2014R0224 — CS — 24.06.2014 — 001.001

Tento dokument je třeba brát jako dokumentační nástroj a instituce nenesou jakoukoli odpovědnost za jeho obsah

Ve znění:

No

▼B

NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 224/2014

ze dne 10. března 2014

o omezujících opatřeních vzhledem k situaci ve Středoafrické republice

Aby se zajistilo, že opatření stanovená v tomto nařízení jsou účinná, mělo by toto nařízení neprodleně vstoupit v platnost,

Pro účely provádění tohoto nařízení a v zájmu zajištění co největší právní jistoty v rámci Unie by měla být zveřejněna jména a další důležité údaje týkající se fyzických a právnických osob, subjektů a orgánů, jejichž finanční prostředky a hospodářské zdroje musí být v souladu s tímto nařízením zmrazeny. Veškeré zpracování osobních údajů týkajících se fyzických osob podle tohoto nařízení by mělo být v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ( 3 ) a se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ( 4 ).

Součástí postupu pro změny seznamů uvedených v příloze I tohoto nařízení by mělo být to, že určeným fyzickým nebo právnickým osobám, subjektům nebo orgánům budou sděleny důvody jejich zařazení na seznam, jak jsou předány Výborem pro sankce Rady bezpečnosti OSN podle odstavce 57 rezoluce Rady bezpečnosti OSN 2127(2013), aby měly příležitost se k těmto důvodům vyjádřit. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, měla by Rada s ohledem na tyto připomínky své rozhodnutí přezkoumat a dotčenou fyzickou nebo právnickou osobu, subjekt nebo orgán o této skutečnosti informovat.

S ohledem na konkrétní hrozbu mezinárodnímu míru a bezpečnosti, kterou představuje situace ve Středoafrické republice, a v zájmu zajištění soudržnosti s postupem v případě změny a přezkumu přílohy rozhodnutí 2014/125/SZBP, by pravomoc ke změně seznamů v příloze I tohoto nařízení měla vykonávat Rada.

Opatření stanovená v rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 2127 (2013) a č. 2134 (2014) spadají do oblasti působnosti Smlouvy o fungování Evropské unie, a proto, především z důvodu zajištění jejich jednotného uplatňování hospodářskými subjekty ve všech členských státech, je k jejich provádění nezbytné regulační opatření na úrovni Unie.

V souladu s rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 2127 (2013) ze dne 5. prosince 2013 a č. 2134 (2014) ze dne 28. ledna 2014, stanoví rozhodnutí Rady 2013/798/SZBP pozměněné rozhodnutím Rady 2014/125/SZBP ( 2 ) zbrojní embargo proti Středoafrické republice a zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů některých osob, které jsou zapojené do činností, jež ohrožují mír, stabilitu nebo bezpečnost Středoafrické republiky, či poskytují pro tyto činnosti podporu.

Článek 1

Pro účely tohoto nařízení se rozumí:

ii) prodej nebo nákup zboží a technologií nebo finančních a technických služeb, které jsou umístěny ve třetí zemi, za účelem jejich převodu do jiné třetí země;

i) sjednávání nebo organizování operací týkajících se nákupu, prodeje nebo dodávek zboží a technologií nebo finančních a technických služeb ze třetí země do jakékoli jiné třetí země, nebo

c) „smlouvou nebo operací“ jakákoli operace bez ohledu na její formu a právo, které se na ni vztahuje, jež zahrnuje jednu nebo více smluv nebo podobných závazků uzavřených mezi stejnými nebo různými stranami; v tomto smyslu se „smlouvou“ rozumějí též dluhopisy, záruky nebo přísliby odškodnění, zejména finanční záruky nebo přísliby finančního odškodnění, a úvěry, ať už jsou právně nezávislé či nikoli, a jakákoli související ujednání vyplývající z dané operace nebo s ní související;

g) „zmrazením finančních prostředků“ zabránění jakémukoli pohybu, převodu, přeměně, použití finančních prostředků, přístupu k nim nebo zacházení s nimi jakýmkoli způsobem, který by vedl k jakékoli změně jejich objemu, výše, umístění, vlastnictví, držby, povahy, určení nebo k jiné změně, která by umožnila použití těchto prostředků, včetně správy portfolia;

Článek 2

Zakazuje se přímo či nepřímo poskytovat:

c) technickou pomoc, financování nebo finanční pomoc, zprostředkovatelské služby či přepravní služby související s poskytováním vyzbrojených žoldnéřů ve Středoafrické republice nebo pro použití ve Středoafrické republice.

Článek 3

Odchylně od článku 2 se zákazy v něm uvedené nepoužijí na poskytování technické pomoci, financování nebo finanční pomoc nebo zprostředkovatelské služby určené výhradně k podpoře nebo pro potřeby mise na budování míru ve Středoafrické republice (MICOPAX), mezinárodní mise na podporu Středoafrické republiky vedené africkými státy (MISCA), Jednotného úřadu OSN pro budování míru ve Středoafrické republice (BINUCA) a jeho ochranné jednotky, regionálních jednotek Africké unie (AU-RTF), francouzských sil nasazených ve Středoafrické republice a operace Evropské unie ve Středoafrické republice (EUFOR RCA).

Článek 4

Odchylně od článku 2, pokud bylo poskytování této technické pomoci nebo zprostředkovatelských služeb, financování nebo finanční pomoci schváleno Výborem pro sankce, se zákazy v něm uvedené nepoužijí na poskytování:

Článek 5

1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které patří jakýmkoli fyzickým nebo právnickým osobám, subjektům či orgánům uvedeným v příloze I nebo které jsou jimi vlastněny, drženy či ovládány.

2. Žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny fyzickým nebo právnickým osobám, subjektům či orgánům uvedeným v příloze I nebo poskytnuty v jejich prospěch.

3. Příloha I obsahuje seznam fyzických a právnických osob, subjektů a orgánů, u nichž Výbor pro sankce shledal, že:

a) jsou zapojeny do činností, jež ohrožují mír, stabilitu nebo bezpečnost Středoafrické republiky, či poskytují podporu pro tyto činnosti, včetně činností, jež ohrožují nebo porušují prozatímní dohody nebo ohrožují proces politické transformace, včetně přechodu ke svobodným a spravedlivým demokratickým volbám, nebo tomuto procesu brání, nebo podněcují násilí;

c) jsou ve Středoafrické republice zapojeny do plánování, řízení či páchání činů, které porušují mezinárodní právo v oblasti lidských práv nebo případně mezinárodní humanitární právo, nebo které představují zneužívání či porušování lidských práv, včetně činů zahrnujících sexuální násilí, cílené útoky na civilní obyvatelstvo, etnicky či nábožensky zaměřených útoků, útoků na školy a nemocnice, únosů a nuceného vysídlení;

f) brání dodávkám humanitární pomoci do Středoafrické republiky nebo přístupu k humanitární pomoci či její distribuci v této zemi;

g) jsou zapojeny do plánování, řízení, podpory či páchání útoků na mise OSN nebo přítomné mezinárodní bezpečnostní síly, včetně úřadu BINUCA, mise MISCA, EUFOR RCA a dalších sil, které je podporují;

Článek 6

Odchylně od článku 5 mohou příslušné orgány členských států povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů anebo zpřístupnění některých finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů za podmínek, které považují za vhodné, a jsou-li splněny následující podmínky:

b) dotčený členský stát oznámil Výboru pro sankce rozhodnutí dle písmene a) a svůj úmysl udělit povolení a Výbor pro sankce proti takovému postupu nevznesl námitku do pěti pracovních dnů po tomto oznámení.

Článek 7

Odchylně od článku 5 mohou příslušné orgány členských států povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů anebo zpřístupnění některých finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů za podmínek, které považují za vhodné, a pokud příslušný orgán shledá, že tyto finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou nutné k úhradě mimořádných výdajů, a za předpokladu, že dotčený členský stát oznámil Výboru pro sankce své rozhodnutí a že Výbor pro sankce jej schválil.

Článek 8

Odchylně od článku 5 mohou příslušné orgány členských států povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, jsou-li splněny tyto podmínky:

a) dotčené finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou předmětem soudcovského, správního nebo arbitrážního zástavního práva, které vzniklo přede dnem, kdy byly osoba, subjekt nebo orgán uvedené v článku 5 zařazeny do přílohy I, nebo se na ně vztahuje soudní, správní nebo arbitrážní rozhodnutí vynesené před tímto dnem;

b) dotčené finanční prostředky nebo hospodářské zdroje budou použity výlučně k uspokojení pohledávek zajištěných takovýmto zástavním právem nebo uznaných jako platné takovýmto rozhodnutím, a to v mezích stanovených platnými právními předpisy, jimiž se řídí práva osob majících takové nároky;

c) zástavní právo nebo rozhodnutí nemá sloužit k prospěchu fyzické nebo právnické osoby, subjektu nebo orgánu uvedeného v příloze I;

Článek 9

Odchylně od článku 5 a v případě, kdy je splatná platba fyzické nebo právnické osoby, subjektu či orgánu uvedených v příloze I na základě smlouvy nebo dohody, které byly dotčenou osobou, subjektem nebo orgánem uzavřeny přede dnem, kdy byly tyto fyzické nebo právnické osoby, subjekty či orgány určeny Radou bezpečnosti OSN nebo Výborem pro sankce, mohou příslušné orgány členských států za podmínek, které považují za vhodné, povolit uvolnění určitých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, pokud dotčený příslušný orgán shledal, že:

c) příslušný členský stát vyrozuměl Výbor pro sankce alespoň deset dnů předem o svém záměru udělit povolení.

Článek 10

1. Ustanovení čl. 5 odst. 2 nebrání finančním nebo úvěrovým institucím, aby na zmrazený účet připisovaly finanční prostředky, které byly na účet fyzické nebo právnické osoby, subjektu či orgánu uvedených na seznamu v příloze I převedeny třetími osobami, pokud přírůstky těchto účtů budou rovněž zmrazeny. Dotčená finanční nebo úvěrová instituce neprodleně uvědomí o těchto transakcích příslušný orgán.

2. Ustanovení čl. 5 odst. 2 se nepoužije na připisování na zmrazené účty:

b) plateb splatných na základě smluv, dohod nebo závazků, které byly uzavřeny nebo vznikly přede dnem, kdy byly fyzické nebo právnické osoby, subjekty či orgány uvedené v článku 5 zařazeny do přílohy I, nebo

c) plateb splatných podle soudcovského, správního nebo arbitrážního zástavního práva nebo rozhodnutí, jak je uvedeno v článku 8, a

pokud jsou veškeré takové úroky, jiné výnosy nebo platby zmrazeny podle čl. 5 odst. 1.

Článek 11

1. Aniž jsou dotčeny příslušné předpisy o ohlašování, důvěrnosti údajů a služebním tajemství, fyzické a právnické osoby, subjekty a orgány:

2. Veškeré dodatečné informace přímo obdržené Komisí se zpřístupňují příslušným členským státům.

3. Veškeré informace poskytnuté nebo obdržené v souladu s tímto článkem se použijí pouze pro účely, pro něž byly poskytnuty nebo obdrženy.

Článek 12

Zakazuje se vědomá a úmyslná účast na činnostech, jejichž cílem nebo výsledkem je obcházení opatření stanovených v článcích 2 a 5.

Článek 13

1. Zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů nebo odmítnutí zpřístupnit finanční prostředky nebo hospodářské zdroje učiněné v dobré víře, že toto jednání je v souladu s tímto nařízením, nezakládá jakoukoli odpovědnost fyzické nebo právnické osoby, subjektu či orgánu, které je provádějí, ani jejich vedoucích pracovníků či zaměstnanců, neprokáže-li se, že tyto finanční prostředky a hospodářské zdroje byly zmrazeny nebo zadrženy v důsledku nedbalosti.

2. Jednání fyzických nebo právnických osob, subjektů či orgánů pro ně nezakládá žádnou odpovědnost, pokud nevěděly a neměly rozumný důvod se domnívat, že svým jednáním porušují opatření stanovená v tomto nařízení.

Článek 14

1. Nebude uspokojen žádný nárok vyplývající ze smlouvy nebo operace, jejichž plnění nebo uskutečnění bylo přímo nebo nepřímo, zcela nebo částečně dotčeno opatřeními uloženými tímto nařízením, a to včetně náhrady škody nebo jiných nároků tohoto druhu, jako je nárok na náhradu škody nebo nárok vyplývající ze záruky, zejména nárok na prodloužení doby platnosti nebo vyplacení dluhopisů, záruk nebo příslibu odškodnění v jakékoli formě, zejména finančních záruk nebo příslibů finančního odškodnění, je-li vznesen:

2. Ve všech řízeních k uspokojení nároku nese důkazní břemeno ohledně toho, že uspokojení nároku není zakázáno odstavcem 1, fyzická nebo právnická osoba, subjekt či orgán usilující o uspokojení tohoto nároku.

3. Tímto článkem není dotčeno právo fyzických nebo právnických osob, subjektů a orgánů uvedených v odstavci 1 na soudní přezkum legality neplnění smluvních závazků v souladu s tímto nařízením.

Článek 15

1. Komise a členské státy se navzájem informují o opatřeních přijatých podle tohoto nařízení a sdílejí všechny další důležité informace, které mají k dispozici v souvislosti s tímto nařízením, zejména informace o:

2. Členské státy neprodleně předají ostatním členským státům a Komisi jakékoli další důležité informace, které mají k dispozici a které by mohly ovlivnit účinné provádění tohoto nařízení.

Článek 16

Komise je oprávněna měnit přílohu II na základě informací poskytnutých členskými státy.

Článek 17

1. Pokud Rada bezpečnosti OSN nebo Výbor pro sankce zařadí fyzickou nebo právnickou osobu, subjekt nebo orgán na seznam a předloží k tomuto určení odůvodnění, Rada zařadí tuto fyzickou nebo právnickou osobu, subjekt nebo orgán do přílohy I. Rada sdělí své rozhodnutí a odůvodnění dotyčné fyzické nebo právnické osobě, subjektu nebo orgánu, a to buď přímo, je-li známa adresa, nebo zveřejněním oznámení, a tím jim umožní se k této záležitosti vyjádřit.

2. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové hmotné důkazy, Rada přezkoumá své rozhodnutí a fyzickou nebo právnickou osobu, subjekt nebo orgán o této skutečnosti informuje

3. Pokud Rada bezpečnosti OSN rozhodne o vyjmutí fyzické nebo právnické osoby, subjektu nebo orgánu ze seznamu nebo o změně identifikačních údajů fyzické nebo právnické osoby, subjektu nebo orgánu uvedených na seznamu, změní Rada odpovídajícím způsobem přílohu I.

Článek 18

V příloze I jsou uvedeny případné dostupné informace, jež poskytla Rada bezpečnosti OSN nebo Výbor pro sankce a jež jsou nezbytné pro účely identifikace dotyčných fyzických nebo právnických osob, subjektů a orgánů. Pokud jde o fyzické osoby, tyto informace mohou zahrnovat jména, včetně přezdívek, datum a místo narození, státní příslušnost, čísla pasu a průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci či povolání. Pokud jde o právnické osoby, subjekty a orgány, tyto informace mohou zahrnovat název, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání. Příloha rovněž uvádí datum určení Radou bezpečnosti OSN nebo Výborem pro sankce.

Článek 19

1. Členské státy stanoví pravidla pro sankce za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.

2. Členské státy oznámí Komisi pravidla uvedená v odstavci 1neprodleně po vstupu tohoto nařízení v platnost a oznámí jí všechny následné změny.

Článek 20

1. Členské státy určí příslušné orgány uvedené v tomto nařízení a zveřejní je na internetových stránkách, jejichž seznam je v příloze II. Členské státy oznámí Komisi veškeré změny adres svých internetových stránek, jejichž seznam je v příloze II.

2. Neprodleně po vstupu tohoto nařízení v platnost oznámí členské státy Komisi své příslušné orgány, včetně jejich kontaktních údajů, a oznámí jí veškeré pozdější změny.

3. Pokud se v tomto nařízení ukládá povinnost oznámit určité skutečnosti Komisi, informovat ji nebo s ní jinak komunikovat, použije se pro tyto účely adresa a další kontaktní údaje uvedené v příloze II.

Článek 21

Toto nařízení se použije:

b) na palubě všech letadel nebo plavidel spadajících do jurisdikce některého členského státu;

c) na všechny osoby nacházející se na území Unie nebo mimo něj, které jsou státními příslušníky některého členského státu;

Článek 22

Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.

PŘÍLOHA I

Seznam osob a subjektů podle článku 5

A. Osoby

▼M1

1. FRANÇOIS YANGOUVONDA BOZIZÉ

PŘÍJMENÍ : BOZIZÉ

JMÉNO : François Yangouvonda

DALŠÍ JMÉNA : Bozize Yangouvonda

DATUM A MÍSTO NAROZENÍ : 14. října 1946, Mouila, Gabon

PAS/IDENTIFIKAČNÍ ÚDAJE : syn Martina Kofia

URČENÍ/ODŮVODNĚNÍ : Osoba zapojená do činností ohrožujících mír, stabilitu či bezpečnost Středoafrické republiky či poskytující podporu pro tyto činnosti: Od státního převratu dne 24. března 2013 poskytoval Bozizé finanční a materiální podporu příslušníkům milicí, kteří usilují o destabilizaci probíhající transformace a o jeho návrat k moci. François Bozizé ve spojení se svými stoupenci podněcoval k útoku, k němuž došlo dne 5. prosince 2013 v Bangui. Po tomto útoku, který dne 5. prosince 2013 provedly síly anti-balaka v Bangui a při němž přišlo o život více než 700 osob, se situace ve Středoafrické republice rychle zhoršila. Od té doby se Bozizé nadále pokoušel vést destabilizační operace a sjednotit milice anti-balaka s cílem udržet napětí v hlavním městě Středoafrické republiky. Snažil se o reorganizaci řady složek středoafrických ozbrojených sil, které se po státním převratu rozptýlily po venkovských oblastech. Síly věrné Bozizému se zapojily do odvetných útoků proti muslimskému obyvatelstvu Středoafrické republiky. Bozizé nabádal své milice, aby pokračovaly v krutých činech namířených vůči stávajícímu režimu a islamistům.

2. NOURREDINE ADAM

PŘÍJMENÍ : ADAM

JMÉNO : Nourredine

DALŠÍ JMÉNA : Nourredine Adam; Nureldine Adam; Nourreldine Adam; Nourreddine Adam

DATUM A MÍSTO NAROZENÍ : 1970, Ndele, Středoafrická republika

Alternativní data narození : 1969, 1971

PAS/IDENTIFIKAČNÍ ÚDAJE :

URČENÍ/ODŮVODNĚNÍ :

Osoba zapojená do činností ohrožujících mír, stabilitu či bezpečnost Středoafrické republiky či poskytující podporu pro tyto činnosti: Noureddine je jedním z původních čelných představitelů hnutí Séléka. Byl identifikován jako generál i nejvyšší představitel jedné z ozbrojených povstaleckých skupin v rámci hnutí Séléka, ústřední PJCC – skupiny, která je oficiálně známa pod názvem „Úmluva vlastenců pro spravedlnost a mír“ a jejíž akronym je CPJP. Jakožto bývalý vedoucí představitel „fundamentalistické“ odštěpené skupiny Úmluvy vlastenců pro spravedlnost a mír (CPJP/F) byl během útoků, k nimž došlo při předchozím povstání ve Středoafrické republice v období od začátku prosince 2012 do března 2013, vojenským koordinátorem skupiny ex-Séléka. Bez Noureddinova zapojení by Séléka pravděpodobně nebyla schopna uchvátit moc bývalému prezidentovi Středoafrické republiky, jímž byl François Bozizé. Ode dne 20. ledna 2014, kdy byla Catherine Samba-Panzaová jmenována prozatímní prezidentkou, byl jedním z hlavních strůjců taktického stažení skupiny ex-Séléka v Sibutu, jehož cílem bylo zrealizovat Noureddineův plán vytvořit ze severu země baštu muslimů. Své síly jasně nabádal k tomu, aby nedodržovaly rozkazy prozatímní vlády a vojenských velitelů mezinárodní podpůrné mise pod africkým vedením (MISCA). Noureddine aktivně vede skupinu ex-Séléka – bývalé síly Séléka, které prezident Michel Djotodia v září 2013 rozpustil, a řídí operace namířené proti křesťanským čtvrtím, a nadále poskytuje značnou podporu a vedení skupině ex-Séléka působící ve Středoafrické republice.

Osoba zapojená do plánování nebo řízení či páchání činů porušujících mezinárodní právo v oblasti lidských práv či mezinárodní humanitární právo: Poté, co skupina Séléka převzala dne 24. března 2013 kontrolu nad Bangui, byl Nourredine Adam jmenován ministrem pro bezpečnost, poté generálním ředitelem „Zvláštního výboru pro ochranu demokratických výsledků“ (Comité extraordinaire de défense des acquis démocratiques — CEDAD, již neexistující zpravodajské služby Středoafrické republiky). Nourredine Adam využíval CEDAD jako osobní politickou policii, která provedla řadu svévolných zatýkání, mučení a mimosoudních poprav. Nourredine byl rovněž jedním z klíčových aktérů, kteří stáli za krvavou operací v Boy Rabe. V srpnu 2013 zaútočily síly Séléka na Boy Rabe, čtvrť v hlavním městě Středoafrické republiky považovanou za baštu stoupenců Françoise Bozizého a jeho etnické skupiny. Pod záminkou hledání ukrytých zbraní síly Séléka údajně zabily velký počet civilních obyvatel a následně bezohledně drancovaly. Když se tyto nájezdy rozšířily i do dalších čtvrtí, tisíce tamních obyvatel zaplavily mezinárodní letiště, jež bylo vzhledem k přítomnosti francouzských vojsk považováno za bezpečné místo, a obsadily jeho ranvej.

Osoba poskytující podporu ozbrojeným skupinám nebo zločineckým sítím prostřednictvím nezákonného využívání přírodních zdrojů: Začátkem roku 2013 zastával Nourredine Adam důležitou roli v rámci finančních sítí skupiny ex-Séléka. Cestoval do Saúdské Arábie, Kataru a Spojených arabských emirátů, aby získal finanční prostředky na proběhlé povstání. Rovněž byl zprostředkovatelem čadské sítě věnující se obchodování s diamanty a působící mezi Středoafrickou republikou a Čadem.

3. LEVY YAKETE

PŘÍJMENÍ : YAKETE

JMÉNO : Levy

DALŠÍ JMÉNA : Levi Yakite; Levy Yakite

DATUM A MÍSTO NAROZENÍ : 14. srpna 1964, Bangui, Středoafrická republika

Alternativní datum narození : 1965

PAS/IDENTIFIKAČNÍ ÚDAJE : syn Pierra Yakétého a Joséphine Yamazonové

URČENÍ/ODŮVODNĚNÍ : Osoba zapojená do činností ohrožujících mír, stabilitu či bezpečnost Středoafrické republiky či poskytující podporu pro tyto činnosti: Dne 17. prosince 2013 se Yakete stal politickým koordinátorem nově vytvořené povstalecké skupiny anti-balaka – Hnutí lidového odporu pro reformu Středoafrické republiky. Přímo se podílel na přijímání rozhodnutí povstalecké skupiny, která byla zapojena do činností ohrožujících mír, stabilitu a bezpečnost ve Středoafrické republice, zejména událostí, k nimž došlo 5. prosince 2013 a poté. Rezoluce Rady bezpečnosti OSN 2127, 2134 a 2149 tuto skupinu rovněž výslovně označily jako zodpovědnou za tyto činy. Yakete byl obviněn, že nařídil zatýkání osob spojených se skupinou Séléka, vyzýval k útokům na osoby, které nejsou stoupenci prezidenta Françoise Bozizého, a nabíral mladé příslušníky milicí, aby na nepřátele režimu útočili mačetami. V období po březnu 2013 zůstal v úzkém kruhu Françoise Bozizého a připojil se k Frontě pro obnovu ústavního pořádku ve Středoafrické republice (Front pour le Retour à l'Ordre Constitutionnel en CentrAfrique — FROCCA), jejímž cílem bylo navrátit moc svrženému prezidentovi za pomoci jakýchkoli prostředků. Na konci léta 2013 cestoval do Kamerunu a Beninu, kde se pokusil získat nové osoby pro boj proti skupině Séléka. V září 2013 se snažil znovu získat kontrolu nad operacemi, které vedli bojovníci z řad stoupenců Françoise Bozizého ve městech a na vesnicích v blízkosti města Bossangoa. Yakete je rovněž podezřelý z toho, že podporoval rozdělování mačet mladým nezaměstnaným křesťanům, aby jim umožnil útočit na muslimy.

▼B