek 1 Fotometrické zkoušky Dodatek 2 Zkoušky stálosti fotometrických vlastností světlometů v provozu Dodatek 3 Požadavky na světlomety s rozptylovými skly z plastů a zkoušení rozptylových skel, vzorků materiálu a úplných světlometů Dodatek 4 Informační dokument pro typ světlometu se žárovkami, který vyzařuje symetrické potkávací světlo a dálkové světlo a je určen pro motocykly a tříkolky Dodatek 5 Certifikát schválení typu konstrukční části pro typ světlometu se žárovkami, který vyzařuje symetrické potkávací světlo a dálkové světlo a je určen pro motocykly a tříkolky PŘÍLOHA III-C Světlomety pro motocykly a tříkolky, které vyzařují asymetrické potkávací světlo a dálkové světlo a jsou vybaveny halogenovými žárovkami (žárovkami HS1) nebo žárovkami kategorie R2 Dodatek 1 Měřicí stěna Dodatek 2 Zkoušky stálosti fotometrických vlastností světlometů za provozu Dodatek 3 Požadavky na světlomety s rozptylovými skly z plastů a zkoušení rozptylových skel, vzorků materiálů a úplných světlometů Dodatek 4 Informační dokument pro typ světlometu s halogenovými žárovkami (žárovkami HS1) nebo se žárovkami kategorie R2, který vyzařuje asymetrické potkávací světlo a dálkové světlo a je určen pro motocykly a tříkolky Dodatek 5 Certifikát schválení typu konstrukční části pro typ světlometu s halogenovými žárovkami (žárovkami HS1) nebo se žárovkami kategorie R2, který vyzařuje asymetrické potkávací světlo a dálkové světlo a je určen pro motocykly a tříkolky PŘÍLOHA III-D Světlomety pro motocykly a tříkolky, které vyzařují asymetrické potkávací světlo a dálkové světlo a jsou vybaveny halogenovými žárovkami jinými než HS1 Dodatek 1 Měřicí stěna Dodatek 2 Zkoušky stálosti fotometrických vlastností světlometů za provozu Dodatek 3 Požadavky na světlomety s rozptylovými skly z plastů a zkoušení rozptylových skel, vzorků materiálů a úplných světlometů Dodatek 4 Informační dokument pro typ světlometu s halogenovými žárovkami, který vyzařuje asymetrické potkávací světlo a dálkové světlo a je určen pro motocykly a tříkolky Dodatek 5 Certifikát schválení typu konstrukční části pro typ světlometu s halogenovými žárovkami, který vyzařuje asymetrické potkávací světlo a dálkové světlo a je určen pro motocykly a tříkolky PŘÍLOHA IV Žárovky pro užití ve svítilnách nebo světlometech schválených jako typ konstrukční části pro mopedy, motocykly a tříkolky Dodatek 1 až 22 (viz příloha IV) Dodatek 23 Příklad uspořádání značky schválení typu žárovky Dodatek 24 Světelný střed a tvary vláken žárovek









PŘÍLOHA I

OBECNÉ POŽADAVKY TÝKAJÍCÍ SE SCHVALOVÁNÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI PRO TYP ZAŘÍZENÍ PRO OSVĚTLENÍ A SVĚTELNOU SIGNALIZACI DVOUKOLOVÝCH NEBO TŘÍKOLOVÝCH MOTOROVÝCH VOZIDEL

1. Pro účely této kapitoly se „typem zařízení“ rozumějí zařízení, která se mezi sebou neliší v těchto podstatných vlastnostech: 1.1 výrobní nebo obchodní značka; 1.2 vlastnosti optického systému; 1.3 přidání nebo odstranění částí, které mohou při své funkci měnit optické účinky odrazem, rozptylem, pohlcováním nebo deformací; 1.4 určení k provozu buď pravostrannému, nebo levostrannému, nebo k oběma druhům provozu; 1.5 materiály tvořící rozptylové sklo a popřípadě krycí vrstvy.

2. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI PRO TYP ZAŘÍZENÍ 2.1 Žádost o schválení typu konstrukční části pro typ zařízení podaná podle článku 3 směrnice 92/61/EHS ze dne 30. června 1992 o schválování typu dvoukolových a tříkolových motorových vozidel musí obsahovat následující údaje: 2.1.1 zamýšlená (zamýšlené) funkce zařízení; 2.1.2 pro světlomet údaj o tom, zda je konstruován pro provoz na libovolné straně vozovky, nebo jen pro levostranný, nebo pravostranný provoz; 2.1.3 pro směrovou svítilnu: její kategorii. 2.2 Pro každý typ zařízení, pro který je požadováno schválení typu konstrukční části, musí být k žádosti připojeny: 2.2.1 v trojím vyhotovení výkresy natolik podrobné, aby dovolovaly identifikaci typu, které stanovují geometrické podmínky, za nichž je zařízení montováno na vozidlo, spolu s údaji o směru pozorování používaném při zkouškách jako vztažná osa (úhel ve vodorovné rovině H = 0, úhel ve svislé rovině V = 0) a stanovení bodu považovaného při zkouškách za vztažný střed; u světlometů musí výkresy zobrazovat svislý (osový) řez a nárys, popřípadě s detaily drážkování rozptylového skla; na výkresech musí být také vyznačeno místo určené pro povinnou značku schválení typu konstrukční části a popřípadě pro potřebné doplňkové symboly u obdélníku této značky; 2.2.2 stručný technický popis, s výjimkou svítilen nebo světlometů s nevýměnnými zdroji světla i s uvedením zamýšlené kategorie nebo kategorií žárovek. 2.3 Žadatel musí rovněž předložit dva vzorky zařízení, pro které je žádáno schválení typu konstrukční části. 2.4 Pro zkoušky plastu, ze kterého jsou vyrobena rozptylová skla světlometů ( 28 ) a předních mlhových světlometů, musí být dodáno následující vybavení: 2.4.1 třináct rozptylových skel; 2.4.1.1 šest z těchto rozptylových skel může být nahrazeno vzorky materiálu o minimálním rozměru 60 mm × 80 mm, které mají plochý vnější povrch nebo povrch vypouklý, uprostřed s částí v podstatě plochou (poloměr zakřivení nesmí být menší než 300 mm), která měří nejméně 15 mm × 15 mm; 2.4.1.2 každé z těchto rozptylových skel nebo vzorků materiálu musí být vyrobeno postupem, který se použije v sériové výrobě; 2.4.2 odrážeč, ke kterému lze připevnit rozptylové sklo podle pokynů výrobce. 2.5 Pokud již byly zkoušeny, přiloží se k materiálům tvořícím rozptylová skla nebo popřípadě krycí vrstvy zkušební protokoly o vlastnostech těchto materiálů a vrstev. 2.6 Než udělí schválení typu, ověří příslušný správní orgán existenci uspokojivých opatření k zajištění účinného řízení shodnosti výroby.

3. DALŠÍ POŽADAVKY NA OZNAČENÍ A NA ZNAČKY NA ZAŘÍZENÍCH 3.1 Zařízení musí nést tyto dobře čitelné a nesmazatelné údaje: 3.1.1 výrobní nebo obchodní značka; 3.1.2 označení zamýšlené kategorie (kategorií) svítilen nebo světlometů; toto se nevztahuje na svítilny nebo světlomety s nevýměnnými zdroji světla; 3.1.3 jmenovité napětí a jmenovitý příkon u svítilen nebo světlometů s nevýměnnými zdroji světla; 3.1.4 značka schválení typu konstrukční části podle článku 8 směrnice 92/61/EHS; na světlometech musí být značka umístěna na rozptylovém skle nebo na tělese světlometu (odrážeč se považuje na těleso). Nemůže-li být rozptylové sklo odděleno od tělesa světlometu, postačí umístění na rozptylovém skle. Toto umístění musí být vyznačeno na výkresech zmíněných v bodě 2.2.1. Příklady udává dodatek 2 této přílohy.

4. SCHVÁLENÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI PRO URČITÉ ZAŘÍZENÍ 4.1 Pokud je zařízení tvořeno dvěma nebo více zařízeními, lze udělit schválení typu konstrukční části, pouze pokud každé z těchto zařízení splňuje požadavky této kapitoly.

5. MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA KONTROLU SHODNOSTI VÝROBY 5.1 Obecně 5.1.1 Jak z hlediska mechanického, tak geometrického je požadavek na shodnost výroby považován za uspokojující, pokud rozdíly nepřekračují nevyhnutelné výrobní odchylky v rámci požadavků této směrnice. 5.1.2 Z hlediska fotometrických vlastností se shodnost sériově vyrobených zařízení nezpochybní, pokud se při fotometrických zkouškách kteréhokoli náhodně odebraného zařízení a v případě signalizačních svítilen, světlometů a předních mlhových světlometů vybavených zkušební žárovkou neodchyluje žádná z měřených hodnot o více než 20 % od minimální hodnoty stanovené touto směrnicí. 5.1.3 Pokud výsledky výše popisovaných zkoušek nesplňují požadavky, musí se zkouška signalizačních svítilen, světlometů nebo předních mlhových světlometů vybavovaných zkušebními žárovkami zopakovat s jinou zkušební žárovkou. 5.1.4 Zařízení se zřejmými vadami se neberou v úvahu. 5.1.5 Tříbarevné souřadnice musí být dodrženy, pokud jsou signalizační svítilny, světlomety nebo přední mlhové světlomety vybaveny žárovkami nastavenými na barevnou teplotu Standardu A. 5.2 Minimální požadavky na kontrolu shodnosti výroby výrobcem Držitel schválení typu konstrukční části musí ve vhodných intervalech provádět na každém typu zařízení dále uvedené zkoušky. Tyto zkoušky musí probíhat ve shodě s touto směrnicí. Pokud jakýkoli odběr vzorků vykazuje u druhu dané zkoušky neshodnost, musí být odebrány a zkoušeny další vzorky. Výrobce musí učinit všechny kroky k zajištění odpovídající shodnosti výroby. 5.2.1 Podstata zkoušek Zkoušky shodnosti podle této směrnice zahrnují kontrolu fotometrických a kolorimetrických vlastností světlometů motocyklů a tříkolek a ověření změny polohy světelného rozhraní vlivem tepla. 5.2.2 Zkušební postupy 5.2.2.1 Zkoušky se obvykle provádějí postupy stanovenými v této směrnici. 5.2.2.2 U kterékoli zkoušky shodnosti, kterou zajišťuje výrobce, lze se souhlasem příslušného správního orgánu, který zajišťuje zkoušky pro schválení typu konstrukční části, užít rovnocenné postupy. Výrobce musí prokázat, že užité postupy jsou rovnocenné postupům stanoveným touto směrnicí. 5.2.2.3 Použití bodů 5.2.2.1 a 5.2.2.2 mimo jiné vyžaduje pravidelné ověřování zkušebního zařízení a porovnání výsledků s měřeními příslušného orgánu. 5.2.2.4 Ve všech případech jsou referenčními metodami ty metody, které uvádí tato směrnice, zvláště pokud se jedná o úřední kontrolu a odběr vzorků. 5.2.3 Podstata odběru vzorků Vzorky zařízení se odebírají nahodile ze shodné série. Shodnou sérií se rozumí skupina zařízení téhož typu definovaná podle výrobních postupů výrobce. Posuzování shody musí pokrýt výrobní série u jednotlivých závodů. Výrobce může spojit záznamy pro stejný typ z několika výrobních závodů za předpokladu, že tyto závody podléhají stejným systémům řízení jakosti. 5.2.4 Měřené a zaznamenávané fotometrické a kolorimetrické vlastnosti Pokud není stanoveno jinak, měří se odebrané vzorky fotometricky v bodech stanovených v odpovídajících přílohách. Splněny musí být i tříbarevné souřadnice. 5.2.5 Kritéria přijatelnosti Výrobce provede statistické zhodnocení výsledků zkoušek a po dohodě s příslušným orgánem definuje kritéria přijatelnosti vlastních výrobků k tomu, aby byla splněny požadavky pro kontrolu shodnosti výroby podle přílohy VI směrnice 92/61/EHS. Kritéria přijatelnosti musí být taková, aby minimální pravděpodobnost vyhovění zkoušce podle bodu 6 (prvý odběr) byla 0,95 s hladinou významnosti 95 %.

6. MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA ODBĚR VZORKŮ INSPEKTOREM 6.1 Obecně 6.1.1 Požadavky na shodnost se z hlediska mechanického a geometrického považují za splněné, pokud rozdíly nepřesahují nevyhnutelné výrobní odchylky v rámci požadavků této směrnice. 6.1.2 Shodnost sériově vyráběných zařízení se z hlediska fotometrických vlastností nezpochybní, pokud se v případě signalizačních svítilen, světlometů nebo předních mlhových světlometů vybavených zkušebními žárovkami při zkoušce kteréhokoli náhodně odebraného zařízení neodchyluje žádná z měřených hodnot v nepříznivém směru o více než o 20 % od minimálních hodnot stanovených touto směrnicí. 6.1.3 Jestliže jsou signalizační svítilny, světlomety nebo přední mlhové světlomety vybaveny žárovkami nastavenými na barevnou teplotu Standardu A, musí být dodrženy tříbarevné souřadnice. 6.2 První odběr vzorků Při prvním odběru se nahodile zvolí čtyři zařízení. První vzorek dvou zařízení se označí A, druhý vzorek dvou zařízení se označí B. 6.2.1 Shodnost se nezpochybní. 6.2.1.1 Shodnost sériově vyráběných zařízení se nezpochybní, jestliže se při postupu výběru podle obrázku 1 této přílohy měřené hodnoty na zařízeních odchylují v nepříznivém směru takto: 6.2.1.1.1 vzorek A



A1: jedno zařízení o 0 %, jedno zařízení ne více než o 20 %, A2: obě zařízení o více než 0 %, ale ne více než o 20 %, poté přejít ke vzorku B. 6.2.1.1.2 vzorek B



B1: obě zařízení o 0 %. 6.2.2 Shodnost se zpochybní. 6.2.2.1 Shodnost sériově vyráběných zařízení se zpochybní a výrobce je vyzván, aby uvedl výrobu do souladu s požadavky (opravné řízení), jestliže se při postupu výběru podle obrázku 1 této přílohy měřené hodnoty na zařízeních odchylují v nepříznivém směru takto: 6.2.2.1.1 vzorek A



A3: jedno zařízení ne více než o 20 %, jedno zařízení o více než 20 %, ale ne více než o 30 %. 6.2.2.1.2 vzorek B



B2: v případě A2 jedno zařízení o více než 0 %, ale ne více než o 20 %, jedno zařízení ne více než o 20 %, B3: v případě A2 jedno zařízení o 0 %, jedno zařízení o více než 20 %, ale ne více než o 30 %. 6.2.3 Schválení se odebere Shodnost se zpochybní a použije se článek 10 směrnice 92/61/EHS, jestliže se při postupu výběru podle obrázku 1 této přílohy měřené hodnoty na zařízeních odchylují takto: 6.2.3.1 vzorek A



A4: jedno zařízení ne více než o 20 %, jedno zařízení o více než 30 %, A5: obě zařízení o více než o 20 %. 6.2.3.2. vzorek B



B4: v případě A2 jedno zařízení o více než 0 %, ale ne více než o 20 %, jedno zařízení o více než 20 %, B5: v případě A2 obě zařízení o více než 20 %, B6: v případě A2 jedno zařízení o 0 %, jedno zařízení o více než 30 %. 6.3 Opakovaný odběr vzorků V případech A3, B2 a B3 je nezbytné do dvou měsíců od oznámení odebrat ze skladu z částí vyrobených po opravném řízení třetí vzorek C dvou zařízení a čtvrtý vzorek D dvou zařízení. 6.3.1 Shodnost se nezpochybní. 6.3.1.1 Shodnost sériově vyráběných zařízení se nezpochybní, jestliže se při postupu výběru podle obrázku 1 této přílohy měřené hodnoty na sériově vyrobených zařízeních odchylují takto: 6.3.1.1.1 vzorek C



C1: jedno zařízení o 0 %, jedno zařízení ne více než o 20 %, C2: obě zařízení o více než 0 %, ale ne více než o 20 %, poté přejít ke vzorku D. 6.3.1.1.2. vzorek D



D1: v případě C2 obě zařízení o 0 %. 6.3.2 Shodnost se zpochybní. 6.3.2.1 Shodnost sériově vyráběných zařízení se zpochybní a výrobce je vyzván, aby uvedl výrobu do souladu s požadavky (opravné řízení), jestliže se při postupu výběru podle obrázku 1 této přílohy měřené hodnoty na zařízeních odchylují takto: 6.3.2.1.1 vzorek D



D2: v případě C2 jedno zařízení o více než 0 %, ale ne více než o 20 %, jedno zařízení ne více než o 20 %. 6.3.3 Schválení se odebere Shodnost se zpochybní a použije se článek 10 směrnice 92/61/EHS, jestliže se při postupu výběru podle obrázku 1 této přílohy měřené hodnoty na zařízeních odchylují takto: 6.3.3.1 vzorek C



C3: jedno zařízení ne více než o 20 %, jedno zařízení o více než 20 %, C4: obě zařízení o více než 20 %. 6.3.3.2 vzorek D



D3: v případě C2 jedno zařízení o více než 0 %, jedno zařízení o více než 20 %. Obrázek 1









Dodatek 1

Barvy vyzařovaného světla

Tříbarevné souřadnice







ČERVENÁ: mez ke žluté: y ≤ 0,335 mez k purpurové: z ≤ 0,008 BÍLÁ: mez k modré: x ≥ 0,310 mez ke žluté: x ≤ 0,500 mez k zelené: y ≤ 0,150 + 0,640 × mez k zelené: y ≤ 0,440 mez k purpurové: y ≥ 0,050 + 0,750 × mez k červené: y ≥ 0,382 ORANŽOVÁ: mez ke žluté: y ≤ 0,429 mez k červené: y ≥ 0,398 mez k bílé: z ≤ 0,007

K ověření kolorimetrických vlastností se použije světelný zdroj s barevnou teplotou 2 856 K (zdroj A podle Mezinárodní komise pro osvětlení (CIE)) s vhodnými filtry.

U odrazek se zařízení osvětluje standardním zdrojem A podle CIE s diferenčním úhlem 1/3° a s osvětlovacím úhlem V = H = 0°, nebo, pokud zařízení vytváří bezbarvý odraz povrchu, s úhlem V = ± 5°, H = 0; tříbarevné souřadnice odraženého světelného toku musí být ve shora uvedených mezích.









Dodatek 2

Příklady uspořádání značek schválení typu

Obrázek 1

Zařízení opatřené výše uvedenou značkou schválení typu konstrukční části je směrová svítilna kategorie 11 schválená v Nizozemsku (e4) pod číslem 00243. První dvě číslice čísla schválení typu udávají, že schválení bylo uděleno podle požadavků přílohy II této směrnice v jejím původním znění.

Šipka udává, že směrová svítilna má ve vodorovné rovině nesymetrické rozložení světla a že požadované fotometrické hodnoty jsou splněny při pohledu proti vyzařovanému světlu do úhlu 80° směrem vpravo. Příklad uvádí směrovou svítilnu montovanou na pravou stranu vozidla.

Zjednodušené označení skupinových, sdružených a sloučených svítilen nebo světlometů, pokud jsou dvě nebo více svítilen nebo světlometů součástí téže soustavy

Obrázek 1a

(Svislé a vodorovné úsečky označují tvar zařízení světelné signalizace. Nejsou součástí značky schválení typu)

Poznámka:

Tyto tři příklady značek schválení typu konstrukční části (vzory A, B, C) představují tři možné varianty označení světelného zařízení, pokud jsou dvě nebo více svítilen nebo světlometů součástí skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen nebo světlometů.

Značky udávají, že zařízení bylo schváleno v Nizozemsku (e4) pod číslem 3333 a že zahrnuje:

— odrazku třídy 1 schválenou podle směrnice 76/757/EHS v jejím původním znění;

— červenou zadní obrysovou svítilnu (R) schválenou podle přílohy II této směrnice v jejím původním znění;

— zadní mlhovou svítilnu (F) schválenou podle směrnice 77/538/EHS v jejím původním znění;

— zpětný světlomet (AR) schválený podle směrnice 77/539/EHS v jejím původním znění;

— brzdovou svítilnu (S) schválenou podle přílohy II této směrnice v jejím původním znění.

Vzor značky ES schválení typu konstrukční části







Figure 1b = Obrázek 1b Figure 1c = Obrázek 1c Figure 1d = Obrázek 1d

Odrazka opatřená výše uvedenou značkou schválení typu konstrukční části je odrazka třídy 1 schválená v Nizozemsku (e4) pod číslem 216 podle směrnice 76/757/EHS; požadavky na odrazky podle bodu 9.1 přílohy II této směrnice se uplatňují s rozměrem a ≥ 4 mm.

Obrázek 2

Světlomet opatřený výše uvedenou značkou schválení typu konstrukční části byl schválen v Nizozemsku (e4) podle přílohy III-A této směrnice v jejím původním znění pod číslem 00243. První dvě číslice čísla schválení udávají, že schválení bylo uděleno podle požadavků této směrnice v jejím původním znění.

Obrázek 3

Světlomet opatřený výše uvedenou značkou schválení typu konstrukční části je světlomet, který splňuje požadavky přílohy III-B této směrnice v jejím původním znění a je určen pouze pro pravostranný provoz.







Obrázek 4 Obrázek 5 Světlomet opatřený výše uvedenou značkou schválení typu konstrukční části je světlomet splňující požadavky přílohy III-B této směrnice v jejím původním znění a je určen: pouze pro levostranný provoz pro oba směry provozu po vhodném seřízení optické jednotky nebo světlometu na vozidle.

Obrázek 6

Světlomet opatřený výše uvedenou značkou schválení typu konstrukční části je světlomet s rozptylovým sklem z plastu splňující požadavky přílohy III-C této směrnice v jejím původním znění.

Je konstruován tak, že vlákno potkávacího světla může být rozsvíceno současně s vláknem dálkového světla nebo s jinou sloučenou světelnou funkcí.







Obrázek 7 Obrázek 8 Světlomet opatřený výše uvedenou značkou schválení typu konstrukční části je světlomet splňující požadavky přílohy III-D této směrnice v jejím původním znění a je určen: pouze pro potkávací světlo a pouze pro levostranný provoz. pouze pro dálkové světlo.







Obrázek 9 Obrázek 10 Světlomet opatřený výše uvedenou značkou schválení typu konstrukční části je světlomet s rozptylovým sklem z plastu splňující požadavky přílohy III-D této směrnice v jejím původním znění pouze pro potkávací světlo, který je určen: pro oba směry provozu pouze pro pravostranný provoz

Zjednodušené označení skupinových, sdružených a sloučených svítilen nebo světlometů.

Obrázek 11

(Svislé a vodorovné úsečky označují tvar zařízení světelné signalizace. Nejsou součástí značky schválení typu.)

Poznámka:

Výše uvedené čtyři příklady odpovídají světelnému zařízení opatřenému značkou schválení typu konstrukční části, která se vztahuje na:

— přední obrysovou svítilnu (A) schválenou podle přílohy II této směrnice v jejím původním znění;

— světlomet (HCR) s potkávacím světlem určený k pravostrannému i levostrannému provozu a s dálkovým světlem s maximální svítivostí od 86250 cd do 101250 cd (udáno číslem 30), který byl schválen podle přílohy III-D této směrnice v jejím původním znění; světlomet má rozptylové sklo z plastu;

— přední mlhový světlomet (B) schválený podle směrnice 76/762/EHS v jejím původním znění; světlomet má rozptylové sklo z plastu;

— přední směrovou svítilnu kategorie 11 schválenou podle přílohy II této směrnice v jejím původním znění.







Obrázek 12 Obrázek 13 Světlomet opatřený výše uvedenou značkou schválení typu konstrukční části je světlomet splňující požadavky směrnice 76/761/EHS: pouze pro potkávací světlo a pouze pro levostranný provoz. pouze pro dálkové světlo.







Obrázek 14 Obrázek 15 Světlomet opatřený výše uvedenou značkou schválení typu konstrukční části je světlomet s rozptylovým sklem z plastu splňující požadavky směrnice 76/761/EHS podle dodatku 3 přílohy III-D této směrnice: pro potkávací i pro dálkové světlo a určený pouze pro pravostranný provoz. pouze pro potkávací světlo a určený pouze pro levostranný provoz. Vlákno potkávacího světla nesmí být rozsvíceno současně s vláknem dálkového světla ani s vláknem kteréhokoli jiného světlometu, se kterým je tento světlomet sloučen.









PŘÍLOHA II

POŽADAVKY TÝKAJÍCÍ SE SCHVALOVÁNÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI PRO PŘEDNÍ OBRYSOVÉ SVÍTILNY, ZADNÍ SVÍTILNY, BRZDOVÉ SVÍTILNY, SMĚROVÉ SVÍTILNY, ZAŘÍZENÍ PRO OSVĚTLENÍ ZADNÍ REGISTRAČNÍ TABULKY, PŘEDNÍ MLHOVÉ SVĚTLOMETY, ZADNÍ MLHOVÉ SVÍTILNY, ZPĚTNÉ SVĚTLOMETY A ODRAZKY MONTOVANÉ NA DVOUKOLOVÁ NEBO TŘÍKOLOVÁ MOTOROVÁ VOZIDLA

1. DEFINICE

Použijí se odpovídající definice uvedené v příloze I směrnice Rady 93/92/EHS ze dne 29. října 1993 o montáži zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci na dvoukolová a tříkolová motorová vozidla.

1.1 „Rozptylovým sklem“ se rozumí nejvzdálenější součást svítilny nebo světlometu (zařízení), která přenáší světlo svítící plochou.

1.2 „Krycí vrstvou“ se rozumí jakýkoli výrobek nebo výrobky nanesené v jedné vrstvě nebo ve více vrstvách na vnější plochu rozptylového skla.

1.3 „Zařízením různých typů“ se rozumí zařízení, která se liší v těchto hlavních vlastnostech: 1.3.1 výrobní nebo obchodní značka; 1.3.2 vlastnosti optického systému; 1.3.3 přidání nebo odstranění částí, které mohou při své funkci měnit optické účinky odrazem, rozptylem, pohlcováním nebo deformací; 1.3.4 typ žárovky; 1.3.5 materiály tvořící rozptylové sklo a popřípadě krycí vrstvy.

2. DOPLŇKOVÉ ÚDAJE KE ZNAČCE SCHVÁLENÍ TYPU PRO SMĚROVÉ SVÍTILNY

2.1 Obecně je u směrových svítilen třeba umístit v blízkosti obdélníku značky schválení typu konstrukční části a proti číslu značky schválení typu konstrukční části číslo, které udává, že se jedná o přední směrovou svítilnu (kategorie 11) nebo o zadní směrovou svítilnu (kategorie 12).

2.2 U směrových svítilen, které podle bodu 4.7.1 nedosahují na jedné straně minimální požadované svítivosti až do úhlu H = 80°, je třeba pod obdélníkem značky schválení typu konstrukční části umístit vodorovnou šipku, jejíž hrot směřuje na stranu, na které je minimální svítivost podle bodu 4.7.1 dodržena do úhlu nejméně H = 80°.

3. OBECNÉ POŽADAVKY

Zařízení musí být konstruována a vyrobena tak, aby běžném používání a bez ohledu na vibrace, kterým mohou být vystavena, zůstala jejich funkce nenarušena a aby si zachovala vlastnosti požadované touto přílohou.

4. SVÍTIVOST VYZAŘOVANÉHO SVĚTLA

Ve směru vztažné osy musí být svítivost vyzařovaného světla každého z obou zařízení rovna nejméně minimálním hodnotám a nejvýše rovna maximálním hodnotám podle níže uvedené tabulky. Maximální hodnoty nesmějí být překročeny v žádném směru.







Minimální svítivost [cd] Maximální svítivost [cd] 4.1 Zadní obrysové svítilny 4 12 4.2 Přední obrysové svítilny 4 60 4.3 Brzdové svítilny 40 100 4.4 Směrové svítilny 4.4.1 Přední (kategorie 11) (viz dodatek 1) 90 700 (1) 4.4.2 Zadní (kategorie 12) (viz dodatek 1) 50 200 (1) Platí pouze pro prostor mezi dvěma svislými přímkami procházejícími V = 0°/H = ± 5° a dvěma vodorovnými přímkami procházejícími V = ± 10°/H = 0°. Pro všechny ostatní směry platí maximum 400 cd

4.5 Mimo vztažnou osu musí být svítivost vyzařovaného světla v polích úhlů podle nákresu v dodatku 1 a v každém směru odpovídajícím bodům tabulky rozložení světla podle dodatku 2 rovna nejméně násobku minimální hodnoty podle bodů 4.1 až 4.4 a procentní hodnoty uvedené ve zmíněné tabulce pro dotyčný směr.

4.6 Odchylně od bodu 4.1 se pod rovinou svírající s vodorovnou rovinou úhel 5° povoluje maximální svítivost 60 cd pro zadní obrysovou svítilnu, která je sloučena s brzdovou svítilnou.

4.7 Dále platí: 4.7.1 uvnitř polí definovaných v dodatku 1 musí být svítivost vyzařovaného světla u obrysových svítilen nejméně 0,05 cd a u brzdových svítilen a směrových svítilen nejméně 0,3 cd; 4.7.2 je-li směrová svítilna ve skupině nebo sloučena s brzdovou svítilnou, musí být poměr skutečně měřených svítivostí obou současně rozsvícených svítilen ke svítivosti zadní obrysové svítilny svítící samostatně, roven nejméně 5:1 v 11 měřicích bodech stanovených v dodatku 2 a umístěných uvnitř pole ohraničeného svislými přímkami procházejícími 0° V/± 10° H a vodorovnými přímkami procházejícími ± 5° V/0° H podle tabulky rozložení světla; 4.7.3 musí být splněny požadavky stanovené pro místní odchylky svítivosti v bodě 2.2 dodatku 2.

4.8 Svítivosti musí být měřeny s ustáleně svítící svítilnou. Jestliže je funkce svítilny přerušovaná, musí se zajistit, aby se svítilna nepřehřívala.

4.9 Podrobnosti užitých metod měření uvádí dodatek 2 zmíněný v bodě 4.5.

4.10 Zařízení k osvětlení zadní registrační tabulky musí splňovat podmínky stanovené v dodatku 3.

4.11 Fotometrické vlastnosti svítilen nebo světlometů s několika zdroji světla se zkoušejí podle dodatku 2.

5. ZKUŠEBNÍ PODMÍNKY

5.1 Měří se ve všech případech se zkušebními bezbarvými žárovkami kategorie určené pro zařízení a nastavenými tak, aby vyzařovaly referenční světelný tok požadovaný pro příslušnou žárovku. Svítilny nebo světlomety s nevýměnnými zdroji světla se však vždy měří při 6,75 V nebo 13,5 V.

5.2 Svislé a vodorovné okraje plochy výstupu světla zařízení se stanovují a kótují ve vztahu ke vztažnému středu zařízení.

6. BARVA VYZAŘOVANÉHO SVĚTLA

Brzdové svítilny a zadní obrysové svítilny vyzařují červené světlo, přední obrysové svítilny vyzařují světlo bílé, směrové svítilny vyzařují světlo oranžové.

Při měření s žárovkou kategorie stanovené výrobcem, a pokud je žárovka napájena svým zkušebním napětím podle přílohy IV, musí barva vyzařovaného světla ležet uvnitř tříbarevných souřadnic předepsaných v dodatku 1 přílohy I.

U svítilen nebo světlometů s nevýměnnými zdroji světla se však barevné vlastnosti ověřují se zdroji světla montovanými do svítilny nebo světlometu a při napětí 6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V.

7. PŘEDNÍ MLHOVÝ SVĚTLOMET A ZADNÍ MLHOVÁ SVÍTILNA

Pro přední mlhové světlomety se uplatňují požadavky směrnice 76/762/EHS, pro zadní mlhové svítilny se uplatňují požadavky směrnice 77/538/EHS.

8. ZPĚTNÉ SVĚTLOMETY

Pro zpětné světlomety se použijí požadavky směrnice 77/539/EHS.

9. ODRAZKY

9.1 Pedálové odrazky

9.1.1 Tvar odrazek musí být takový, aby je bylo možno montovat do obdélníka, jehož poměr stran není větší než osm.

9.1.2 Pedálové odrazky musí splňovat požadavky pro oranžovou barvu stanovené v příloze VIII směrnice 76/757/EHS

9.1.3 Činná plocha odrazky každé ze čtyř pedálových odrazek nesmí být menší než 8 cm2.

9.2 Jiné odrazky

Uplatňují se požadavky směrnice 76/757/EHS pro odrazky.









Dodatek 1

Minimální vodorovné (H) a svislé (V) úhly prostorového rozložení světla









Dodatek 2

Fotometrická měření

1. MĚŘICÍ METODY

1.1 Při fotometrických měřeních se musí vhodným maskováním předejít rozptýleným odrazům.

1.2 V případě, že by výsledky měření mohly být zpochybněny, musí se postupovat tak, aby: 1.2.1 měřicí vzdálenost byla taková, aby bylo možno užít zákon o nepřímé úměrnosti druhé mocniny vzdálenosti; 1.2.2 měřicí zařízení bylo takové, aby úhlová velikost otvoru měřiče pozorovaná ze vztažného středu světla byla mezi 10' a 1°; 1.2.3 požadavek na svítivost v příslušném směru pozorování se považuje za splněný, je-li tento požadavek dosažen ve směru, který se neodchyluje o více než jednu čtvrtinu stupně od směru pozorování.

2. TABULKA STANDARDNÍHO ROZLOŽENÍ SVĚTLA

2.1 Směr H = 0° a V = 0° odpovídá vztažné ose (na vozidle je vodorovná, rovnoběžná se střední podélnou rovinou vozidla a orientovaná v požadovaném směru viditelnosti). Prochází vztažným středem. Hodnoty uvedené v tabulce udávají pro různé směry měření minimální svítivost jako procento minima požadovaného v ose každého světla (ve směru H = 0° a V = 0°).

2.2 Uvnitř pole rozložení světla podle bodu 2, které je schematicky znázorněno jako mřížka, má být světelný obrazec v podstatě spojitý, tj. svítivost v každém místě části pole ohraničeného čarami mřížky musí splňovat nejméně nejnižší z minimálních hodnot uvedených v procentech (nebo nejnižší možnou hodnotu) na čarách mřížky uzavírajících dané místo.

3. FOTOMETRICKÁ MĚŘENÍ NA SVÍTILNÁCH NEBO SVĚTLOMETECH VYBAVENÝCH NĚKOLIKA ZDROJI SVĚTLA

Fotometrické vlastnosti se zkoušejí:

3.1 u nevýměnných (pevných) žárovek nebo jiných zdrojů světla: při napětí předepsaném výrobcem; schvalovací zkušebna může od výrobce požadovat zvláštní napáječ, který je k takovým svítilnám nebo světlometům potřebný;

3.2 u výměnných žárovek: pokud jsou svítilny nebo světlomety vybaveny žárovkami ze sériové výroby pro 6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V, musí hodnota svítivosti ležet mezi maximální a minimální mezní hodnotou udanou v této příloze a zvětšenou o přípustnou odchylku světelného toku stanovenou pro zvolený typ žárovky podle údaje v příloze IV pro sériově vyráběné žárovky; alternativně lze v každé jednotlivé poloze střídavě užít zkušební žárovku, která pracuje při svém vlastním referenčním toku, přičemž jednotlivá měření z každé polohy se sčítají.









Dodatek 3

Fotometrická měření zařízení pro osvětlení zadní registrační tabulky

1. OSVĚTLENÁ PLOCHA

Zařízení může být kategorie 1 nebo 2. Zařízení kategorie 1 musí být konstruováno tak, aby osvětlovalo místo nejméně o rozměrech 130 × 240 mm, a zařízení kategorie 2 tak, aby osvětlovalo místo nejméně o rozměrech 200 × 280 mm.

2. BARVA VYZAŘOVANÉHO SVĚTLA

Barva světla vyzařovaného žárovkou, která je užita v zařízení, musí být bílá a dostatečně neutrální, aby nezpůsobovala patrnou změnu barvy registrační tabulky.

3. DOPAD SVĚTLA

Výrobce osvětlovacího zařízení musí stanovit podmínky montáže tohoto zařízení vzhledem k místu určenému pro registrační tabulku. Toto zařízení musí zaujímat takovou polohu, aby úhel dopadu na žádný z bodů osvětlovaného povrchu tabulky nepřesahoval 82°, přičemž tento úhel je měřen vzhledem k okraji plochy výstupu světla toho zařízení, které je nejvzdálenější od povrchu tabulky. Kde je více částí osvětlovacího zařízení než jedna, týká se tento požadavek toho dílu tabulky, který má být osvětlován odpovídajícím zařízením.

Zařízení musí být konstruováno tak, aby žádný paprsek světla nesvítil přímo vzad s výjimkou paprsků červeného světla tam, kde je zařízení sdružené nebo ve skupině se zadní obrysovou svítilnou.

4. METODA MĚŘENÍ

Jas se měří na archu čistého bílého savého papíru s minimálním činitelem rozptylového odrazu 70 %, který má stejné rozměry jako registrační tabulka, a který je umístěn v poloze, kterou tabulka obvykle zaujme, avšak 2 mm nad podložkou.

Jas se měří kolmo k povrchu papíru v místech uvedených níže v nákresu v bodě 5, každý bod představuje kruhovou plochu o průměru 25 mm.

5. FOTOMETRICKÉ VLASTNOSTI

V každé poloze měření musí být jas B nejméně 2 cd/m2.







Obrázek 1Měřicí body pro kategorii 1 Obrázek 2Měřicí body pro kategorii 2

Gradient jasu hodnot B1 a B2 naměřený mezi kterýmikoli dvěma body 1 a 2 vybranými z výše uvedených bodů nesmí překročit 2 x Bo/cm, kde Bo je minimální jas naměřený v různých měřicích bodech, jinak vyjádřeno









Dodatek 4

Informační dokument pro typ









Dodatek 5









PŘÍLOHA III

POŽADAVKY TÝKAJÍCÍ SE SCHVALOVÁNÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI PRO ZAŘÍZENÍ (SVĚTLOMETY) SE ŽÁROVKAMI NEBO S HALOGENOVÝMI ŽÁROVKAMI, KTERÉ VYZAŘUJÍ POTKÁVACÍ NEBO DÁLKOVÉ SVĚTLO A JSOU URČENY PRO DVOUKOLOVÁ NEBO TŘÍKOLOVÁ MOTOROVÁ VOZIDLA

1. DEFINICE

Použije se odpovídající definice podle přílohy I směrnice 93/92/EHS.

1.1 „Rozptylovým sklem“ se rozumí nejvzdálenější součást svítilny nebo světlometu (zařízení), která přenáší světlo svítící plochou.

1.2 „Krycí vrstvou“ se rozumí jakýkoli výrobek nebo výrobky nanesené v jedné vrstvě nebo ve více vrstvách na vnější plochu rozptylového skla.

1.3 „Světlomety různých typů“ se rozumí zařízení, která se liší v těchto hlavních náležitostech: 1.3.1 výrobní nebo obchodní značka; 1.3.2 vlastnosti optického systému; 1.3.3 přidání nebo odstranění částí, které mohou při své funkci měnit optické účinky odrazem, rozptylem, pohlcováním nebo deformací; montáž nebo demontáž filtrů určených ke změně barvy světla a nikoli ke změně rozložení světla však není příčinou změny typu; 1.3.4 vhodnost pro pravostranný, nebo pro levostranný provoz, nebo pro oba směry provozu; 1.3.5 druh vyzařovaného světla (potkávací světlo, dálkové světlo nebo obojí); 1.3.6 patice pro žárovku (nebo pro žárovky) jedné z odpovídajících kategorií; 1.3.7 materiály tvořící rozptylové sklo a popřípadě krycí vrstvy.

2. SVĚTLOMETY

Rozlišují se:

2.1 Světlomety pro mopedy

(viz přílohu III-A)







2.1.1 S jednovláknovou žárovkou 15 W (kategorie S3) 2.1.2 S dvouvláknovou žárovkou 15/15 W (kategorie S4) 2.1.3 S jednovláknovou halogenovou žárovkou 15 W (kategorie HS2)

2.2 Světlomety pro motocykly a tříkolky

(viz přílohy III-B a III-C)







2.2.1 S dvouvláknovou žárovkou 25/25 W (kategorie S1) 2.2.2 S dvouvláknovou žárovkou 35/35 W (kategorie S2) 2.2.3 S dvouvláknovou halogenovou žárovkou 35/35 W (kategorie HS1) 2.2.4 S dvouvláknovou žárovkou 40/45 W (kategorie R2)

2.3 Světlomety pro motocykly a tříkolky

(viz přílohu III-D - světlomety s halogenovými žárovkami jinými než HS1)







2.3.1 S jednovláknovou žárovkou 55 W (kategorie H1) 2.3.2 S jednovláknovou žárovkou 55 W (kategorie H2) 2.3.3 S jednovláknovou žárovkou 55 W (kategorie H3) 2.3.4 S jednovláknovou žárovkou 60 W (kategorie HB3) 2.3.5 S jednovláknovou žárovkou 51 W (kategorie HB4) 2.3.6 S jednovláknovou žárovkou 55 W (kategorie H7) 2.3.7 S dvouvláknovou žárovkou 55/60 W (kategorie H4)









PŘÍLOHA III-A

SVĚTLOMETY PRO MOPEDY

1. OBECNÉ POŽADAVKY

1.1 Světlomety musí být konstruovány a vyrobeny tak, aby při běžném používání a bez ohledu na vibrace, kterým mohou být vystaveny, byla zajištěna trvale jejich uspokojivá funkce a aby si zachovaly vlastnosti požadované touto přílohou.

1.2 Součásti určené k upevnění žárovek musí být konstruovány tak, aby i za tmy mohla být žárovka namontována ve správné poloze.

2. ZVLÁŠTNÍ POŽADAVKY

2.1 Musí být jednoznačně vyznačena správná poloha rozptylového skla vzhledem k optickému systému a v této poloze musí být zajištěna proti natočení za provozu.

2.2 K měření osvětlení světlometem se použije měřicí stěna popsaná v dodatku 1 nebo 2 a zkušební žárovka s hladkou bezbarvou baňkou jedné z kategorií podle bodu 2.1 a přílohy III. Zkušební žárovky musí být seřízeny na příslušný referenční světelný tok odpovídající hodnotám předepsaným pro tyto žárovky v odpovídajícím technickém dokumentu (viz přílohu IV).

2.3 Potkávací světlo musí vytvářet dostatečně ostré rozhraní tak, aby s jeho pomocí bylo možno zajistit uspokojivé seřízení. Rozhraní musí být prakticky vodorovné a přímé v šířce nejméně ± 900 mm na pravé i levé straně, měřeno ve vzdálenosti 10 m (u halogenových žárovek: v šířce nejméně ± 2 250 mm na pravé i levé straně, měřeno ve vzdálenosti 25 m; viz dodatek 2). Po seřízení podle dodatku 1 musí světlomety vyhovovat požadavkům tam uvedeným.

2.4 Rozložení světla nesmí vykazovat žádné boční výchylky, které by byly na závadu dobré viditelnosti.

2.5 Osvětlení měřicí stěny zmiňované v bodě 2.2 se měří fotočlánkem s užitečnou plochou ležící uvnitř čtverce o délce strany 65 mm.

3. DALŠÍ POŽADAVKY NA INSPEKCI PŘI KONTROLE SHODNOSTI VÝROBY PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY V SOULADU S BODEM 5.2.4. PŘÍLOHY I

Veškeré záznamy fotometrických vlastností světlometů zjišťované podle obecných požadavků zkoušek shodnosti se musí omezit na body HV - LH - RH - L600 - R600 (viz obrázek v dodatku 1)









Dodatek 1

Fotometrické zkoušky světlometů se žárovkami kategorií S3 a S4

1. Pro měření musí být měřicí stěna umístěna ve vzdálenosti alespoň 10 m před světlometem a v pravém úhlu k přímce spojující vlákno dálkového světlometu s bodem HV (viz obrázek níže); přímka H-H musí být vodorovná.

2. POŽADAVKY NA POTKÁVACÍ SVĚTLO 2.1 Bočně se světlomet seřídí tak, aby jeho světelný svazek byl co nejvíce symetrický podle přímky V-V. 2.2 Svisle se světlomet seřídí tak, aby rozhraní leželo 100 mm pod přímkou H-H. 2.3 Po seřízení světlometu podle bodů 2.1 a 2.2 musí být hodnoty osvětlení následující: 2.3.1 na přímce H-H a nad ní: nejvýše 2 lx; 2.3.2 na přímce ležící 300 mm pod přímkou H-H a v šířce 900 mm na obě strany od přímky V-V: nejméně 8 lx; 2.3.3 na přímce ležící 600 mm pod přímkou H-H a v šířce 900 mm na obě strany od přímky V-V: nejméně 4 lx.

3. POŽADAVKY NA DÁLKOVÉ SVĚTLO (pokud je montováno) 3.1 Po seřízení podle bodů 2.1 a 2.2 musí světlomety pro dálkové světlo splňovat následující požadavky: 3.1.1 průsečík HV přímek H-H a V-V musí ležet uvnitř izoluxy odpovídající 80 % maximálního osvětlení; 3.1.2 maximální osvětlení Emax dálkového světla nesmí být menší než 50 lx; 3.1.3 osvětlení dálkovým světlem napravo a nalevo od výchozího bodu HV musí být až do vzdálenosti 0,90 m nejméně Emax/4.

(rozměry v mm, stěna ve vzdálenosti 10 m) Obrázek









Dodatek 2

Fotometrické zkoušky světlometů s halogenovými žárovkami kategorie HS2

1. Pro měření musí být měřicí stěna umístěna ve vzdálenosti 25 m před světlometem kolmo k přímce spojující vlákno dálkového světlometu a bod HV (viz obrázek níže); přímka H-H musí být vodorovná.

2. Bočně se světlomet seřídí tak, aby rozložení světla bylo symetrické podle přímky V-V.

3. Svisle se světlomet seřídí tak, aby rozhraní potkávacího světla leželo 250 mm pod přímkou H-H. Musí být také vodorovné.

4. Po seřízení světlometu podle bodů 2 a 3 výše musí být splněny následující podmínky:



Měřicí bod Osvětlení E [lx] Kterýkoli bod na přímce H-H a nad ní ≤ 0,7 Kterýkoli bod na přímce 35L-35R kromě 35V ≥ 1 Bod 35 V ≥ 2 Kterýkoli bod na přímce 25L-25R ≥ 2 Kterýkoli bod na přímce 15L-15R ≥ 0,5

5. Měřicí stěna MĚŘICÍ STĚNA (rozměry v mm, stěna ve vzdálenosti 25 m) Obrázek









Dodatek 3

Informační dokument pro typ světlometu určený pro mopedy









Dodatek 4









PŘÍLOHA III-B

SVĚTLOMETY PRO MOTOCYKLY A TŘÍKOLKY, KTERÉ VYZAŘUJÍ SYMETRICKÉ POTKÁVACÍ SVĚTLO A DÁLKOVÉ SVĚTLO POMOCÍ ŽÁROVEK

1