2007R1528 — CS — 09.12.2008 — 001.001

Tento dokument je třeba brát jako dokumentační nástroj a instituce nenesou jakoukoli odpovědnost za jeho obsah

Ve znění:









▼B

NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 1528/2007

ze dne 20. prosince 2007

o uplatňování režimu stanoveného v dohodách zakládajících hospodářské partnerství nebo vedoucích k jeho založení na produkty pocházející z některých států, které jsou součástí skupiny afrických, karibských a tichomořských států (AKT)







RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise, vzhledem k těmto důvodům: (1) Podle Dohody o partnerství mezi africkými, karibskými a tichomořskými státy na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsané v Cotonou dne 23. června 2000 ( 1 ) (dále jen „dohoda o partnerství AKT-ES“) mají dohody o hospodářském partnerství vstoupit v platnost nejpozději 1. ledna 2008. (2) Podle dohody o partnerství AKT-ES mají být obchodní dohody obsažené v příloze V uvedené dohody zachovány do 31. prosince 2007. (3) Společenství od roku 2002 jedná o dohodách o hospodářském partnerství se státy AKT ve formě šesti regionů zahrnujících státy karibské oblasti, střední Afriky, východní a jižní Afriky, tichomořské ostrovní státy, Jihoafrické společenství pro rozvoj a státy západní Afriky. Tyto dohody o hospodářském partnerství budou v souladu s povinnostmi v rámci Světové obchodní organizace, podpoří regionální integraci a postupné začleňování ekonomik AKT do světového obchodního systému založeného na pravidlech, a tím podpoří jejich udržitelný rozvoj a přispějí k celkovému úsilí o vymýcení chudoby a zlepšování životních podmínek v zemích AKT. V první fázi mohou být jednání uzavřena dohodami vedoucími k přijetí dohod o hospodářském partnerství zahrnujícími alespoň ujednání o zboží slučitelná s pravidly Světové obchodní organizace v souladu s procesy regionální hospodářské a politické integrace, které mají být co nejdříve doplněny úplnými dohodami o hospodářském partnerství. (4) Ty dohody zakládající hospodářské partnerství nebo vedoucí k jeho založení, pro něž byla jednání uzavřena, stanoví, že strany mohou učinit kroky k uplatňování dohody před prozatímním vzájemným uplatňováním v proveditelném rozsahu. Je vhodné přijmout opatření k uplatňování dohod na základě těchto ustanovení. (5) Režim stanovený v tomto nařízení se má podle potřeby změnit v souladu s dohodami zakládajícími hospodářské partnerství nebo vedoucími k jeho založení, pokud a až budou tyto dohody podepsány a uzavřeny podle článku 300 Smlouvy a začnou být prozatímně uplatňovány nebo vstoupí v platnost. Režim se má ukončit zcela nebo částečně, pokud dotyčné dohody nevstoupí v platnost v přiměřené době, v souladu s Vídeňskou úmluvou o smluvním právu. (6) Pro dovoz do Společenství by měl režim v dohodách zakládajících hospodářské partnerství nebo vedoucích k jeho založení stanovit bezcelní přístup a žádné celní kvóty pro všechny produkty s výjimkou zbraní. Na tento režim se vztahují přechodná období a režim pro některé citlivé produkty a zvláštní režim pro francouzské zámořské departementy. S ohledem na zvláštnosti postavení Jihoafrické republiky by měly produkty pocházející z Jihoafrické republiky nadále využívat příslušná ustanovení Dohody o obchodu, rozvoji a spolupráci mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Jihoafrickou republikou na straně druhé ( 2 ) (dále jen „dohoda s JAR“), dokud mezi Společenstvím a Jihoafrickou republikou nevstoupí v platnost dohoda zakládající hospodářské partnerství nebo vedoucí k jeho založení. (7) Spíše než se dovolávat zvláštního režimu pro nejméně rozvinuté země, který je stanoven v nařízení Rady (ES) č. 980/2005 ze dne 27. června 2005 o uplatňování systému všeobecných celních preferencí ( 3 ), je výhodnější, aby ty nejméně rozvinuté země, které jsou rovněž státy AKT, založily své budoucí obchodní vztahy se Společenstvím na dohodách o hospodářském partnerství. Pro usnadnění takového vývoje je vhodné stanovit, aby země, které uzavřely jednání o dohodách zakládajících hospodářské partnerství nebo vedoucích k jeho založení a které mohou využívat režim podle tohoto nařízení, mohly na omezenou dobu využívat zvláštní režim pro nejméně rozvinuté země podle nařízení (ES) č. 980/2005 v případě těch produktů, u nichž jsou přechodná opatření stanovená v tomto nařízení méně příznivá. (8) Na dovoz uskutečněný v rámci tohoto nařízení by měla na přechodné období použít pravidla původu stanovená v příloze II. Tato pravidla původu by měla být nahrazena pravidly uvedenými v příloze jakékoli dohody s regiony nebo státy uvedenými v příloze I, jakmile se uvedená dohoda začne prozatímně uplatňovat nebo vstoupí v platnost, podle toho, co nastane dříve. (9) Je potřebné poskytnout možnost dočasně pozastavit uplatňování režimů stanovených v tomto nařízení v případě neposkytnutí správní spolupráce, nesrovnalostí či podvodu. Pokud členský stát poskytne Komisi informace o možném podvodu nebo neplnění povinnosti poskytovat nezbytnou správní spolupráci, měly by se použít příslušné právní předpisy Společenství, zejména nařízení Rady (ES) č. 515/97 ze dne 13. března 1997 o vzájemné pomoci mezi správními orgány členských států a jejich spolupráci s Komisí k zajištění řádného používání celních a zemědělských předpisů ( 4 ). (10) Toto nařízení by mělo stanovit přechodnou úpravu pro cukr a rýži a zvláštní ochranné a kontrolní mechanismy použitelné po ukončení platnosti přechodné úpravy. (11) Protokol 3 o cukru ze států AKT, který je připojen k příloze V dohody o partnerství AKT-ES, pozbývá v rámci přechodné úpravy pro cukr podle rozhodnutí Rady 2007/627/ES ( 5 ) platnosti dnem 1. října 2009. (12) Po ukončení platnosti protokolu 3 o cukru ze států AKT a vzhledem ke zvláštní citlivosti trhu s cukrem je vhodné přijmout pro tento produkt přechodná opatření. Zároveň je vhodné přijmout zvláštní přechodná kontrolní a ochranná opatření pro určité zpracované zemědělské produkty s potenciálně vysokým obsahem cukru, které by mohly být obchodovány s cílem obejít přechodná zvláštní ochranná opatření pro dovoz cukru do Společenství. (13) Je rovněž vhodné přijmout obecná ochranná opatření pro produkty, na které se vztahuje toto nařízení. (14) Vzhledem ke zvláštní citlivosti zemědělských produktů je vhodné, aby byla v případě, že dovoz působí nebo hrozí způsobit narušení trhů s takovými produkty nebo narušení mechanismů organizace těchto trhů, přijata dvoustranná ochranná opatření. (15) V souladu s čl. 299 odst. 2 Smlouvy je třeba ve všech politikách Společenství náležitě zohlednit zvláštní strukturální sociální a hospodářskou situaci nejvzdálenějších regionů Společenství, především pokud jde o celní a obchodní politiku. (16) Při účinném stanovení pravidel o dvoustranných ochranných opatřeních by proto měla být zvláštní pozornost věnována citlivosti zemědělských produktů, zejména cukru, i zvláštní zranitelnosti a zájmům nejvzdálenějších oblastí Společenství. (17) Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi ( 6 ). (18) Toto nařízení vyžaduje zrušení stávajícího souboru nařízení přijatých v rámci přílohy V dohody o partnerství AKT-ES, zejména nařízení Rady (ES) č. 2285/2002 ze dne 10. prosince 2002 o ochranných opatřeních stanovených v dohodě o partnerství AKT-ES ( 7 ), nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 ze dne 10. prosince 2002, kterým se stanoví režim pro zemědělské produkty a zboží vyrobené jejich zpracováním pocházející z afrických, karibských a tichomořských států (státy AKT) ( 8 ) a čl. 1 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1964/2005 ze dne 29. listopadu 2005 o celních sazbách pro banány ( 9 ). V důsledku toho pozbývají účinku všechna prováděcí opatření k ustanovením, která se zrušují, vzhledem k těmto důvodům: PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:







KAPITOLA 1

PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A PŘÍSTUP NA TRH

Článek 1

Předmět

Toto nařízení uplatňuje na produkty pocházející ze států, které jsou součástí skupiny afrických, karibských a tichomořských států (AKT), režim uvedený v dohodách zakládajících hospodářské partnerství nebo vedoucích k jeho založení.

Článek 2

Oblast působnosti

1. Toto nařízení se vztahuje na produkty pocházející z regionů a států uvedených v příloze I.

2. Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou změní přílohu I přidáním regionů nebo států ze států AKT, které uzavřely jednání o dohodě mezi Společenstvím a tím regionem nebo státem, který přinejmenším splňuje požadavky článku XXIV GATT 1994.

3. Tento region nebo stát zůstane na seznamu v příloze I, dokud Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou nezmění přílohu I, aby region nebo stát z přílohy vyřadila, zejména když

a) region nebo stát dá najevo úmysl neratifikovat dohodu, která mu umožnila, aby byl zařazen do přílohy I;

b) ratifikace dohody, která umožnila, aby region nebo stát byl zařazen do přílohy I, se neuskutečnila v přiměřené době a vstup dohody v platnost je nepřiměřeně oddalován; nebo

c) dohoda pozbyla platnosti nebo region nebo dotčený stát ukončil svá práva a povinnosti podle dohody, ale dohoda jinak zůstane v platnosti.

Článek 3

Přístup na trh

1. S výhradou článků 6, 7 a 8 se dovozní cla odstraňují u všech produktů kapitol 1 až 97, s výjimkou kapitoly 93, harmonizovaného systému pocházejících z regionu nebo státu uvedeného v příloze I. Toto odstranění podléhá přechodným ochranným a kontrolním mechanismům stanoveným v článcích 9 a 10 a obecnému ochrannému mechanismu stanovenému v článcích 11 až 22.

2. Pro produkty kapitoly 93 harmonizovaného systému pocházející z regionů nebo států uvedených v příloze I zůstává nadále použitelné uplatňování cel s doložkou nejvyšších výhod.

3. Aniž je dotčen čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 980/2005, vztahují se na produkty pocházející z nejméně rozvinutých zemí uvedených v příloze I uvedeného nařízení i v příloze I tohoto nařízení kromě režimu stanoveného v tomto nařízení nadále i preference stanovené podle nařízení (ES) č. 980/2005 ve vztahu k produktům

a) čísla 1006 celního sazebníku, kromě podpoložky 1006 10 10, do 31. prosince 2009; a

b) čísla 1701 celního sazebníku do 30. září 2009.

4. Odstavec 1 tohoto článku a články 6, 7 a 8 se nevztahují na produkty pocházející z Jihoafrické republiky. Na tyto produkty se vztahují příslušná ustanovení dohody s JAR. Postupem podle čl. 24 odst. 3 se doplní příloha k tomuto nařízení stanovící režim použitelný na výrobky pocházející z Jihoafrické republiky, jakmile budou příslušná obchodní ustanovení dohody s JAR nahrazena odpovídajícími ustanoveními dohody zakládající hospodářské partnerství nebo vedoucí k jeho založení.

5. Odstavec 1 se nevztahuje na produkty podpoložky 0803 00 19 celního sazebníku pocházející z regionu nebo státu uvedeného v příloze I, které jsou propuštěny do volného oběhu v nejvzdálenějších regionech Společenství do 1. ledna 2018. Odstavec 1 tohoto článku a článek 7 se nevztahují na produkty čísla 1701 celního sazebníku pocházející z regionu nebo státu uvedeného v příloze I, které jsou propuštěny do volného oběhu ve francouzských zámořských departementech do 1. ledna 2018. Tato období se prodlouží do 1. ledna 2028, nedohodnou-li se strany příslušných dohod jinak. Komise zveřejní oznámení v Úředním věstníku Evropské unie, kterým uvědomí zúčastněné subjekty o ukončení platnosti tohoto ustanovení.







KAPITOLA II

PRAVIDLA PŮVODU A SPRÁVNÍ SPOLUPRÁCE

Článek 4

Pravidla původu

1. K určení, zda produkty pocházejí z regionů nebo států uvedených v příloze I, se použijí pravidla původu stanovená v příloze II.

2. Pravidla původu stanovená v příloze II budou nahrazena pravidly uvedenými v příloze jakékoli dohody s regiony nebo státy uvedenými v příloze I, jakmile se uvedená dohoda začne prozatímně uplatňovat nebo vstoupí v platnost, podle toho, co nastane dříve. Komise zveřejní oznámení v Úředním věstníku Evropské unie, aby informovala hospodářské subjekty. Oznámení uvede den začátku prozatímního uplatňování nebo vstupu v platnost, kterým je den, od něhož se pravidla původu v dohodě uplatňují na produkty pocházející z regionů a států uvedených v příloze I.

3. Komise, jíž je nápomocen Výbor pro celní kodex, zřízený nařízením Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství ( 10 ), sleduje provádění a uplatňování přílohy II. Technické změny a rozhodnutí o řízení přílohy II mohou být přijaty postupem podle článků 247 a 247a nařízení (EHS) č. 2913/92.

Článek 5

Správní spolupráce

1. Pokud Komise dojde na základě objektivních informací k závěru o nedostatcích v poskytování správní spolupráce nebo nesrovnalostech či podvodu, může dočasně pozastavit odstranění cel v článcích 3, 6 a 7 (dále jen „příslušné zacházení“) v souladu s tímto článkem.

2. Pro účely tohoto článku se za nedostatky v poskytování správní spolupráce mimo jiné považuje

a) opakované porušování příslušných povinností, které vyžadují kontrolu původu dotčeného produktu;

b) opakované odmítnutí nebo nepřípustné zpoždění v provádění nebo ve sdělování výsledků následného ověření dokladu původu;

c) opakované odmítnutí nebo nepřípustné zpoždění při získávání povolení k provedení misí zaměřených na správní spolupráci, jejichž cílem je prověření pravosti dokumentů nebo přesnosti informací souvisejících s udělením příslušného zacházení.

Pro účely tohoto článku se může jednat o nesrovnalosti nebo podvod mimo jiné v případě, že bez uspokojivého vysvětlení dojde k rychlému nárůstu dovozu zboží, který převyšuje obvyklou úroveň výrobní a vývozní kapacity dotčeného regionu nebo státu.

3. Pokud Komise na základě informací poskytnutých členským státem nebo z vlastního podnětu zjistí, že jsou splněny podmínky stanovené v odstavcích 1 a 2, může být příslušné zacházení postupem podle čl. 24 odst. 2 pozastaveno poté, co Komise

a) vyrozumí výbor uvedený v článku 24;

b) oznámí to dotčenému regionu nebo státu příslušnými postupy použitelnými mezi Společenstvím a daným státem nebo regionem a

c) zveřejní oznámení v Úředním věstníku Evropské unie o tom, že bylo zjištěno neposkytnutí správní spolupráce, nesrovnalosti či podvod.

4. Období pozastavení podle tohoto článku se omezí na nezbytně nutné k ochraně finančních zájmů Společenství. Jeho délka nepřesáhne dobu šesti měsíců, kterou lze obnovit. Na konci této doby Komise rozhodne buď ukončit pozastavení poté, co vyrozumí výbor uvedený v článku 24, nebo prodloužit dobu pozastavení postupem podle odstavce 3 tohoto článku.

5. Postupy dočasného pozastavení stanovené v odstavcích 2, 3 a 4 tohoto článku budou nahrazeny postupy stanovenými v jakékoli dohodě s regiony nebo státy uvedenými v příloze I, jakmile se uvedená dohoda začne prozatímně uplatňovat nebo vstoupí v platnost, podle toho, co nastane dříve. Komise zveřejní oznámení v Úředním věstníku Evropské unie, aby informovala hospodářské subjekty. Oznámení určí datum prozatímního uplatňování nebo vstupu v platnost, kterým je den, od něhož se postupy dočasného pozastavení v dohodě uplatňují na produkty, na které se vztahuje toto nařízení.

6. S cílem provést dočasné pozastavení stanovené v jakékoli dohodě s regiony nebo zeměmi uvedenými v příloze I Komise bez zbytečného prodlení

a) vyrozumí výbor uvedený v článku 24, že bylo zjištěno neposkytnutí správní spolupráce, nesrovnalostí či podvodu; a

b) zveřejní oznámení v Úředním věstníku Evropské unie o tom, že bylo zjištěno neposkytnutí správní spolupráce, nesrovnalosti či podvod.

Rozhodnutí o pozastavení příslušného zacházení bude přijato postupem podle čl. 24 odst. 2.







KAPITOLA III

PŘECHODNÁ USTANOVENÍ







ODDÍL 1

Rýže

Článek 6

Celní kvóty s nulovým clem a případné odstraňování cel

1. Dovozní cla na produkty čísla 1006 celního sazebníku se odstraňují od 1. ledna 2010, s výjimkou dovozních cel na produkty podpoložky 1006 10 10, která se odstraňují od 1. ledna 2008.

2. Následující celní kvóty s nulovým clem se otevírají pro produkty čísla 1006 celního sazebníku, s výjimkou podpoložky 1006 10 10, pocházející z regionů nebo států uvedených v příloze I, které jsou součástí regionální integrace CARIFORUM:

a) 187 000 tun vyjádřených ekvivalentem loupané rýže pro období od 1. ledna 2008 do 31. prosince 2008;

b) 250 000 tun vyjádřených ekvivalentem loupané rýže pro období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2009.

3. Pravidla pro uplatňování celních kvót uvedených v odstavci 2 budou stanovena postupy podle článku 13 a čl. 26 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží ( 11 ).







ODDÍL 2

Cukr

Článek 7

Celní kvóty s nulovým clem a případné odstraňování cel

1. Dovozní cla na produkty čísla 1701 celního sazebníku se odstraňují od 1. října 2009.

2. Vedle celních kvót otevřených a spravovaných podle článku 28 nařízení Rady (ES) č. 318/2006 ze dne 20. února 2006 o společné organizaci trhů v odvětví cukru ( 12 ) se pro produkty čísla 1701 celního sazebníku na období od 1. října 2008 do 30. září 2009 otevírají tyto celní kvóty:

a) 150 000 tun vyjádřených ekvivalentem bílého cukru při nulovém clu vyhrazeném pro produkty pocházející z nejméně rozvinutých zemí uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 980/2005 i v příloze I tohoto nařízení. Tato celní kvóta se rozdělí mezi regiony podle množství, které se určí v souladu s dohodami, které určují způsobilost regionů nebo států pro zařazení do přílohy I tohoto nařízení; a

b) 80 000 tun vyjádřených ekvivalentem bílého cukru při nulovém clu vyhrazeném pro produkty pocházející z jiných než nejméně rozvinutých zemí uvedených v příloze I tohoto nařízení. Tato celní kvóta se rozdělí mezi regiony podle množství, které se určí v souladu s dohodami, které určují způsobilost regionů nebo států pro zařazení do přílohy I tohoto nařízení.

3. Na dovoz v rámci celních kvót uvedených v odstavci 2 se použije článek 30 nařízení (ES) č. 318/2006.

4. Pravidla pro rozdělení podle regionu a uplatňování celních kvót uvedených v tomto článku 2 budou přijata postupem podle čl. 39 odst. 2 nařízení (ES) č. 318/2006.

Článek 8

Přechodné ustanovení

V období od 1. října 2009 do 30. září 2012 se čl. 7 odst. 1 nevztahuje na dovoz produktů čísla 1701 celního sazebníku, pokud se dovozce nezaváže nakoupit takové produkty za cenu nižší než 90 % referenční ceny (na základě CIF) stanovené v článku 3 nařízení (ES) č. 318/2006 pro příslušný hospodářský rok.

Článek 9

Přechodný ochranný mechanismus pro cukr

1. V období od 1. října 2009 do 30. září 2015 může být zacházení udělené podle čl. 7 odst. 1 u dovozu produktů čísla 1701 celního sazebníku pocházející z regionů nebo států uvedených v příloze I, které nejsou nejméně rozvinutými zeměmi uvedenými v příloze I nařízení (ES) č. 980/2005, pozastaveno, pokud

a) množství dovážených produktů pocházejících z regionů nebo států, které jsou státy AKT a které nejsou nejméně rozvinutými zeměmi uvedenými v příloze I nařízení (ES) č. 980/2005, převyšuje i) 1,38 milionu tun v hospodářském roce 2009/2010; ii) 1,45 milionu tun v hospodářském roce 2010/2011; iii) 1,6 milionu tun v hospodářských rocích 2011/2012 až 2014/2015 a

b) množství dovážených produktů pocházejících ze všech států AKT převyšuje 3,5 milionu tun.

2. Množství stanovená v odst. 1 písm. a) se mohou dále rozdělit podle regionů.

3. V období uvedeném v odstavci 1 se u dovozu produktů čísla 1701 celního sazebníku, které pocházejí z regionů nebo států uvedených v příloze I, vyžaduje dovozní licence.

4. Pozastavení zacházení uděleného podle čl. 7 odst. 1 se ukončí na konci hospodářského roku, v němž bylo zavedeno.

5. Pravidla týkající se dalšího rozdělení množství uvedených v odstavci 1 a řízení systému uvedeného v odstavcích 1, 3 a 4 tohoto článku a rozhodnutí o pozastavení se přijímají postupem podle čl. 39 odst. 2 nařízení (ES) č. 318/2006.

Článek 10

Přechodný mechanismus dohledu

1. V období od 1. ledna 2008 do 30. září 2015 podléhá dovoz produktů podpoložek 1704 90 99, 1806 10 30, 1806 10 90, 2106 90 59 a 2106 90 98 celního sazebníku, které pocházejí z regionů nebo států uvedených v příloze I, mechanismu dohledu stanovenému v článku 308d nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství ( 13 ).

2. Na základě tohoto dohledu Komise ověří, zda došlo k celkovému nárůstu dovozu jednoho nebo více z produktů uvedených v odstavci 1 pocházejících z určitého regionu o více než 20 % objemu v průběhu období dvanácti po sobě následujících měsíců ve srovnání s průměrem ročních dovozů v průběhu předcházejících tří dvanáctiměsíčních období.

3. Pokud je dosažena úroveň uvedená v odstavci 2, provede Komise analýzu povahy obchodních vztahů, hospodářského odůvodnění a obsahu cukru v takto dovezených produktech. Jestliže Komise dospěje k závěru, že se tento dovoz používá s cílem obejít celní kvóty, přechodná opatření a zvláštní ochranný mechanismus, které jsou stanoveny v článcích 7, 8 a 9, může až do konce dotčeného hospodářského roku pozastavit používání čl. 3 odst. 1 na dovoz produktů podpoložek 1704 90 99, 1806 10 30, 1806 10 90, 2106 90 59, 2106 90 98 celního sazebníku pocházejících z regionů nebo států uvedených v příloze I, které nejsou nejméně rozvinutými zeměmi uvedenými v příloze I nařízení (ES) č. 980/2005.

4. Pravidla pro správu daného systému a rozhodnutí o pozastavení se přijímají postupem podle článku 16 nařízení Rady (ES) č. 3448/93 ze dne 6. prosince 1993 o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů ( 14 ).







KAPITOLA IV

OBECNÁ OCHRANNÁ USTANOVENÍ

Článek 11

Definice

Pro účely této kapitoly se rozumí:

a) „producenty Společenství“ producenti obdobných nebo přímo soutěžících produktů jako celek, kteří působí na území Společenství, nebo ti producenti ve Společenství, jejichž společná produkce obdobných nebo přímo soutěžících produktů tvoří významný podíl celkové produkce těchto produktů ve Společenství;

b) „vážnou újmou“ jasné obecné poškození postavení producentů Společenství;

c) „hrozbou vážné újmy“ vážná újma, která jednoznačně a bezprostředně hrozí;

d) „narušeními“ poruchy ve výrobním odvětví;

e) „hrozbou narušení“ narušení, která jednoznačně a bezprostředně hrozí.

Článek 12

Zásady

1. Ochranné opatření podle této kapitoly může být zavedeno, pokud jsou produkty pocházející z regionů nebo států uvedených v příloze I dováženy do Společenství v takových zvýšených množstvích a za takových podmínek, že vzniká nebo hrozí

a) vážná újma producentům Společenství;

b) narušení v daném hospodářském odvětví, zejména pokud tato narušení působí velké sociální problémy nebo obtíže, jež by mohly způsobit vážné zhoršení hospodářské situace Společenství; nebo

c) narušení na trzích se zemědělskými produkty, na které se vztahuje příloha I Dohody Světové obchodní organizace o zemědělství, nebo mechanismů organizace těchto trhů.

2. Jsou-li produkty pocházející z regionů nebo států uvedených v příloze I dováženy do Společenství v takových zvýšených množstvích a za takových podmínek, že vzniká nebo hrozí narušení v hospodářské situaci v jednom nebo více nejvzdálenějších regionech Společenství, může být uloženo ochranné opatření podle této kapitoly.

Článek 13

Určení podmínek pro uložení ochranných opatření

1. Určení vážné újmy nebo hrozby vážné újmy se vztahuje mimo jiné na tyto faktory:

a) objem dovozu, zejména při podstatném zvýšení v absolutních číslech nebo v poměru k výrobě nebo spotřebě ve Společenství;

b) cenu dovážených produktů, zejména pokud je významně nižší v porovnání s cenou obdobného produktu ve Společenství;

c) následný dopad na producenty Společenství, jak jej naznačuje vývoj některých ekonomických ukazatelů, jako například produkce, využití kapacity, skladové zásoby, odbyt, podíl na trhu, pokles cen nebo zamezení růstu cen, který by za běžných okolností nastal, zisky, návratnost vloženého kapitálu, peněžní tok a zaměstnanost;

d) jiné faktory než vývoj dovozu, jimiž vzniká nebo může vzniknout dotyčným producentům Společenství újma.

2. Určení narušení nebo hrozby narušení se zakládá na objektivních faktorech, včetně těchto prvků:

a) zvýšení objemu dovozu v absolutních číslech nebo v poměru k produkci Společenství a dovozu z dalších zdrojů a

b) vlivu takového dovozu na ceny nebo

c) vlivu takového dovozu na situaci producentů Společenství nebo dotčeného hospodářského odvětví, včetně mimo jiné na úrovně prodeje, produkce, finanční situace a zaměstnanosti.

3. Při určování, zda se dovoz uskutečňuje za takových podmínek, že vzniká nebo hrozí narušení na trzích se zemědělskými produkty nebo mechanismů organizace těchto trhů, včetně nařízení vytvářejících společné organizace trhu, je třeba přihlížet ke všem významným objektivním faktorům, včetně jednoho nebo více z těchto prvků:

a) objem dovozu ve srovnání s úrovněmi předcházejících kalendářních nebo hospodářských let, domácí produkce a spotřeba a budoucí úrovně plánované podle reformy společných organizací trhu;

b) úroveň domácích cen ve srovnání s referenčními nebo směrnými cenami, přicházejí-li v úvahu, a pokud ne, ve srovnání s průměrnými cenami na vnitřním trhu ve stejném období předchozích hospodářských let;

c) od 1. října 2015 na trzích s produkty čísla 1701 celního sazebníku: situace, kdy průměrná tržní cena ve Společenství bílého cukru klesne v průběhu dvou po sobě následujících měsíců pod 80 % průměrné tržní ceny bílého cukru ve Společenství převládající v předchozím hospodářském roce.

4. Při určování, zda jsou podmínky uvedené v odstavcích 1, 2 a 3 v případě nejvzdálenějších regionů Společenství splněny, se analýzy omezují na území dotčeného nejvzdálenějšího regionu nebo regionů. Zvláštní pozornost se má věnovat velikosti místního odvětví, jeho finanční situaci a stavu zaměstnanosti.

Článek 14

Zahájení řízení

1. Šetření se zahajuje na žádost členského státu nebo z podnětu Komise, pokud je zřejmé, že existují dostatečné důkazy odůvodňující zahájení šetření.

2. Pokud by vývoj dovozu z jakýchkoli regionů nebo států uvedených v příloze I vyžadoval zavedení ochranných opatření, sdělí to členské státy Komisi. Toto sdělení musí obsahovat dostupné důkazy podle kritérií článku 13. Komise toto sdělení předá do tří pracovních dnů všem členským státům.

3. Konzultace s členskými státy se uskuteční do osmi pracovních dnů ode dne, kdy Komise zaslala informaci členským státům podle odstavce 2. Pokud je po konzultaci zřejmé, že existují dostatečné důkazy pro zahájení řízení, zveřejní Komise oznámení v Úředním věstníku Evropské unie. Řízení se zahájí do jednoho měsíce od obdržení informace od členského státu.

4. Domnívá-li se Komise po konzultaci s členskými státy, že okolnosti stanovené v článku 12 existují, okamžitě oznámí dotčenému regionu nebo státu uvedenému v příloze I svůj úmysl zahájit šetření. K oznámení může přiložit výzvu ke konzultacím, aby se vyjasnila situace a aby bylo dosaženo oboustranně uspokojivého řešení.

Článek 15

Šetření

1. Po zahájení řízení započne Komise šetření.

2. Komise může požádat členské státy, aby jí předaly informace, a členské státy učiní veškerá potřebná opatření, aby každé její žádosti vyhověly. Pokud je předání informací v obecném zájmu nebo pokud bylo jejich předání vyžádáno členským státem, sdělí je Komise členským státům za předpokladu, že nejsou důvěrné; v opačném případě jim Komise předá shrnutí, jež není důvěrné povahy.

3. V případě šetření omezeného na některé z nejvzdálenějších regionů může Komise požádat příslušné místní orgány, aby poskytly informace uvedené v odstavci 2 prostřednictvím dotčeného členského státu.

4. Šetření se, kdykoli je to možné, uzavře do šesti měsíců od jeho zahájení. Ve výjimečných případech může být tato lhůta prodloužena o další dobu tří měsíců.

Článek 16

Uložení prozatímních ochranných opatření

1. Prozatímní ochranná opatření se použijí za naléhavých okolností, kdy by odklad způsobil těžko napravitelnou škodu, na základě předchozího určení, že okolnosti uvedené v článku 12 existují. Komise přijme tato prozatímní opatření po konzultaci s členskými státy, nebo v případě mimořádné naléhavosti po informování členských států. Ve druhém případě se konzultace konají do deseti dnů ode dne, kdy jsou členským státům oznámena opatření přijatá Komisí.

2. Vzhledem ke zvláštní situaci nejvzdálenějších regionů a jejich zranitelnosti k nárůstu dovozu se v řízení, které se jich dotýká a kde předběžné určení ukázalo, že se dovoz zvýšil, použijí prozatímní ochranná opatření. V tomto případě Komise informuje členské státy o opatřeních a konzultace se uskuteční do deseti dnů ode dne, kdy jsou členským státům oznámena opatření přijatá Komisí.

3. Pokud některý členský stát požádá Komisi o okamžitý zásah a pokud jsou splněny podmínky stanovené v odstavcích 1 a 2, rozhodne Komise do pěti pracovních dnů od obdržení žádosti.

4. Komise uvědomí neprodleně Radu a členské státy o každém rozhodnutí přijatém podle odstavců 1, 2 a 3. Rada může kvalifikovanou většinou přijmout jiné rozhodnutí ve lhůtě jednoho měsíce ode dne, kdy ji Komise uvědomí podle tohoto odstavce.

5. Prozatímní opatření mohou mít formu zvýšení cla u dotčeného produktu na úroveň, která nepřevýší celní sazbu použitou u ostatních členských států Světové obchodní organizace, anebo celních kvót.

6. Doba platnosti prozatímních opatření nepřesahuje 180 dnů. Pokud jsou prozatímní opatření omezena na nejvzdálenější regiony, nepřesahuje jejich doba platnosti 200 dnů.

7. Pokud jsou prozatímní ochranná opatření zrušena, protože šetření prokáže, že nebyly splněny podmínky stanovené v článcích 12 a 13, všechna cla vybraná v důsledku těchto prozatímních opatření se automaticky vracejí.

Článek 17

Zastavení šetření a řízení bez přijetí opatření

Pokud jsou dvoustranná ochranná opatření považována za zbytečná a v poradním výboru podle článku 21 nejsou vzneseny žádné námitky, rozhodne Komise o zastavení šetření nebo řízení. Ve všech ostatních případech předloží Komise Radě neprodleně zprávu o výsledcích konzultací a návrh na nařízení Rady o zastavení řízení. Řízení se považuje za zastavené, pokud Rada ve lhůtě jednoho měsíce nepřijme kvalifikovanou většinou jiné rozhodnutí.

Článek 18

Uložení konečných opatření

1. Pokud se nakonec prokáže, že podmínky stanovené v článku 12 jsou splněny, požádá Komise o konzultace dotčený region nebo stát v rámci vhodného institucionálního uspořádání stanoveného v příslušných dohodách umožňujících regionu nebo státu, aby byl zařazen do přílohy I, s cílem najít vzájemně přijatelné řešení.

2. Pokud konzultace uvedené v odstavci 1 nevedou ke vzájemně uspokojivému řešení do třiceti dnů ode dne, kdy byla věc dotčenému regionu nebo státu předložena, přijme Komise po konzultaci s členskými státy rozhodnutí o zavedení konečných dvoustranných ochranných opatření do dvaceti pracovních dnů po ukončení konzultační doby.

3. Rozhodnutí Komise přijatá podle tohoto článku se sdělují Radě a členským státům. Každý členský stát může do deseti pracovních dnů ode dne sdělení předložit rozhodnutí Radě.

4. Pokud členský stát předloží Radě rozhodnutí Komise, může Rada rozhodnutí Komise kvalifikovanou většinou potvrdit, změnit nebo zrušit. Pokud Rada do jednoho měsíce poté, co jí byla záležitost předložena, nepřijme rozhodnutí, považuje se rozhodnutí Komise za potvrzené.

5. Konečná opatření mohou mít jednu z těchto forem:

— pozastavení dalšího snižování sazby dovozního cla na dotčený produkt pocházející z dotčeného regionu nebo státu,

— zvýšení cla na dotčený produkt na úroveň, která nepřevýší celní sazbu použitou u ostatních členů Světové obchodní organizace,

— celní kvóty.

6. Žádné dvoustranné ochranné opatření se nepoužije u téhož produktu z téhož regionu nebo státu, dokud neuplyne alespoň jeden rok poté, co předchozí opatření pozbylo platnosti nebo bylo zrušeno.

Článek 19

Trvání a přezkum ochranných opatření

1. Ochranné opatření zůstává v platnosti pouze po takovou dobu, která je nezbytná k zabránění nebo nápravě vážné újmy nebo narušení trhu. Tato doba nepřesáhne dva roky, není-li prodloužena podle odstavce 2. Pokud je opatření omezeno na jeden nebo více nejvzdálenějších regionů Společenství, nesmí doba jeho trvání přesáhnout čtyři roky.

2. Původní doba trvání ochranného opatření může být výjimečně prodloužena, pokud se zjistí, že ochranné opatření je nadále nezbytné k zabránění nebo nápravě vážné újmy nebo narušení trhu.

3. Rozhodnutí o prodloužení se přijímají postupy podle tohoto nařízení uplatňovanými při šetření a stejnými postupy jako v případě původních opatření.

Celková doba trvání ochranného opatření nesmí přesáhnout čtyři roky, včetně prozatímního opatření. Pokud jde o opatření omezené na nejvzdálenější regiony, činí tato doba osm let.

4. Pokud trvání ochranného opatření přesáhne jeden rok, toto opatření se postupně v pravidelných odstupech v průběhu doby svého uplatňování, včetně jakéhokoli prodloužení, liberalizuje.

Konzultace s dotčeným regionem nebo státem se konají pravidelně v příslušných orgánech stanovených dohodami, aby se stanovil harmonogram pro jejich zrušení, jakmile to okolnosti dovolí.

Článek 20

Kontrolní opatření

1. Pokud by vývoj dovozu produktu pocházejícího ze státu AKT mohl způsobit jednu ze situací uvedených v článku 12, může být tento dovoz podroben předchozí kontrole Společenství.

2. O zavedení kontroly rozhoduje Komise.

Rozhodnutí Komise přijatá podle tohoto článku se sdělují Radě a členským státům. Každý členský stát může do deseti pracovních dnů ode dne sdělení předložit rozhodnutí Radě.

Pokud členský stát předloží Radě rozhodnutí Komise, může Rada rozhodnutí Komise kvalifikovanou většinou potvrdit, změnit nebo zrušit. Pokud Rada do jednoho měsíce poté, co jí byla záležitost předložena, nepřijme rozhodnutí, považuje se rozhodnutí Komise za potvrzené.

3. Doba platnosti kontrolních opatření je omezená. Pokud není stanoveno jinak, končí jejich platnost na konci druhého šestiměsíčního období, které následuje po prvním šestiměsíčním období poté, co byla opatření zavedena.

4. Kontrolní opatření mohou být omezena na území jednoho nebo více nejvzdálenějších regionů společenství, pokud je to nezbytné.

5. Rozhodnutí zavést kontrolní opatření je neprodleně sděleno příslušnému orgánu zřízenému příslušnou dohodou, které umožňují regionu nebo státu, aby byl zařazen do přílohy I.

Článek 21

Konzultace

Příslušným poradním výborem pro účely této kapitoly je poradní výbor řízený článkem 4 nařízení Rady (ES) č. 3285/94 ze dne 22. prosince 1994 o společných pravidlech dovozu ( 15 ). V případě produktů čísla 1701 celního sazebníku je příslušnému výboru nápomocen výbor zřízený článkem 39 nařízení (ES) č. 318/2006.

Článek 22

Výjimečná opatření s omezenou územní působností

Pokud se zjistí, že podmínky stanovené pro přijetí dvoustranných ochranných opatření jsou splněny v jednom nebo více členských státech, může Komise po posouzení alternativních řešení výjimečně a v souladu s článkem 134 Smlouvy povolit uplatňování kontrolních nebo ochranných opatření omezených na daný členský stát nebo členské státy, pokud má za to, že uplatňování těchto opatření je vhodnější na této úrovni než na úrovni Společenství. Tato opatření musí být časově přísně omezená a musí co nejméně narušovat fungování vnitřního trhu.







KAPITOLA V

PROCESNÍ USTANOVENÍ

Článek 23

Přizpůsobení technickému pokroku

Toto nařízení se změní postupem podle čl. 24 odst. 3, aby se provedly veškeré technické změny potřebné v důsledku rozdílů mezi tímto nařízením a dohodami podepsanými a prozatímně uplatňovanými anebo uzavřenými s regiony nebo státy uvedenými v příloze I v souladu s článkem 300 Smlouvy.

Článek 24

Výbor

1. Komisi je nápomocen Výbor pro provádění dohod o hospodářské spolupráci.

2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 3 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.

3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.

4. Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.







KAPITOLA VI

ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

Článek 25

Změny

V článku 1 nařízení (ES) č. 1964/2005 se zrušuje odstavec 2.

Článek 26

Zrušení stávajících aktů

Nařízení (ES) č. 2285/2002 a nařízení (ES) č. 2286/2002 se zrušují.

Článek 27

Vstup v platnost

Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

Použije se ode dne 1. ledna 2008.

Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.









PŘÍLOHA I

Seznam regionů nebo států, které uzavřely jednání ve smyslu čl. 2 odst. 2

ANTIGUA A BARBUDA

BAHAMSKÉ SPOLEČENSTVÍ

BARBADOS

BELIZE

REPUBLIKA BOTSWANA

REPUBLIKA BURUNDI

DOMINICKÉ SPOLEČENSTVÍ

DOMINIKÁNSKÁ REPUBLIKA

REPUBLIKA FIDŽIJSKÉ OSTROVY

GHANSKÁ REPUBLIKA

GRENADA

GUYANSKÁ KOOPERATIVNÍ REPUBLIKA

HAITSKÁ REPUBLIKA

JAMAJKA

KAMERUNSKÁ REPUBLIKA

KEŇSKÁ REPUBLIKA

KOMORSKÝ SVAZ

KRÁLOVSTVÍ LESOTHO

MADAGASKARSKÁ REPUBLIKA

MAURICIJSKÁ REPUBLIKA

MOSAMBICKÁ REPUBLIKA

NAMIBIJSKÁ REPUBLIKA

NEZÁVISLÝ STÁT PAPUA-NOVÁ GUINEA

REPUBLIKA POBŘEŽÍ SLONOVINY

REPUBLIKA RWANDA

SEYCHELSKÁ REPUBLIKA

SURINAMSKÁ REPUBLIKA

SVATÁ LUCIE

FEDERACE SVATÝ KRYŠTOF A NEVIS

SVATÝ VINCENC A GRENADINY

SVAZIJSKÉ KRÁLOVSTVÍ

SJEDNOCENÁ REPUBLIKA TANZANIE

REPUBLIKA TRINIDAD A TOBAGO

UGANDSKÁ REPUBLIKA

▼M1

ZAMBIJSKÁ REPUBLIKA

▼B

ZIMBABWSKÁ REPUBLIKA









PŘÍLOHA II

Pravidla původu

TÝKAJÍCÍ SE DEFINICE POJMU „PŮVODNÍ PRODUKTY“ A ZPŮSOBY SPRÁVNÍ SPOLUPRÁCE

HLAVA I: Obecná ustanovení Články 1. Definice HLAVA II: Definice pojmu „původní produkty“ Články 2. Obecné požadavky 3. Zcela získané produkty 4. Dostatečně opracované nebo zpracované produkty 5. Nedostatečné opracování nebo zpracování 6. Kumulace původu 7. Určující jednotka 8. Příslušenství, náhradní díly a nástroje 9. Soupravy 10. Neutrální prvky HLAVA III: Požadavky týkající se území Články 11. Zásada teritoriality 12. Přímá přeprava 13. Výstavy HLAVA IV: Doklad o původu Články 14. Obecné požadavky 15. Postup pro vydání průvodního osvědčení EUR.1 16. Dodatečně vystavená průvodní osvědčení EUR.1 17. Vystavení duplikátu průvodního osvědčení EUR.1 18. Vydání průvodního osvědčení EUR.1 na základě dříve vydaného nebo vystaveného dokladu o původu 19. Podmínky pro vystavení prohlášení na faktuře 20. Schválený vývozce 21. Platnost dokladu o původu 22. Režim tranzitu 23. Předkládání dokladu o původu 24. Dovoz po částech 25. Osvobození od dokladu o původu 26. Informační postupy pro účely kumulace 27. Podpůrné doklady 28. Uchovávání dokladu o původu a podpůrných dokladů 29. Odchylky a formální chyby 30. Částky vyjádřené v eurech HLAVA V: Způsoby správní spolupráce Články 31. Vzájemná pomoc 32. Následná kontrola dokladů o původu 33. Kontrola prohlášení dodavatelů 34. Sankce 35. Svobodná pásma 36. Odchylky HLAVA VI: Ceuta a Melilla Články 37. Zvláštní podmínky HLAVA VII: Přechodná a závěrečná ustanovení Články 38. Přechodná ustanovení pro zboží v režimu tranzitu nebo uskladnění 39. Dodatky OBSAH DODATKY DODATEK 1: Úvodní poznámky k seznamu v této příloze DODATEK 2: Seznam operací opracování nebo zpracování, které musí být provedeny na nepůvodních materiálech, aby konečný produkt mohl získat status původu DODATEK 2A: Odchylky od seznamu operací opracování nebo zpracování, které musí být provedeny na nepůvodních materiálech, aby konečný produkt mohl získat status původu, podle článku 4 této přílohy DODATEK 3: Formulář průvodního osvědčení DODATEK 4: Prohlášení na faktuře DODATEK 5A: Prohlášení dodavatele pro produkty se statusem preferenčního původu DODATEK 5B: Prohlášení dodavatele pro produkty bez statusu preferenčního původu DODATEK 6: Osvědčení údajů DODATEK 7: Produkty, na které se nevztahuje čl. 6 odst. 5 této přílohy DODATEK 8: Produkty rybolovu, na něž se dočasně nevztahuje čl. 6 odst. 5 této přílohy DODATEK 9: Sousední rozvojové země DODATEK 10: Produkty, na které se od 1. října 2015 vztahují ustanovení o kumulaci podle čl. 2 odst. 2 a čl. 6 odst. 1 a 2 této přílohy a nevztahuje čl. 6 odst. 5, 9 a 12 této přílohy DODATEK 11: Produkty, na které se od 1. ledna 2010 vztahují ustanovení o kumulaci podle čl. 2 odst. 2 a čl. 6 odst. 1 a 2 této přílohy a nevztahuje čl. 6 odst. 5, 9 a 12 této přílohy DODATEK 12: Zámořské země a území

HLAVA I

OBECNÁ USTANOVENÍ

Článek 1

Definice

Pro účely této přílohy se rozumí:

a) „výrobou“ každé opracování nebo zpracování včetně sestavování nebo specifických procesů;

b) „materiálem“ jakékoli příměsi, suroviny, komponenty, části apod., které jsou používány při výrobě produktu;

c) „produktem“ vyráběný produkt, i když je zamýšleno jeho pozdější využití v jiné výrobní operaci;

d) „zbožím“ jak materiály, tak produkty;

e) „celní hodnotou“ hodnota určená v souladu s Dohodou o provádění článku VII Všeobecné dohody o clech a obchodu z roku 1994 (dohoda Světové obchodní organizace o celní hodnotě);

f) „cenou ze závodu“ cena zaplacená za produkt ze závodu výrobci, v jehož podniku došlo k poslednímu opracování nebo zpracování, pokud tato cena zahrnuje hodnotu veškerého materiálu použitého při výrobě po odečtení případných vnitřních daní, které se vracejí nebo mohou být vráceny při vývozu získaného produktu;

g) „hodnotou materiálů“ celní hodnota použitých nepůvodních materiálů v okamžiku dovozu, a není-li známa nebo nelze-li ji určit, první ověřitelná cena zaplacená za tyto materiály na dotyčném území;

h) „hodnotou původních materiálů“ hodnota těchto materiálů stanovená podle písmene g) obdobně;

i) „přidanou hodnotou“ cena ze závodu snížená o celní hodnotu materiálů dovezených do Společenství nebo států AKT;

j) „kapitolami“ a „čísly“ kapitoly a čísla (čtyřmístné kódy) používané v nomenklatuře, která tvoří harmonizovaný systém popisu a číselného označování zboží (v této příloze dále jen „harmonizovaný systém“ nebo „HS“);

k) „zařazením“ zařazení produktu nebo materiálu pod určité číslo;

l) „zásilkou“ produkty, které buď zasílá současně jeden vývozce jednomu příjemci, nebo které jsou přepravovány na podkladě jediného přepravního dokladu od vývozce k příjemci, a pokud tento doklad neexistuje, na podkladě jediné faktury;

m) „územím“ území včetně teritoriálních vod;

n) „zámořskými zeměmi a územími“ země a území uvedené v dodatku 12.







HLAVA II

DEFINICE POJMU „PŮVODNÍ PRODUKTY“

Článek 2

Obecné požadavky

1. Pro účely tohoto nařízení se za produkty pocházející ze států AKT (pro účely této přílohy dále jen „státy AKT“) uvedených v příloze I považují

a) produkty, které byly zcela získány ve státech AKT ve smyslu článku 3 této přílohy;

b) produkty, které byly ve státech AKT vyrobeny s použitím materiálů, které tam nebyly zcela získány, jestliže byly ve státech AKT dostatečně zpracovány nebo opracovány ve smyslu článku 4 této přílohy.

2. Pro účely odstavce 1 se území států AKT považují za jedno území.

Původní produkty vyrobené z materiálů zcela získaných nebo dostatečně opracovaných nebo zpracovaných ve dvou nebo více státech AKT se považují za produkty pocházející ze státu AKT, kde došlo k poslednímu opracování nebo zpracování, za předpokladu, že toto opracování nebo zpracování přesahuje rámec uvedený v článku 5 této přílohy.

3. Pro produkty uvedené v dodatku 10 se odstavec 2 použije až po 1. říjnu 2015 a pro produkty uvedené v dodatku 11 až po 1. lednu 2010.

Článek 3

Zcela získané produkty

1. Za produkty zcela získané ve státech AKT nebo ve Společenství se považují

a) nerostné produkty tam vytěžené z půdy nebo z mořského dna;

b) rostlinné produkty tam sklizené;

c) živá zvířata tam narozená či vylíhnutá a odchovaná;

d) produkty získané z živých zvířat tam chovaných;

i) produkty tamního lovu a rybolovu; ii) produkty akvakultury, včetně mořské akvakultury, pokud jsou ryby tam narozené či vylíhnuté a odchované; e)

f) produkty mořského rybolovu a jiné produkty získané z moře mimo teritoriální vody tamními plavidly;

g) produkty vyrobené na tamních výrobních plavidlech výlučně z produktů uvedených v písmenu f);

h) upotřebené předměty tam sebrané, jsou-li použitelné pouze k opětovnému získání surovin, včetně použitých pneumatik vhodných pouze k protektorování nebo k použití jako odpad;

i) odpad a zbytky pocházející z výrobních operací tam provedených;

j) produkty získané z mořského dna nebo z mořského podzemí ležícího mimo jejich teritoriální vody, mají-li výhradní práva k využívání tohoto mořského dna nebo mořského podzemí;

k) zboží tam vyrobené výhradně z produktů uvedených v písmenech a) až j).

2. Pojmy „tamní plavidla“ a „tamní výrobní plavidla“ v odst. 1 písm. f) a g) se vztahují pouze na plavidla a výrobní plavidla,

a) která jsou registrována v členském státě nebo ve státě AKT;

b) která plují pod vlajkou členského státu nebo státu AKT;

c) která splňují jednu z těchto podmínek: i) vlastní je alespoň z 50 % státní příslušníci státu AKT nebo některého členského státu; nebo ii) je vlastní společnosti, — které mají sídlo a hlavní provozovnu ve státě AKT a nebo v některém členském státě a — které vlastní alespoň z 50 % stát AKT, veřejné subjekty daného státu, státní příslušníci dané země nebo některý členský stát.

3. Bez ohledu na odstavec 2 Společenství na žádost státu AKT uzná plavidla pronajatá státem AKT jako „tamní plavidla“ pro provádění rybolovu v jeho výlučné hospodářské zóně za těchto podmínek:

a) stát AKT nabídl Společenství příležitost sjednat dohodu o rybolovu a Společenství tuto nabídku nepřijalo;

b) Komise uznala, že smlouva o pronájmu poskytuje přiměřené možnosti rozvoje kapacity státu AKT provádět rybolov na vlastní účet, a zejména že státu AKT uděluje zodpovědnost za námořní a obchodní řízení plavidla, které má k dispozici na významně dlouhou dobu.

Článek 4

Dostatečně opracované nebo zpracované produkty

1. Pro účely této přílohy se produkty, jež nejsou zcela získány ve státech AKT nebo ve Společenství, považují za dostatečně opracované nebo zpracované, jsou-li splněny podmínky uvedené v seznamu v dodatku 2 nebo případně v dodatku 2A. Tyto podmínky popisují pro všechny produkty, na které se vztahuje toto nařízení, zpracování nebo opracování, které musí být provedeno na nepůvodních materiálech použitých k jejich výrobě, a vztahují se výhradně na tyto materiály. Z toho vyplývá, že je-li produkt, který získal status původu na základě splnění podmínek stanovených pro něj v seznamu, použit při výrobě jiného produktu, nevztahují se na něj podmínky stanovené pro produkt, ve němž je obsažen, a nepřihlíží se ani k nepůvodním materiálům, jež byly případně použity při jeho výrobě.

2. Odchylně od odstavce 1 lze však použít nepůvodní materiály, které by se podle podmínek uvedených v seznamu neměly při výrobě daného produktu použít, za předpokladu, že

a) jejich celková hodnota nepřesáhne 15 % ceny produktu ze závodu;

b) použitím tohoto odstavce není překročen žádný procentní podíl uvedený v seznamu jako nejvyšší přípustná hodnota nepůvodních materiálů.

Tento odstavec se nevztahuje na produkty kapitol 50 až 63 harmonizovaného systému.

3.

a) Odchylně od odstavce 1 a poté, co určitý tichomořský stát AKT předem uvědomil Komisi, se zpracované produkty rybolovu čísel 1604 a 1605, které byly zpracovány nebo vyrobeny v prostorách na pevnině v daném státě z nepůvodních materiálů čísel 0302 nebo 0303 vyložené v přístavu daného státu, považují za dostatečně opracované nebo zpracované pro účely článku 2. V oznámení Komisi je nutno uvést přínosy pro rozvoj pro odvětví rybolovu v daném státě, potřebné informace o daném živočišném druhu, o produktech, jež mají být vyrobeny, a příslušná množství.

b) Daný tichomořský stát AKT vypracuje do tří let od oznámení zprávu pro Společenství o provádění písmene a).

c) Písmenem a) nejsou dotčena hygienická a rostlinolékařská opatření platná v EU, účinná ochrana a udržitelné řízení zdrojů rybolovu ani podpora v boji proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu v daném regionu.

4. Odstavce 1 až 3 se použijí s výhradou článku 5.

Článek 5

Nedostatečné opracování nebo zpracování

1. Aniž je dotčen odstavec 2, považují se za zpracování nebo opracování nedostatečná pro to, aby produktu udělila status původu, bez ohledu na to, zda jsou splněny požadavky článku 4, následující operace:

a) operace, jejichž účelem je uchování produktů v nezměněném stavu během přepravy a skladování (větrání, rozložení, sušení, chlazení, naložení do soli, oxidu siřičitého nebo jiných vodných roztoků, odstranění poškozených částí a podobné operace);

b) jednoduché operace sestávající z odstranění prachu, prosévání nebo prohazování, třídění, zařazování, sdružování (včetně vytváření souprav (sad) předmětů), mytí, natírání, řezání;

i) přebalování, rozdělování nebo spojování nákladových kusů; ii) jednoduché plnění do láhví, baněk, pytlů, beden, krabic, upevnění na podložky nebo desky a veškeré ostatní jednoduché operace obalové úpravy; c)

d) připevňování nebo tisk značek, štítků, log nebo obdobných rozlišovacích znaků na produkty nebo jejich obaly;

e) jednoduché mísení produktů, též různých druhů; mísení cukru s jiným materiálem;

f) jednoduché sestavování součástí produktu na úplný produkt;

g) kombinace dvou nebo více úkonů uvedených v písmenech a) až f);

h) porážení zvířat;

i) loupání, částečné nebo úplné mletí, leštění a hlazení obilovin a rýže;

j) operace barvení cukru nebo tvarování cukru; částečné nebo úplné mletí cukru;

k) loupání, odpeckovávání ovoce, ořechů a zeleniny a zbavování kůry.

2. Při určování, zda se provedené zpracování nebo opracování daného produktu považuje za nedostatečné ve smyslu odstavce 1, se všechna zpracování nebo opracování provedená na tomto produktu ve státech AKT nebo ve Společenství posuzují dohromady.

Článek 6

Kumulace původu

Kumulace se zámořskými zeměmi a územími a Společenstvím

1. Materiály pocházející ze Společenství nebo zámořských zemí a území se považují za materiály pocházející ze států AKT, pokud jsou součástí produktu tam získaného. Není nutné, aby tyto materiály byly dostatečně opracovány nebo zpracovány za předpokladu, že byly opracovány nebo zpracovány nad rámec uvedený v článku 5.

2. Opracování a zpracování prováděné ve Společenství nebo zámořských zemích a územích se považuje za provedené ve státech AKT, pokud jsou materiály následně opracovány nebo zpracovány ve státech AKT nad rámec opracování nebo zpracování uvedený v článku 5.

3. Pro účely určení, zda produkty pocházejí ze zámořských zemí a území, se použije obdobně tato příloha.

4. Pro produkty uvedené v dodatku 10 se tento článek použije až po 1. říjnu 2015 a pro produkty uvedené v dodatku 11 až po 1. lednu 2010.

Kumulace s Jihoafrickou republikou

5. S výhradou odstavců 6, 7, 8 a 11 se materiály pocházející z Jihoafrické republiky považují za materiály pocházející ze států AKT, pokud jsou obsaženy v produktu tam získaném a za předpokladu, že byly opracovány nebo zpracovány nad rámec uvedený v článku 5. Není nutné, aby tyto materiály byly dostatečně opracovány nebo zpracovány.

6. Produkty, které získaly status původu podle odstavce 5, se nadále považují za produkty pocházející ze států AKT pouze v případě, že zde přidaná hodnota přesáhne hodnotu použitých původních materiálů z Jihoafrické republiky. Pokud tomu tak není, považují se dotyčné produkty za produkty pocházející z Jihoafrické republiky. Při určování původu se nepřihlíží k materiálům pocházejícím z Jihoafrické republiky, které byly dostatečně opracovány nebo zpracovány ve státech AKT.

7. Kumulace podle odstavce 5 se nepoužije na produkty uvedené v seznamu v dodatcích 7, 10 a 11.

8. Kumulace podle odstavce 5 se použije na produkty uvedené v seznamu v dodatku 8 pouze za předpokladu, že byla odstraněna cla na tyto produkty v rámci dohody s JAR. Komise zveřejní v řadě C Úředního věstníku Evropské unie datum, kdy jsou podmínky tohoto odstavce splněny.

9. Aniž jsou dotčeny odstavce 7 a 8, považuje se opracování a zpracování prováděné v Jihoafrické republice za opracování a zpracování prováděné v jiném členském státě Jihoafrické celní unie, který je státem AKT, pokud byl materiál následně opracován nebo zpracován v daném členském státě Jihoafrické celní unie.

10. Aniž jsou dotčeny odstavce 7 a 8, na žádost států AKT se opracování a zpracování prováděné v Jihoafrické republice považuje za opracování a zpracování prováděné ve státech AKT, pokud byl materiál následně opracován nebo zpracován ve státě AKT v rámci dohody o regionální hospodářské integraci.

11. O žádostech států AKT se rozhoduje postupem podle článků 247 a 247a nařízení (EHS) č. 2913/92.

12. Kumulaci podle odstavce 5 lze použít pouze tehdy, pokud použité jihoafrické materiály získaly status původních produktů podle pravidel původu shodných s pravidly této přílohy. Kumulaci podle odstavců 9 a 10 lze použít pouze použitím pravidel původu shodných s pravidly této přílohy.

Kumulace se sousedními rozvojovými zeměmi

13. Na žádost států AKT se materiály pocházející ze sousední rozvojové země, která není státem AKT a která je součástí souvislého zeměpisného celku, posuzují jako materiály pocházející ze států AKT, pokud jsou součástí produktu tam získaného. Tyto materiály nemusí být dostatečně opracovány nebo zpracovány, pokud

— opracování nebo zpracování prováděné ve státě AKT přesahuje operace uvedené v článku 5,

— státy AKT, Společenství a jiné zúčastněné země uzavřely dohodu o přiměřených správních postupech, které zajistí správné provádění tohoto odstavce.

Tento odstavec se nepoužije na produkty z tuňáka kapitoly 3 nebo 16 harmonizovaného systému ani na produkty z rýže kódu HS 1006.

Pro účely určení, zda produkty pocházejí ze sousední rozvojové země, se použije tato příloha.

O žádostech států AKT se rozhoduje postupem podle článků 247 a 247a nařízení (EHS) č. 2913/92. V rozhodnutích se rovněž určí produkty, pro něž nelze povolit kumulaci podle tohoto odstavce.

Článek 7

Určující jednotka

1. Určující jednotkou pro použití této přílohy je produkt, který je považován za základní jednotku při svém zařazení do nomenklatury založené na harmonizovaném systému.

Z toho vyplývá, že

a) je-li produkt sestávající se sady nebo sestavy předmětů zařazen podle harmonizovaného systému do jednoho čísla, je určující jednotkou tento celek,

b) sestává-li zásilka z více stejných produktů zařazených do stejného čísla harmonizovaného systému, použije se tato příloha na každý dotyčný produkt samostatně.

2. Je-li podle všeobecného pravidla 5 pro výklad harmonizovaného systému zařazován s produktem i obal, považuje se pro účely určení původu za tvořící jeden celek s produktem.

Článek 8

Příslušenství, náhradní díly a nástroje

Příslušenství, náhradní díly a nástroje dodávané spolu se strojem, přístrojem, nástrojem, zařízením nebo vozidlem se považují za jeden celek se strojem, přístrojem, nástrojem, zařízením nebo vozidlem, jestliže jsou součástí jejich běžného vybavení a jsou zahrnuty v ceně nebo nejsou fakturovány zvlášť.

Článek 9

Soupravy

Soupravy zboží ve smyslu všeobecného pravidla 3 harmonizovaného systému se považují za původní produkty, jestliže jsou původními produkty všechny součásti, z nichž se skládají. Soupravy produktů, které se skládají z původních i nepůvodních součástí, se považují za původní produkt jako celek, jestliže hodnota nepůvodních produktů netvoří více než 15 % ceny soupravy ze závodu.

Článek 10

Neutrální prvky

Při určování, zda je produkt původní, se nezjišťuje původ těchto prvků, jež mohou být použity při jeho výrobě:

a) energie a palivo;

b) zařízení a vybavení;

c) stroje a nástroje;

d) zboží, které se nestává a nemá se stát součástí konečného složení produktu.







HLAVA III

POŽADAVKY TÝKAJÍCÍ SE ÚZEMÍ

Článek 11

Zásada teritoriality

1. Podmínky pro získání statusu původu stanovené v hlavě II této přílohy musí být ve státech AKT plněny nepřetržitě, s výjimkou článku 6.

2. Jsou-li původní produkty vyvezené ze států AKT, Společenství nebo zámořských zemí a území do jiné země vráceny, je třeba je s výhradou článku 6 považovat za nepůvodní, nelze-li celním orgánům věrohodně prokázat, že

a) vrácené produkty jsou totožné s vyvezenými a

b) byly případně podrobeny pouze operacím nezbytným pro jejich uchování v nezměněném stavu po dobu pobytu v dané zemi nebo při svém vývozu.

Článek 12

Přímá přeprava

1. Preferenční zacházení podle tohoto nařízení se použije pouze na produkty, které splňují požadavky této přílohy a jsou přepraveny přímo mezi územím států AKT, Společenství, zámořských zemí a území nebo Jihoafrické republiky pro účely článku 6 bez vstupu na jiné území. Produkty tvořící jedinou zásilku však mohou být přepravovány přes jiná území, též s překládkou nebo dočasným uskladněním na těchto územích, pokud zůstanou v zemi tranzitu nebo uskladnění pod celním dohledem a nejsou tam podrobeny jiným operacím než vykládce, překládce anebo operacím, jejichž účelem je jejich uchování v nezměněném stavu.

Původní produkty mohou být přepravovány potrubím přes jiná území než území státu AKT nebo Společenství.

2. Splnění podmínek stanovených v odstavci 1 se prokazuje ta, že se příslušným celním orgánům země dovozu předloží

a) buď jednotný přepravní doklad, na jehož základě se uskutečňuje přeprava ze země vývozu přes zemi tranzitu; nebo

b) potvrzení celních orgánů země tranzitu obsahující i) přesný popis produktů; ii) data vykládky nebo překládky produktů a případně jména použitých plavidel nebo označení jiných použitých dopravních prostředků; a iii) osvědčení podmínek, v nichž se produkty nacházely v zemi tranzitu; nebo,

c) nemohou-li být uvedené výše doklady předloženy, jakékoli jiné průkazní doklady.

Článek 13

Výstavy

1. Jsou-li původní produkty zaslány ze státu AKT na výstavu do země neuvedené v článku 6 a po skončení výstavy prodány za účelem dovozu do Společenství, uplatní se na ně při dovozu toto nařízení, je-li příslušným celním orgánům věrohodně prokázáno, že

a) vývozce zaslal tyto produkty ze státu AKT do země konání výstavy a vystavil je tam;

b) vývozce tyto produkty prodal nebo přenechal příjemci ze Společenství;

c) produkty byly zaslány během výstavy nebo bezprostředně po ní v stavu, v jakém byly odeslány na výstavu; a

d) produkty nebyly od okamžiku, kdy byly odeslány na výstavu, použity k jinému účelu než k předvedení na této výstavě.

2. Doklad o původu musí být vydán nebo vyhotoven v souladu s hlavou IV a předložen obvyklým způsobem celním orgánům země dovozu. Musí v něm být uveden název a adresa výstavy. V případě potřeby mohou být požadovány dodatečné doklady o okolnostech, za kterých byly produkty vystaveny.

3. Odstavec 1 se vztahuje na všechny výstavy, veletrhy a podobné veřejné akce obchodní, průmyslové, zemědělské nebo řemeslné, v jejichž průběhu produkty zůstávají pod celním dohledem, s výjimkou výstav pořádaných soukromě v prodejnách nebo obchodních prostorách s úmyslem prodat zahraniční produkty.







HLAVA IV

DOKLAD O PŮVODU

Článek 14

Obecné požadavky

1. Na produkty pocházející ze států AKT se při dovozu do Společenství toto nařízení použije po předložení

a) buď průvodního osvědčení EUR.1, jehož vzor je obsažen v dodatku 3; nebo

b) v případech uvedených v čl. 19 odst. 1 prohlášení, jehož znění je obsaženo v dodatku 4, uvedeného vývozcem na faktuře, dodacím listu nebo jakémkoli jiném obchodním dokladu, který popisuje dotyčné produkty dostatečně podrobně, aby umožnil jejich ztotožnění (dále jen „prohlášení na faktuře“).

2. Odchylně od odstavce 1 se toto nařízení vztahuje na původní produkty ve smyslu této přílohy v případech uvedených v článku 25, aniž by bylo nutné předložit kterýkoli z dokladů uvedených výše.

Článek 15

Postup pro vydání průvodního osvědčení EUR.1

1. Průvodní osvědčení EUR.1 vydávají celní orgány vyvážející země na základě písemné žádosti podané vývozcem nebo jménem vývozce jeho zmocněným zástupcem.

2. Za tímto účelem vyplní vývozce nebo jeho zmocněný zástupce průvodní osvědčení EUR.1 a formulář žádosti, jejichž vzory jsou obsaženy v dodatku 3. Tyto formuláře se vyplňují v souladu s touto přílohou. Jsou-li vyplňovány rukou, musí být vyplněny inkoustem a hůlkovým písmem. Popis produktů se uvede v kolonce vyhrazené pro tento účel tak, aby zde nebyly ponechány prázdné řádky. Není-li vyplněna celá kolonka, podtrhne se poslední řádek popisu vodorovnou čarou a prázdný prostor se proškrtne.

3. Vývozce žádající o vydání průvodního osvědčení EUR.1 musí být připraven kdykoli předložit na žádost celních orgánů státu AKT vývozu, v němž se vydává průvodní osvědčení EUR.1, veškeré související doklady prokazující status původu dotyčných produktů a splnění ostatních podmínek stanovených v této příloze.

4. Průvodní osvědčení EUR.1 vydávají celní orgány vyvážejícího státu AKT, pokud lze dotyčné produkty považovat za produkty pocházející ze států AKT nebo z některé jiné země uvedené v článku 6 a pokud jsou splněny ostatní podmínky stanovené v této příloze.

5. Vydávající celní orgány přijmou všechna nezbytná opatření k tomu, aby ověřily status původu produktů a splnění ostatních podmínek stanovených v této příloze. Za tímto účelem mají právo požadovat jakékoli důkazy a provádět jakékoli kontroly účtů vývozce nebo jakékoli další kontroly, které považují za vhodné. Celní orgány, které vydávají osvědčení, také zajistí, aby formuláře uvedené v odstavci 2 byly řádně vyplněny. Zejména zkontrolují, zda byl prostor určený pro popis produktů vyplněn tak, aby byla vyloučena možnost dodatečného podvodného vpisování.

6. Datum vydání průvodního osvědčení EUR.1 se uvádí v kolonce 11 osvědčení.

7. Celní orgány vydají průvodní osvědčení EUR.1 a poskytnou je vývozci, jakmile je vlastní vývoz proveden nebo zajištěn.

Článek 16

Dodatečně vystavená průvodní osvědčení EUR.1

1. Odchylně od čl. 15 odst. 7 může být průvodní osvědčení EUR.1 ve výjimečných případech vystaveno po vývozu produktů, jichž se týká, jestliže

a) nebylo vystaveno při vývozu v důsledku omylu, neúmyslného opomenutí nebo zvláštních okolností nebo

b) bylo celním orgánům věrohodně prokázáno, že průvodní osvědčení EUR.1 bylo vystaveno, ale nebylo při dovozu přijato z technických příčin.

2. Pro účely odstavce 1 musí vývozce ve své žádosti uvést místo a datum vývozu produktů, na něž se vztahuje průvodní osvědčení EUR.1, a odůvodnění své žádosti.

3. Celní orgány mohou vystavit průvodní osvědčení EUR.1 dodatečně pouze poté, co ověří, že údaje uvedené v žádosti vývozce souhlasí s příslušnými podklady.

4. Průvodní osvědčení EUR.1 vystavená dodatečně musí obsahovat tuto poznámku:

„ISSUED RETROSPECTIVELY“

5. Poznámka uvedená v odstavci 4 se zapíše do kolonky „Poznámky“ průvodního osvědčení EUR.1.

Článek 17

Vystavení duplikátu průvodního osvědčení EUR.1

1. V případě krádeže, ztráty nebo zničení průvodního osvědčení EUR.1 může vývozce požádat celní orgány, které ho vydaly, o vystavení duplikátu na základě vývozních dokladů, které má v držení.

2. Takto vystavený duplikát musí obsahovat tuto poznámku:

„DUPLICATE“

3. Poznámka uvedená v odstavci 2 se zapíše do kolonky „Poznámky“ duplikátu průvodního osvědčení EUR.1.

4. Duplikát nabývá účinku dnem, kdy byl vydán prvopis průvodního osvědčení EUR.1, a tento den v něm musí být uveden.

Článek 18

Vydání průvodních osvědčení EUR.1 na základě dříve vydaného nebo vystaveného dokladu o původu

Jsou-li původní produkty umístěny pod celní dohled ve státě AKT nebo ve Společenství, je možné nahradit původní doklad o původu jedním nebo více průvodními osvědčeními EUR.1 pro účely zaslání všech nebo některých z těchto produktů na jiná místa ve státech AKT nebo ve Společenství. Náhradní průvodní osvědčení EUR.1 vydává celní orgán, pod jehož dohledem se produkty nacházejí.

Článek 19

Podmínky pro vystavení prohlášení na faktuře

1. Prohlášení na faktuře uvedené v čl. 14 odst. 1) písm. b) může učinit

a) schválený vývozce ve smyslu článku 20 nebo

b) kterýkoli vývozce pro jakoukoli zásilku sestávající z jednoho nebo více nákladových kusů obsahujících původní produkty, jejichž celková hodnota nepřesahuje 6 000 EUR.

2. Prohlášení na faktuře může být učiněno, lze-li dotyčné produkty považovat za pocházející ze států AKT nebo z jiné země uvedené v článku 6 a splňují-li ostatní podmínky stanovené v této příloze.

3. Vývozce činící prohlášení na faktuře musí připraven kdykoli na žádost celních orgánů země vývozu předložit veškeré související doklady prokazující status původu dotyčných produktů a splnění ostatních podmínek stanovených v této příloze.

4. Prohlášení na faktuře, jehož znění je uvedeno v dodatku 4, vyhotovuje vývozce v jednom z jazyků stanovených v uvedeném dodatku a v souladu s vnitrostátními právními předpisy země vývozu psacím strojem, razítkem nebo tiskem na faktuře, dodacím listu nebo jakémkoli jiném obchodním dokladu. Je-li prohlášení psáno rukou, musí být napsáno inkoustem a hůlkovým písmem.

5. Prohlášení na faktuře podepisuje vlastnoručně vývozce. Vývozce schválený ve smyslu článku 20 však není povinen podepisovat tato prohlášení, jestliže se celním orgánům země vývozu písemně zaváže, že přebírá plnou odpovědnost za jakékoli prohlášení na faktuře, které jej identifikuje, jako by je vlastnoručně podepsal.

6. Prohlášení na faktuře může vývozce učinit při vývozu produktů, k nimž se vztahuj, nebo po vývozu, je-li předloženo v zemi dovozu do dvou let po dovozu produktů, jichž se týká.

Článek 20

Schválený vývozce

1. Celní orgány země vývozu mohou povolit kterémukoli vývozci, který často odesílá produkty, na které se vztahuje toto nařízení, aby činil prohlášení na faktuře bez ohledu na hodnotu dotyčných produktů. Vývozce, který žádá o takové povolení, musí celním orgánům poskytnout veškeré záruky potřebné k ověření statusu původu produktů a ke splnění ostatních podmínek stanovených v této příloze.

2. Celní orgány mohou vázat poskytnutí statusu schváleného vývozce na splnění jakýchkoli podmínek, které považují za vhodné.

3. Celní orgány přidělí schválenému vývozci číslo celního povolení, které musí být uváděno v prohlášení na faktuře.

4. Celní orgány dohlížejí na využívání povolení schváleným vývozcem.

5. Celní orgány mohou povolení kdykoli odejmout. Jsou povinny tak učinit, jestliže schválený vývozce již neposkytuje záruky uvedené v odstavci 1, nesplňuje podmínky uvedené v odstavci 2 nebo udělené povolení jinak jakýmkoli způsobem zneužívá.

Článek 21

Platnost dokladu o původu

1. Doklad o původu platí deset měsíců ode dne vydání v zemi vývozu a v této lhůtě musí být předložen celním orgánům země dovozu.

2. Doklady o původu, které jsou celním orgánům země dovozu předloženy po uplynutí lhůty stanovené v odstavci 1, mohou být přijaty pro účely poskytnutí preferenčního zacházení, pokud lhůta nemohla být dodržena na základě mimořádných okolností.

3. V ostatních případech opožděného předložení dokladu o původu jej mohou celní orgány země dovozu přijmout, pokud jim byly produkty předloženy před uplynutím uvedené lhůty.

Článek 22

Režim tranzitu

Při vstupu produktů do státu AKT jiného než země původu začíná další doba platnosti v délce čtyř měsíců ode dne, kdy celní orgány tranzitní země v kolonce 7 osvědčení EUR.1 vyplní tyto údaje:

— slovo „tranzit“,

— název tranzitní země,

— úřední razítko, jehož vzor byl předložen Komisi podle článku 31, a

— datum potvrzení.

Článek 23

Předkládání dokladu o původu

Doklady o původu se předkládají celním orgánům země dovozu postupy platnými v této zemi. Tyto orgány mohou požadovat jejich překlad a mohou také požadovat, aby bylo dovozní celní prohlášení doplněno prohlášením dovozce o tom, že produkty splňují podmínky pro použití tohoto nařízení.

Článek 24

Dovoz po částech

Jsou-li na žádost dovozce za podmínek stanovených celními orgány země dovozu dováženy po částech rozložené nebo nesložené produkty ve smyslu všeobecného pravidla 2 písm. a) harmonizovaného systému spadající do tříd oddílů XVI či XVII nebo čísel 7308 či 9406 harmonizovaného systému, prokazuje se jejich původ celním orgánům pouze při dovozu první části.

Článek 25

Osvobození od dokladu o původu

1. Produkty, které jsou zasílány v drobných zásilkách soukromými osobami soukromým osobám nebo které se nacházejí v osobních zavazadlech cestujících, se považují za původní produkty bez předložení dokladu o původu, pokud nejsou dováženy obchodně, pokud dovozce prohlásí, že produkty splňují podmínky stanovené v této příloze, a pokud o pravdivosti tohoto prohlášení neexistují žádné pochybnosti. Pokud jsou produkty zasílány poštou, může být toto prohlášení uvedeno na celním prohlášení CN22/CN23 nebo na listu papíru přiloženém k uvedenému dokladu.

2. Za neobchodní dovoz se považuje příležitostný dovoz výlučně produktů pro osobní potřebu příjemců nebo cestujících nebo jejich rodin, je-li z povahy a množství těchto produktů zřejmé, že neslouží žádnému obchodnímu účelu.

3. Celková hodnota těchto produktů nesmí u drobných zásilek přesáhnout 500 EUR a u produktů nacházejících se v osobních zavazadlech cestujících 1 200 EUR.

Článek 26

Informační postupy pro účely kumulace

1. Použijí-li se čl. 2 odst. 2 a čl. 6 odst. 1, prokazuje se status původu ve smyslu této přílohy u materiálů pocházejících z jiných států AKT, Společenství nebo zámořských zemí a území průvodním osvědčením EUR.1 nebo prohlášením dodavatele, jehož vzor je obsažen v dodatku 5A a které podává vývozce ve státě nebo zámořské zemi či území, ze kterého materiály pocházejí.

2. Použijí-li se čl. 2 odst. 2 a čl. 6 odst. 2 a 9, prokazuje se opracování nebo zpracování provedené v jiných státech AKT, Společenství nebo zámořských zemích a územích nebo Jižní Africe prohlášením dodavatele, jehož vzor je obsažen v dodatku 5B a které podává vývozce ve státě nebo zámořských zemích a územích, ze kterého materiály pocházejí.

3. Dodavatel vyhotoví pro každou zásilku materiálu zvláštní prohlášení dodavatele na obchodní faktuře týkající se této zásilky nebo na příloze k této faktuře nebo na dodacím listu či jiném obchodním dokladu týkajícím se dané zásilky, který popisuje dotyčné materiály dostatečně podrobně, aby umožnil jejich ztotožnění.

4. Prohlášení dodavatele lze vyhotovit na předtištěném formuláři.

5. Prohlášení dodavatele se podepisují rukou. Pokud jsou však faktura a prohlášení dodavatele zhotoveny pomocí metod elektronického zpracování údajů, nemusí být prohlášení dodavatele podepsáno rukou za předpokladu, že odpovědný vedoucí pracovník dodavatelské společnosti je určen ke spokojenosti celních orgánů ve státě, kde se prohlášení dodavatele vystavují. Uvedené celní orgány mohou stanovit prováděcí podmínky k tomuto odstavci.

6. Prohlášení dodavatele se předkládají příslušnému celnímu úřadu ve vývozním státě AKT, který byl požádán o vydání průvodního osvědčení EUR.1.

7. Prohlášení dodavatele vyhotovená a osvědčení údajů vystavená přede dnem vstupu tohoto nařízení v platnost v souladu s článkem 26 protokolu 1 k příloze V dohody o partnerství AKT-EU zůstávají v platnosti.

Článek 27

Podpůrné doklady

Doklady uvedené v čl. 15 odst. 3 a čl. 19 odst. 3, které prokazují, že produkty uvedené v průvodním osvědčení EUR.1 nebo v prohlášení na faktuře mohou být považovány za produkty pocházející ze státu AKT nebo z jiné země uvedené v článku 6 a že splňují ostatní podmínky stanovené v této příloze, mohou být mimo jiné:

a) přímý důkaz o činnostech prováděných vývozcem nebo dodavatelem při získávání dotyčného zboží, který se nachází například v jeho účtech nebo účetnictví;

b) doklady prokazující status původu použitých materiálů, vydané nebo vyhotovené ve státě AKT nebo v jiné zemi uvedené v článku 6, jsou-li použity v souladu s vnitrostátním právem;

c) doklady prokazující zpracování nebo opracování materiálů ve státě AKT, Společenství nebo zámořských zemích a územích, vydané nebo vyhotovené ve státě AKT, Společenství nebo zámořských zemích a územích, jsou-li použity v souladu s vnitrostátním právem;

d) průvodní osvědčení EUR.1 nebo prohlášení na faktuře prokazující status původu použitých materiálů, vydané nebo vyhotovené ve státech AKT nebo v jiné zemi uvedené v článku 6 v souladu s touto přílohou.

Článek 28

Uchovávání dokladu o původu a podpůrných dokladů

1. Vývozce, který žádá o vydání průvodního osvědčení EUR.1, uchovává doklady uvedené v čl. 15 odst. 3 po dobu nejméně tří let.

2. Vývozce, který činí prohlášení na faktuře, uchovává kopii tohoto prohlášení a kopie dokladů uvedených v čl. 19 odst. 3 po dobu nejméně tří let.

3. Celní orgány země vývozu, které vydávají průvodní osvědčení EUR.1, uchovávají žádosti uvedené v čl. 15 odst. 2 po dobu nejméně tří let.

4. Celní orgány země dovozu uchovávají průvodní osvědčení EUR.1 a prohlášení na faktuře, která jim byla předložena, po dobu nejméně tří let.

Článek 29

Odchylky a formální chyby

1. Jsou-li zjištěny drobné rozpory mezi údaji uvedenými v dokladu o původu a údaji v dokladech, které byly celnímu orgánu předloženy za účelem splnění celních formalit při dovozu produktů, není tím zapříčiněna neplatnost dokladu o původu, je-li možné nesporně dokázat, že se daný doklad vztahuje na předložené produkty.

2. Zjevné formální chyby, například překlepy v dokladu o původu, nevedou k jeho odmítnutí, nejsou-li takové povahy, že vyvolávají pochybnost o správnosti údajů uvedených v tomto dokladu.

Článek 30

Částky vyjádřené v eurech

1. Pro účely čl. 19 odst. 1 písm. b) a čl. 25 odst. 3 v případech, kdy jsou produkty fakturovány v jiné měně než v eurech, stanoví každoročně každá dotčená země částky v národních měnách státu AKT, členských států a ostatních zemí nebo území uvedených v článku 6, které odpovídají částkám vyjádřeným v eurech.

2. Na zásilku se vztahuje čl. 19 odst. 1 písm. b) nebo čl. 25 odst. 3 na základě měny uvedené na faktuře podle částky stanovené dotčenou zemí.

3. Částky, které se mají použít v kterékoli dané národní měně, jsou přepočtem na tuto měnu částek vyjádřených v eurech podle kurzu platného k prvnímu pracovnímu dni měsíce října. Částky se sdělují Komisi do 15. října a platí od 1. ledna následujícího roku. Komise tyto částky oznámí všem dotčeným zemím.

4. Země může částku vzniklou přepočtem částky vyjádřené v eurech na její národní měnu zaokrouhlit směrem nahoru nebo dolů. Zaokrouhlená částka se nesmí lišit od částky vyplývající z přepočtu o více než 5 %. Země může ponechat ekvivalent částky vyjádřené v eurech ve své národní měně nezměněn, pokud při každoroční úpravě stanovené v odstavce 3 přepočet této částky před zaokrouhlením převyšuje stávající ekvivalent v národní měně o méně než 15 %. Ekvivalent v národní měně může být ponechán nezměněn, pokud by přepočet způsobil pokles jeho hodnoty.

5. Částky vyjádřené v eurech přezkoumává Komise. Při přezkumu posuzuje potřebu zachovat účinky příslušných limitů v reálných hodnotách. Za tímto účelem může rozhodnout o změně částek vyjádřené v eurech.







HLAVA V

ZPŮSOBY SPRÁVNÍ SPOLUPRÁCE

Článek 31

Vzájemná pomoc

1. Státy AKT zašlou Komisi vzory otisků používaných razítek a adresy celních orgánů příslušných pro vydávány průvodních osvědčení EUR.1 k následné kontrole průvodních osvědčení EUR.1 a prohlášení na fakturách.

Průvodní osvědčení EUR.1 a prohlášení na fakturách se přijímají pro účely používání preferenčního zacházení ode dne, kdy Komise tyto informace obdrží.

Komise tyto informace zašle celním orgánům členských států.

2. Za účelem zajištění řádného uplatňování této přílohy si Společenství, zámořské země a území a státy AKT poskytují prostřednictvím příslušných celních správ vzájemnou pomoc při kontrole pravosti průvodních osvědčení EUR.1, prohlášení na faktuře nebo prohlášení dodavatele a při kontrole správnosti údajů uváděných v těchto dokladech.

Konzultované orgány poskytují příslušné informace o podmínkách, za kterých byl produkt vyroben, a zejména uvádějí podmínky, za kterých byla dodržena pravidla původu v dotyčných různých státech AKT, členských státech a zámořských zemích a územích.

Článek 32

Následná kontrola dokladů o původu

1. Následná kontrola dokladů o původu se provádí namátkou anebo vždy v případech, kdy mají celní orgány země dovozu odůvodněné pochybnosti o pravosti dokladu, o statusu původu dotyčných produktů nebo o splnění jiných podmínek stanovených v této příloze.

2. Pro účely odstavce 1 vrátí celní orgány země dovozu průvodní osvědčení EUR.1 a fakturu, pokud byla předložena, prohlášení na faktuře nebo kopii těchto dokladů celním orgánům země vývozu a případně uvedou důvody pro jeho kontrolu. Spolu s žádostí o kontrolu zašlou rovněž veškeré doklady a získané informace nasvědčující, že údaje uvedené v dokladu o původu nejsou správné.

3. Kontrolu provádějí celní orgány země vývozu. Za tímto účelem mají právo požadovat jakékoli důkazy a provádět jakoukoli kontrolu účtů vývozce nebo jakékoli další kontroly, které považují za vhodné.

4. Jestliže se celní orgány země dovozu rozhodnou pozastavit preferenční zacházení pro dotyčné produkty až do výsledku kontroly, nabídnou dovozci propuštění produktů, avšak stanoví ochranná opatření, která považují za potřebná.

5. Celní orgány, které požádaly o kontrolu, jsou informovány o jejích výsledcích co nejdříve. Z výsledků musí být zřejmé, zda jsou doklady pravé a zda lze dotyčné produkty považovat za produkty pocházející ze států AKT nebo z jedné ze zemí uvedených v článku 6 a zda splňují ostatní podmínky stanovené v této příloze.

6. Jestliže v případech odůvodněných pochybností do deseti měsíců ode dne žádosti o kontrolu není obdržena žádná odpověď nebo pokud odpověď neobsahuje dostatečné informace pro určení pravosti uvedeného dokladu nebo pro určení skutečného původu produktů, zamítnou celní orgány, které požádaly o kontrolu, nárok na preference, s výjimkou mimořádných okolností.

7. Pokud kontrolní postup nebo jiné dostupné údaje naznačují, že dochází k porušování této přílohy, jsou dostatečně rychle provedena příslušná šetření, aby byla tato porušení zjištěna a aby jim bylo zabráněno.

Článek 33

Kontrola prohlášení dodavatelů

1. Kontrola prohlášení dodavatelů se provádí namátkou anebo vždy v případech, kdy mají celní orgány země dovozu odůvodněné pochybnosti o pravosti těchto dokladů nebo o správnosti nebo úplnosti údajů o skutečném původu dotyčných materiálů.

2. Celní orgány, jimž se prohlášení dodavatele předkládá, mohou požádat celní orgány státu, kde bylo prohlášení vydáno, aby vystavily osvědčení údajů, jehož vzor je obsažen v dodatku 6. Případně mohou celní orgány, jimž se předkládá prohlášení dodavatele, požádat vývozce, aby předložil osvědčení údajů vydané celními orgány státu, kde bylo prohlášení vystaveno.

Úřad, který osvědčení údajů vydal, uchovává jeho kopii po dobu nejméně tří let.

3. Žádající celní orgány jsou informovány o výsledcích kontroly co nejdříve. Z výsledků musí být zřejmé, zda je prohlášení o statusu materiálů správné.

4. Pro účely kontroly uchovávají dodavatelé nejméně po dobu tří let kopii dokladu s prohlášením spolu s nezbytnými doklady o skutečném statusu materiálů.

5. Celní orgány ve státě, kde je vydáno prohlášení dodavatele, mají právo požádat o jakékoli důkazy nebo provést jakoukoli kontrolu, kterou považují za vhodnou, s cílem kontrolovat správnost kteréhokoli prohlášení dodavatele.

6. Každé průvodní osvědčení EUR.1 nebo prohlášení na faktuře vystavené nebo vyhotovené na základě nesprávného prohlášení dodavatele je od počátku neplatné.

Článek 34

Sankce

Každé osobě, která vystaví nebo nechá vystavit doklad obsahující nesprávné údaje s úmyslem získat pro produkty preferenční zacházení, se uloží sankce.

Článek 35

Svobodná pásma

1. Je třeba učinit veškerá nezbytná opatření nezbytná k zajištění toho, aby produkty provázené dokladem o původu nebo prohlášením dodavatele, které během přepravy využívají svobodné pásmo umístěné na jejich území, nebyly nahrazeny jiným zbožím a nebylo s nimi zacházeno jinak, než je obvyklé pro jejich zachování v nezměněném stavu.

2. Odchylně od odstavce 1 vydají příslušné orgány na žádost vývozce nové osvědčení EUR.1, pokud jsou původní produkty dovezeny do svobodného pásma s dokladem o původu a jsou zde podrobeny určitému ošetření nebo zpracování, pokud je provedené ošetření nebo zpracování v souladu s touto přílohou.

Článek 36

Odchylky

1. Komise může z vlastního podnětu nebo na žádost zvýhodněné země přiznat zvýhodněné zemi dočasnou odchylku od této přílohy, pokud

a) daná země z vnitřních nebo vnějších příčin dočasně nemůže dodržovat pravidla pro získání statusu původu stanovená v této příloze, která předtím dodržovat mohla; nebo

b) taková země potřebuje čas, aby se mohla připravit na dodržování pravidel pro získání statusu původu stanovených v této příloze.

2. Tato dočasná odchylka je omezena na trvání vnitřních nebo vnějších příčin, které ji odůvodňují, nebo na dobu, kterou daná zvýhodněná země potřebuje k zajištění dodržování pravidel.

3. Žádost o odchylku se podává písemně Komisi. Obsahuje odůvodnění odchylky podle odstavce 1 a náležité podklady.

4. Opatření podle tohoto článku se přijímají postupem podle článků 247 a 247a nařízení (EHS) č. 2913/92.

Společenství odpoví kladně na všechny žádosti států AKT, které jsou řádně odůvodněny v souladu s tímto článkem a které nemohou způsobit vážnou újmu stávajícímu odvětví Společenství.







HLAVA VI

CEUTA A MELILLA

Článek 37

Zvláštní podmínky

1. Pojem „Společenství“ užívaný v této příloze nezahrnuje Ceutu a Melillu. Pojem „produkty pocházející ze Společenství“ nezahrnuje produkty pocházející z Ceuty a Melilly.

2. Tato příloha se použije obdobně při určování, zda lze určité produkty při dovozu do Ceuty a Melilly považovat za produkty pocházející ze států AKT.

3. Jsou-li produkty zcela získané v Ceutě a Melille nebo Společenství opracovány a zpracovány ve státech AKT, považují se za produkty zcela získané ve státech AKT.

4. Jsou-li materiály dále opracovány nebo zpracovány ve státech AKT, považuje se opracování nebo zpracování provedené v Ceutě a Melille nebo Společenství za provedené ve státech AKT.

5. Pro účely odstavců 3 a 4 tohoto článku nejsou nedostatečné operace uvedené v článku 5 považovány za opracování nebo zpracování.

6. Ceuta a Melilla se považují za jediné území.







HLAVA VII

PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

Článek 38

Přechodná ustanovení pro zboží v režimu tranzitu nebo uskladnění

1. Toto nařízení lze uplatnit na zboží vyvezené do deseti měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost z kteréhokoli regionu nebo státu uvedeného v příloze I s průvodním osvědčením EUR.1 vydaným v souladu s článkem 15 protokolu 1 k příloze V dohody o partnerství a spolupráci AKT-EU.

2. Toto nařízení lze uplatnit na zboží vyvezené z kteréhokoli regionu nebo státu uvedeného v příloze I, které splňuje podmínky této přílohy a které je ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost v režimu tranzitu nebo je ve Společenství dočasně uskladněno v celním skladu nebo ve svobodném pásmu, za předpokladu, že do deseti měsíců od uvedeného dne je celním orgánům země dovozu předloženo průvodní osvědčení EUR.1 vystavené dodatečně celními orgány země vývozu spolu s doklady prokazujícími, že zboží bylo v souladu s článkem 12 tohoto nařízení dopraveno přímo.

Článek 39

Dodatky

Dodatky k této příloze tvoří její nedílnou součást.









Dodatek 1

Úvodní poznámky k seznamu v této příloze

Poznámka 1:

Seznam stanoví pro každý produkt podmínky, které musí být splněny, aby tento produkt mohl být považován za dostatečně opracovaný nebo zpracovaný ve smyslu článku 4 této přílohy.

Poznámka 2:

1. První dva sloupce seznamu popisují získaný produkt. První sloupec obsahuje číslo nebo kapitolu harmonizovaného systému, ve druhém sloupci je uveden popis zboží odpovídající v tomto systému danému číslu nebo kapitole. Ke každému údaji v prvních dvou sloupcích je ve sloupci 3 nebo 4 stanoveno pravidlo. Je-li v některých případech před údajem v prvním sloupci uvedeno „ex“, znamená to, že se pravidlo ve sloupci 3 nebo 4 týká pouze té části čísla, která je výslovně uvedena ve sloupci 2.

2. Pokud je ve sloupci 1 uvedena skupina čísel nebo číslo kapitoly, a popis produktů ve sloupci 2 je tudíž obecný, platí příslušné pravidlo ve sloupci 3 nebo 4 pro všechny produkty, které jsou podle harmonizovaného systému zařazeny v kterémkoli čísle uvedené skupiny nebo kapitoly.

3. Jsou-li v seznamu stanovena rozdílná pravidla pro různé produkty patřící do téhož čísla, obsahuje každá odrážka popis té části čísla, které odpovídá příslušné pravidlo ve sloupci 3 nebo 4.

4. Je-li pro produkt popsaný v prvních dvou sloupcích stanoveno pravidlo ve sloupcích 3 i 4, může si vývozce zvolit, zda uplatní pravidlo uvedené ve sloupci 3 nebo ve sloupci 4. Pokud ve sloupci 4 není uvedeno žádné pravidlo, musí být uplatněno pravidlo stanovené ve sloupci 3.

Poznámka 3:

1. Ustanovení článku 4 přílohy, která se týkají produktů, které získaly status původu a které byly použity při výrobě jiných produktů, se použijí bez ohledu na to, zda byl status původu získán v rámci závodu, kde jsou tyto produkty používány, nebo v jiném závodě ve Společenství nebo ve státech AKT.

Motor čísla 8407, pro nějž pravidlo stanoví, že hodnota použitých nepůvodních materiálů nesmí přesáhnout 40 % ceny produktu ze závodu, je vyroben z „ostatní legované oceli nahrubo tvarované kováním“ čísla ex72 24. Jestliže byl použitý výkovek zhotoven ve Společenství z nepůvodního ingotu, získal již status původu na základě pravidla pro číslo ex72 24 v seznamu. Při výpočtu hodnoty motoru jej lze pokládat za původní produkt bez ohledu na to, zda byl vyroben ve stejném nebo jiném závodě ve Společenství. Hodnota nepůvodního ingotu se tedy při výpočtu hodnoty použitých nepůvodních materiálů nebere v úvahu.

2. Pravidlo v seznamu stanoví minimální opracování nebo zpracování, které je nezbytné, přičemž vyšším stupněm opracování nebo zpracování se rovněž získá status původu; naopak nižší stupeň opracování nebo zpracování nemůže dát produktu status původu. Jestliže tedy pravidlo stanoví, že lze použít nepůvodní materiál určitého stupně opracování nebo zpracování, může se použít materiál nižšího stupně opracování nebo zpracování, ne však vyššího.

3. Aniž je dotčena poznámka 3.2, pokud pravidlo stanoví, že lze použít „materiály kteréhokoli čísla“, lze použít i materiály stejného čísla jako produkt, avšak s podmínkou všech zvláštních omezení, která mohou být též obsažena v tomto pravidle. Avšak výraz „výroba z materiálů kteréhokoli čísla, včetně ostatních materiálů čísla …“ znamená, že je možné použít materiály kteréhokoli čísla (čísel), s výjimkou materiálů stejného popisu, jako je popis produktu uvedený ve sloupci 2 seznamu.

4. Určuje-li pravidlo v seznamu, že při výrobě lze použít více než jeden druh materiálu, znamená to, že je možno libovolně použít jeden nebo více z uvedených materiálů. Nevyžaduje se tedy použití všech materiálů.

Pravidlo pro textilie čísel 5208 až 5212 stanoví, že lze použít přírodní vlákna a mezi jinými i materiály chemické. To neznamená, že musí být použity oba druhy materiálu; lze použít jeden nebo druhý nebo oba.

5. Určuje-li pravidlo v seznamu, že výrobek musí být zhotoven z konkrétního materiálu, pak tato podmínka pochopitelně nebrání použití jiných materiálů, které v důsledku své přirozené povahy nemohou tomuto pravidlu odpovídat (viz také poznámka 6.3, která se vztahuje k textiliím).

Pravidlo pro připravené potraviny čísla 1904, které vylučuje použití obilovin nebo výrobků z nich, nevylučuje však použití minerálních solí, chemických a jiných přísad, které nejsou vyrobeny z obilovin. To se však nevztahuje na výrobky, které ačkoliv nemohou být vyrobeny z konkrétních materiálů uvedených v seznamu, jsou vyrobeny z materiálů stejné povahy na nižším stupni zpracování.

V případě oděvů ex kapitoly 62 zhotovených z netkaných materiálů, je-li pro tento typ zboží povoleno použít pouze nepůvodní přízi, není možno použít jako výchozí materiál netkané textilie – a to i přesto, že netkané textilie nelze obvykle zhotovit z příze. V takových případech bude obvykle výchozí materiál ve stavu před přízí – tj. ve stavu vlákna.

6. Jestliže jsou v pravidle v seznamu uvedeny dvě procentní sazby, které stanoví maximální hodnotu nepůvodních materiálů, které mohou být použity, pak tyto procentní sazby nelze sčítat. Maximální hodnota všech použitých nepůvodních materiálů nesmí nikdy přesáhnout nejvyšší z daných procentních sazeb. Jednotlivé procentní sazby vztahující se na konkrétní materiály nesmějí být překročeny.

Poznámka 4:

1. Pojmem „přírodní vlákna“ se v seznamu rozumějí vlákna jiná než umělá nebo syntetická. Tento pojem je omezen na fáze zpracování před spřádáním, včetně odpadu, a není-li uvedeno jinak, zahrnuje vlákna mykaná, česaná nebo jinak zpracovaná, avšak nespředená.

2. Pojem „přírodní vlákna“ zahrnuje žíně čísla 0503, hedvábí čísel 5002 a 5003, vlnu a jemné nebo hrubé zvířecí chlupy čísel 5101 až 5105, bavlněná vlákna čísel 5201 až 5203 a ostatní rostlinná vlákna čísel 5301 až 5305.

3. Pojmy „textilní vláknina“, „chemické materiály“ a „papírenské materiály“ se v seznamu používají k označení materiálů nezařazených v kapitolách 50 až 63, které lze použít k výrobě umělých, syntetických nebo papírových vláken a příze.

4. Pojem „syntetická střižová vlákna“ nebo „umělá střižová vlákna“ se v seznamu používá k označení kabelu ze syntetických nebo umělých nekonečných vláken, syntetických nebo umělých střižových vláken nebo odpadu čísel 5501 až 5507.

Poznámka 5:

1. Obsahuje-li pravidlo původu pro určitý produkt odkaz na tuto poznámku, neplatí podmínky stanovené ve sloupci 3 pro žádné použité základní textilní materiály, jejichž souhrnná hmotnost nepřesahuje 10 % celkové hmotnosti všech použitých základních textilních materiálů (viz též poznámky 5.3 a 5.4 níže).

2. Přípustnou odchylku uvedenou v poznámce 5.1 lze však uplatnit pouze pro směsové výrobky, které byly vyrobeny ze dvou nebo více základních textilních materiálů. Základními textilní materiály se rozumí: — hedvábí, — vlna, — hrubé zvířecí chlupy, — jemné zvířecí chlupy, — koňské žíně, — bavlna, — papírenské materiály a papír, — len, — pravé konopí, — juta a jiná textilní lýková vlákna, — sisal a jiná textilní vlákna rodu Agave, — kokosová, abaková, ramiová a jiná rostlinná textilní vlákna, — syntetická nekonečná vlákna, — umělá nekonečná vlákna, — elektricky vodivá nekonečná vlákna, — syntetická střižová vlákna z polypropylenu, — syntetická střižová vlákna z polyesteru, — syntetická střižová vlákna z polyamidu, — syntetická střižová vlákna z polyakrylonitrilu, — syntetická střižová vlákna z polyimidu, — syntetická střižová vlákna z polytetrafluorethylenu, — syntetická střižová vlákna z polyfenylensulfidu, — syntetická střižová vlákna z polyvinylchloridu, — jiná syntetická střižová vlákna, — viskózová syntetická střižová vlákna, — jiná umělá střižová vlákna, — polyurethanové nitě s pružnými polyetherovými segmenty, též opředené, — polyurethanové nitě s pružnými polyesterovými segmenty, též opředené, — výrobky čísla 5605 (metalizované nitě) s páskem, jehož jádro je z hliníkové fólie nebo plastové fólie, též potažené hliníkovým práškem, o šířce nepřesahující 5 mm, upevněné průhledným nebo barevným lepidlem mezi dvě vrstvy plastové fólie, — ostatní výrobky čísla 5605.

Příze čísla 5205 vyrobená z vláken bavlny čísla 5203 a syntetických střižových vláken čísla 5506 je směsová příze. Proto lze použít nepůvodní syntetická střižová vlákna, která nesplňují pravidla původu (vyžadující výrobu z chemických materiálů nebo textilní vlákniny), za předpokladu, že jejich celková hmotnost nepřesáhne 10 % hmotnosti příze.

Vlněná tkanina čísla 5112 vyrobená z vlněné příze čísla 5107 a syntetické příze ze střižových vláken čísla 5509 je směsová textilie. Proto lze použít syntetickou přízi, která nesplňuje pravidla původu (vyžadující výrobu z chemických materiálů nebo textilní vlákniny), nebo vlněnou přízi, která nesplňuje pravidla původu (vyžadující výrobu z přírodních vláken, nemykaných, nečesaných ani jinak nezpracovaných pro spřádání), nebo kombinaci těchto dvou materiálů, za předpokladu, že jejich celková hmotnost nepřesáhne 10 % hmotnosti tkaniny.

Všívaná textilie čísla 5802 vyrobená z bavlněné příze čísla 5205 a bavlněné tkaniny čísla 5210 je směsový výrobek pouze tehdy, je-li bavlněná tkanina směsovou tkaninou zhotovenou z přízí zařazených ve dvou různých číslech nebo je-li použitá bavlněná příze směsovou přízí.

Jestliže je dotyčná všívaná textilie vyrobena z bavlněné příze čísla 5205 a syntetické tkaniny čísla 5407, pak jsou použité dvěma různými základními textilními materiály, a všívaná textilie je proto směsový výrobek.

3. V případě vláken zahrnujících „polyurethanové nitě s pružnými polyetherovými segmenty, též opředené“ je uvedená přípustná odchylka pro tuto přízi 20 %.

4. V případě výrobků „s páskem, jehož jádro je z hliníkové fólie nebo plastové fólie, též potažené hliníkovým práškem, o šířce nepřesahující 5 mm, upevněné průhledným nebo barevným lepidlem mezi dvě vrstvy plastové fólie“ je uvedená přípustná odchylka pro tento pásek 30 %.

Poznámka 6:

1. V případě textilních výrobků, které jsou v seznamu označeny poznámkou pod čarou odkazující na tuto poznámku, lze použít textilní ozdoby a doplňky, které nesplňují pravidlo stanovené v seznamu ve sloupci 3 pro dané zhotovené výrobky, za předpokladu, že jejich celková hmotnost nepřesáhne 10 % hmotnosti všech obsažených textilních materiálů. Textilní ozdoby a doplňky jsou produkty, které jsou zařazeny v kapitolách 50 až 63. Podšívky a výplně se nepovažují za ozdoby a doplňky.

2. Jakékoliv použité netextilní ozdoby a doplňky nebo jiné použité materiály, které obsahují jakékoli textilní materiály, nemusí splňovat podmínky stanovené ve sloupci 3, i když spadají mimo působnost poznámky 3.5.

3. V souladu s poznámkou 3.5 se mohou jakékoliv nepůvodní netextilní ozdoby a doplňky nebo jiné produkty, které neobsahují žádný textilní materiál, volně používat tam, kde je nelze vyrobit z materiálů uvedených ve sloupci 3. Například ( 16 ) pokud některé pravidlo v seznamu stanoví, že pro určitý textilní výrobek, například halenku, musí být použita příze, nebrání to použití kovových součást, například knoflíků, protože je nelze zhotovit z textilních materiálů.

4. Při uplatnění procentního pravidla se však musí při výpočtu hodnoty použitých nepůvodních materiálů brát v úvahu hodnota ozdob a doplňků.

Poznámka 7:

1. Pro účely čísel ex27 07, 2713 až 2715, ex29 01, ex29 02 a ex34 03 se „specifickými procesy“ rozumějí: a) vakuová destilace; b) redestilace při velmi pečlivém dělení do frakcí ( 17 ); c) krakování (štěpení); d) reformování (úprava); e) extrakce pomocí selektivních rozpouštědel; f) procesy využívající všechny tyto operace: reakce s koncentrovanou kyselinou sírovou, oleem (dýmavou kyselinou sírovou) nebo oxidem sírovým (anhydridem kyseliny sírové); neutralizace pomocí alkalických činidel; odbarvování a čištění přírodní aktivní zeminou, aktivovanou zeminou, aktivovaným dřevěným uhlím nebo bauxitem; g) polymerace; h) alkylace; i) isomerace.

2. Pro účely čísel 2710, 2711 a 2712 se „specifickými procesy“ rozumějí: a) vakuová destilace; b) redestilace při velmi pečlivém dělení do frakcí (17) ; c) krakování (štěpení); d) reformování (úprava); e) extrakce pomocí selektivních rozpouštědel; f) procesy využívající všechny tyto operace: reakce s koncentrovanou kyselinou sírovou, oleem (dýmavou kyselinou sírovou) nebo oxidem sírovým (anhydridem kyseliny sírové); neutralizace pomocí alkalických činidel; odbarvování a čištění přírodní aktivní zeminou, aktivovanou zeminou, aktivovaným dřevěným uhlím nebo bauxitem; g) polymerace; h) alkylace; i) isomerace; j) pouze v případě těžkých olejů čísla ex27 10: odsiřování vodíkem vedoucí k redukci nejméně 85 % obsahu síry ze zpracovávaného produktu (podle metody ASTM D 1266–59T); k) pouze v případě produktů čísla 2710: odstraňování parafinů jinou metodou než filtrováním; l) pouze v případě těžkých olejů čísla ex27 10, zpracování produktů pomocí vodíku (jiné než při odsiřování) při tlaku vyšším než 20 barů a teplotě vyšší než 250 °C s použitím katalyzátoru, kde vodík v chemické reakci představuje aktivní prvek. Další zpracování mazacích olejů čísla ex27 10 pomocí vodíku (např. hydrogenační dočišťování nebo odbarvování) pro zlepšení barvy nebo stálosti není považováno za specifický proces; m) pouze v případě topných olejů čísla ex27 10: atmosférická destilace (podle metody ASTM D 86), při níž se při 300 °C předestiluje méně než 30 % objemu produktů včetně ztrát; n) pouze v případě těžkých olejů jiných než plynné oleje a topné oleje čísla ex27 10: zpracování pomocí elektrického vysokofrekvenčního koronového výboje.

3. Pro účely čísel ex27 07, 2713 až 2715, ex29 01, ex29 02 a ex34 03 nejsou pro získání statusu původu postačující jednoduché operace, jako jsou čištění, stáčení, odsolování, odvodňování, filtrování, barvení, značkování, zajišťování určitého obsahu síry mísením produktů s různým obsahem síry nebo jakákoli kombinace těchto nebo podobných operací operací.









Dodatek 2

Seznam operací opracování nebo zpracování, které musí být provedeny na nepůvodních materiálech, aby konečný produkt mohl získat status původu

Na některé produkty uvedené v seznamu se toto nařízení nevztahuje. Je tedy třeba nahlédnout do ostatních částí tohoto nařízení.







Číslo HS Popis produktu Opracování nebo zpracování prováděné na nepůvodních materiálech, které uděluje status původu (1) (2) (3) nebo (4) Kapitola 01 Živá zvířata Veškerá použitá zvířata kapitoly 1 musí být zcela získána Kapitola 02 Maso a poživatelné droby Výroba, ve které všechny použité materiály kapitol 1 a 2 musí být zcela získány Ex kapitola 03 Ryby a korýši, měkkýši a jiní vodní bezobratlí, kromě Výroba, ve které všechny použité materiály kapitoly 3 musí být zcela získány 0304 Rybí filé a jiné rybí maso (též mleté), čerstvé, chlazené nebo zmrazené Výroba, ve které hodnota všech použitých materiálů kapitoly 3 nepřesáhne 15 % ceny produktu ze závodu 0305 Ryby sušené, solené nebo ve slaném nálevu; uzené ryby, též vařené před nebo během uzení; rybí moučky, prášky a pelety, způsobilé k lidskému požívání Výroba, ve které hodnota všech použitých materiálů kapitoly 3 nepřesáhne 15 % ceny produktu ze závodu ex03 06 Korýši, též bez krunýřů, sušení, solení nebo ve slaném nálevu; korýši v krunýřích, vaření ve vodě nebo v páře, též chlazení, zmrazení, sušení, solení nebo ve slaném nálevu; moučky, prášky a pelety z korýšů, způsobilé k lidskému požívání Výroba, ve které hodnota všech použitých materiálů kapitoly 3 nepřesáhne 15 % ceny produktu ze závodu ex03 07 Měkkýši, též v lasturách nebo ulitách, sušení, solení nebo ve slaném nálevu; vodní bezobratlí, jiní než korýši a měkkýši, sušení, solení nebo ve slaném nálevu; moučky, prášky a pelety z korýšů, způsobilé k lidskému požívání Výroba, ve které hodnota všech použitých materiálů kapitoly 3 nepřesáhne 15 % ceny produktu ze závodu ex kapitola 04 Mléko a mléčné výrobky; ptačí vejce; přírodní med; jedlé produkty živočišného původu, jinde neuvedené ani nezahrnuté; kromě: Výroba, ve které všechny použité materiály kapitoly 4 musí být zcela získány 0403 Podmáslí, kyselé mléko a smetana, jogurt, kefír a jiné fermentované (kysané) nebo acidofilní mléko a smetana, též zahuštěné nebo obsahující přidaný cukr nebo jiná sladidla nebo ochucené nebo obsahující přidané ovoce, ořechy nebo kakao Výroba, ve které: — všechny použité materiály kapitoly 4 musí být zcela získány; — všechny použité ovocné šťávy (kromě ananasové, limetové nebo grapefruitové) čísla 2009 již musí být původní; — hodnota všech použitých materiálů kapitoly 17 nepřesáhne 30 % ceny produktu ze závodu ex kapitola 05 Produkty živočišného původu, jinde neuvedené ani nezahrnuté; kromě: Výroba, ve které všechny použité materiály kapitoly 5 musí být zcela získány ex05 02 Štětiny a chlupy z domácích nebo divokých prasat; Čištění, desinfekce, třídění a rovnání štětin a chlupů Kapitola 06 Živé stromy a jiné rostliny; cibule, kořeny a podobné; řezané květiny a okrasná zeleň Výroba, ve které: — všechny použité materiály kapitoly 6 musí být zcela získány; — hodnota všech použitých materiálů nepřesáhne 50 % ceny produktu ze závodu Kapitola 07 Jedlá zelenina, některé kořeny a hlízy Výroba, ve které všechny použité materiály kapitoly 7 musí být zcela získány Kapitola 08 Jedlé ovoce a ořechy; kůra citrusový