02009R0073 — CS — 25.09.2014 — 014.003

Tento dokument slouží výhradně k informačním účelům a nemá žádný právní účinek. Orgány a instituce Evropské unie nenesou za jeho obsah žádnou odpovědnost. Závazná znění příslušných právních předpisů, včetně jejich právních východisek a odůvodnění, jsou zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie a jsou k dispozici v databázi EUR-Lex. Tato úřední znění jsou přímo dostupná přes odkazy uvedené v tomto dokumentu

Ve znění:





Ve znění:





Opraveno:









▼B

NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 73/2009

ze dne 19. ledna 2009,

kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a zrušuje nařízení (ES) č. 1782/2003







HLAVA I

OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE

Článek 1

Oblast působnosti

Toto nařízení stanoví:

a) společná pravidla pro přímé platby;

b) režim podpory příjmů pro zemědělce (dále jen „režim jednotné platby“);

c) přechodný zjednodušený režim podpory příjmů pro zemědělce v nových členských státech vymezených v čl. 2 písm. g) (dále jen „režim jednotné platby na plochu“);

d) režimy podpory pro zemědělce, kteří produkují rýži, brambory určené pro výrobu škrobu, bílkovinné plodiny, skořápkové ovoce, osivo, bavlnu, cukr, ovoce a zeleninu, skopové a kozí maso a hovězí a telecí maso;

e) rámec umožňující novým členským státům vymezeným v čl. 2 písm. g) doplňovat přímé platby.

Článek 2

Definice

Pro účely tohoto nařízení se:

a) „zemědělcem“ rozumí fyzická nebo právnická osoba či skupina fyzických nebo právnických osob, nehledě na právní formu skupiny a jejích členů podle vnitrostátních právních předpisů jednotlivých členských států, jejíž zemědělský podnik se nachází na území Společenství podle článku 299 Smlouvy a která vykonává zemědělskou činnost;

b) „zemědělským podnikem“ rozumí soubor všech produkčních jednotek spravovaných zemědělcem, které se nacházejí na území stejného členského státu;

c) „zemědělskou činností“ rozumí produkce, chov zvířat nebo pěstování zemědělských produktů, včetně sklizně, dojení, plemenářské činnosti a chovu zvířat pro zemědělské účely nebo udržování půdy v dobrém zemědělském a environmentálním stavu podle článku 6;

d) „přímou platbou“ rozumí platba poskytnutá přímo zemědělcům v rámci jednoho z režimů podpory uvedených v příloze I;

e) „platbami za daný kalendářní rok“ nebo „platbami během reprezentativního období“ rozumějí platby, které byly poskytnuty nebo mají být poskytnuty za dotyčný rok/dotyčná léta, včetně všech plateb, které mají být poskytnuty za jiná období začínající v daném kalendářním roce/daných kalendářních letech;

f) „zemědělskými produkty“ rozumějí produkty uvedené v příloze I Smlouvy, avšak s výjimkou produktů rybolovu, jakož i bavlna;

▼A1

g) „novými členskými státy“ rozumějí Bulharsko, Česká republika, Estonsko, Chorvatsko, Kypr, Lotyšsko, Litva, Maďarsko, Malta, Polsko, Rumunsko, Slovinsko a Slovensko;

▼B

h) „zemědělskou plochou“ rozumí jakákoli plocha orné půdy, stálých pastvin nebo trvalých kultur.

Článek 3

Financování přímých plateb

Režimy podpor uvedené v příloze I tohoto nařízení jsou financovány v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1290/2005.







HLAVA II

OBECNÁ USTANOVENÍ O PŘÍMÝCH PLATBÁCH







KAPITOLA 1

Podmíněnost

Článek 4

Hlavní požadavky

1. Zemědělec, který dostává přímé platby, splňuje povinné požadavky na hospodaření uvedené v příloze II, jakož i požadavky týkající se dobrého zemědělského a environmentálního stavu podle článku 6.

Povinnosti uvedené v prvním pododstavci se použijí, pouze pokud se týkají zemědělské činnosti zemědělce nebo zemědělské plochy zemědělského podniku.

2. Příslušný vnitrostátní orgán poskytne zemědělci, mimo jiné elektronickou cestou, seznam povinných požadavků na hospodaření a požadavky týkající se dobrého zemědělského a environmentálního stavu, které mají být dodrženy.

Článek 5

Povinné požadavky na hospodaření

1. Povinné požadavky na hospodaření uvedené v příloze II, jsou stanoveny právními předpisy Společenství v těchto oblastech:

a) veřejné zdraví, zdraví zvířat a rostlin;

b) životní prostředí;

c) dobré životní podmínky zvířat.

2. Ustanovení uvedená v příloze II se použijí v platném znění a v případě směrnic ve znění provedeném členskými státy.

Článek 6

Dobrý zemědělský a environmentální stav

1. Členské státy dbají na to, aby veškerá zemědělská půda, a zejména půda, která se již nevyužívá pro účely produkce, byla udržována v dobrém zemědělském a environmentálním stavu. Na základě rámce stanoveného v příloze III stanoví členské státy na vnitrostátní nebo regionální úrovni minimální požadavky týkající se dobrého zemědělského a environmentálního stavu, které zohledňují charakteristiky dotyčných oblastí, zejména půdní a klimatické podmínky, stávající způsoby hospodaření, využití půdy, střídání plodin, zemědělské praktiky a strukturu zemědělských podniků. Členské státy nesmí stanovit minimální požadavky, které nejsou uvedeny v tomto rámci.

Standardy uvedené ve třetím sloupci přílohy III nejsou povinné, s výjimkou případů, kdy:

a) členský stát před 1. lednem 2009 určil pro takovýto standard minimální požadavek pro dobrý zemědělský a environmentální stav, nebo

b) jsou v daném členském státě uplatňovány vnitrostátní předpisy upravující tento standard.

▼A1

2. Jiné členské státy než nové členské státy zajistí, aby půda využívaná jako stálé pastviny ke dni stanovenému pro žádosti o podporu na plochu pro rok 2003 zůstala vyčleněna pro toto využití. Nové členské státy jiné než Bulharsko, Chorvatsko a Rumunsko zajistí, aby půda využívaná jako stálé pastviny k 1. květnu 2004 zůstala vyčleněna pro toto využití. Bulharsko a Rumunsko zajistí, aby půda využívaná jako stálé pastviny k 1. lednu 2007 zůstala vyčleněna pro toto využití. Chorvatsko zajistí, aby půda využívaná jako stálé pastviny k 1. červenci 2013 zůstala vyčleněna pro toto využití.

▼B

V řádně odůvodněných případech se však členský stát může odchýlit od prvního pododstavce pod podmínkou, že přijme opatření s cílem zabránit značnému snížení své celkové plochy stálých pastvin.

První pododstavec se nepoužije na půdu využívanou jako stálé pastviny určené k zalesnění, pokud je takové zalesnění slučitelné se životním prostředím, s výjimkou pěstování vánočních stromků a rychle rostoucích dřevin.







KAPITOLA 2

Modulace a finanční kázeň

Článek 7

Modulace

1. Veškeré částky přímých plateb, které mají být zemědělci poskytnuty v daném kalendářním roce, převyšující částku 5 000 EUR, se až do roku 2012 každý rok snižují o tato procenta:

a) 7 % v roce 2009,

b) 8 % v roce 2010,

c) 9 % v roce 2011,

d) 10 % v roce 2012.

2. Snížení uvedená v odstavci 1 se zvyšují o 4 procentní body pro částky vyšší než 300 000 EUR.

3. Odstavce 1 a 2 se nepoužijí na přímé platby poskytované zemědělcům ve francouzských zámořských departementech, na Azorách a Madeiře a na Kanárských ostrovech a ostrovech v Egejském moři.

Článek 8

Stropy netto

▼M9

1. Aniž je dotčen článek 11 tohoto nařízení, nesmí být celkové čisté částky přímých plateb, které mohou být v členském státě poskytnuty na jakýkoli kalendářní rok před rokem 2013 po použití článků 7 a 10 tohoto nařízení a článku 1 nařízení (ES) č. 378/2007 nebo v kalendářním roce 2013 po použití článků 10a a 10b tohoto nařízení, s výjimkou přímých plateb poskytovaných podle nařízení (ES) č. 247/2006 a (ES) č. 1405/2006, vyšší než stropy stanovené v příloze IV tohoto nařízení. Členské státy popřípadě v zájmu dodržení stropů stanovených v příloze IV tohoto nařízení přikročí k lineárnímu snížení částek přímých plateb, na něž se vztahuje snížení podle článků 7 a 10 tohoto nařízení a článku 1 nařízení (ES) č. 378/2007 v jakémkoli kalendářním roce před rokem 2013 nebo článků 10a a 10b tohoto nařízení v kalendářním roce 2013.

▼B

2. Komise postupem podle čl. 141 odst. 2 tohoto nařízení přezkoumá stropy stanovené v příloze IV tohoto nařízení, aby se zohlednily:

a) úpravy celkové maximální výše přímých plateb, které mohou být poskytnuty;

b) úpravy systému dobrovolné modulace podle nařízení (ES) č. 378/2007;

c) strukturální změny zemědělských podniků.

▼M9 —————

▼B

Článek 9

Částky vyplývající z modulace

1. Částky vyplývající z uplatnění snížení podle článku 7 tohoto nařízení v jiných než nových členských státech jsou k dispozici jako doplňková podpora Společenství pro opatření v rámci programů rozvoje venkova financovaných z EZFRV, jak je stanoveno v nařízení (ES) č. 1698/2005, v souladu s podmínkami uvedenými v tomto článku.

2. Částky odpovídající jednomu procentnímu bodu jsou přiděleny členským státům, kde byly odpovídající částky vytvořeny. Částky odpovídající snížení o 4 procentní body jsou rozděleny mezi dotyčné členské státy postupem podle čl. 141 odst. 2 na základě těchto kritérií:

a) zemědělská plocha;

b) zaměstnanost v zemědělství;

c) hrubý domácí produkt (HDP) na obyvatele v paritě kupní síly.

Každý z dotyčných členských států však obdrží alespoň 80 % celkových částek uvedených v prvním pododstavci vytvořených v tomto členském státě.

3. Odchylně od odst. 2 druhého pododstavce, pokud v členském státě přesáhne podíl žita na jeho celkové produkci obilovin v průměru 5 % za období let 2000–2002 a jeho produkce představuje ve stejném období více než 50 % celkové produkce žita Společenství, je nejméně 90 % částek vytvořených v dotyčném členském státě modulací znovu vyčleněno pro tento členský stát, a to až do roku 2013 včetně.

V tomto případě, aniž jsou dotčeny možnosti stanovené v článku 68, je alespoň 10 % částky přidělené dotyčnému členskému státu vyčleněno na opatření podle odstavce 1 tohoto článku v regionech produkujících žito.

Pro účely tohoto odstavce se „obilovinami“ rozumějí produkty uvedené v příloze V.

4. Zbývající částka vyplývající z použití čl. 7 odst. 1 a částky vyplývající z použití čl. 7 odst. 2 se postupem podle čl. 141 odst. 2 přidělí členskému státu, v němž byly odpovídající částky vytvořeny. Použijí se v souladu s čl. 69 odst. 5a nařízení (ES) č. 1698/2005.

Článek 10

Zvláštní pravidla pro modulaci v nových členských státech

1. Článek 7 se vztahuje na zemědělce v novém členském státě v daném kalendářním roce, pouze pokud úroveň přímých plateb použitelná v uvedeném členském státě pro uvedený kalendářní rok podle článku 121 je přinejmenším rovna úrovni v jiných než nových členských státech, s přihlédnutím ke snížením uplatněným podle čl. 7 odst. 1.

2. Jestliže se článek 7 vztahuje na zemědělce v novém členském státě, omezí se procenta použitelná podle čl. 7 odst. 1 na rozdíl mezi úrovní přímých plateb použitelnou na přímé platby podle článku 121 a úrovní v jiných než nových členských státech, s přihlédnutím ke snížením uplatněným podle čl. 7 odst. 1.

3. Jakákoli částka vyplývající z použití čl. 7 odst. 1 a 2 se postupem podle čl. 141 odst. 2 přidělí novému členskému státu, v němž byly odpovídající částky vytvořeny. Použijí se v souladu s čl. 69 odst. 5a nařízení (ES) č. 1698/2005.

▼M9

Článek 10a

Úprava přímých plateb v roce 2013

1. Veškeré částky přímých plateb, které mají být zemědělci poskytnuty v kalendářním roce 2013, převyšující částku 5 000 EUR, se sníží o 10 %.

2. Snížení uvedené v odstavci 1 se zvyšuje o čtyři procentní body u částek vyšších než 300 000 EUR.

▼M11

3. Odstavce 1 a 2 se nepoužijí na přímé platby poskytované zemědělcům v Bulharsku, Chorvatsku, Rumunsku a ve francouzských zámořských departementech, na Azorách a Madeiře, na Kanárských ostrovech a ostrovech v Egejském moři.

4. Odchylně od odstavce 1 musí být snížení uvedené v daném odstavci stanoveno na 0 % pro nové členské státy s výjimkou Bulharska, Chorvatska a Rumunska.

▼M9

Článek 10b

Dobrovolná úprava přímých plateb v roce 2013

1. Členský stát, který pro kalendářní rok 2012 uplatnil článek 1 nařízení (ES) č. 378/2007, může uplatnit snížení (dále jako „dobrovolná úprava“) na všechny částky přímých plateb, jež mají být vyplaceny na jeho území v kalendářním roce 2013. Dobrovolná úprava doplní úpravy přímých plateb stanovené v článku 10a tohoto nařízení.

Dobrovolná úprava může být regionálně odlišena za předpokladu, že členský stát využil možnosti stanovené v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 378/2007.

2. Maximální sazba snížení vyplývajícího ze současného uplatňování článku 10a a odstavce 1 tohoto článku nesmí překročit procentní sazbu snížení vyplývajícího ze současného uplatňování článku 7 tohoto nařízení a čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 378/2007 s ohledem na částky, které mají být zemědělcům vyplaceny za kalendářní rok 2012 v daných regionech.

3. Částky vyplývající z uplatnění dobrovolné úpravy nesmí překračovat čisté částky, které Komise stanovila pro kalendářní rok 2012 podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 378/2007.

4. Částky vyplývající z uplatnění dobrovolné úpravy jsou k dispozici pro použití v členském státě, kde byly získány, a sice jako podpora Unie poskytovaná v rámci programování a financování rozvoje venkova z EZFRV.

5. Do 8. října 2012 přijmou členské státy rozhodnutí, které sdělí Komisi, ohledně:

a) sazby dobrovolné úpravy pro celé území a případně pro každý z regionů;

b) celkové částky snížení v rámci dobrovolné úpravy pro celé území a případně pro každý z regionů.

Článek 10c

Částky vyplývající z dobrovolné úpravy a z použití článku 136

1. Na základě částek sdělených členskými státy podle čl. 10b odst. 5 přijme Komise prováděcí akty, aniž by postupovala podle čl. 141 odst. 2 nebo čl. 141b odst. 2, podle nichž se stanoví částky vyplývající z dobrovolné úpravy.

2. Částky stanovené podle odstavce 1, jakož i částky vyplývající z uplatnění článku 136 na rozpočtový rok 2014 se začlení do ročního rozpisu příspěvku EZRFV na programy rozvoje venkova podle jednotlivých členských států.

3. Členské státy se mohou rozhodnout, že překročí maximální sazbu příspěvku EZRFV, pokud jde o částky začleněné do ročního rozpisu podle jednotlivých členských států, jak je uvedeno v odstavci 2.

Částky začleněné do ročního rozpisu podle jednotlivých členských států, jak je uvedeno v odstavci 2, nejsou součástí jednotné platby v rámci předběžného financování pro programy rozvoje venkova.

4. Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví pravidla pro prezentaci částek uvedených v odstavci 2 ve finančních plánech programů rozvoje venkova. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 114b odst. 2.

Článek 10d

Strop pro čisté částky EZZF

1. Strop pro výdaje v rámci EZZF pro rozpočtový rok 2014 se vypočte jako maximální částky stanovené pro daný rok nařízením, které přijme Rada podle čl. 312 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, po odečtení částek podle čl. 10c odst. 2 tohoto nařízení.

2. Komise přijme prováděcí akty, aniž by postupovala podle čl. 141 odst. 2 nebo čl. 141b odst. 2, kterými stanoví čistý zůstatek, který je k dispozici pro výdaje EZZF pro rozpočtový rok 2014 na základě údajů uvedených v odstavci 1.

▼B

Článek 11

Finanční kázeň

▼M3

1. S cílem zajistit, aby částky určené k financování výdajů souvisejících s trhem a přímé platby SZP, které se v současné době nacházejí pod okruhem 2 přílohy I interinstitucionální dohody mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení ( 1 ), respektovaly roční stropy stanovené v rozhodnutí zástupců vlád členských států zasedajících v Radě 2002/929/ES ze dne 18. listopadu 2002 o závěrech Evropské rady zasedající ve dnech 24. a 25. října 2002 v Bruselu ( 2 ), se úprava přímých plateb stanoví v případě, že odhady financování výše uvedených opatření pod okruhem 2 pro daný rozpočtový rok zvýšené o částky uvedené v článku 190a nařízení (ES) č. 1234/2007, o částky uvedené v článcích 134 a 135 a o částky uvedené v článku 136 tohoto nařízení a před uplatněním modulace podle článků 7 a 10 tohoto nařízení a čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 378/2007, ukazují, že při zohlednění rozpětí 300 000 000 EUR pod výše uvedeným stropem bude tento strop překročen.

▼M9

V rozpočtovém roce 2014 se však úprava podle prvního pododstavce stanoví tak, že se před úpravou přímých plateb stanovených v článku 10a tohoto nařízení, bez ohledu na rozpětí 300 000 000 EUR, zohlednění odhady financování přímých plateb a výdajů souvisejících s trhem stanovených v rámci SZP v nařízení přijatém Radou podle čl. 312 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie navýšené o částky podle článku 10b tohoto nařízení a o částky vyplývající z uplatnění článku 136 tohoto nařízení pro rozpočtový rok 2014.

▼M9

2. Evropský parlament a Rada na návrh Komise předložený do 31. března kalendářního roku, pro který se použijí úpravy uvedené v odstavci 1, stanoví řádným legislativním postupem tyto úpravy do 30. června téhož kalendářního roku.

▼B

3. V rámci použití plánu zvýšení podle článku 121 na všechny přímé platby poskytované v nových členských státech se odstavec 1 tohoto článku nepoužije na nové členské státy do začátku kalendářního roku, ve kterém je úroveň přímých plateb použitelná v nových členských státech alespoň rovna aktuálně použitelné úrovni těchto plateb v jiných než nových členských státech.

▼M9

Článek 11a

Přenesení pravomocí

Za účelem zajištění optimálního uplatňování úprav přímých plateb v roce 2013 a finanční kázně v kalendářním roce 2013 je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 141a, jež stanoví pravidla týkající se základu pro výpočet snížení, které mají členské státy uplatnit na zemědělce na základě úprav plateb v roce 2013 podle článku 10a, a finanční kázně podle článku 11.

▼B







KAPITOLA 3

Zemědělský poradenský systém

Článek 12

Zemědělský poradenský systém

1. Členské státy zavedou poradenský systém pro zemědělce v oblasti obhospodařování půdy a řízení zemědělských podniků (dále jen „zemědělský poradenský systém“) provozovaný jedním či několika určenými orgány nebo soukromými subjekty.

2. Zemědělský poradenský systém zahrnuje přinejmenším povinné požadavky na hospodaření a požadavky týkající se dobrého zemědělského a environmentálního stavu podle kapitoly 1.

3. Zemědělci se mohou účastnit zemědělského poradenského systému dobrovolně.

Členské státy mohou podle objektivních kritérií určit prioritní kategorie zemědělců, kteří mají přístup k zemědělskému poradenskému systému.

4. Do dne 31. prosince 2010 Komise předloží Radě zprávu o používání zemědělského poradenského systému, k níž jsou v případě potřeby přiloženy odpovídající návrhy.

Článek 13

Povinnosti určených orgánů a soukromých subjektů

Aniž jsou dotčeny vnitrostátní právní předpisy týkající se přístupu veřejnosti k dokumentům, dbají členské státy na to, aby určené orgány a soukromé subjekty podle čl. 12 odst. 1 nesdělovaly žádné osobní nebo jednotlivé informace či údaje, které získají v rámci své poradenské činnosti, jiným osobám, než je zemědělec, který spravuje daný zemědělský podnik, s výjimkou případů nesrovnalosti či porušení zjištěných v rámci této poradenské činnosti, pro které vnitrostátní právní předpisy nebo právní předpisy Společenství stanoví povinnost informovat veřejný orgán, zvláště v případě trestného činu.







KAPITOLA 4

Integrovaný administrativní a kontrolní systém

Článek 14

Oblast působnosti

Každý členský stát zavede a provozuje integrovaný administrativní a kontrolní systém (dále jen „integrovaný systém“).

Integrovaný systém se použije pro režimy podpor uvedené v příloze I.

V nezbytné míře se rovněž použije na správu a kontrolu pravidel stanovených v kapitolách 1 a 2 této hlavy.

Článek 15

Prvky integrovaného systému

1. Integrovaný systém zahrnuje tyto prvky:

a) počítačovou databázi;

b) systém identifikace zemědělských pozemků;

c) systém identifikace a evidence platebních nároků;

d) žádosti o podporu;

e) integrovaný kontrolní systém;

f) jednotný systém identifikace každého zemědělce předkládajícího žádost o podporu.

2. Integrovaný systém zahrnuje v případě použití článků 52 a 53 tohoto nařízení systém pro identifikaci a evidenci zvířat zavedený v souladu s nařízením (ES) č. 1760/2000 a nařízením (ES) č. 21/2004.

3. Členské státy mohou do systému identifikace zemědělských pozemků případně zahrnout zeměpisný informační systém pro pěstování oliv.

Článek 16

Počítačová databáze

1. Do počítačové databáze se pro každý zemědělský podnik zaznamenávají údaje získané ze žádostí o podporu.

Tato databáze zejména umožní přístup prostřednictvím příslušného orgánu členského státu k údajům za kalendářní nebo hospodářské roky od roku 2000. Rovněž umožní přímý a bezprostřední přístup k údajům za čtyři předchozí roky.

2. Členské státy mohou vytvářet decentralizované databáze pod podmínkou, že tyto databáze, jakož i administrativní postupy pro evidenci a zpřístupňování údajů budou upraveny stejně pro celé území členského státu a budou vzájemně slučitelné, aby bylo možné provádět křížové kontroly.

Článek 17

Systém identifikace zemědělských pozemků

Systém identifikace zemědělských pozemků je vytvořen na základě map a dokumentů evidence pozemků nebo dalších kartografických údajů. Využívá se postupů počítačového zeměpisného informačního systému zahrnujících nejlépe letecké nebo družicové snímky se stejnými standardy, které zaručují přesnost rovnající se alespoň přesnosti kartografie v měřítku 1:10 000 .

Článek 18

Systém identifikace a evidence platebních nároků

1. Systém identifikace a evidence platebních nároků je zaveden tak, aby umožnil ověřování nároků a křížové kontroly s žádostmi o podporu a systémem identifikace zemědělských pozemků.

2. Systém uvedený v odstavci 1 musí prostřednictvím příslušného orgánu členského státu umožnit přímý a bezprostřední přístup k údajům přinejmenším za poslední čtyři po sobě následující kalendářní roky.

Článek 19

Žádosti o podporu

1. Zemědělec předkládá každý rok žádost o přímé platby, v níž jsou popřípadě uvedeny:

a) všechny zemědělské pozemky zemědělského podniku a v případě, že členský stát použije čl. 15 odst. 3, počet olivovníků a jejich rozmístění na pozemku;

b) platební nároky ohlášené k aktivaci;

c) jakékoli další informace stanovené tímto nařízením nebo dotyčným členským státem.

2. Členské státy poskytnou, mimo jiné elektronickou cestou, předem stanovené tiskopisy na základě ploch určených v předcházejícím roce, jakož i grafické dokumenty uvádějící polohu těchto ploch a případně umístění olivovníků. Členský stát může rozhodnout, že žádost o podporu má obsahovat pouze změny ve vztahu k žádosti o podporu podané v předcházejícím roce.

3. Členský stát může rozhodnout, že jednotná žádost o podporu zahrnuje několik režimů podpor nebo všechny režimy podpor, které jsou uvedeny v příloze I, nebo jiné režimy podpor.

Článek 20

Ověřování podmínek pro poskytnutí podpory

1. Členské státy provádějí administrativní kontroly žádostí o podporu, aby ověřily podmínky pro poskytnutí podpory.

2. Administrativní kontroly doplňuje systém kontrol na místě za účelem ověření podmínek pro poskytnutí podpory. Za tím účelem stanoví členské státy plán výběru zemědělských podniků.

Členské státy mohou pro provádění kontroly zemědělských pozemků na místě využívat techniky dálkového průzkumu Země a globální družicový navigační systém (GNSS).

3. Každý členský stát určí orgán zodpovědný za koordinaci kontrol uvedených v této kapitole.

Pokud členský stát svěří specializovaným agenturám nebo podnikům některé dílčí práce, jež mají být podle této kapitoly provedeny, bude mít určený orgán nadále dohled nad jejich prováděním a odpovědnost za jejich plnění.

Článek 21

Snížení a vyloučení v případě nedodržení pravidel pro poskytnutí podpory

1. Aniž je dotčeno jakékoli snížení a vyloučení uvedené v článku 23, pokud se zjistí, že zemědělec nesplňuje podmínky pro poskytnutí podpory stanovené tímto nařízením, je platba nebo část platby, která byla poskytnuta nebo má být poskytnuta a pro kterou byly tyto podmínky splněny, předmětem snížení a vyloučení stanovených postupem podle čl. 141 odst. 2.

2. Procento snížení závisí na závažnosti, rozsahu, trvání a opakování zjištěného nesplnění podmínek a může vést až k úplnému vyloučení z jednoho nebo více režimů podpory na jeden kalendářní rok nebo na více kalendářních let.

Článek 22

Kontroly podmíněnosti

1. Členské státy provádějí kontroly na místě, aby ověřily, zda zemědělec dodržuje povinnosti podle kapitoly 1.

2. Členské státy mohou využít svých stávajících administrativních a kontrolních systémů, aby zajistily dodržování povinných požadavků na hospodaření a požadavků týkajících se dobrého zemědělského a environmentálního stavu.

Tyto systémy, a zejména systém identifikace a evidence zvířat zavedený v souladu se směrnicí Rady 2008/71/ES ze dne 15. července 2008 o identifikaci a evidování prasat ( 3 ) a nařízeními (ES) č. 1760/2000 a (ES) č. 21/2004, musí být ve smyslu čl. 26 odst. 1 tohoto nařízení slučitelné s integrovaným systémem.

Článek 23

Snížení nebo vyloučení z plateb v případě nedodržení pravidel podmíněnosti

1. Pokud nejsou povinné požadavky na hospodaření nebo požadavky týkající se dobrého zemědělského a environmentálního stavu kdykoli v průběhu daného kalendářního roku (dále jen „daný kalendářní rok“) dodrženy a důvodem je jednání nebo opomenutí přičitatelné zemědělci, který předložil žádost o podporu v daném kalendářním roce, je po použití článků 7, 10 a 11 celková výše přímých plateb, které byly nebo mají být dotyčnému zemědělci poskytnuty, snížena nebo vyloučena v souladu s prováděcími pravidly stanovenými v článku 24.

První pododstavec se použije také v případech, kdy dané nedodržení požadavků je důsledkem určitého jednání nebo opomenutí, jež může být přímo přičítáno osobě, na kterou je zemědělská půda převáděna nebo od které je zemědělská půda převáděna.

Pro účely tohoto odstavce se „převodem“ rozumí jakýkoli druh transakce, při níž převodce přestává disponovat příslušnou zemědělskou půdou.

Odchylně od druhého pododstavce, pokud osoba, které lze toto jednání nebo opomenutí přímo přičíst, podala žádost o podporu v daném kalendářním roce, uplatní se od roku 2010 uvedené snížení nebo vyloučení na celkové částky přímých plateb, které byly nebo mají být této osobě poskytnuty.

2. Bez ohledu na odstavec 1 a v souladu s podmínkami stanovenými v prováděcích pravidlech podle čl. 24 odst. 1 tohoto nařízení, se mohou členské státy rozhodnout neuplatnit na zemědělce a na kalendářní rok snížení nebo vyloučení do výše maximálně 100 EUR.

Pokud se členský stát rozhodne využít možnosti podle prvního pododstavce, přijme příslušný orgán v následujícím roce opatření nezbytná pro zajištění toho, že zemědělec odstraní zjištěné nedostatky v dodržování povinných požadavků na hospodaření nebo týkajících se dobrého zemědělského a environmentálního stavu. Zjištěné nedostatky a povinnost učinit nápravná opatření se oznámí zemědělci.

Článek 24

Prováděcí pravidla týkající se snížení a vyloučení v případě nedodržení pravidel podmíněnosti

1. Prováděcí pravidla týkající se snížení a vyloučení podle článku 23 se stanoví postupem podle čl. 141 odst. 2. V této souvislosti je třeba vzít v úvahu závažnost, rozsah, trvalost a opakování zjištěného nedodržení, jakož i kritéria stanovená v odstavcích 2, 3 a 4 tohoto článku.

2. V případě nedbalosti nesmí míra snížení přesáhnout 5 % a v případě opakovaného nedodržení 15 %.

V řádně odůvodněných případech mohou členské státy rozhodnout o tom, že se snížení nepoužije, pokud je případ nedodržení požadavků s ohledem na svou závažnost, rozsah a trvalost považován za méně závažný. Za méně závažné však nelze pokládat případy nedodržení požadavků, jež představují přímé nebezpečí pro lidské zdraví nebo zdraví zvířat.

Pokud zemědělec neučiní okamžitá nápravná opatření a nezačne opět požadavky dodržovat, přijme příslušný orgán nezbytná opatření, která mohou být v případě potřeby omezena na administrativní kontrolu, jejímž cílem je zajistit, aby zemědělec odstranil zjištěné nedostatky v dodržování požadavků. Zjištění méně závažného nedodržení požadavků a povinnost přijmout nápravná opatření se oznámí zemědělci.

3. V případě úmyslného nedodržení nesmí být míra snížení v zásadě nižší než 20 % a může sahat až k úplnému vyloučení z jednoho či více režimů podpory a lze ji uplatnit na jeden kalendářní rok či na více kalendářních let.

4. V žádném případě není celková výše snížení a vyloučení za jeden kalendářní rok větší než celková částka podle čl. 23 odst. 1.

Článek 25

Částky vyplývající z podmíněnosti

Částky vyplývající z uplatňování snížení a vyloučení v případě nedodržení požadavků podle kapitoly 1 jsou připsány ve prospěch EZZF. Členské státy mohou zadržet 25 % uvedených částek.

Článek 26

Slučitelnost režimů podpory s integrovaným systémem

1. Pro účely použití režimů podpory uvedených v příloze VI zajistí členské státy, aby administrativní a kontrolní postupy uplatňované pro tyto režimy byly slučitelné s integrovaným systémem, pokud jde o tyto záležitosti:

a) počítačová databáze;

b) systémy identifikace zemědělských pozemků;

c) administrativní kontroly.

Za tímto účelem musí být databáze, systémy a kontroly uvedení v písmenech a), b) a c) tohoto pododstavce nastaveny tak, aby mohly fungovat společně nebo aby umožňovaly bezproblémovou a bezkonfliktní vzájemnou výměnu údajů.

2. Za účelem použití jiných režimů podpory Společenství nebo vnitrostátních režimů podpory, než jsou režimy uvedené v příloze VI, mohou členské státy do svých administrativních a kontrolních postupů začlenit jednu nebo více složek integrovaného systému.

Článek 27

Informace a kontrola

1. Komise je pravidelně informována o uplatňování integrovaného systému.

Organizuje k tomu výměny názorů s členskými státy.

2. Zplnomocnění zástupci jmenovaní Komisí mohou poté, co o tom ve vhodnou dobu uvědomí příslušné orgány a v souladu s článkem 37 nařízení (ES) č. 1290/2005, provádět:

a) jakékoli posouzení nebo kontrolu týkající se opatření přijatých k vytvoření a zavedení integrovaného systému;

b) kontroly ve specializovaných agenturách a podnicích uvedených v čl. 20 odst. 3.

3. Aniž je dotčena odpovědnost členských států za zavedení a používání integrovaného systému, může Komise využít služeb specializovaných osob nebo organizací, aby napomohla zavedení, sledování a využívání integrovaného systému, zejména s cílem poskytnout technické rady příslušným orgánům členských států na jejich žádost.







KAPITOLA 5

Ostatní obecná ustanovení

Článek 28

Minimální požadavky na obdržení přímých plateb

1. Od roku 2010 neposkytnou členské státy zemědělci přímé platby v jednom z těchto případů:

a) pokud celková částka přímých plateb, o kterou bylo zažádáno nebo která má být poskytnuta před uplatněním snížení a vyloučení podle článků 21 a 23 v daném kalendářním roce, je nižší než 100 EUR; nebo

b) pokud plocha zemědělského podniku, na kterou lze poskytnout podporu, u níž bylo zažádáno o přímé platby nebo u níž mají být přímé platby poskytnuty před uplatněním snížení a vyloučení podle článku 21, je nižší než jeden hektar.

Členské státy mohou upravit prahové hodnoty uvedené v prvním pododstavci písm. a) a b) tohoto odstavce v rámci hranic stanovených v příloze VII, aby se zohlednila struktura jejich zemědělské ekonomiky.

Na zemědělce se zvláštními nároky podle čl. 44 odst. 1 se vztahuje podmínka podle prvního pododstavce písm. a) tohoto odstavce.

Příslušné členské státy mohou rozhodnout, že tento odstavec nepoužijí ve francouzských zámořských departamentech, na Azorách a Madeiře a na Kanárských ostrovech a ostrovech v Egejském moři.

Pokud se vyplacená částka sníží v důsledku postupného zavádění přímých plateb podle článku 121 tohoto nařízení, bodu K přílohy VII nařízení (ES) č. 1782/2003 nebo bodu C přílohy IX tohoto nařízení, částka, o kterou bylo zažádáno nebo která má být poskytnuta, se vypočítá na základě konečné částky podpory, kterou má zemědělec obdržet.

2. Členské státy mohou od roku 2010 stanovit vhodná objektivní a nediskriminační kritéria pro zajištění toho, že se přímé platby neposkytnou fyzické nebo právnické osobě:

a) jejíž zemědělské činnosti tvoří pouze nepatrnou část jejích celkových hospodářských činností; nebo

b) jejíž hlavním obchodním nebo podnikatelským cílem není zemědělská činnost.

3. Platební nároky neopravňující k platbám během dvou po sobě následujících let v důsledku uplatnění odstavců 1 a 2 se převedou do vnitrostátní rezervy.

Článek 29

Platební podmínky

1. Nestanoví-li toto nařízení jinak, jsou platby v rámci režimů podpor uvedených v příloze I vyplaceny příjemcům v plné výši.

2. Platby se provádějí nejvýše ve dvou splátkách za rok během období, které začíná dne 1. prosince a končí dne 30. června následujícího kalendářního roku.

3. Platby v rámci režimů podpor uvedených v příloze I se neuskuteční, dokud nebude dokončeno ověření podmínek požadovaných pro poskytnutí podpory, které podle článku 20 provádí členský stát.

4. Odchylně od odstavce 2 tohoto článku může Komise postupem podle čl. 141 odst. 2:

a) stanovit zálohy;

b) oprávnit členské státy, aby s ohledem na stav rozpočtu vyplatily před 1. prosincem zálohy v regionech, kde zemědělci z důvodu mimořádných podmínek čelí vážným finančním obtížím:

i) až do výše 50 % plateb,

nebo

ii) až do výše 80 % plateb, pokud již byly zálohy stanoveny.

▼M13

5. Odchylně od odstavce 2 mohou členské státy vyplácet od 16. října 2014 zemědělcům zálohy ve výši až 50 % přímých plateb v rámci režimů podpor uvedených v příloze I, pokud jde o žádosti podané v roce 2014. U plateb na hovězí a telecí maso stanovených v hlavě IV kapitole 1 oddílu 11 mohou členské státy uvedený procentní podíl zvýšit až na 80 %.

▼B

Článek 30

Doložka o obcházení

Aniž jsou dotčena jakákoli zvláštní ustanovení v jednotlivých režimech podpory, nebude žádná platba vyplacena příjemcům, u nichž je zjištěno, že uměle vytvořili podmínky požadované pro poskytnutí takových plateb s cílem získat výhodu, která není v souladu s cíli dotyčného režimu podpory.

Článek 31

Vyšší moc nebo mimořádné okolnosti

Pro účely tohoto nařízení jsou vyšší moc nebo mimořádné okolnosti uznány příslušným orgánem v případech, jako je:

a) úmrtí zemědělce;

b) dlouhodobá pracovní neschopnost zemědělce;

c) vážná přírodní katastrofa významně zasahující zemědělskou půdu zemědělského podniku;

d) náhodné zničení budov zemědělského podniku určených k chovu zvířat;

e) epizootie postihující část nebo všechna hospodářská zvířata zemědělce.

Článek 32

Přezkum

Režimy podpor uvedené v příloze I se uplatňují, aniž je dotčen případný přezkum, který se provádí kdykoli s ohledem na hospodářský vývoj a stav rozpočtu.







HLAVA III

REŽIM JEDNOTNÉ PLATBY







KAPITOLA 1

Obecné provádění

Článek 33

Platební nároky

1. Podpora v rámci režimu jednotné platby se zemědělcům poskytne, pokud:

a) jsou držiteli platebních nároků, které získali v souladu s nařízením (ES) č. 1782/2003;

b) získají platební nároky podle tohoto nařízení:

i) převodem,

ii) z vnitrostátní rezervy,

iii) podle přílohy IX,

▼A1

iv) podle čl. 47 odst. 2, článků 57a a 59, čl. 64 odst. 2 třetího pododstavce, článku 65 a čl. 68 odst. 4 písm. c).

▼B

2. Pro účely čl. 47 odst. 2, čl. 57 odst. 6, čl. 64 odst. 2 a článku 65 se má za to, že zemědělec je držitelem platebních nároků, pokud platební nároky byly tomuto zemědělci přiznány nebo na něj byly trvale převedeny.

3. Na platební nároky při vynětí půdy z produkce stanovené v souladu s čl. 53 odst. 2, čl. 63 odst. 2 a článku 71j nařízení (ES) č. 1782/2003 se nevztahuje předchozí povinné vyjímání půdy z produkce.

Článek 34

Aktivace platebních nároků na hektar, na který lze poskytnout podporu

1. Podpora v rámci režimu jednotné platby se poskytne zemědělcům po aktivaci platebních nároků na hektar, na který lze poskytnout podporu. Aktivované platební nároky opravňují k vyplacení stanovených částek.

2. Pro účely této hlavy se „hektarem, na který lze poskytnout podporu“ rozumí:

a) jakákoli zemědělská plocha zemědělského podniku, jakož i jakákoli plocha osázená rychle rostoucími dřevinami pěstovanými ve výmladkových plantážích (kód KN ex 0602 90 41 ), která je využívána k zemědělské činnosti, nebo, pokud je plocha využívána rovněž k nezemědělské činnosti, která je převážně využívána k zemědělské činnosti, a

b) jakákoli plocha, která opravňovala k poskytování plateb v rámci režimu jednotné platby nebo režimu jednotné platby na plochu v roce 2008, a která

i) již nesplňuje definici „plochy, na kterou lze poskytnout podporu“ v důsledku provedení směrnice Rady 79/409/EHS ze dne 2. dubna 1979 o ochraně volně žijících ptáků ( 4 ) a směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin ( 5 ) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky ( 6 ) nebo

ii) je po dobu trvání příslušného závazku jednotlivého zemědělce zalesněná podle článku 31 nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOF) ( 7 ) nebo článku 43 nařízení (ES) č. 1698/2005; nebo podle vnitrostátního režimu, jehož podmínky jsou v souladu s čl. 43 odst. 1, 2 a 3 uvedeného nařízení, nebo

iii) je po dobu trvání příslušného závazku jednotlivého zemědělce plochou vyňatou z produkce podle článků 22, 23 a 24 nařízení (ES) č. 1257/1999 nebo článku 39 nařízení (ES) č. 1698/2005.

Komise stanoví postupem podle čl. 141 odst. 2 prováděcí pravidla ohledně využívání hektarů, na které lze poskytnout podporu, k nezemědělské činnosti.

S výjimkou případů vyšší moci nebo mimořádných okolností musí hektary splňovat podmínku pro poskytnutí podpory v průběhu celého kalendářního roku.

Článek 35

Ohlášení hektarů, na které lze poskytnout podporu

1. Zemědělec ohlásí pozemky odpovídající ploše hektarů, na které lze poskytnout podporu a k nimž se váže platební nárok. S výjimkou případu vyšší moci nebo mimořádných okolností musí zemědělec těmito pozemky disponovat ke dni stanovenému členským státem a toto datum nesmí být pozdější než datum stanovené v uvedeném členském státě pro změnu žádosti o podporu.

2. Členské státy mohou v řádně odůvodněných případech oprávnit zemědělce k úpravě jeho ohlášení pod podmínkou, že dodrží počet hektarů odpovídající jeho platebním nárokům a podmínky stanovené pro poskytnutí jednotné platby na dotyčnou plochu.

Článek 36

Úprava platebních nároků

Platební nároky na hektar se neupravují, není-li v tomto nařízení stanoveno jinak.

Komise stanoví postupem podle čl. 141 odst. 2 prováděcí pravidla k úpravám platebních nároků od roku 2010, zejména v případě částí nároků.

Článek 37

Kumulace podpor

Plocha, odpovídající počtu hektarů, na něž lze poskytnout podporu, a na kterou byla podána žádost o jednotnou platbu, může být předmětem žádosti o jakoukoli jinou přímou platbu i o jakoukoli jinou podporu, na kterou se toto nařízení nevztahuje, není-li v tomto nařízení stanoveno jinak.

Článek 38

Využití půdy v případě odloženého začlenění odvětví ovoce a zeleniny

Pokud se členský stát rozhodl pro možnost podle čl. 51 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1782/2003 (dále jen „odložené začlenění“), nelze až do dne 31. prosince 2010 poskytnout podporu na pozemky v regionech dotčených rozhodnutím, jestliže jsou využívány pro:

a) produkci ovoce a zeleniny;

b) produkci konzumních brambor; nebo

c) školky.

V případě odloženého začlenění mohou členské státy rozhodnout, že povolí pěstování vedlejších plodin na hektarech, na něž lze poskytnout podporu, během období nejvýše tří měsíců, které začíná každý rok dne 15. srpna. Na žádost členského státu však může být toto datum postupem podle čl. 141 odst. 2 změněno pro regiony, v nichž se obiloviny z důvodů podnebných podmínek obvykle sklízejí dříve.

Článek 39

Využití půdy k produkci konopí

1. Na plochy využívané k produkci konopí lze poskytnout podporu pouze tehdy, pokud je obsah tetrahydrokanabinolu v použitých odrůdách nejvýše 0,2 %. Členské státy zřídí systém umožňující ověřit obsah tetrahydrokanabinolu v plodinách pěstovaných na nejméně 30 % ploch osázených konopím. Pokud však členský stát zavede systém předběžného schválení pro uvedené pěstování, činí toto minimum 20 %.

2. V souladu s postupem podle čl. 141 odst. 2 je poskytnutí platby závislé na použití certifikovaných osiv určitých odrůd.

▼M13

Článek 40

Vnitrostátní stropy

1. Pro každý členský stát a pro každý rok se celková hodnota všech přiznaných platebních nároků, vnitrostátní rezervy podle článku 41 a stropů stanovených podle čl. 51 odst. 2, čl. 69 odst. 3 a článku 72b rovná jeho vnitrostátnímu stropu stanovenému v příloze VIII.

2. Členský stát v případě potřeby použije lineární snížení nebo zvýšení hodnoty všech platebních nároků, nebo částky vnitrostátní rezervy podle článku 41, nebo obou, aby zajistil dodržování svého vnitrostátního stropu stanoveného v příloze VIII.

Členské státy, které se rozhodnou neuplatňovat hlavu III kapitolu 5a tohoto nařízení a nevyužít možnosti stanovené v čl. 136a odst. 1, mohou rozhodnout, že s cílem dosáhnout nezbytného snížení hodnoty platebních nároků uvedených v prvním pododstavci nebudou snižovat platební nároky aktivované v roce 2013 zemědělcům, kteří v roce 2013 požádali o částku nižší než přímé platby stanovené dotčeným členským státem; uvedená částka nesmí být vyšší než 5 000 EUR.

3. Aniž je dotčen článek 26 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ( 8 ), částky přímých plateb, které mohou být poskytnuty v členském státě pro kalendářní rok 2014 podle článků 34, 52, 53, 68 a 72a tohoto nařízení a na podporu pro chovatele bource morušového podle článku 111 nařízení (ES) č. 1234/2007, nesmí být vyšší než stropy stanovené pro uvedený rok v příloze VIII tohoto nařízení, snížené o částky, které vyplývají z použití článku 136b tohoto nařízení na kalendářní rok 2014 podle přílohy VIIIa tohoto nařízení.

Je-li to nezbytné a v zájmu dodržení stropů stanovených v příloze VIII tohoto nařízení, snížených o částky, které vyplývají z použití článku 136b tohoto nařízení na kalendářní rok 2014 podle přílohy VIIIa tohoto nařízení, použijí členské státy lineární snížení částek přímých plateb pro kalendářní rok 2014.

▼B

Článek 41

Vnitrostátní rezerva

1. Každý členský stát spravuje vnitrostátní rezervu, která zahrnuje rozdíl mezi:

a) stropy stanovenými v příloze VIII tohoto nařízení; a

▼M13

b) celkovou hodnotou všech přiznaných platebních nároků a stropů stanovených podle čl. 51 odst. 2, čl. 69 odst. 3 a článku 72b tohoto nařízení.

▼B

2. Členské státy mohou použít vnitrostátní rezervu, aby přednostně přiznaly platební nároky zemědělcům, kteří zahajují zemědělskou činnost, přičemž toto přiznání proběhne podle objektivních kritérií a takovým způsobem, aby bylo mezi zemědělci zajištěno rovné zacházení a zabránilo se narušení trhu a hospodářské soutěže.

3. Členské státy, které nepoužijí čl. 68 odst. 1 písm. c), mohou použít vnitrostátní rezervu ke stanovení platebních nároků pro zemědělce v oblastech podléhajících programům restrukturalizace a rozvoje týkajících se té či oné formy veřejné intervence, s cílem zabránit tomu, aby zemědělská půda byla opuštěna, a vynahradit zemědělcům zvláštní nevýhody uvedených oblastí, přičemž toto stanovení proběhne podle objektivních kritérií a takovým způsobem, aby bylo zajištěno rovné zacházení mezi zemědělci a zabránilo se narušení trhu a hospodářské soutěže.

4. Členské státy použijí vnitrostátní rezervu k přiznání platebních nároků pro zemědělce, kteří se nacházejí ve zvláštní situaci určené Komisí postupem podle čl. 141 odst. 2, přičemž toto přiznání proběhne podle objektivních kritérií a takovým způsobem, aby bylo zajištěno rovné zacházení mezi zemědělci a zabránilo se narušení trhu a hospodářské soutěže.

5. Při použití tohoto článku mohou členské státy zvýšit jednotkovou hodnotu a počet platebních nároků přiznaných zemědělcům.

▼M3

6. Při použití článků 59 nebo 63 může členský stát stanovit na základě objektivních kritérií a takovým způsobem, aby bylo zajištěno rovné zacházení mezi zemědělci a zabránilo se narušení trhu a hospodářské soutěže, že v případě prodeje, nebo postoupení či skončení pronájmu zemědělského podniku v celém či částečném rozsahu, nebo práv na prémie, se určitá část nebo všechny platební nároky nebo určitá část nebo veškerá zvýšení hodnoty platebních nároků, jež by byly dotyčnému zemědělci přiděleny, převedou do vnitrostátní rezervy, pokud by přidělení nebo zvýšení vedly k neočekávaným ziskům tohoto zemědělce. Tato kritéria musí zahrnovat alespoň:

a) minimální dobu trvání pronájmu;

b) dobu, kdy lze předpokládat, že prodej nebo postoupení nebo skončení pronájmu může vést k neočekávaným ziskům. Tato doba začíná běžet nejdříve v den, kdy začíná příslušné referenční období pro oddělení podpory od produkce, a končí nejpozději v den, kdy byl dotyčný zemědělec seznámen s oddělením podpory od produkce a příslušnými podmínkami;

c) poměrnou část obdržené platby, která se převede do vnitrostátní rezervy.

▼B

Článek 42

Nevyužité platební nároky

Platební nárok, který nebude aktivován v souladu s článkem 34 po dobu dvou let, se začlení do vnitrostátní rezervy, s výjimkou případů vyšší moci nebo mimořádných okolností. Pokud však jde o rok 2009, platební nároky, které nebyly aktivovány během dvouletého období 2007 až 2008, se do vnitrostátní rezervy nezačlení v případě, že byly aktivovány v roce 2006, a pokud jde o rok 2010, platební nároky, které nebyly aktivovány během dvouletého období 2008 až 2009, se do vnitrostátní rezervy nezačlení v případě, že byly aktivovány v roce 2007.

Článek 43

Převod platebních nároků

1. Platební nároky mohou být převáděny pouze na zemědělce ze stejného členského státu, kromě případu převodu dědictví nebo předpokládaného dědictví.

I v případě dědictví nebo předpokládaného dědictví se však mohou platební nároky využít pouze v členském státě, kde byly stanoveny.

Členský stát může rozhodnout, že se platební nároky mohou převést nebo využít pouze v rámci jednoho a téhož regionu.

2. Převody platebních nároků se mohou provádět prodejem nebo jakýmkoli jiným konečným převodem s půdou nebo bez půdy. Naopak pronájem nebo jakákoli podobná transakce jsou povoleny pod podmínkou, že převod platebních nároků je provázen převodem odpovídajícího počtu hektarů, na něž lze poskytnout podporu.

3. Pokud jsou platební nároky prodávány s půdou nebo bez půdy, mohou členské státy v souladu s obecnými zásadami práva Společenství rozhodnout, že se část prodaných platebních nároků navrátí do vnitrostátní rezervy nebo že se jejich jednotková hodnota sníží ve prospěch vnitrostátní rezervy podle kritérií, která určí Komise postupem podle čl. 141 odst. 2.

Článek 44

Podmínky týkající se zvláštních nároků

1. Není-li v tomto nařízení stanoveno jinak, vztahují se na platební nároky stanovené podle oddílu 2 kapitoly 3 hlavy III a článku 71m nařízení (ES) č. 1782/2003 jakož i článku 60 a čl. 65 čtvrtého pododstavce tohoto nařízení (dále jen „zvláštní nároky“) podmínky stanovené v odstavcích 2 a 3 tohoto článku.

2. Odchylně od čl. 34 odst. 1 dovolí členský stát zemědělci se zvláštními nároky odchýlit se od požadavku aktivovat své platební nároky na odpovídající počet hektarů, na něž lze poskytnout podporu, za předpokladu, že zachová alespoň:

a) 50 % zemědělské činnosti vykonávané v referenčním období uvedeném v nařízení (ES) č. 1782/2003 vyjádřené ve velkých dobytčích jednotkách; nebo

b) v případě zvláštních nároků stanovených podle článku 60, 50 % zemědělské činnosti vykonávané před přechodem k režimu jednotné platby vyjádřené ve velkých dobytčích jednotkách; nebo

c) v případě článku 65, 50 % zemědělské činnosti vykonávané během uplatňování článků 67 a 68 nařízení (ES) č. 1782/2003 vyjádřené ve velkých dobytčích jednotkách.

Pokud však byly zemědělci přiznány zvláštní nároky jak podle nařízení (ES) č. 1782/2003, tak i podle tohoto nařízení, zachová alespoň 50 % nejvyšší úrovně činnosti uvedené v prvním pododstavci.

Podmínka uvedená v prvním pododstavci se nevztahuje na Maltu.

3. V případě převodu zvláštních nároků v letech 2009, 2010 a 2011 může nabyvatel využít odchylky uvedené v odstavci 2, pouze pokud byly převedeny všechny zvláštní nároky. Od roku 2012 nemůže nabyvatel této odchylky využít, s výjimkou případu dědictví nebo předpokládaného dědictví.

První pododstavec se nevztahuje na Maltu.

Článek 45

Revize platebních nároků

1. V řádně odůvodněných případech mohou členské státy, které zavedly režim jednotné platby, v souladu s kapitolami 1 až 4 hlavy III nařízení (ES) č. 1782/2003 a v souladu s obecnými zásadami práva Společenství rozhodnout, že v roce 2010 nebo po něm přejdou ke sbližování hodnot platebních nároků.

Má-li se rozhodnutí použít od roku 2010, přijme se do 1. srpna 2009. V ostatních případech se přijme do 1. srpna 2010.

2. Pro účely odst. 1 prvního pododstavce mohou platební nároky podléhat každoročním postupným úpravám v souladu s objektivními a nediskriminačními kritérii. Pokud taková úprava vede ke snížení hodnoty platebních nároků, učiní se prostřednictvím alespoň tří předem stanovených ročních kroků.

V žádném z těchto ročních kroků uvedených v prvním pododstavci nepřekročí snížení hodnoty jakéhokoli platebního nároku 50 % rozdílu mezi jeho počáteční a konečnou hodnotou. Pokud je snížení hodnoty menší než 10 % počáteční hodnoty, mohou členské státy použít méně než tři kroky.

3. Členské státy mohou rozhodnout, že použijí tento článek:

a) na vhodné zeměpisné úrovni, která se stanoví podle objektivních a nediskriminačních kritérií, jakými jsou jejich institucionální nebo správní struktura nebo zemědělský potenciál. nebo

b) v případě uplatnění čl. 46 odst. 4 v regionu určeném v souladu s čl. 46 odst. 2.







KAPITOLA 2

Regionální a částečné provádění







Oddíl 1

Regionální provádění

Článek 46

Přidělení vnitrostátního stropu uvedeného v článku 40 na regionální úrovni

1. Členský stát, který zavedl režim jednotné platby v souladu s kapitolami 1 až 4 hlavy III nařízení (ES) č. 1782/2003, může rozhodnout, že za podmínek stanovených v tomto oddíle použije režim jednotné platby na regionální úrovni v roce 2010 nebo po něm.

Má-li se toto rozhodnutí použít od roku 2010, musí být přijato do 1. srpna 2009. V ostatních případech se přijme do 1. srpna 2010.

2. Členské státy určí regiony podle objektivních a nediskriminačních kritérií, jakými jsou jejich institucionální a správní struktura a regionální zemědělský potenciál.

Členské státy mohou za jediný region považovat celé své území.

3. Členské státy rozdělí vnitrostátní strop uvedený v článku 40 mezi regiony podle objektivních a nediskriminačních kritérií. Mohou rozhodnout o podrobení těchto regionálních stropů postupným ročním úpravám v souladu s maximálně třemi předem stanovenými ročními kroky a objektivními a nediskriminačními kritérii, jako jsou zemědělský potenciál a environmentální kritéria.

4. Pokud se členský stát uplatňující odstavce 1, 2 a 3 tohoto článku rozhodne nepoužít článek 47, upraví hodnotu platebních nároků v každém ze svých regionů do míry nezbytně nutné pro respektování platných regionálních stropů. Za tímto účelem jsou platební nároky předmětem lineárních snížení nebo zvýšení jejich hodnoty. Celkové snížení hodnoty platebních nároků podle tohoto odstavce je omezeno do 10 % jejich původní hodnoty.

5. Pokud se členský stát rozhodne uplatňovat článek 45 i tento článek, jsou snížení hodnoty platebních nároků uvedená v odstavci 4 tohoto článku zohledněna při výpočtu mezních hodnot stanovených v čl. 45 odst. 2 druhém pododstavci.

Článek 47

Regionalizace režimu jednotné platby

1. V řádně odůvodněných případech mohou členské státy rozdělit maximálně 50 % regionálního stropu stanoveného v souladu s článkem 46 mezi všechny zemědělce, jejichž zemědělské podniky jsou umístěny v dotyčném regionu, včetně zemědělců, kteří nejsou držiteli platebních nároků.

2. Zemědělci obdrží platební nároky, jejichž jednotková hodnota se vypočítá vydělením odpovídající části regionálního stropu stanoveného v souladu s článkem 46 počtem hektarů, na něž lze poskytnout podporu, stanovených na regionální úrovni.

Hodnota těchto platebních nároků se zvýší v případech, kdy před použitím tohoto článku je zemědělec držitelem platebních nároků. Za tím účelem se regionální jednotková hodnota každého z platebních nároků zemědělce zvýší o částku vypočtenou na základě celkové hodnoty platebních nároků, které zemědělec držel k datu stanovenému dotčeným členským státem. Tato zvýšení se vypočítají v rámci zbývající části regionálního stropu po použití odstavce 1 tohoto článku.

3. Počet platebních nároků na zemědělce se musí rovnat počtu hektarů, které zemědělec ohlásí v roce použití režimu jednotné platby na regionální úrovni podle čl. 46 odst. 1 v souladu s čl. 34 odst. 2, s výjimkou případu vyšší moci nebo mimořádných okolností.

4. Platební nároky, které zemědělci nedrželi před rozdělením podle odstavců 1 a 2, se zrušují a nahrazují novými nároky podle odstavce 3.

Článek 48

Revize platebních nároků

1. V řádně odůvodněných případech mohou členské státy, které uplatňují článek 47, v souladu s obecnými zásadami práva Společenství rozhodnout, že v roce následujícím po uplatnění režimu jednotné platby na regionální úrovni podle čl. 46 odst. 1 přejdou ke sbližování hodnot platebních nároků podle tohoto oddílu.

Má-li se toto rozhodnutí použít od roku 2010, musí být přijato do 1. srpna 2009. V ostatních případech se přijme do 1. srpna 2010.

Pro účely prvního pododstavce mohou být tyto platební nároky předmětem postupných ročních úprav podle objektivních a nediskriminačních kritérií. Pokud v důsledku úpravy dojde ke snížení hodnoty platebních nároků, provede se tato úprava prostřednictvím alespoň dvou předem stanovených ročních kroků.

2. V řádně odůvodněných případech mohou členské státy, které v souladu s oddílem 1 kapitoly 5 nebo s kapitolou 6 hlavy III nařízení (ES) č. 1782/2003 zavedly režim jednotné platby, v souladu s obecnými zásadami práva Společenství rozhodnout, že v roce 2010 nebo po něm přejdou ke sbližování hodnot platebních nároků.

Má-li se toto rozhodnutí použít od roku 2010, přijme se do 1. srpna 2009. V ostatních případech se přijme do 1. srpna 2010.

Pro účely prvního pododstavce jsou tyto platební nároky předmětem postupných ročních úprav podle objektivních a nediskriminačních kritérií. Pokud v důsledku úpravy dojde ke snížení hodnoty platebních nároků, provede se tato úprava prostřednictvím alespoň tří předem stanovených ročních kroků

První pododstavec se použije, aniž jsou dotčena rozhodnutí přijatá členskými státy na základě čl. 63 odst. 3 nařízení (ES) č. 1782/2003. Dotyčné členské státy se mohou odchýlit od minimálního počtu kroků stanovených v prvním pododstavci a od limitů stanovených v odstavci 3 tohoto článku.

3. V žádném z těchto ročních kroků uvedených v odstavcích 1 a 2 nepřekročí snížení hodnoty jakéhokoli platebního nároku 50 % rozdílu mezi svou počáteční a konečnou hodnotou. Pokud je snížení hodnoty nižší než 10 % počáteční hodnoty, mohou členské státy použít méně než tři kroky.

4. Členské státy mohou rozhodnout, že použijí odstavce 1, 2 a 3 na vhodné zeměpisné úrovni, která se stanoví podle objektivních a nediskriminačních kritérií, jakými jsou jejich institucionální nebo správní struktura nebo zemědělský potenciál.

Článek 49

Travní porosty

Při použití článku 47 mohou členské státy v mezích regionálního stropu stanoveného podle článku 46 nebo jeho části na základě objektivních a nediskriminačních kritérií stanovit různé jednotkové hodnoty platebních nároků, které mají být přiznány zemědělcům podle čl. 47 odst. 1:

a) pro hektary travních porostů ke dni stanovenému pro podání žádostí o podporu na plochu pro rok 2008 a pro jakýkoli jiný hektar, na který lze poskytnout podporu; nebo

b) pro hektary stálých pastvin ke dni stanovenému pro podání žádostí o podporu na plochu pro rok 2008 a pro jakýkoli jiný hektar, na který lze poskytnout podporu.

Článek 50

Podmínky týkající se platebních nároků stanovených podle tohoto oddílu

1. Platební nároky stanovené v souladu s tímto oddílem, s oddílem 1 kapitoly 5 nebo s kapitolou 6 hlavy III nařízení (ES) č. 1782/2003 se mohou převést nebo využít ve stejném regionu nebo mezi regiony pouze tehdy, je-li hodnota platebních nároků na hektar stejná.

2. Nestanoví-li tento oddíl jinak, použijí se ostatní ustanovení této hlavy.







Oddíl 2

Částečné provádění

Článek 51

Obecná ustanovení

1. Členské státy, které podle oddílu 2 kapitoly 5 hlavy III nařízení (ES) č. 1782/2003 poskytly platby v odvětví skopového a kozího masa nebo platby na hovězí a telecí maso, mohou do 1. srpna 2009 rozhodnout, že budou tyto platby podle podmínek stanovených v tomto oddíle nadále poskytovat. Mohou rovněž rozhodnout, že část složky jejich vnitrostátních stropů, která má být použita na poskytování těchto plateb, bude stanovena na nižší úrovni, než jak bylo rozhodnuto podle čl. 64 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003. Nepřijme-li členský stát toto rozhodnutí, budou platby od roku 2010 v souladu s článkem 66 tohoto nařízení začleněny do režimu jednotné platby.

V případě plateb na hovězí a telecí maso podle čl. 53 odst. 2 tohoto nařízení mohou členské státy rovněž do 1. srpna 2010 rozhodnout, že tyto platby neposkytnou, a od roku 2011 je v souladu s článkem 66 tohoto nařízení začlenit do režimu jednotné platby.

Pokud členský stát vyloučil všechny platby na ovoce a zeleninu nebo část těchto plateb z režimu jednotné platby podle článku 68b nařízení (ES) č. 1782/2003, může:

a) od roku 2010 poskytovat platby na ovoce a zeleninu za podmínek stanovených v tomto oddíle a v souladu s rozhodnutím přijatými na základě čl. 68b odst. 1 a 2 nebo čl. 143bc odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1782/2003; nebo

b) do 1. srpna 2009 rozhodnout o začlenění plateb pro ovoce a zeleninu vyloučených z režimu jednotné platby podle článku 68b nařízení (ES) č. 1782/2003 do režimu jednotné platby v souladu s článkem 66 tohoto nařízení; nebo

c) do 1. srpna 2009 rozhodnout o poskytnutí přechodné platby na ovoce a zeleninu za podmínek stanovených v tomto oddíle a na nižší úrovni, než je úroveň, o níž bylo rozhodnuto při použití článku 68b nařízení (ES) č. 1782/2003.

Nové členské státy, které používaly režim jednotné platby na plochu, mohou při zavádění režimu jednotné platby rozhodnout, že poskytnou platby uvedené v prvním odstavci podle podmínek stanovených v tomto oddíle. V případě přechodné platby na ovoce a zeleninu nepoužijí nové členské státy, které nepoužily článek 143bc nařízení (ES) č. 1782/2003, článek 54 tohoto nařízení. Pokud jde o přechodnou platbu na ovoce a zeleninu, nové členské státy dále případně zohlední čl. 128 odst. 3 tohoto nařízení.

▼M3

Členské státy, které využily možnosti stanovené v oddílu 2 kapitoly 5 hlavy III nařízení (ES) č. 1782/2003 ohledně použití režimu jednotné platby na regionální úrovni, mohou na téže regionální úrovni použít první a druhý pododstavec.

▼A1

Chorvatsko může rozhodnout, že využije možností stanovených v článku 52 a v čl. 53 odst. 1 tohoto nařízení. Toto rozhodnutí se oznámí Komisi do 15. července 2013.

▼B

2. Komise na základě volby každého členského státu stanoví postupem podle čl. 141 odst. 2 strop pro každou z přímých plateb uvedených v článcích 52, 53 a 54.

Tento strop se rovná složce každého typu přímé platby ve vnitrostátních stropech uvedených v článku 40, vynásobené procenty snížení uplatněnými členskými státy v souladu s články 52, 53 a 54.

▼A1

Odchylně od druhého pododstavce se v případě Chorvatska tento strop stanoví na základě vnitrostátních stropů uvedených v čl. 104 odst. 4, pokud jde o platby na skopové a kozí maso uvedené v článku 52, a v čl. 112 odst. 5, pokud jde o platby na hovězí a telecí maso uvedené v článku 53, a to s ohledem na plán zavádění přímých plateb uvedený v článku 121.

▼M13

Pro rok 2014 jsou stropy pro přímé platby uvedené v článcích 52 a 53 totožné se stropy stanovenými pro rok 2013, vynásobené koeficientem, který se pro každý dotčený členský stát vypočte vydělením vnitrostátního stropu pro rok 2014 stanoveného v příloze VIII vnitrostátním stropem pro rok 2013. Toto vynásobení se vztahuje pouze na ty členské státy, pro něž je vnitrostátní strop stanovený v příloze VIII pro rok 2014 nižší než vnitrostátní strop pro rok 2013.

▼M3

3. Každý členský stát, jenž využije možnosti stanovené v odst. 1 pátém pododstavci, poskytne Komisi do 1. prosince 2009 tyto informace:

a) přehled rozdělení částek stanovených pro dotyčné nebo dotyčná opatření na roky 2010 až 2012 podle objektivních kritérií, a to v rozčlenění podle regionů;

b) statistické a jiné podkladové údaje používané ke stanovení částek uvedených v písmeni a).

Členské státy vyhoví jakékoli případné žádosti Komise o další objasnění poskytnutých informací do jednoho měsíce.

Komise použije částky uvedené v písm. a) prvního pododstavce tohoto odstavce jako základ pro stanovení stropu dotčených členských států pro každou z přímých plateb uvedených v článcích 52 a 53, jak stanoví odstavec 2 tohoto článku.

▼B

Článek 52

Platby na skopové a kozí maso

Členské státy mohou zadržet až 50 % složky vnitrostátních stropů uvedených v článku 40 tohoto nařízení, která odpovídá platbám v odvětvích skopového a kozího masa uvedeným v příloze VI nařízení (ES) č. 1782/2003. V tomto případě vyplácejí zemědělcům dodatečnou platbu na ročním základě.

▼A1

Odchylně od prvního pododstavce může Chorvatsko zadržet až 50 % částky vyplývající ze stropu uvedeného v čl. 51 odst. 2 třetím pododstavci tohoto nařízení, aby mohlo na ročním základě vyplácet zemědělcům dodatečnou platbu.

▼B

Dodatečná platba se poskytuje zemědělcům, kteří chovají ovce a kozy, za podmínek stanovených v oddíle 10 kapitoly 1 hlavy IV tohoto nařízení a v rámci stropu stanoveného podle čl. 51 odst. 2 tohoto nařízení.

Článek 53

Platby na hovězí a telecí maso

1. Členské státy, které použily čl. 68 odst. 2 písm. a) bod i) nařízení (ES) č. 1782/2003 a nové členské státy, které použily režim jednotné platby na plochu, mohou zadržet část složky nebo celou složku vnitrostátních stropů uvedených v článku 40 tohoto nařízení, která odpovídá prémii na krávu bez tržní produkce mléka uvedené v příloze VI nařízení (ES) č. 1782/2003. V těchto případech vyplácejí zemědělcům dodatečnou platbu na ročním základě.

▼A1

Odchylně od prvního pododstavce může Chorvatsko zadržet celou částku vyplývající ze stropu uvedeného v čl. 51 odst. 2 třetím pododstavci tohoto nařízení nebo její část, aby mohlo na ročním základě vyplácet zemědělcům dodatečnou platbu.

▼B

Dodatečná platba se poskytuje pro zachování stáda krav bez tržní produkce mléka za podmínek stanovených v oddíle 11 kapitoly 1 hlavy IV tohoto nařízení a v rámci stropu stanoveného podle čl. 51 odst. 2 tohoto nařízení.

2. V letech 2010 a 2011 mohou členské státy, které použily čl. 68 odst. 1, čl. 68 odst. 2 písm. a) bod ii) nebo čl. 68 odst. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 1782/2003, a nové členské státy, které použily režim jednotné platby na plochu, zadržet část složky nebo celou složku vnitrostátních stropů uvedených v článku 40 tohoto nařízení, která odpovídá porážkové prémii na telata, porážkové prémii na skot jiný, než jsou telata, nebo zvláštní prémii na chov skotu samčího pohlaví. V těchto případech vyplácejí zemědělcům dodatečnou platbu. Dodatečné platby se poskytnou na porážku telat, na porážku skotu jiného, než jsou telata, a na chov skotu samčího pohlaví za podmínek stanovených v oddíle 11 kapitoly 1 hlavy IV tohoto nařízení a v rámci stropu stanoveného v souladu s čl. 51 odst. 2 tohoto nařízení.

Článek 54

Přechodné platby na ovoce a zeleninu

1. Členské státy mohou do 31. prosince 2011 zadržet až 50 % složek vnitrostátních stropů uvedených v článku 40, které odpovídají podpoře pro produkci rajčat.

V tomto případě a v mezích stropu stanoveného v souladu s čl. 51 odst. 2 vyplatí dotyčný členský stát zemědělcům dodatečnou platbu na ročním základě.

Dodatečná platba se poskytuje zemědělcům, kteří produkují rajčata za podmínek stanovených v oddílu 8 kapitoly 1 hlavy IV tohoto nařízení.

2. Členské státy mohou zadržet:

a) do 31. prosince 2010 až 100 % složky vnitrostátních stropů podle článku 40 tohoto nařízení odpovídající podpoře pro produkci ovoce a zeleniny, kromě jednoletých plodin uvedených v třetím pododstavci, které jsou dodávány ke zpracování a na něž lze poskytnout podporu v rámci režimů podpor stanovených v nařízeních (ES) č. 2201/96 a (ES) č. 2202/96; a

b) od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2012 až 75 % složky vnitrostátních stropů podle článku 40 tohoto nařízení odpovídající podpoře pro produkci ovoce a zeleniny, kromě jednoletých plodin uvedených v třetím pododstavci tohoto odstavce, které jsou dodávány ke zpracování a na něž lze poskytnout podporu v rámci režimů podpor stanovených v nařízení Rady (ES) č. 2201/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhů s produkty zpracovanými z ovoce a zeleniny ( 9 ) a nařízení Rady (ES) č. 2202/96 ze dne 28. října 1996, kterým se stanoví režim podpor Společenství pro producenty některých citrusových plodů ( 10 ).

V tomto případě a v rámci stropu stanoveného v souladu s čl. 51 odst. 2 tohoto nařízení vyplatí dotyčný členský stát zemědělcům dodatečnou platbu na ročním základě.

Dodatečná platba se poskytuje zemědělcům, kteří produkují jeden nebo více z následujících druhů ovoce a zeleniny, jak stanoví daný členský stát, za podmínek stanovených v oddíle 8 kapitoly 1 hlavy IV:

a) čerstvé fíky,

b) čerstvé citrusové plody,

c) stolní hrozny,

d) hrušky,

e) broskve a nektarinky a

f) švestky odrůdy „d'Ente“.

3. Složky vnitrostátních stropů podle odstavců 1 a 2 jsou stanoveny v příloze X.







KAPITOLA 3

▼A1

Provádění v nových členských státech, které používaly režim jednotné platby na plochu, a v Chorvatsku

▼B

Článek 55

▼A1

Zavedení režimu jednotné platby v členských státech, které používaly režim jednotné platby na plochu, a v Chorvatsku

1. Není-li v této kapitole stanoveno jinak, použije se tato hlava na nové členské státy, které používaly režim jednotné platby na plochu podle hlavy V kapitoly 2, a na Chorvatsko.

▼B

Článek 41 a oddíl 1 kapitoly 2 se nepoužijí.

2. Každý nový členský stát, který používal režim jednotné platby na plochu, přijme rozhodnutí uvedená v čl. 51 odst. 1 a čl. 69 odst. 1 do 1. srpna roku předcházejícího roku, ke kterému poprvé použije režim jednotné platby.

3. Každý nový členský stát, s výjimkou Bulharska a Rumunska, který používal režim jednotné platby na plochu, může stanovit, že kromě podmínek pro poskytování podpory stanovených v čl. 34 odst. 2 se „hektarem, na který lze poskytnout podporu,“ rozumí jakákoli zemědělská plocha zemědělského podniku, která byla k 30. červnu 2003 udržována v dobrém zemědělském stavu, bez ohledu na to, zda byla k tomuto dni využívána k produkci.

Článek 56

Žádost o podporu

1. Zemědělci zažádají o podporu v rámci režimu jednotné platby do určitého data, které stanoví nové členské státy, avšak nejpozději do 15. května.

2. S výjimkou případu vyšší moci nebo mimořádných okolností se platební nároky přiznají pouze těm zemědělcům, kteří požádali o režim jednotné platby do 15. května prvního roku uplatňování režimu jednotné platby

Článek 57

Vnitrostátní rezerva

1. Každý nový členský stát provede lineární procentní snížení svého vnitrostátního stropu uvedeného v článku 40 s cílem vytvořit vnitrostátní rezervu. ►A1 V případě Chorvatska toto snížení nepřesáhne 20 % ročního stropu uvedeného v tabulce 3 přílohy VIII. ◄

2. Nové členské státy použijí vnitrostátní rezervu k přiznání platebních nároků zemědělcům, kteří se ocitli ve zvláštní situaci, již Komise určí postupem uvedeným v čl. 141 odst. 2., a toto přiznání proběhne podle objektivních kritérií a tak, aby bylo zajištěno rovné zacházení se zemědělci a zabránilo se narušení trhu a hospodářské soutěže.

3. Během prvního roku používání režimu jednotné platby mohou nové členské státy použít vnitrostátní rezervu k přiznání platebních nároků zemědělcům v určitých odvětvích, kteří se ocitli ve zvláštní situaci v důsledku přechodu k režimu jednotné platby, a učiní tak podle objektivních kritérií a tak, aby bylo zajištěno rovné zacházení se zemědělci a zabránilo se narušení trhu a hospodářské soutěže. ►A1 Použití vnitrostátní rezervy v Chorvatsku podléhá schválení Komise prostřednictvím prováděcího aktu bez zapojení výboru uvedeného v článku 141. Komise zejména posoudí zavedení jakéhokoli vnitrostátního režimu přímých plateb platného přede dnem přistoupení a podmínky, za nichž byl uplatňován. Chorvatsko zašle žádost o schválení vnitrostátní rezervy Komisi do 15. července 2013. ◄

4. Nové členské státy mohou použít vnitrostátní rezervu k přiznání platebních nároků zemědělcům, kteří začali vykonávat zemědělskou činnost po 1. lednu prvního roku uplatňování režimu jednotné platby, a kteří neobdrželi v daném roce žádnou přímou platbu, a učiní tak podle objektivních kritérií a takovým způsobem, aby bylo zajištěno rovné zacházení mezi zemědělci a zabránilo se narušení trhu a hospodářské soutěže.

5. Nové členské státy, které nepoužijí čl. 68 odst. 1 písm. c), mohou použít vnitrostátní rezervu ke stanovení platebních nároků pro zemědělce v oblastech podléhajících programům restrukturalizace a rozvoje, které se týkají té či oné formy veřejné intervence, s cílem zabránit opouštění zemědělské půdy a vyrovnat zemědělcům zvláštní nevýhody, jimž jsou vystaveni v uvedených oblastech, a učiní tak podle objektivních kritérií a takovým způsobem, aby bylo zajištěno rovné zacházení mezi zemědělci a zabránilo se narušení trhu a hospodářské soutěže.

6. Pro účely odstavců 2 až 5 mohou členské státy zvýšit jednotkovou hodnotu platebních nároků, jejichž držitelem je dotyčný zemědělec, až do výše 5 000 EUR nebo mohou dotyčnému zemědělci přiznat nové platební nároky.

7. Nové členské státy provedou lineární snížení platebních nároků, pokud jejich vnitrostátní rezerva není dostačující k pokrytí případů uvedených v odstavcích 2, 3 a 4.

▼A1

Článek 57a

Zvláštní vnitrostátní rezerva na odminovanou půdu v Chorvatsku

1. Chorvatsko vytvoří zvláštní vnitrostátní rezervu na odminovanou půdu, jež se v období deseti let od přistoupení a v souladu s objektivními kritérii využije pro účely přiznání platebních nároků zemědělcům, jejichž půda byla odminována a bude opětovně využita pro zemědělskou činnost, přičemž musí být zajištěno rovné zacházení s jednotlivými zemědělci a zamezeno narušení trhu a hospodářské soutěže.

2. Půda způsobilá pro přiznání platebních nároků podle tohoto článku není způsobilá pro přiznání platebních nároků podle článků 59 a 61.

3. Hodnota platebních nároků stanovených podle tohoto článku nepřesáhne hodnotu platebních nároků stanovených podle článků 59 a 61.

4. Pro zvláštní vnitrostátní rezervu na odminovanou půdu se vyčlení nejvýše částka 9 600 000 EUR, jež podléhá plánu zavádění přímých plateb uvedenému v článku 121. Maximální částky za rok jsou následující:







(EUR 1 000 ) Chorvatsko 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021 2022 Maximální částka pro zvláštní vnitrostátní rezervu na odminovanou půdu 2 400 2 880 3 360 3 840 4 800 5 760 6 720 7 680 8 640 9 600

5. V prvním roce uplatňování režimu jednotné platby přiznává Chorvatsko zemědělcům platební nároky na základě odminované půdy ohlášené těmito zemědělci v žádostech o podporu podaných v uvedeném roce, jejíž opětovné využívání pro zemědělskou činnost započalo mezi 1. lednem 2005 a 31. prosincem 2012.

6. V letech 2013 až 2022 jsou zemědělcům platební nároky přiznávány na základě odminované půdy ohlášené těmito zemědělci v daném roce, pokud opětovné využívání této půdy pro zemědělskou činnost započalo v předcházejícím kalendářním roce a pokud to bylo oznámeno Komisi v souladu s odstavcem 9.

7. V zájmu zajištění řádného využití finančních prostředků Unie změní Komise postupem podle čl. 141 odst. 2 strop uvedený v tabulce 3 přílohy VIII tak, že jej doplní o částky ze zvláštní vnitrostátní rezervy na odminovanou půdu přiznané do 31. prosince 2022.

8. Veškerá půda ohlášená pro účely tohoto článku musí odpovídat definici hektaru, na který lze poskytnout podporu, stanovené v čl. 34 odst. 2.

9. Chorvatsko do 15. července 2013 oznámí Komisi rozlohu půdy, na kterou lze poskytnout podporu v souladu s odstavcem 5, přičemž uvede jak půdu, na kterou lze poskytnout podporu ve výši stanovené podle článku 59, tak půdu, na kterou lze poskytnout podporu ve výši stanovené podle článku 61. Toto oznámení musí zahrnovat rovněž informace o odpovídajícím rozpočtovém krytí a nevyužitých částkách. Od roku 2014 musí být Komisi do 31. ledna každého roku zasláno sdělení obsahující stejné informace za předcházející kalendářní rok, které uvádí rozlohy půdy opětovně využívané pro zemědělskou činnost a odpovídající rozpočtové krytí.

10. Veškerá zaminovaná a odminovaná půda, pro kterou mohou zemědělci získat platební nároky ze zvláštní vnitrostátní rezervy na odminovanou půdu, musí být do 31. prosince 2012 zanesena do integrovaného administrativního a kontrolního systému zavedeného v souladu s hlavou II kapitolou 4.

▼B

Článek 58

Regionální rozdělení vnitrostátních stropů uvedených v článku 40

1. Nové členské státy mohou použít režim jednotné platby na regionální úrovni.

2. Nové členské státy určí regiony podle objektivních a nediskriminačních kritérií.

3. Nový členský stát případně podle objektivních a nediskriminačních kritérií dále rozdělí mezi regiony částky vnitrostátního stropu podle článku 40 po snížení podle článku 57.

Článek 59

Stanovení platebních nároků

1. Zemědělci obdrží platební nároky, jejichž jednotková hodnota se vypočítá vydělením částky příslušného stropu uvedeného v článku 40 po snížení stanoveném v článku 57 počtem platebních nároků stanovených na vnitrostátní úrovni v souladu s odstavcem 2 tohoto článku.

2. S výjimkou případů vyšší moci nebo mimořádných okolností se počet platebních nároků na jednoho zemědělce rovná počtu hektarů, které zemědělec ohlásí v souladu s čl. 35 odst. 1 za první rok používání režimu jednotné platby.

3. S výjimkou případů vyšší moci nebo mimořádných okolností mohou nové členské státy odchylně od odstavce 2 rozhodnout, že počet platebních nároků na jednoho zemědělce se rovná ročnímu průměru všech hektarů, které v průběhu jednoho roku nebo více let reprezentativního období stanoveného členských státem, avšak nejpozději do roku 2008, založily nárok na jednotnou platbu na plochu.

Nicméně pokud zemědělec začal vykonávat zemědělskou činnost během reprezentativního období, vypočítá se průměrný počet hektarů na základě plateb poskytnutých v kalendářním roce nebo kalendářních letech, během nichž vykonával zemědělskou činnost.

▼A1

4. Komise přijme postupem podle čl. 141 odst. 2 pravidla pro první přiznání platebních nároků v Chorvatsku.

▼B

Článek 60

Zemědělci s hektary, na něž nelze poskytnout podporu

Zemědělci, který vykonává činnost v odvětví hovězího a telecího masa, mléka a mléčných výrobků nebo v odvětví skopového a kozího masa, a jenž má nárok na obdržení platebních nároků podle čl. 57 odst. 3 a článku 59, pro které v prvním roce provádění režimu jednotné platby nemá hektary, na něž lze poskytnout podporu, se přidělí zvláštní nároky podle článku 44 nepřesahující 5 000 EUR na nárok.

Článek 61

Travní porosty

Nové členské státy rovněž mohou podle objektivních a nediskriminačních kritérií stanovit v mezích regionálního stropu podle článku 58 nebo jeho části různé jednotkové hodnoty platebních nároků, které mají být přiznány zemědělcům podle čl. 59 odst. 1:

a) pro hektary travních porostů stanovené ke dni 30. června 2008 a pro jakýkoli jiný hektar, na který lze poskytnout podporu; nebo

b) pro hektary stálých pastvin stanovené ke dni 30. června 2008 a pro jakýkoli jiný hektar, na který lze poskytnout podporu.

▼A1

V případě Chorvatska se namísto dat uvedených v prvním pododstavci písm. a) a b) použije datum 30. června 2011.

▼B

Článek 62

Podmínky týkající se platebních nároků

1. Platební nároky přiznané podle této kapitoly se mohou převést ve stejném regionu nebo mezi regiony pouze tehdy, jsou-li v nich nároky na hektar stejné.

2. Nové členské státy mohou v souladu s obecnou zásadou práva Společenství rozhodnout, že sblíží hodnoty platebních nároků stanovených podle této kapitoly. Toto rozhodnutí se přijme do 1. srpna roku předcházejícího prvnímu roku použití režimu jednotné platby.

Za účelem použití prvního pododstavce podléhají platební nároky každoročním postupným úpravám podle objektivních a nediskriminačních kritérií a prostřednictvím předem stanovených ročních kroků.

3. S výjimkou případu vyšší moci nebo mimořádných okolností může zemědělec převést své platební nároky bez půdy teprve poté, co ve smyslu článku 34 aktivoval alespoň 80 % svých platebních nároků během nejméně jednoho kalendářního roku nebo poté, co se dobrovolně vzdal všech platebních nároků, které nevyužil během prvního roku použití režimu jednotné platby, ve prospěch vnitrostátní rezervy.







KAPITOLA 4

Začlenění podpory vázané na produkci do režimu jednotné platby

Článek 63

Začlenění podpory vázané na produkci do režimu jednotné platby

1. Od roku 2010 začlení členské státy podporu, která je k dispozici v rámci režimů podpory vázané na produkci uvedených v příloze XI, do režimu jednotné platby v souladu s pravidly stanovenými v článcích 64, 65, 66 a 67.

2. Odchylně od odstavce 1:

a) členské státy, které zavedly režim jednotné platby podle kapitol 1 až 4 hlavy III nařízení (ES) č. 1782/2003, mohou rozhodnout o použití celé podpory nebo části podpory uvedené v odstavci 1 za účelem stanovení platebních nároků nebo zvýšení hodnoty platebních nároků na základě druhu zemědělských činností, které zemědělci vykonávali v průběhu jednoho roku nebo více let v období let 2005 až 2008 a v souladu s objektivními a nediskriminačními kritérii, jako jsou zemědělský potenciál nebo environmentální kritéria;

b) členské státy, které zavedly režim jednotné platby v souladu s oddílem 1 kapitoly 5 nebo s kapitolou 6 hlavy III nařízení (ES) 1782/2003, nebo v případě, že využily možnosti stanovené v článku 47 tohoto nařízení, mohou rozhodnout o použití celé podpory nebo části podpory uvedené v odstavci 1 za účelem zvýšení hodnoty všech platebních nároků prostřednictvím doplňkové částky odpovídající zvýšení regionálního stropu vyděleného celkovým počtem platebních nároků.

Členské státy mohou rovněž rozlišit zvýšení hodnoty platebních nároků tak, že vezmou v úvahu kritéria uvedená v čl. 64 odst. 1 tohoto nařízení nebo na základě druhu zemědělských činností, které zemědělci vykonávali v průběhu jednoho roku nebo více let v období let 2005 až 2008 a v souladu s objektivními a nediskriminačními kritérii, jako jsou zemědělský potenciál nebo environmentální kritéria.

3. Pokud členský stát využije odchylku podle odst. 2 písm. a), přijme odpovídající opatření s cílem zajistit, že zemědělci, kteří byli příjemci podpory podle odstavce 1 nejsou vyloučeni z režimu jednotné platby. Zejména zajistí, aby celková podpora, kterou zemědělec obdrží po začlenění režimů podpory vázané na produkci uvedených v odstavci 1 do režimu jednotné platby, nebyla nižší, než 75 % průměrné roční podpory, kterou zemědělec obdržel v rámci všech přímých plateb v průběhu příslušných referenčních období uvedených v článcích 64, 65 a 66.

Článek 64

Začlenění podpory vázané na produkci, která je vyloučena z režimu jednotné platby

1. Částky uvedené v příloze XII, které byly k dispozici pro podporu vázanou na produkci v rámci režimů podle bodů 1 a 2 přílohy XI, rozdělí členské státy mezi zemědělce v dotčených odvětvích v souladu s objektivními a nediskriminačními kritérii zejména s přihlédnutím k podpoře, kterou uvedení zemědělci obdrželi přímo nebo nepřímo v rámci příslušných režimů podpory v průběhu jednoho roku nebo více let v období let 2005 až 2008. V případě režimů pro bramborový škrob uvedených v bodech 1 a 2 přílohy XI mohou členské státy v daném roce rozdělit částky dostupné v těchto režimech s přihlédnutím k množstvím brambor, na která se vztahují smlouvy o pěstování uzavřené mezi producentem brambor a podnikem vyrábějícím bramborový škrob v mezích kvót přidělených v daném roce takovému podniku, podle článku 84a nařízení (ES) č. 1234/2007.

2. Členské státy zvýší hodnotu platebních nároků, jejichž držiteli jsou příslušní zemědělci, na základě částek vyplývajících z použití odstavce 1.

Zvýšení hodnoty jednotlivých nároků na jednoho zemědělce se vypočítá vydělením částek uvedených v prvním pododstavci počtem platebních nároků každého dotčeného zemědělce.

Pokud však zemědělec v dotyčném odvětví nedrží žádný platební nárok, jsou mu přiznány platební nároky:

a) jejichž počet se rovná počtu hektarů, které ohlásí v souladu s čl. 35 odst. 1 pro rok, kdy dojde k začlenění režimu podpory vázané na produkci do režimu jednotné platby;

b) jejichž hodnota se určí vydělením částky vyplývající z prvního pododstavce počtem hektarů stanoveným v souladu s písmenem a) tohoto pododstavce.

▼M3

Odchylně od třetího pododstavce, pokud zemědělec v dotyčném odvětví nedrží žádný platební nárok, avšak ohlásí určitý počet pronajatých platebních nároků v prvním roce začlenění podpory vázané na produkci, přidělí se mu určitý počet platebních nároků odpovídající rozdílu mezi počtem ohlášených hektarů, na které lze poskytnout podporu, a počtem ohlášených pronajatých platebních nároků. Hodnota přidělených nároků se určí vydělením částky vyplývající z použití odstavce 1 počtem nároků, jež mají být přiděleny. Hodnota každého poskytnutého nároku však nepřekročí částku 5 000 EUR.

S cílem zajistit, aby částka vyplývající z použití odstavce 1 po použití čtvrtého pododstavce odstavce 1 byla přidělena v plné výši, přidělí se zemědělci v dotyčném odvětví platební nároky v maximální hodnotě na nárok ve výši 5 000 EUR. Odchylně od článku 35, opravňují tyto platební nároky k roční podpoře v rámci režimu jednotné platby bez ohlášení odpovídajících hektarů. Počet platebních nároků aktivovaných na základě použití odchylky však v daném roce nepřesáhne počet platebních nároků aktivovaných zemědělcem podle článku 35. Tato odchylka se přestane používat od prvního roku, kdy zemědělec v dotyčném odvětví ohlásí počet hektarů, na které lze poskytnout podporu, postačující k aktivaci platebních nároků nebo jejich části v souladu s článkem 35. Tyto platební nároky se aktivují u hektarů, na které lze poskytnout podporu a které má zemědělec k dispozici, před převodem případných platebních nároků zemědělci po přidělení platebních nároků v souladu s první větou tohoto pododstavce.

V případě převodu platebních nároků vyplývajících z pátého pododstavce tohoto odstavce, jiného než na základě dědictví nebo předpokládaného dědictví nebo v důsledku změny právního postavení, se použije článek 35, pokud nabyvatel tyto platební nároky aktivuje.

▼B

3. Pokud je však částka na režim podpory nižší než 250 000 EUR, může příslušný členský stát rozhodnout, že tyto částky nerozdělí a doplní je do vnitrostátní rezervy.

Článek 65

Začlenění podpory vázané na produkci, která je částečně vyloučena z režimu jednotné platby

Částky, které byly k dispozici pro podporu vázanou na produkci v rámci režimů podle bodu 3 přílohy XI, rozdělí členské státy mezi zemědělce v dotčených odvětvích úměrně k podpoře, kterou tito zemědělci obdrželi v rámci příslušných režimů podpory během příslušného referenčního období uvedeného v nařízení (ES)č. 1782/2003.

Členské státy mohou nicméně zvolit aktuálnější reprezentativní období v souladu s objektivními a nediskriminačními kritérii a v případě, že členský stát zavedl režim jednotné platby v souladu s oddílem 1 kapitoly 5 nebo s kapitolou 6 hlavy III nařízení (ES) č. 1782/2003 či využívá možnosti stanovené v článku 47 tohoto nařízení v souladu s čl. 63 odst. 2.

Členské státy zvýší hodnotu platebních nároků dotčených zemědělců nebo přiznají platební nároky v souladu s čl. 64 odst. 2 tohoto nařízení.

Pokud by zemědělec, který obdržel platby podle článků 67 a 68 nařízení (ES) č. 1782/2003, měl nárok na obdržení platebních nároků podle tohoto článku, pro které v roce začlenění režimu podpory vázané na produkci do režimu jednotné platby nemá hektary, na něž lze poskytnout podporu, nebo pokud jeho platební nárok na hektar přesahuje částku 5 000 EUR, přidělí se mu zvláštní nároky podle článku 44 nepřesahující 5 000 EUR na nárok.

Článek 66

Nepovinné začlenění podpory vázané na produkci, která je částečně vyloučena z režimu jednotné platby

Pokud členský stát:

a) nepřijme rozhodnutí podle čl. 51 odst. 1 prvního pododstavce;

b) rozhodne, že podle čl. 51 odst. 1 druhého pododstavce neposkytne od roku 2011 platby na hovězí a telecí maso podle čl. 53. odst. 2; nebo

c) rozhodne, že podle čl. 51 odst. 1 třetího pododstavce neposkytne platby na ovoce a zeleninu,

začlení se částky, které byly k dispozici pro podporu vázanou na produkci v rámci režimů uvedených v bodě 4 přílohy XI, do režimu jednotné platby v souladu s článkem 65.

Článek 67

Pokročilé začlenění podpory vázané na produkci do režimu jednotné platby

►M3 1. ◄ Členské státy mohou do 1. srpna 2009 rozhodnout, že v roce 2010 nebo 2011 začlení podporu pro osivo podle oddílu 5 hlavy IV a režimy uvedené v bodě 1 přílohy XI do režimu jednotné platby, s výjimkou zvláštní prémie na jakost pro pšenici tvrdou. Komise pak postupem podle čl. 141 odst. 2 upraví vnitrostátní stropy uvedené v článku 40 tak, že pro příslušný režim podpory přičte částky z přílohy XII.

▼M3

2. Členské státy, které možnosti stanovené v oddílu 1 kapitoly 5 hlavy III nařízení (ES) č. 1782/2003 ohledně použití režimu jednotné platby na regionální úrovni využily pouze na některých částech svého území, mohou na téže regionální úrovni použít tento článek.

Každý členský stát, jenž využije možnosti stanovené v prvním pododstavci, poskytne Komisi do 1. prosince 2009 tyto informace:

a) přehled rozdělení částek stanovených pro dotyčné nebo dotyčná opatření na roky 2010 až 2012 podle objektivních kritérií, a to v rozčlenění podle regionů;

b) statistické a jiné podkladové údaje používané ke stanovení částek uvedených v písmeni a).

Členské státy vyhoví jakékoli případné žádosti Komise o další objasnění poskytnutých informací do jednoho měsíce.

Komise použije částky uvedené v písm. a) druhého pododstavce tohoto odstavce jako základ pro úpravu vnitrostátních stropů uvedených v článku 40 pro dotčené členské státy, jak stanoví tento článek.

▼B







KAPITOLA 5

Zvláštní podpora

Článek 68

Obecná pravidla

1. Členské státy mohou poskytnout zvláštní podporu zemědělcům za podmínek stanovených v této kapitole:

a) pro:

i) zvláštní druhy zemědělské činnosti, které jsou důležité pro ochranu či zlepšení životního prostředí,

ii) zlepšení jakosti zemědělských produktů,

iii) zlepšení uvádění zemědělských produktů na trh,

iv) používání vyšších standardů v oblasti dobrých životních podmínek zvířat,

v) zvláštní zemědělské činnosti, z nichž vyplývají dodatečné agroenvironmentální výhody;

b) na vyrovnání zvláštních nevýhod, které ovlivňují zemědělce v odvětví mléka a mléčných výrobků, hovězího a telecího masa, skopového a kozího masa a v odvětví rýže v ekonomicky nebo ekologicky citlivých oblastech nebo v uvedených odvětvích pro ekonomicky citlivé druhy zemědělské činnosti;

c) v oblastech podléhajících programům restrukturalizace a rozvoje, aby nedocházelo k opouštění půdy a aby se vyrovnaly zvláštní nevýhody zemědělců v těchto oblastech;

d) ve formě příspěvků na pojistné pro pojištění úrody, hospodářských zvířat a plodin v souladu s podmínkami stanovenými v článku 70;

e) prostřednictvím vzájemných fondů pro nákazy zvířat a choroby rostlin a ekologické katastrofy v souladu s podmínkami stanovenými v článku 71.

2. Podpora podle odst. 1 písm. a) může být poskytnuta pouze pokud:

a) v případě zvláštních zemědělských činností podle odst. 1 písm. a) bodu v):

i) splňuje požadavky stanovené v čl. 39 odst. 3 prvním pododstavci nařízení (ES) č. 1698/2005, a pouze na úhradu skutečně vzniklých dodatečných nákladů a ztráty příjmů za účelem splnění daného cíle; a

ii) byla schválena Komisí;

b) v případě zlepšení jakosti zemědělských produktů uvedené v odst. 1 písm. a) bodě ii) je v souladu s nařízením Rady (ES) č. 509/2006 ze dne 20. března 2006 o zemědělských produktech a potravinách, jež představují zaručené tradiční speciality ( 11 ), nařízením Rady (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin ( 12 ), nařízením Rady (ES) č. 834/2007 ze dne 28. června 2007 o ekologické produkci a označování ekologických produktů ( 13 ) a kapitolou 1 hlavy II části II nařízení (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007;

c) v případě zlepšení uvádění zemědělských produktů na trh uvedeného v odst. 1 písm. a) bodě iii) splňuje kritéria stanovená v článcích 2 až 5 nařízení Rady (ES) č. 3/2008 ze dne 17. prosince 2007 o informačních a propagačních opatřeních na podporu zemědělských produktů na vnitřním trhu a ve třetích zemích ( 14 ).

3. Podporu podle odst. 1 písm. b) tohoto článku lze poskytnout pouze v míře nezbytné pro vytvoření motivace pro zachování současných úrovní produkce.

Pro odvětví skopového a kozího masa a odvětví hovězího a telecího masa, použije-li se tato podpora společně s podporou poskytnutou podle článků 52 a 53, nepřesáhne celková úroveň finanční rámec podpory získané po použití maximálního procentního zadržení podle článků 67 a 68 nařízení (ES) č. 1782/2003.

Pro odvětví rýže lze podporu uvedenou v odst. 1 písm. b) tohoto článku poskytnout až od kalendářního roku, ve kterém členský stát začlení zvláštní platbu pro rýži stanovenou v oddíle 1 kapitoly I hlavy IV do režimu jednotné platby.

4. Podpora uvedená:

a) v odst. 1 písm. a) a d) tohoto článku má formu ročních dodatečných plateb;

b) v odst. 1 písm. b) tohoto článku má formu ročních dodatečných plateb, např. plateb podle počtu zvířat nebo prémií na travní porosty;

c) v odst. 1 písm. c) tohoto článku má formu zvýšení jednotkové hodnoty nebo počtu platebních nároků zemědělce;

d) v odst. 1 písm. e) tohoto článku má formu vyrovnávacích plateb podle článku 71.

5. Převod platebních nároků se zvýšenými jednotkovými hodnotami a převod dodatečných platebních nároků podle odst. 4 písm. c) může být povolen, pouze pokud převedené nároky doprovází převod odpovídajícího počtu hektarů.

6. Veškerá podpora poskytnutá podle odstavce 1 musí být v souladu s dalšími opatřeními a politikami Společenství.

7. Komise postupem podle čl. 141 odst. 2 stanoví podmínky pro souhlas Komise uvedený v odst. 2 písm. a) bodě ii) tohoto článku a podmínky pro poskytnutí podpory uvedené v tomto oddíle, zejména za účelem zajištění soudržnosti s jinými opatřeními a politikami Společenství a zabránění kumulaci podpor.

▼M13

8. Do 1. února 2014 mohou členské státy, které učinily rozhodnutí podle čl. 69 odst. 1, toto rozhodnutí přezkoumat a rozhodnout, že od roku 2014:

▼B

a) upraví částky pro financování podpory uvedené v této kapitole, a to v mezích článku 69;

b) ukončí používání zvláštní podpory podle této kapitoly.

Komise postupem podle čl. 141 odst. 2 stanoví odpovídající strop pro tuto podporu v závislosti na rozhodnutí, které každý členský stát učiní podle prvního pododstavce tohoto odstavce.

Pokud se členský stát rozhodne ukončit uplatňování této kapitoly nebo pokud sníží částky používané na její financování, použije se čl. 72 odst. 2.

Článek 69

Finanční ustanovení pro zvláštní podporu

▼M13

1. Členské státy mohou do 1. srpna 2009, do 1. srpna 2010, do 1. srpna 2011, do 1. září 2012, do dne přistoupení v případě Chorvatska nebo do 1. února 2014 rozhodnout, že od roku následujícího po tomto rozhodnutí, v případě Chorvatska od prvního roku, kdy bude režim jednotné platby proveden, nebo, v případě rozhodnutí přijatého do 1. února 2014, od roku 2014 použijí až 10 % svých vnitrostátních stropů uvedených v článku 40, nebo v případě Malty částku 2 000 000 EUR na zvláštní podporu podle čl. 68 odst. 1.

▼B

2. Členské státy mohou uplatnit 10 % zadržení na odvětvovém základě tak, že zadrží až 10 % složky svých vnitrostátních stropů uvedených v článku 41 nařízení (ES) č. 1782/2003 odpovídající jakémukoli odvětví uvedenému v příloze VI uvedeného nařízení. Zadržené finanční prostředky mohou být použity pouze k uplatnění podpory uvedené v čl. 68 odst. 1 tohoto nařízení v odvětvích, jichž se toto zadržení týká.

3. Komise postupem podle čl. 141 odst. 2 stanoví odpovídající strop pro tuto podporu v závislosti na rozhodnutí, které každý členský stát učiní podle odstavce 1 v souvislosti s částkou vnitrostátního stropu, která má být použita.

▼M13

Výlučně pro účely zajištění souladu s vnitrostátními stropy podle čl. 40 odst. 2 a pro účely výpočtu podle čl. 41 odst. 1 se částky použité na poskytnutí podpory uvedené v čl. 68 odst. 1 písm. c) odečtou od vnitrostátního stropu uvedeného v čl. 40 odst. 1. Počítají se jako přidělené platební nároky.

▼B

4. Podpora stanovená v čl. 68 odst. 1 písm. a) bodech i), ii), iii) a iv) a písm. b) a e) je omezena na ►M13 6,5 % ◄ vnitrostátních stropů uvedených v článku 40, nebo v případě Malty na částku 2 000 000 EUR podle čl. 69 odst. 1 tohoto nařízení za účelem využití zejména k financování opatření uvedených v čl. 68 odst. 1 písm. b) v odvětví mléka a mléčných výrobků.

Členské státy mohou stanovit další omezení na jednotlivá opatření.

►M3

Odchylně od odstavce 4 se v průběhu kalendářních let 2010 až ►M13 2014 ◄ , pokud členský stát, který poskytl podporu s ohledem na krávy bez tržní produkce mléka v souladu s článkem 69 nařízení (ES) č. 1782/2003, přičemž neuplatnil možnost stanovenou v čl. 68 odst. 2 písm. a) bodu i) uvedeného nařízení, a v této souvislosti využil více než 50 % částek stanovených v souladu s článkem 69 uvedeného nařízení pro odvětví hovězího a telecího masa, se omezení uvedené v odstavci 4 tohoto článku stanoví ve výši 6 % vnitrostátního stropu tohoto členského státu uvedeného v článku 40 tohoto nařízení. Dále v případě, že více než 60 % produkce mléka členského státu pochází z oblastí severně od 62. rovnoběžky, se toto omezení stanoví ve výši 10 % vnitrostátního stropu tohoto členského státu uvedeného v článku 40 tohoto nařízení.

◄

Avšak jakákoli podpora překračující 3,5 % vnitrostátního stropu uvedeného v článku 40 se využívá výhradně na financování opatření uvedených v čl. 68 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení v odvětví mléka a mlékárenských výrobků a v odvětvích hovězího a telecího masa.

Komise předloží Radě zprávu o uplatňování tohoto odstavce do 31. prosince 2013.

6. Členské státy získají finanční prostředky potřebné pro podporu podle:

a) čl. 68 odst. 1 využitím částky, kterou vypočte Komise v souladu s odstavcem 7 tohoto článku a stanoví postupem podle čl. 141 odst. 2 nebo

b) čl. 68 odst. 1 písm. a), b), c) a d) provedením lineárního snížení hodnot platebních nároků přiznaných zemědělcům nebo přímých plateb podle článků 52 a 53 nebo vnitrostátní rezervy;

c) čl. 68 odst. 1 písm. e) případným provedením lineárního snížení hodnoty jedné nebo více plateb, které mají být poskytnuty příjemcům příslušných plateb v souladu s touto hlavou a v rámci omezení uvedených v odstavcích 1 a 4.

▼M13

Výlučně pro účely zajištění souladu s vnitrostátními stropy podle čl. 40 odst. 2 a pro účely výpočtu podle čl. 41 odst. 1, v případě, že členský stát využije možnosti stanovené v písm. a) prvního pododstavce tohoto odstavce, se uvedená částka nepočítá jako součást stropů určených podle odstavce 3 tohoto článku.

▼B

7. Částky podle odst. 6 písm. a) tohoto článku se rovnají rozdílu mezi:

a) vnitrostátními stropy stanovenými v příloze VIII nebo příloze VIIIa nařízení (ES) č. 1782/2003 pro rok 2007 po použití čl. 10 odst. 1 uvedeného nařízení a čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 378/2007 a sníženými o 0,5 %; a

b) rozpočtovým čerpáním režimu jednotné platby pro rozpočtový rok 2008 a platbami uvedenými v hlavě III kapitole 5 oddílech 2 a 3 nařízení (ES) č. 1782/2003 s ohledem na platby v souvislosti se sníženým stropem pro rok 2007 uvedeným v písmenu a) tohoto pododstavce.

V žádném případě nesmí tato částka překročit 4 % stropu uvedeného v prvním pododstavci písm. a) tohoto odstavce.

Pro nové členské státy, které v roce 2007 uplatnily režim jednotné platby, se tato částka vynásobí koeficientem 1,75 v roce 2010, 2 v roce 2011, 2,25 v roce 2012 a 2,5 od roku 2013 dále.

Komise na žádost členského státu přezkoumá stanovené částky postupem podle čl. 141 odst. 2 tohoto nařízení a na základě prováděcích pravidel, která se stanoví stejným postupem.

Použitím těchto částek členskými státy není dotčeno uplatnění článku 8 tohoto nařízení.

8. Rozhodnutí uvedené v odstavci 1 tohoto článku, v čl. 68 odst. 8 a čl. 131 odst. 1 stanoví opatření, která se použijí, a zahrne veškerá další prováděcí ujednání týkající se uplatnění této kapitoly včetně popisu podmínek požadovaných pro poskytnutí podpory pro opatření, která se mají uplatnit, danou částku a finanční prostředky, které je třeba získat.

9. Nové členské státy mohou rozhodnout, že odstavce 1, 2, 4, 5 a 6 tohoto článku a čl. 131 odst. 1 použijí na základě svých vnitrostátních stropů:

a) stanovených pro rok 2016 v případě Bulharska a Rumunska;

▼A1

aa) stanovených pro rok 2022 v případě Chorvatska;

▼B

b) stanovených pro rok 2013 v případě ostatních nových členských států.

V takovém případě se článek 132 nepoužije na opatření přijatá v souladu s tímto článkem.

Článek 70

Pojištění úrody, hospodářských zvířat a plodin

1. Členské státy mohou poskytnout finanční příspěvky na pojistné pro pojištění úrody, hospodářských zvířat a plodin proti hospodářským ztrátám způsobeným nepříznivými klimatickými jevy a nákazami zvířat nebo chorobami rostlin nebo napadením škůdci.

Pro účely tohoto článku se:

a) „nepříznivými klimatickými jevy“ rozumějí klimatické podmínky, které mohou být přirovnány k přírodní katastrofě, jako je mráz, krupobití, námraza, déšť nebo sucho;

b) „nákazami zvířat“ rozumějí nákazy uvedené na seznamu nákaz zvířat vypracovaného Světovou organizací pro zdraví zvířat nebo v příloze rozhodnutí Rady 90/424/EHS;

c) „hospodářskými ztrátami“ rozumějí jakékoli dodatečné náklady vzniklé zemědělci v důsledku výjimečných opatření, která přijal s cílem snížit dodávky na daný trh, nebo jakákoli značná ztráta v produkci;

2. Finanční příspěvek lze poskytnout pouze na ztráty způsobené nepříznivým klimatickým jevem, nákazou zvířat nebo chorobou rostlin či napadením škůdci, které zničí více než 30 % průměrné roční produkce zemědělce v předcházejícím tříletém období nebo dle tříletého průměru stanoveného na základě předcházejícího pětiletého období s vyloučením nejvyšší a nejnižší hodnoty.

3. Finanční příspěvek poskytnutý na zemědělce nesmí být vyšší než 65 % požadovaného pojistného.

Členské státy mohou omezit částku pojistného, na které lze poskytnout finanční příspěvek, použitím příslušných stropů.

4. Pojištění úrody nebo hospodářských zvířat nebo plodin je k dispozici pouze tehdy, pokud výskyt nepříznivého klimatického jevu nebo nákazy zvířat nebo choroby rostlin nebo napadení škůdci úředně uznal příslušný orgán dotyčného členského státu.

Členské mohou ve vhodných případech předem stanovit kritéria, na jejichž základě lze toto úřední uznání považovat za udělené.

5. Pojistné plnění představuje náhradu maximálně za celkové náklady spojené s nahrazením ztrát podle odstavce 1 a nevyžaduje ani neurčuje druh nebo množství budoucí produkce.

6. Veškeré finanční příspěvky se vyplácejí přímo dotyčnému zemědělci.

7. Výdaje členských států na poskytnutí finančních příspěvků spolufinancuje Společenství z fondů uvedených v čl. 69 odst. 1 ve výši 75 % finančního příspěvku.

První pododstavec se nedotýká pravomocí členských států podílet se v plné míře nebo zčásti na financování finančních příspěvků a části pojistného hrazeného zemědělci prostřednictvím povinných systémů kolektivní odpovědnosti v dotčených odvětvích. Toto je možné bez ohledu na články 125l a 125n nařízení (ES) č. 1234/2007.

8. Členské státy zajistí, aby za hospodářské ztráty, za něž je poskytováno odšk