02021R1060 — CS — 26.10.2022 — 001.001

Tento dokument slouží výhradně k informačním účelům a nemá žádný právní účinek. Orgány a instituce Evropské unie nenesou za jeho obsah žádnou odpovědnost. Závazná znění příslušných právních předpisů, včetně jejich právních východisek a odůvodnění, jsou zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie a jsou k dispozici v databázi EUR-Lex. Tato úřední znění jsou přímo dostupná přes odkazy uvedené v tomto dokumentu

Ve znění:





Opraveno:









▼B

NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2021/1060

ze dne 24. června 2021

o společných ustanoveních pro Evropský fond pro regionální rozvoj, Evropský sociální fond plus, Fond soudržnosti, Fond pro spravedlivou transformaci a Evropský námořní, rybářský a akvakulturní fond a o finančních pravidlech pro tyto fondy a pro Azylový, migrační a integrační fond, Fond pro vnitřní bezpečnost a Nástroj pro finanční podporu správy hranic a vízové politiky







OBSAH HLAVA I CÍLE A OBECNÁ PRAVIDLA PODPORY Kapitola I Předmět, definice a obecná pravidla Článek 1 Předmět a oblast působnosti Článek 2 Definice Článek 3 Výpočet lhůt pro činnost Komise Článek 4 Zpracování a ochrana osobních údajů Kapitola II Cíle politiky a zásady podpory fondů Článek 5 Cíle politiky Článek 6 Cíle v oblasti klimatu a mechanismus pro přizpůsobení se změně klimatu Článek 7 Sdílené řízení Článek 8 Partnerství a víceúrovňová správa Článek 9 Horizontální zásady HLAVA II STRATEGICKÝ PŘÍSTUP Kapitola I Dohoda o partnerství Článek 10 Příprava a předložení dohody o partnerství Článek 11 Obsah dohody o partnerství Článek 12 Schválení dohody o partnerství Článek 13 Změna dohody o partnerství Článek 14 Použití EFRR, ESF+, Fondu soudržnosti a ENRAF prostřednictvím Programu InvestEU Kapitola II Základní podmínky a výkonnostní rámec Článek 15 Základní podmínky Článek 16 Výkonnostní rámec Článek 17 Metodika pro stanovení výkonnostního rámce Článek 18 Přezkum v polovině období a částka flexibility Kapitola III Opatření spojená s řádnou správou ekonomických záležitostí a s výjimečnými nebo neobvyklými okolnostmi Článek 19 Opatření propojující účinnost fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí Článek 20 Dočasná opatření týkající se využívání fondů v reakci na výjimečné nebo neobvyklé okolnosti HLAVA III PROGRAMOVÁNÍ Kapitola I Obecná ustanovení o fondech Článek 21 Příprava a předkládání programů Článek 22 Obsah programů Článek 23 Schvalování programů Článek 24 Změna programů Článek 25 Společná podpora z EFRR, ESF+, Fondu soudržnosti a FST Článek 26 Převod zdrojů Článek 27 Převod zdrojů z EFRR a ESF+ do FST Kapitola II Územní rozvoj Článek 28 Integrovaný územní rozvoj Článek 29 Územní strategie Článek 30 Integrované územní investice Článek 31 Komunitně vedený místní rozvoj Článek 32 Strategie komunitně vedeného místního rozvoje Článek 33 Místní akční skupiny Článek 34 Podpora komunitně vedeného místního rozvoje z fondů Kapitola III Technická pomoc Článek 35 Technická pomoc z podnětu Komise Článek 36 Technická pomoc členských států Článek 37 Financování nesouvisející s náklady na technickou pomoc členských států HLAVA IV MONITOROVÁNÍ, HODNOCENÍ, KOMUNIKACE A ZVIDITELŇOVÁNÍ Kapitola I Monitorování Článek 38 Monitorovací výbor Článek 39 Složení monitorovacího výboru Článek 40 Funkce monitorovacího výboru Článek 41 Výroční přezkum výkonnosti Článek 42 Předávání údajů Článek 43 Závěrečná zpráva o výkonnosti Kapitola II Hodnocení Článek 44 Hodnocení vypracovaná členským státem Článek 45 Hodnocení vypracované Komisí Kapitola III Zviditelňování, transparentnost a komunikace Oddíl I Zviditelňování podpory z fondů Článek 46 Zviditelňování Článek 47 Znak Unie Článek 48 Komunikační pracovníci a sítě Oddíl II Transparentnost provádění fondů a komunikace týkající se programů Článek 49 Odpovědnost řídícího orgánu Článek 50 Odpovědnost příjemců HLAVA V FINANČNÍ PODPORA Z FONDŮ Kapitola I Formy příspěvku Unie Článek 51 Formy příspěvku Unie na programy Kapitola II Formy podpory od členských států Článek 52 Formy podpory Oddíl I Formy grantů Článek 53 Formy grantů Článek 54 Paušální financování nepřímých nákladů v souvislosti s granty Článek 55 Přímé náklady na zaměstnance v souvislosti s granty Článek 56 Paušální financování jiných způsobilých nákladů než přímých nákladů na zaměstnance v souvislosti s granty Článek 57 Podmíněné granty Oddíl I Finanční nástroje Článek 58 Finanční nástroje Článek 59 Provádění finančních nástrojů Článek 60 Úroky a další výnosy vytvářené podporou finančních nástrojů poskytovanou z fondů Článek 61 Rozdílné zacházení s investory Článek 62 Opětovné využití zdrojů vztahující se k podpoře z fondů Kapitola III Pravidla způsobilosti Článek 63 Způsobilost Článek 64 Nezpůsobilé náklady Článek 65 Trvalost operací Článek 66 Přemístění Článek 67 Zvláštní pravidla způsobilosti pro granty Článek 68 Zvláštní pravidla způsobilosti pro finanční nástroje HLAVA VI ŘÍZENÍ A KONTROLA Kapitola I Obecné zásady řízení a kontroly Článek 69 Oblasti odpovědnosti členských států Článek 70 Pravomoci a odpovědnosti Komise Článek 71 Programové orgány Kapitola II Standardní systémy řízení a kontroly Článek 72 Funkce řídícího orgánu Článek 73 Výběr operací řídícím orgánem Článek 74 Řízení programu řídícím orgánem Článek 75 Podpora práce monitorovacího výboru od řídícího orgánu Článek 76 Účetní funkce Článek 77 Funkce auditního orgánu Článek 78 Auditní strategie Článek 79 Audity operací Článek 80 Opatření pro jediný audit Článek 81 Řídicí kontroly a audity finančních nástrojů Článek 82 Dostupnost dokladů Kapitola III Spoléhání se na vnitrostátní systémy řízení Článek 83 Posílená přiměřená opatření Článek 84 Podmínky použití posílených přiměřených opatření Článek 85 Úprava během programového období HLAVA VII FINANČNÍ ŘÍZENÍ, PŘEDKLÁDÁNÍ A KONTROLA ÚČTŮ A FINANČNÍ OPRAVY Kapitola I Finanční řízení Oddíl I Všeobecná účetní pravidla Článek 86 Rozpočtové závazky Článek 87 Použití eura Článek 88 Vrácení platby Oddíl II Pravidla pro platby členským státům Článek 89 Druhy plateb Článek 90 Předběžné financování Článek 91 Žádosti o platbu Článek 92 Zvláštní prvky pro finanční nástroje v žádostech o platbu Článek 93 Společná pravidla pro platby Článek 94 Příspěvek Unie na základě jednotkových nákladů, jednorázových částek a paušálních sazeb Článek 95 Příspěvek Unie na základě financování nesouvisejícího s náklady Oddíl III Přerušení a pozastavení Článek 96 Přerušení platební lhůty Článek 97 Pozastavení plateb Kapitola II Předkládání a kontrola účtů Článek 98 Obsah a předkládání účetní závěrky Článek 99 Kontrola účtů Článek 100 Výpočet zůstatku Článek 101 Postup kontroly účtů Článek 102 Řízení o sporných otázkách při kontrole účtů Kapitola III Finanční opravy Článek 103 Finanční opravy prováděné členskými státy Článek 104 Finanční opravy prováděné Komisí Kapitola IV Zrušení přidělení prostředků na závazek Článek 105 Zásady a pravidla pro zrušení přidělení prostředků na závazek Článek 106 Výjimky z pravidel pro zrušení přidělení prostředků na závazek Článek 107 Postup zrušení přidělení prostředků na závazek HLAVA VIII FINANČNÍ RÁMEC Článek 108 Zeměpisné pokrytí podpory pro cíl „Investice pro zaměstnanost a růst“ Článek 109 Prostředky na hospodářskou, sociální a územní soudržnost Článek 110 Prostředky pro cíl „Investice pro zaměstnanost a růst“ a cíl „Evropská územní spolupráce (Interreg)“ Článek 111 Převoditelnost prostředků Článek 112 Určení míry spolufinancování HLAVA IX PŘENESENÍ PRAVOMOCI A PROVÁDĚCÍ, PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ Kapitola I Přenesení pravomoci a prováděcí ustanovení Článek 113 Přenesení pravomocí, pokud jde o některé přílohy Článek 114 Výkon přenesené pravomoci Článek 115 Postup projednávání ve výboru Kapitola II Přechodná a závěrečná ustanovení Článek 116 Přezkum Článek 117 Přechodná ustanovení Článek 118 Podmínky pro postupně prováděné operace Článek 118a Podmínky pro operace podléhající postupnému provádění, které byly vybrány pro podporu před 29. červnem 2022 podle nařízení (EU) č. 1303/2013 Článek 119 Vstup v platnost PŘÍLOHA I DIMENZE A KÓDY PRO TYPY INTERVENCÍ PRO EFRR, ESF+, FOND SOUDRŽNOSTI A FST – ČL. 22 ODST. 5 PŘÍLOHA II ŠABLONA DOHODY O PARTNERSTVÍ – ČL. 10 ODST. 6 PŘÍLOHA III HORIZONTÁLNÍ ZÁKLADNÍ PODMÍNKY – ČL. 15 ODST. 1 PŘÍLOHA IV TEMATICKÉ ZÁKLADNÍ PODMÍNKY PRO EFRR, ESF+ A FOND SOUDRŽNOSTI – ČL. 15 ODST. 1 PŘÍLOHA V ŠABLONA PRO PROGRAMY PODPOROVANÉ Z EFRR (CÍL „INVESTICE PRO ZAMĚSTNANOST A RŮST“), ESF+, FONDU SOUDRŽNOSTI, FST A ENRAF – ČL. 21 ODST. 3 PŘÍLOHA VI ŠABLONA PROGRAMU PRO AMIF, ISF A BMVI – ČL. 21 ODST. 3 PŘÍLOHA VII ŠABLONA PRO PŘEDÁVÁNÍ ÚDAJŮ – ČLÁNEK 42 PŘÍLOHA VIII ODHAD ČÁSTKY, NA KTEROU HODLÁ ČLENSKÝ STÁT PODAT ŽÁDOSTI O PLATBU PRO STÁVAJÍCÍ A NÁSLEDUJÍCÍ KALENDÁŘNÍ ROK (ČL. 69 ODST. 10) PŘÍLOHA IX KOMUNIKACE A ZVIDITELŇOVÁNÍ – ČLÁNKY 47, 49 A 50 PŘÍLOHA X PRVKY DOHOD O FINANCOVÁNÍ A STRATEGICKÝCH DOKUMENTŮ – ČL. 59 ODST. 1 A 5 PŘÍLOHA XI KLÍČOVÉ POŽADAVKY NA SYSTÉMY ŘÍZENÍ A KONTROLY A JEJICH KLASIFIKACE – ČL. 69 ODST. 1 PŘÍLOHA XII PODROBNÁ PRAVIDLA A ŠABLONA PRO PODÁVÁNÍ ZPRÁV O NESROVNALOSTECH – ČL. 69 ODST. 2 PŘÍLOHA XIII PRVKY AUDITNÍ STOPY – ČL. 69 ODST. 6 PŘÍLOHA XIV SYSTÉMY PRO ELEKTRONICKOU VÝMĚNU DAT MEZI PROGRAMOVÝMI ORGÁNY A PŘÍJEMCI – ČL. 69 ODST. 8 PŘÍLOHA XV SFC2021: SYSTÉM PRO ELEKTRONICKOU VÝMĚNU DAT MEZI ČLENSKÝMI STÁTY A KOMISÍ – ČL. 69 ODST. 9 PŘÍLOHA XVI ŠABLONA PRO POPIS SYSTÉMU ŘÍZENÍ A KONTROLY – ČL. 69 ODST. 11 PŘÍLOHA XVII ÚDAJE, KTERÉ SE MAJÍ ZAZNAMENÁVAT A UCHOVÁVAT ELEKTRONICKY O KAŽDÉ OPERACI – ČL. 72 ODST. 1 PÍSM. E) PŘÍLOHA XVIII ŠABLONA PROHLÁŠENÍ ŘÍDÍCÍHO SUBJEKTU – ČL. 74 ODST. 1 PÍSM. F) PŘÍLOHA XIX ŠABLONA PRO VÝROČNÍ VÝROK AUDITORA – ČL. 77 ODST. 3 PÍSM. A) PŘÍLOHA XX ŠABLONA PRO VÝROČNÍ KONTROLNÍ ZPRÁVU – ČL. 77 ODST. 3 PÍSM. B) PŘÍLOHA XXI ŠABLONA PRO VÝROČNÍ ZPRÁVY O AUDITU – ČL. 81 ODST. 5 PŘÍLOHA XXII ŠABLONA PRO STRATEGII AUDITU – ČLÁNEK 78 PŘÍLOHA XXIII ŠABLONA PRO ŽÁDOSTI O PLATBU – ČL. 91 ODST. 3 PŘÍLOHA XXIV ŠABLONA PRO ÚČETNÍ ZÁVĚRKU – ČL. 98 ODST. 1 PÍSM. A) PŘÍLOHA XXV STANOVENÍ VÝŠE FINANČNÍCH OPRAV: PAUŠÁLNÍ A EXTRAPOLOVANÉ FINANČNÍ OPRAVY – ČL. 104 ODST. 1 PŘÍLOHA XXVI METODIKA PŘIDĚLOVÁNÍ CELKOVÝCH ZDROJŮ NA ČLENSKÝ STÁT – ČL. 109 ODST. 2

HLAVA I

CÍLE A OBECNÁ PRAVIDLA PODPORY

KAPITOLA I

Předmět, definice a obecná pravidla

Článek 1

Předmět a oblast působnosti

1. Toto nařízení stanoví: a) finanční pravidla pro Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR), Evropský sociální fond plus (ESF+), Fond soudržnosti, Fond pro spravedlivou transformaci (FST), Evropský námořní, rybářský a akvakulturní fond (ENRAF), Azylový, migrační a integrační fond (AMIF), Fond pro vnitřní bezpečnost (ISF) a Nástroj pro finanční podporu správy hranic a vízové politiky (BMVI) (společně dále jen „fondy“); b) společná ustanovení pro EFRR, ESF+, Fond soudržnosti, FST a ENRAF.

2. Toto nařízení se nepoužije na složku ESF+ Zaměstnanost a sociální inovace ani na složky ENRAF, AMIF, ISF a BMVI s přímým nebo nepřímým řízením, s výjimkou technické pomoci z podnětu Komise.

3. Články 5, 14, 19, 28 až 34 a 108 až 112 se nepoužijí na AMIF, ISF ani BMVI.

4. Články 108 až 112 se nepoužijí na ENRAF.

5. Články 14, 15, 18, 19, 21 až 27 a 37 až 42, čl. 43 odst. 1 až 4, články 44 a 50, čl. 55 odst. 1 a články 73, 77, 80 a 83 až 85 se nepoužijí na programy Interreg.

6. Níže uvedená nařízení pro jednotlivé fondy mohou stanovit pravidla doplňující toto nařízení, která nesmí být v rozporu s tímto nařízením: a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/1060 ( 1 ) (dále jen „nařízení o EFRR a Fondu soudržnosti“); b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/1060 ( 2 ) (dále jen „nařízení o ESF+“); c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/1060 ( 3 ) (dále jen „nařízení o Interreg“); d) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/1060 ( 4 ) (dále jen „nařízení o FST“) e) nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se zřizuje Evropský námořní, rybářský a akvakulturní fond a mění nařízení (EU) 2017/1004 (dále jen „nařízení o ENRAF“); f) nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se zřizuje Azylový, migrační a integrační fond (dále jen „nařízení o AMIF“); g) nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se zřizuje Fond pro vnitřní bezpečnost (dále jen „nařízení o ISF“); h) nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se jako součást Fondu pro integrovanou správu hranic zřizuje nástroj pro finanční podporu správy hranic a vízové politiky (dále jen „nařízení o BMVI“).

V případě pochybnosti, zda použít toto nařízení nebo nařízení pro jednotlivé fondy, má přednost toto nařízení.

Článek 2

Definice

Pro účely tohoto nařízení se rozumí:

1) „příslušnými doporučeními pro jednotlivé země“ doporučení Rady přijatá v souladu s čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 Smlouvy o fungování EU v souvislosti se strukturálními problémy, jakož i doplňková doporučení Komise vydaná v souladu s článkem 34 nařízení (EU) 2018/1999, která je vhodné řešit prostřednictvím víceletých investic, jež spadají do oblasti působnosti fondů, jak je uvedeno v nařízeních pro jednotlivé fondy;

2) „základní podmínkou“ nezbytný předpoklad pro účinné a efektivní plnění specifických cílů;

3) „použitelným právem“ právo Unie a vnitrostátní právo související s jeho uplatňováním;

4) „operací“: a) projekt, smlouva, akce nebo skupina projektů, které byly vybrány v rámci dotčených programů; b) v souvislosti s finančními nástroji příspěvek z programu na finanční nástroj a následná finanční podpora, kterou tento finanční nástroj poskytuje konečným příjemcům;

5) „operací strategického významu“ operace, která významným způsobem přispívá k dosažení cílů programu a která je předmětem zvláštních monitorovacích a komunikačních opatření;

6) „prioritou“ v souvislosti s AMIF, ISF a BMVI specifický cíl;

7) „prioritou“ v souvislosti s ENRAF pouze pro účely hlavy VII specifický cíl;

8) „zprostředkujícím subjektem“ jakýkoli veřejný nebo soukromý subjekt, za jehož činnost odpovídá řídící orgán, nebo který z pověření takového orgánu vykonává funkce nebo úkoly;

9) „příjemcem“: a) veřejný nebo soukromý subjekt, s právní subjektivitou nebo bez ní, popřípadě fyzická osoba, odpovědné za zahájení nebo za zahájení a provádění operací; b) v souvislosti s partnerstvím veřejného a soukromého sektoru (PPP) veřejný subjekt, který zahájí operaci prováděnou v partnerství veřejného a soukromého sektoru, nebo soukromý partner vybraný pro její provádění; c) v souvislosti s režimy státní podpory podnik, který získá podporu; d) v souvislosti s podporou de minimis poskytovanou v souladu s nařízeními Komise (EU) č. 1407/2013 ( 5 ) nebo (EU) č. 717/2014 ( 6 ) může členský stát rozhodnout, že příjemcem pro účely tohoto nařízení je subjekt poskytující uvedenou podporu, pokud je odpovědný za zahájení nebo za zahájení a provádění operace; e) v souvislosti s finančními nástroji subjekt, který provádí holdingový fond, nebo, pokud není zavedena struktura holdingového fondu, subjekt, který provádí zvláštní fond, nebo, pokud finanční nástroj spravuje řídící orgán, samotný řídící orgán;

10) „fondem malých projektů“ operace v programu Interreg, jejímž cílem je výběr a provádění projektů omezeného finančního objemu, včetně akcí na podporu kontaktů mezi lidmi;

11) „cílem“ předem dohodnutá hodnota, které má být dosaženo do konce období způsobilosti ve vztahu k ukazateli zahrnutému do specifického cíle;

12) „milníkem“ průběžná hodnota, které má být dosaženo v daný okamžik během období způsobilosti ve vztahu k ukazateli výstupů zahrnutému do specifického cíle;

13) „ukazatelem výstupů“ ukazatel, který měří konkrétní výstupy intervence;

14) „ukazatelem výsledků“ ukazatel, který měří účinky podporovaných intervencí, se zvláštním zřetelem na přímé adresáty, cílovou populaci nebo uživatele infrastruktury;

15) „operací prováděnou v partnerství veřejného a soukromého sektoru“ operace, která se provádí v rámci partnerství mezi veřejnými orgány a soukromým sektorem v souladu s dohodou o partnerství veřejného a soukromého sektoru a jejímž cílem je poskytovat veřejné služby prostřednictvím sdílení rizik na základě sdílení odborných znalostí soukromého sektoru nebo poskytování dalších zdrojů kapitálu nebo obojího;

16) „finančním nástrojem“ forma podpory poskytovaná na základě struktury, jejímž prostřednictvím jsou finanční produkty poskytovány konečným příjemcům;

17) „finančním produktem“ kapitálové nebo kvazikapitálové investice, půjčky a záruky ve smyslu článku 2 finančního nařízení;

18) „konečným příjemcem“ právnická nebo fyzická osoba, která získá podporu z fondů prostřednictvím příjemce fondu malých projektů nebo z finančního nástroje;

19) „příspěvkem z programu“ podpora finančního nástroje z fondů a vnitrostátního veřejného a případně soukromého spolufinancování;

20) „holdingovým fondem“ fond zřízený na základě pravomoci řídícího orgánu v rámci jednoho nebo několika programů za účelem provádění jednoho nebo více zvláštních fondů;

21) „zvláštním fondem“ fond, jehož prostřednictvím řídící orgán nebo holdingový fond poskytují finanční produkty konečným příjemcům;

22) „subjektem provádějícím finanční nástroj“ subjekt, který se řídí veřejným nebo soukromým právem a vykonává úkoly holdingového fondu nebo zvláštního fondu;

23) „aktivačním účinkem“ podíl objemu návratného financování poskytnutého konečným příjemcům a výše příspěvku z fondů;

24) „multiplikačním poměrem“ v souvislosti se záručními nástroji poměr, stanovený na základě obezřetného předběžného posouzení rizik každého nabízeného záručního produktu, mezi hodnotou vyplacených podkladových nových půjček, kapitálových a kvazikapitálových investic a částkou vyčleněné z příspěvku z programu pro účely záručních dohod na očekávané i neočekávané ztráty z těchto nových půjček, kapitálových a kvazikapitálových investic;

25) „náklady na správu“ přímé či nepřímé náklady na provádění finančních nástrojů, hrazené na základě předloženého výdajového dokladu;

26) „poplatky za správu“ cena poskytnutých služeb stanovená dohodou o financování uzavřenou mezi řídícím orgánem a subjektem provádějícím holdingový fond nebo zvláštní fond a případně mezi subjektem provádějícím holdingový fond a subjektem provádějícím zvláštní fond;

27) „přemístěním“ převedení stejné nebo podobné činnosti nebo její části ve smyslu čl. 2 bodu 61a) nařízení (EU) č. 651/2014;

28) „příspěvkem z veřejných zdrojů“ jakýkoli příspěvek na financování operací, jehož zdrojem je rozpočet celostátních, regionálních nebo místních orgánů veřejné správy nebo jakéhokoli evropského seskupení pro územní spolupráci (ESÚS) zřízeného podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1082/2006 ( 7 ), rozpočet Unie, který je vyčleněn pro fondy, rozpočet veřejnoprávních subjektů nebo rozpočet sdružení orgánů veřejné správy nebo veřejnoprávních subjektů a který může, pro účely stanovení podílu spolufinancování pro programy nebo priority ESF+, zahrnovat případné finanční zdroje, jimiž kolektivně přispívají zaměstnavatelé a pracovníci;

29) „účetním rokem“ období od 1. července do 30. června následujícího roku, s výjimkou prvního účetního roku programového období, kterým se rozumí období od počátečního dne způsobilosti výdajů do 30. června 2022; v případě posledního účetního roku se jím rozumí období od 1. července 2029 do 30. června 2030;

30) „hospodářským subjektem“ jakákoli fyzická či právnická osoba nebo jiný subjekt, které se podílejí na provádění fondů, s výjimkou členského státu při výkonu veřejné moci;

31) „nesrovnalostí“ jakékoli porušení použitelného práva, které vyplývá z jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu a v jehož důsledku je nebo by mohl být poškozen rozpočet Unie tím, že by byl z uvedeného rozpočtu uhrazen neoprávněný výdaj;

32) „závažným nedostatkem“ nedostatek v účinném fungování systému řízení a kontroly programu, který vyžaduje podstatné vylepšení tohoto systému a u kterého je kterýkoli z klíčových požadavků 2, 4, 5, 9, 12, 13 a 15 uvedených v příloze X nebo dva či více ostatních klíčových požadavků hodnocen v kategorii 3 a 4 uvedené přílohy;

33) „systémovou nesrovnalostí“ jakákoli nesrovnalost, jež se může opakovat, u níž je vysoká pravděpodobnost, že se bude vyskytovat u podobných typů operací, a která je důsledkem závažného nedostatku, včetně nezavedení odpovídajících postupů v souladu s tímto nařízením a pravidly pro daný fond;

34) „celkovými chybami“ součet projektovaných náhodných chyb a pokud je to relevantní součet vymezených systémových chyb a neopravených neobvyklých chyb;

35) „celkovou chybovostí“ celkové chyby vydělené základním souborem pro audit;

36) „zbytkovou chybovostí“ celkové chyby po odečtení finančních oprav uplatněných členským státem, jejichž záměrem je snížit rizika zjištěná auditním orgánem vydělené výdaji, které mají být vykázány v účetní závěrce;

37) „dokončenou operací“ operace, která je fyzicky dokončena nebo zcela provedena a v souvislosti s níž příjemci provedli všechny příslušné platby a byl jim vyplacen odpovídající příspěvek z veřejných zdrojů;

38) „jednotkou vzorku“ jedna z jednotek, na které je základní soubor pro audit rozdělen pro účely výběru vzorku; může jít o operaci, projekt v rámci operace nebo žádost o platbu od příjemce;

39) „účelově vázaným účtem“ v případě operace prováděné v partnerství veřejného a soukromého sektoru bankovní účet podle písemné dohody mezi veřejným subjektem, který je příjemcem, a soukromým partnerem schváleným řídícím orgánem nebo zprostředkujícím subjektem použitý pro platby během období způsobilosti nebo po jeho uplynutí;

40) „účastníkem“ fyzická osoba, která má z operace přímý prospěch, ale není odpovědná za zahájení nebo za zahájení a provádění operace a která v souvislosti s ENRAF není příjemcem finanční podpory;

41) „energetickou účinností v první řadě“ v energetickém plánování a v politických a investičních rozhodnutích co největší zohledňování alternativních nákladově efektivních opatření v oblasti energetické účinnosti s cílem zefektivnit poptávku po energii a zásobování energií, zejména prostřednictvím nákladově efektivních úspor energie v konečné spotřebě, iniciativ zaměřených na snížení poptávky a účinnější přeměny, přenosu a distribuce energie, při současném dosahování cílů oněch rozhodnutí;

42) „zajištěním odolnosti vůči změně klimatu“ proces, který má zabránit tomu, aby byla infrastruktura zranitelná z hlediska potenciálních dlouhodobých důsledků změny klimatu, a zároveň zajistit, aby byla dodržována zásada „energetická účinnost v první řadě“ a aby úroveň emisí skleníkových plynů, které při projektu vzniknou, byla v souladu s cílem klimatické neutrality do roku 2050;

43) „podmíněnými granty“ kategorie grantu, která podléhá určitým podmínkám spojeným se splacením podpory;

44) „EIB“ Evropská investiční banka, Evropský investiční fond nebo jakákoli dceřiná společnost Evropské investiční banky;

45) „pečetí excelence“ značka kvality udělená Komisí návrhu, která dokládá, že návrh, který byl posouzen ve výzvě k podávání návrhů v rámci nástroje Unie a u nějž se má za to, že splňuje minimální požadavky na kvalitu stanovené v daném nástroji Unie, avšak nemohly být financovány z důvodu nedostatku dostupných rozpočtových prostředků na tuto výzvu k podávání návrhů, může získat podporu z jiných unijních nebo vnitrostátních zdrojů financování.

Článek 3

Výpočet lhůt pro činnost Komise

Pokud je pro činnost Komise stanovena lhůta, začíná tato lhůta běžet v okamžiku, kdy členský stát předloží všechny informace podle požadavků stanovených v tomto nařízení nebo nařízeních pro jednotlivé fondy.

Tato lhůta se přerušuje ode dne následujícího po dni, kdy Komise zašle členskému státu své připomínky nebo žádost o revidované dokumenty, do dne, kdy členský stát Komisi odpoví.

Článek 4

Zpracování a ochrana osobních údajů

Členské státy a Komise mohou zpracovávat osobní údaje pouze tehdy, je-li to nezbytné pro účely plnění jejich příslušných povinností podle tohoto nařízení, zejména pro účely monitorování, podávání zpráv, komunikace, zveřejňování, hodnocení, finančního řízení, kontrol a auditů a případně pro určení způsobilosti účastníků. Osobní údaje se zpracovávají v souladu s nařízením (EU) 2016/679 nebo případně nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1725 ( 8 ).

KAPITOLA II

Cíle politiky a zásady podpory fondů

Článek 5

Cíle politiky

1. EFRR, ESF+ a Fond soudržnosti a ENRAF podporují tyto cíle politiky: a) konkurenceschopnější a inteligentnější Evropa díky podpoře inovativní a inteligentní ekonomické transformace a regionálního propojení IKT; b) zelenější, nízkouhlíkový přechod k uhlíkově neutrálnímu hospodářství a odolná Evropa díky podpoře spravedlivého přechodu na čistou energii, zelených a modrých investic, oběhového hospodářství, zmírňování změny klimatu a přizpůsobení se této změně, prevence a řízení rizik a udržitelné městské mobility; c) propojenější Evropa díky zvyšování mobility; d) sociálnější a inkluzivnější Evropa díky provádění evropského pilíře sociálních práv; e) Evropa bližší občanům díky podpoře udržitelného a integrovaného rozvoje všech druhů území a místních iniciativ.

FST podporuje specifický cíl, kterým je umožnit regionům a lidem řešit sociální, hospodářské a environmentální dopady a dopady v oblasti zaměstnanosti zapříčiněné transformací, která je zaměřena na dosažení cíle Unie v oblasti energetiky a klimatu pro rok 2030 a na přechod na klimaticky neutrální ekonomiku Unie do roku 2050 na základě Pařížské dohody.

Ustanovení odst. 1 prvního pododstavce tohoto článku se nepoužije na zdroje z EFRR a ESF+, které jsou převedeny do FST v souladu s článkem 27.

2. EFRR, ESF+, Fond soudržnosti a FST přispívají k činnostem Unie, které vedou k posilování její hospodářské, sociální a územní soudržnosti v souladu s článkem 174 Smlouvy o fungování EU, a to na základě plnění těchto cílů: a) cíl „Investice pro zaměstnanost a růst“ v členských státech a regionech, který má být podporován z EFRR, ESF+, Fondu soudržnosti a FST, a b) cíl „Evropská územní spolupráce (Interreg)“, který má být podporován z EFRR.

3. Členské státy a Komise podporují koordinaci, doplňkovost a soudržnost mezi fondy a jinými nástroji a finančními prostředky Unie. Optimalizují mechanismy koordinace mezi odpovědnými subjekty s cílem zabránění zdvojování činností během plánování a provádění. Při programování a provádění fondů tak členské státy a Komise zohledňují rovněž příslušná doporučení pro jednotlivé země.

Článek 6

Cíle v oblasti klimatu a mechanismus pro přizpůsobení se změně klimatu

1. Členské státy poskytují informace o podpoře plnění cílů v oblasti životního prostředí a klimatu s použitím metodiky založené na typech intervence v závislosti na daném fondu. Tato metodika spočívá v přidělení konkrétního koeficientu poskytované podpoře, který odráží rozsah, v jakém tato podpora přispívá k plnění cílů v oblasti životního prostředí a klimatu. V případě EFRR, ESF+ a Fondu soudržnosti jsou koeficienty přiděleny dimenzím a kódům pro typy intervencí stanoveným v příloze I. EFRR přispívá 30 % a Fond soudržnosti 37 % příspěvku Unie na podporované výdaje k dosažení cílů v oblasti klimatu, které jsou stanoveny pro rozpočet Unie.

2. Cíl příspěvku v oblasti klimatu pro každý členský stát se stanoví jako procentní podíl jeho celkového přídělu z EFRR a Fondu soudržnosti a zahrne se do programů na základě typů intervencí a orientačního rozdělení finančních prostředků podle čl. 22 odst. 3 písm. d) bodu viii). Předběžný cíl příspěvku v oblasti klimatu se stanoví v dohodě o partnerství v souladu s čl. 11 odst. 1.

3. Členský stát a Komise pravidelně sledují dodržování cílů příspěvku v oblasti klimatu, a to na základě celkových způsobilých výdajů, které příjemci vykázali řídícímu orgánu, v členění podle typů intervencí v souladu s článkem 42 a na základě údajů předložených členským státem. Pokud z uvedeného sledování vyplyne nedostatečný pokrok při dosahování cíle příspěvku v oblasti klimatu, dohodnou se daný členský stát a Komise během výročního přezkumného jednání na nápravných opatřeních.

4. Pokud není do 31. prosince 2024 dosaženo dostatečného pokroku k dosažení cíle příspěvku v oblasti klimatu na vnitrostátní úrovni, zohlední členský stát tuto skutečnost ve svém přezkumu v polovině období v souladu s čl. 18 odst. 1.

Článek 7

Sdílené řízení

1. Členské státy a Komise plní rozpočet Unie přidělený fondům ve sdíleném řízení v souladu s článkem 63 finančního nařízení. Členské státy připravují a provádějí programy na vhodné územní úrovni v souladu se svým institucionálním, právním a finančním rámcem.

2. Částku podpory z Fondu soudržnosti převedenou na Nástroj pro propojení Evropy, Evropskou městskou iniciativu, meziregionální investiční inovace, částku podpory převedenou z ESF+ na nadnárodní spolupráci, částky přidělené na Program InvestEU a technickou pomoc z podnětu Komise však Komise provádí v přímém nebo nepřímém řízení v souladu s čl. 62 odst. 1 prvním pododstavcem písm. a) a c) finančního nařízení.

3. Komise může po dohodě s příslušným členským státem a regiony provádět spolupráci s nejvzdálenějšími regiony v rámci cíle „Evropská územní spolupráce (Interreg)“ v nepřímém řízení.

Článek 8

Partnerství a víceúrovňová správa

1. V souvislosti s dohodou o partnerství a s každým programem každý členský stát navazuje a provádí komplexní partnerskou spolupráci v souladu se svým institucionálním a právním rámcem a s přihlédnutím ke zvláštnostem fondů. Partnerská spolupráce zahrnuje minimálně tyto partnery: a) regionální, místní, městské a jiné orgány veřejné správy; b) hospodářské a sociální partnery; c) příslušné subjekty zastupující občanskou společnost, například partnery v oblasti životního prostředí, nevládní organizace a subjekty zodpovědné za prosazování sociálního začlenění, základních práv, práv osob se zdravotním postižením, genderové rovnosti a nediskriminace; d) výzkumné organizace a univerzity, je-li to relevantní.

2. Partnerská spolupráce navázaná podle odstavce 1 tohoto článku funguje v souladu se zásadou víceúrovňové správy a v souladu s přístupem zdola nahoru. Členský stát zapojí partnery uvedené v odstavci 1 do přípravy dohod o partnerství a po celou dobu přípravy, provádění a hodnocení programů, a to i prostřednictvím účasti v monitorovacích výborech podle článku 39.

V této souvislosti členské státy přidělí v relevantních případech odpovídající podíl zdrojů z fondů na budování správních kapacit sociálních partnerů a organizací občanské společnosti.

3. V případě programů Interreg zahrnuje partnerská spolupráce partnery ze všech zúčastněných členských států.

4. Partnerská spolupráce se navazuje a provádí v souladu s evropským kodexem chování pro partnerskou spolupráci zavedeným nařízením v přenesené pravomoci (EU) č. 240/2014.

5. Nejméně jednou za rok uspořádá Komise s organizacemi, které zastupují partnery na úrovni Unie, konzultace ohledně provádění programů a informuje o jejich výsledku Evropský parlament a Radu.

Článek 9

Horizontální zásady

1. Při provádění fondů zajistí členské státy a Komise dodržování základních práv a soulad s Listinou základních práv Evropské unie.

2. Členské státy a Komise zajistí, aby byly zohledňovány a prosazovány genderová rovnost, uplatňování hlediska genderové rovnosti a začleňování genderového hlediska do všech programů v průběhu jejich přípravy, provádění, monitorování, podávání zpráv a hodnocení.

3. Členské státy a Komise přijmou vhodná opatření, aby během přípravy, provádění, monitorování, podávání zpráv a hodnocení programů nedocházelo k diskriminaci na základě pohlaví, rasy nebo etnického původu, náboženského vyznání nebo přesvědčení, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace. Po celou dobu přípravy a provádění programů je zejména třeba zohlednit přístupnost pro osoby se zdravotním postižením.

4. Cíle fondů jsou naplňovány v souladu s cílem podpory udržitelného rozvoje podle ustanovení článku 11 Smlouvy o fungování EU s přihlédnutím k cílům OSN pro udržitelný rozvoj, Pařížské dohodě a zásadě „významně nepoškozovat“.

Cíle fondů jsou naplňovány v plném souladu s acquis Unie v oblasti životního prostředí.

HLAVA II

STRATEGICKÝ PŘÍSTUP

KAPITOLA I

Dohoda o partnerství

Článek 10

Příprava a předložení dohody o partnerství

1. Každý členský stát připraví dohodu o partnerství, která stanoví strategické směry pro programování a opatření pro účinné a efektivní využívání EFRR, ESF+, Fondu soudržnosti, FST a ENRAF na období od 1. ledna 2021 do 31. prosince 2027.

2. Dohoda o partnerství je vypracována v souladu s evropským kodexem chování pro partnerskou spolupráci. Pokud členský stát stanoví komplexní partnerskou spolupráci již během přípravy svých programů, je tento požadavek považován za splněný.

3. Členský stát předloží dohodu o partnerství Komisi před předložením prvního programu nebo současně s ním.

4. Dohodu o partnerství lze předložit společně s příslušným ročním národním programem reforem a integrovaným vnitrostátním plánem v oblasti energetiky a klimatu.

5. Dohoda o partnerství je strategickým a stručným dokumentem. Má nejvýše 35 stran, pokud se členský stát z vlastní iniciativy nerozhodne dokument rozšířit.

6. Členský stát vypracuje dohodu o partnerství podle šablony stanovené v příloze II. Dohodu o partnerství může členský stát začlenit do jednoho ze svých programů.

7. Programy Interreg lze Komisi předkládat před předložením dohody o partnerství.

8. EIB se může na žádost dotčeného členského státu podílet na přípravě dohody o partnerství, jakož i na činnostech souvisejících s přípravou operací, finančních nástrojů a partnerství mezi veřejným a soukromým sektorem.

Článek 11

Obsah dohody o partnerství

1. Dohoda o partnerství obsahuje tyto prvky: a) vybrané cíle politiky a specifický cíl FST s uvedením fondů, na něž se vztahuje dohoda o partnerství, a programů, jejichž prostřednictvím se budou tyto cíle provádět, a jejich odůvodnění, přičemž se zohlední příslušná doporučení pro jednotlivé země, integrovaný vnitrostátní plán v oblasti energetiky a klimatu, zásady evropského pilíře sociálních práv a případně regionální výzvy; b) pro každý z vybraných cílů politiky pro specifický cíl FST: i) souhrn rozhodnutí v oblasti politiky a očekávaných hlavních výsledků pro každý z fondů zahrnutých v dohodě o partnerství; ii) koordinaci, vymezení a doplňkovost mezi fondy a případně i koordinaci mezi národními a regionálními programy; iii) doplňkovost a synergie mezi fondy zahrnutými v dohodě o partnerství, AMIF, ISF, BMVI a jinými nástroji Unie, včetně strategických integrovaných projektů a strategických projektů na ochranu přírody programu LIFE a případně projektů financovaných z Horizontu Evropa; c) předběžný finanční příděl z každého fondu zahrnutého v dohodě o partnerství podle cílů politiky na vnitrostátní a případně regionální úrovni v souladu s pravidly pro jednotlivé fondy týkajícími se tematického zaměření a předběžný finanční příděl na specifický cíl FST, včetně veškerých zdrojů z EFRR a ESF+, které mají být do FST převedeny v souladu s článkem 27; d) předběžný cíl příspěvku v oblasti klimatu v souladu s čl. 6 odst. 2; e) v příslušném případě rozdělení finančních zdrojů podle kategorií regionu v souladu s čl. 108 odst. 2 a výše přidělených prostředků, jejichž převod se navrhuje podle článků 26 a 111 včetně zdůvodnění takových převodů; f) pro účely technické pomoci rozhodnutí členského státu o formě příspěvku Unie podle čl. 36 odst. 3 a případně předběžný finanční příděl z každého fondu zahrnutého do dohody o partnerství na vnitrostátní úrovni a rozdělení finančních zdrojů podle jednotlivých programů a kategorií regionů; g) výše příspěvků do Programu InvestEU podle jednotlivých fondů a případně kategorií regionů; h) seznam plánovaných programů v rámci fondů zahrnutých do dohody o partnerství s příslušnými předběžnými finančními příděly podle jednotlivých fondů a s odpovídajícím národním příspěvkem případně podle kategorií regionu; i) souhrn opatření, která má dotčený členský stát v úmyslu přijmout za účelem posílení vlastních administrativních kapacit potřebných k provádění fondů zahrnutých v dohodě o partnerství; j) případně integrovaný přístup k řešení demografických problémů regionů nebo specifických potřeb regionů a oblastí.

Pokud jde o cíl „Evropská územní spolupráce (Interreg)“, obsahuje dohoda o partnerství pouze seznam plánovaných programů.

2. Dohoda o partnerství může rovněž obsahovat přehled posouzení toho, jak jsou plněny příslušné základní podmínky podle článku 15 a příloh III a IV.

Článek 12

Schválení dohody o partnerství

1. Komise posoudí dohodu o partnerství a její soulad s tímto nařízením a s pravidly pro daný fond s ohledem na zásadu proporcionality, přičemž se zohlední strategická povaha dokumentu, počet zahrnutých programů a celková výše zdrojů přidělených dotčenému členskému státu. Komise ve svém posouzení zejména zohlední, jak hodlá členský stát řešit příslušná doporučení pro jednotlivé země, integrované vnitrostátní plány v oblasti energetiky a klimatu, jakož i evropský pilíř sociálních práv.

2. Komise může vyjádřit své připomínky do tří měsíců ode dne předložení dohody o partnerství členským státem.

3. Členský stát přezkoumá dohodu o partnerství s přihlédnutím k připomínkám Komise.

4. Komise přijme prostřednictvím prováděcího aktu rozhodnutí o schválení dohody o partnerství nejpozději do čtyř měsíců ode dne jejího předložení dotčeným členským státem.

5. Je-li dohoda o partnerství zahrnuta do programu podle čl. 10 odst. 6, přijme Komise prostřednictvím prováděcího aktu jediné rozhodnutí o schválení dohody o partnerství a uvedeného programu nejpozději do šesti měsíců ode dne prvního předložení uvedeného programu dotčeným členským státem.

Článek 13

Změna dohody o partnerství

1. Do 31. března 2025 může členský stát Komisi předložit pozměněnou dohodu o partnerství s ohledem na výsledek přezkumu v polovině období.

2. Komise změnu posoudí a může vznést připomínky do tří měsíců od předložení pozměněné dohody o partnerství.

3. Členský stát přezkoumá pozměněnou dohodu o partnerství s přihlédnutím k připomínkám Komise.

4. Komise schválí změnu dohody o partnerství nejpozději do šesti měsíců od jejího předložení členským státem.

Článek 14

Použití EFRR, ESF+, Fondu soudržnosti a ENRAF prostřednictvím Programu InvestEU

1. Členské státy mohou v dohodě o partnerství přidělit částku ve výši až 2 % původního vnitrostátního přídělu pro EFRR, ESF+, Fond soudržnosti a ENRAF, kterou se má přispět do Programu InvestEU a která má být poskytnuta prostřednictvím záruky EU a Poradenského centra InvestEU v souladu s článkem 10 nařízení o InvestEU. Členské státy mohou se souhlasem dotčeného řídícího orgánu dále přidělit částku ve výši až 3 % původního vnitrostátního přídělu z každého z těchto fondů po 1. lednu 2023 prostřednictvím jedné nebo více žádostí o změnu programu.

Tyto částky přispívají k dosažení cílů politiky zvolených v dohodě o partnerství nebo v programu a především podporují investice v kategorii přispívajících regionů.

Tyto příspěvky se využívají v souladu s pravidly stanovenými v nařízení o InvestEU a nepředstavují převody zdrojů podle článku 26.

2. Členské státy stanoví celkovou výši příspěvků pro každý rok podle fondu a případně podle kategorie regionu. V rámci dohody o partnerství mohou být přiděleny zdroje pro běžný kalendářní rok a pro budoucí kalendářní roky. Pokud členský stát požaduje změnu programu, mohou být přiděleny pouze zdroje pro budoucí kalendářní roky.

3. Částky uvedené v odstavci 1 tohoto článku se použijí k tvorbě rezerv části záruky EU v rámci složky pro členský stát a pro Poradenské centrum InvestEU po uzavření dohody o příspěvcích podle čl. 10 odst. 3 nařízení o InvestEU. Rozpočtové závazky Unie týkající se jednotlivých dohod o příspěvcích může v období od 1. ledna 2021 do 31. prosince 2027 uskutečňovat Komise v ročních splátkách.

4. Bez ohledu na článek 12 finančního nařízení platí, že pokud dohoda o příspěvcích podle čl. 10 odst. 2 nařízení o InvestEU nebyla uzavřena do čtyř měsíců od rozhodnutí Komise o schválení dohody o partnerství pro částku uvedenou v odstavci 1 tohoto článku přidělenou v dohodě o partnerství, přidělí se odpovídající částka na žádost členského státu na program nebo programy v rámci přispívajícího fondu a případně kategorie regionu..

Dohoda o příspěvcích pro částky uvedené v odstavci 1 vyčleněné v žádosti o změnu programu se uzavře souběžně s přijetím rozhodnutí o změně programu.

5. Není-li v souladu s čl. 10 odst. 4 druhým pododstavcem nařízení o InvestEU do devíti měsíců od uzavření dohody o příspěvcích uzavřena záruční dohoda, dohoda o příspěvcích po vzájemné dohodě ukončí nebo prodlouží.

Pokud je účast členského státu ve Fondu InvestEU ukončena, příslušné částky vložené do společného rezervního fondu k tvorbě rezerv se vrátí zpět jako vnitřní účelově vázané příjmy podle čl. 21 odst. 5 finančního nařízení. Dotčený členský stát podá žádost o jednu nebo více změn programu za účelem využití vrácených částek a částek přidělených na budoucí kalendářní roky podle odstavce 2 tohoto článku. Ukončení dohody o příspěvcích nebo její změna se uzavře současně s přijetím rozhodnutí o změně dotčeného programu nebo programů.

6. Není-li, v souladu s čl. 10 odst. 4 třetím pododstavcem nařízení o InvestEU, záruční dohoda řádně provedena do čtyř let od jejího uzavření, dohoda o příspěvcích se pozmění. Členský stát může požadovat, aby se k částkám, kterými se přispělo na záruku EU podle odstavce 1 tohoto článku a které jsou vázané v záruční dohodě, ale nepokrývají příslušné půjčky, kapitálové investice ani jiné rizikové nástroje, přistupovalo v souladu s odstavcem 5 tohoto článku.

7. Zdroje vytvořené z částek nebo připsatelné částkám, které se přispěly na záruku EU, se zpřístupní členskému státu v souladu s čl. 10 odst. 5 písm. a) nařízení o InvestEU a použijí se na podporu v rámci stejného cíle nebo stejných cílů ve formě finančních nástrojů nebo rozpočtových záruk.

8. U částek, které mají být v programu opětovně použity v souladu s odstavci 4, 5 a 6 tohoto článku, začíná lhůta pro zrušení přidělení prostředků na závazek podle čl. 105 odst. 1 běžet v roce, v němž se přijmou odpovídající rozpočtové závazky.

KAPITOLA II

Základní podmínky a výkonnostní rámec

Článek 15

Základní podmínky

1. Pro specifické cíle jsou v tomto nařízení stanoveny základní podmínky.

Příloha III stanoví horizontální základní podmínky vztahující se na všechny specifické cíle a kritéria nezbytná pro posouzení jejich plnění.

Příloha IV stanoví tematické základní podmínky pro EFRR, ESF+ a Fond soudržnosti a kritéria nezbytná pro posouzení jejich plnění.

Základní podmínka týkající se nástrojů a kapacity pro účinné uplatňování pravidel státní podpory se nevztahuje na programy podporované z AMIF, ISF nebo BMVI.

2. Při přípravě programu nebo stanovení nového specifického cíle v rámci změny programu členský stát posoudí, zda jsou splněny základní podmínky, které souvisí s vybraným specifickým cílem. Základní podmínka je splněna, pokud jsou splněna všechna související kritéria. Členský stát v každém programu nebo ve změně programu uvede splněné i nesplněné základní podmínky, a pokud považuje základní podmínku za splněnou, poskytne odůvodnění.

3. Pokud základní podmínka není v okamžiku schválení programu nebo změny programu splněna, informuje členský stát Komisi, jakmile považuje tuto základní podmínku za splněnou, a poskytne odůvodnění tohoto splnění.

4. Komise co nejdříve a nejpozději do tří měsíců od obdržení informace uvedené v odstavci 3 provede posouzení a uvědomí členský stát, zda s členským státem souhlasí, pokud jde o splnění základní podmínky.

Pokud Komise s členským státem nesouhlasí, pokud jde o splnění základní podmínky, uvědomí o tom členský stát a poskytne své posouzení.

Pokud členský stát s posouzením Komise nesouhlasí, předloží své připomínky do jednoho měsíce a Komise postupuje podle prvního pododstavce.

Pokud členský stát přijme posouzení Komise, postupuje podle odstavce 3.

5. Aniž je dotčen článek 105, výdaje související s operacemi týkajícími se specifického cíle mohou být zahrnuty do žádosti o platbu, avšak Komise je neproplatí, dokud nebyl členský stát Komisí vyrozuměn o splnění základní podmínky podle odst. 4 prvního pododstavce tohoto článku.

První pododstavec se nevztahuje na operace, které přispívají ke splnění odpovídající základní podmínky.

6. Členský stát zajistí nepřetržité plnění a dodržování základních podmínek po celé programové období. Uvědomí Komisi o každé změně, jež má dopad na plnění základních podmínek.

Pokud se Komise domnívá, že základní podmínka již není splněna, uvědomí o tom členský stát a poskytne své posouzení. Následně se postupuje podle odst. 4 druhého a třetího pododstavce.

Pokud Komise dospěje k závěru, že nesplnění základní podmínky přetrvává, a aniž je dotčen článek 105, je možné na základě připomínek členského státu do žádostí o platbu zahrnout i výdaje související s daným specifickým cílem, avšak Komise je neproplatí, dokud nebyl členský stát Komisí vyrozuměn o splnění základní podmínky podle odst. 4 prvního pododstavce tohoto článku.

7. Příloha IV se nepoužije na priority podporované z FST ani na žádné zdroje z EFRR a ESF+ převedené do FST v souladu s článkem 27.

Článek 16

Výkonnostní rámec

1. Každý členský stát stanoví výkonnostní rámec, jenž umožní monitorování, podávání zpráv a hodnocení výkonnosti programu v průběhu jeho provádění a přispěje k měření celkové výkonnosti fondů.

Výkonnostní rámec tvoří:

a) ukazatele výstupů a výsledků související se specifickými cíli, které jsou stanoveny v nařízeních pro jednotlivé fondy a zvoleny pro daný program;

b) milníky, kterých se má z hlediska ukazatelů výstupů dosáhnout do konce roku 2024, a

c) cíle, kterých se má z hlediska ukazatelů výstupů a výsledků dosáhnout do konce roku 2029.

2. Milníky a cíle se stanoví s ohledem na každý specifický cíl v rámci programu, s výjimkou technické pomoci a specifického cíle zaměřeného na materiální deprivaci stanoveného v čl. 4 odst. 1 písm. m) nařízení o ESF+.

3. Milníky a cíle umožňují Komisi a členskému státu měřit pokrok směrem k dosažení specifických cílů. Musí rovněž splňovat požadavky stanovené v čl. 33 odst. 3 finančního nařízení.

Článek 17

Metodika pro stanovení výkonnostního rámce

1. Metodika pro stanovení výkonnostního rámce zahrnuje: a) kritéria uplatňovaná členským státem při výběru ukazatelů; b) použité údaje nebo podklady, zajištění kvality údajů a způsob výpočtu; c) faktory, které mohou ovlivnit dosažení milníků a cílů, a způsob jejich zohlednění.

2. Členský stát tuto metodiku pro stanovení výkonnostního rámce na žádost zpřístupní Komisi.

Článek 18

Přezkum v polovině období a částka flexibility

1. Členský stát přezkoumá všechny programy podporované z EFRR, ESF+, Fondu soudržnosti a FST a zohlední při tom tyto prvky: a) nové problémy uvedené v příslušných doporučeních pro jednotlivé země přijatých v roce 2024; b) případně pokrok při provádění integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu; c) pokrok při uplatňování zásad evropského pilíře sociálních práv; d) socioekonomickou situaci dotčeného členského státu nebo regionu se zvláštním důrazem na územní potřeby, s přihlédnutím k negativnímu vývoji v oblasti finanční, hospodářské nebo sociální; e) hlavní výsledky příslušných hodnocení; f) pokrok při dosahování milníků s přihlédnutím k významným potížím, které se při provádění programu vyskytly; g) v případě programů podporovaných z FST posouzení prováděné Komisí podle čl. 29 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2018/1999.

2. Do 31. března 2025 předloží členský stát Komisi u každého programu posouzení týkající se výsledků přezkumu v polovině období, včetně návrhu na konečné přidělení částky flexibility uvedené v čl. 86 odst. 1 druhém pododstavci.

3. Je-li to považováno za nezbytné v návaznosti na přezkum programu v polovině období nebo v případě nových problémů určených podle odst. 1 písm. a), předloží členský stát Komisi posouzení podle odstavce 2 společně s pozměněným programem.

Revidovaný program musí obsahovat:

a) příděly finančních zdrojů podle priorit;

b) revidované nebo nové cíle;

c) částky, kterými se má přispět do Programu InvestEU podle jednotlivých fondů a případně podle kategorií regionů;

Komise schválí revidovaný program v souladu s článkem 24, včetně konečného přidělení částky flexibility.

4. Má-li členský stát na základě přezkumu v polovině období za to, že program není třeba měnit, Komise buď: a) do tří měsíců od předložení posouzení uvedeného v odstavci 2 přijme rozhodnutí, kterým potvrdí konečné přidělení částky flexibility; nebo b) požádá členský stát do dvou měsíců od předložení posouzení uvedeného v odstavci 2, aby předložil pozměněný program v souladu s článkem 24.

5. Dokud Komise nepřijme rozhodnutí potvrzující konečné přidělení částky flexibility, tato částka není k dispozici pro výběr operací.

6. Do konce roku 2026 vypracuje Komise zprávu o výsledcích přezkumu v polovině období a předloží ji Evropskému parlamentu a Radě.

KAPITOLA III

Opatření spojená s řádnou správou ekonomických záležitostí a s výjimečnými nebo neobvyklými okolnostmi

Článek 19

Opatření propojující účinnost fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí

1. Komise může členský stát požádat, aby přezkoumal příslušné programy a navrhl jejich změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady.

Taková žádost může být učiněna z těchto důvodů:

a) na podporu provádění příslušného doporučení pro jednotlivé země přijatého v souladu s čl. 121 odst. 2 Smlouvy o fungování EU a příslušného doporučení Rady přijatého v souladu s čl. 148 odst. 4 Smlouvy o fungování EU, které je určeno dotyčnému členskému státu;

b) na podporu provádění příslušných doporučení Rady určených dotyčnému členskému státu, která byla přijata v souladu s čl. 7 odst. 2 nebo čl. 8 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ( 9 ), má-li se za to, že uvedené změny jsou nezbytné k nápravě makroekonomické nerovnováhy.

2. Žádost Komise adresovaná členskému státu v souladu s odstavcem 1 musí být odůvodněná s odkazem na potřebu podporovat provádění příslušných doporučení a musí uvádět dotčené programy nebo priority a povahu očekávaných změn. Takovou žádost nelze učinit před rokem 2023 nebo po roce 2026 ani v souvislosti s týmž programem ve dvou po sobě následujících letech.

3. Členský stát předloží svou odpověď na žádost uvedenou v odstavci 1 do dvou měsíců od jejího obdržení a uvede změny v příslušných programech, které považuje za nezbytné, důvody těchto změn, určí dotčené programy a popíše povahu navrhovaných změn a jejich očekávané účinky na provádění doporučení i na provádění fondů. Komise v případě potřeby sdělí své připomínky do jednoho měsíce od obdržení této odpovědi.

4. Členský stát předloží návrh na změnu příslušných programů do dvou měsíců ode dne předložení odpovědi uvedené v odstavci 3.

5. Pokud Komise žádné připomínky nesdělí nebo pokud je Komise přesvědčena, že připomínky byly řádně zohledněny, přijme rozhodnutí o schválení změn příslušných programů do čtyř měsíců od jejich předložení členským státem

6. Pokud členský stát nepřijme účinná opatření v reakci na žádost učiněnou v souladu s odstavcem 1 ve lhůtách stanovených v odstavcích 3 a 4, může Komise do tří měsíců od sdělení svých připomínek podle odstavce 3 nebo od předložení návrhu členským státem podle odstavce 4 předložit Radě návrh, aby částečně nebo úplně pozastavila platby pro dotčené programy nebo priority. Komise v návrhu zdůvodní svůj závěr, že členský stát nepřijal účinná opatření. Při přípravě svého návrhu zohlední Komise všechny významné informace a řádně se zaměří na prvky a stanoviska zjištěné prostřednictvím strukturovaného dialogu podle odstavce 14.

Rada o tomto návrhu rozhodne prostřednictvím prováděcího aktu. Tento prováděcí akt se vztahuje pouze na žádosti o platbu předložené po dni přijetí tohoto prováděcího aktu.

7. Komise podá Radě návrh, aby zcela nebo částečně pozastavila závazky nebo platby u jednoho nebo více programů členského státu, pokud Rada v souladu s čl. 126 odst. 8 nebo 11 Smlouvy o fungování EU rozhodne, že členský stát nepřijal účinná opatření k nápravě nadměrného schodku, ledaže stanoví, že došlo k prudkému hospodářskému propadu v eurozóně nebo v Unii jako celku ve smyslu čl. 3 odst. 5 a čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1467/97 ( 10 ).

8. Komise může Radě podat návrh, aby zcela nebo částečně pozastavila závazky nebo platby u jednoho nebo více programů členského státu v těchto případech: a) pokud Rada v průběhu téhož postupu při nadměrné nerovnováze přijme dvě po sobě jdoucí doporučení v souladu s čl. 8 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 s odůvodněním, že členský stát předložil nedostatečný plán nápravných opatření; b) pokud Rada v průběhu téhož postupu při nadměrné nerovnováze přijme dvě po sobě jdoucí doporučení v souladu s čl. 10 odst. 4 nařízení (EU) č. 1176/2011, v nichž konstatuje, že členský stát neplní požadavky, jelikož nepřijal doporučená nápravná opatření; c) pokud Komise dospěje k závěru, že členský stát nepřijal opatření podle nařízení Rady (ES) č. 332/2002 ( 11 ), a v důsledku toho rozhodne, že nepovolí vyplacení finanční pomoci přiznané tomuto členskému státu; d) pokud Rada rozhodne, že členský stát neplní makroekonomický ozdravný program uvedený v článku 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 472/2013 ( 12 ) nebo opatření požadovaná v rozhodnutí Rady přijatém v souladu s čl. 136 odst. 1 Smlouvy o fungování EU.

9. Upřednostňuje se pozastavení závazků. Platby se pozastavují pouze v případě, kdy je žádoucí okamžité opatření, a v případě významného neplnění požadavků. Pozastavení plateb se vztahuje na žádosti o platbu předložené v souvislosti s dotčenými programy po dni přijetí rozhodnutí o pozastavení.

10. Návrh rozhodnutí Komise o pozastavení závazků je považován za přijatý Radou, pokud Rada nerozhodne prostřednictvím prováděcího aktu o zamítnutí takového návrhu kvalifikovanou většinou do jednoho měsíce od předložení návrhu Komise.

Pozastavení závazků se vztahuje na závazky z fondů pro dotčený členský stát od 1. ledna roku následujícího po roku přijetí rozhodnutí o pozastavení závazků.

Rada přijme prostřednictvím prováděcího aktu rozhodnutí o návrhu Komise uvedeném v odstavcích 7 a 8 týkajícím se pozastavení plateb.

11. Rozsah a míra uplatněného pozastavení závazků nebo plateb jsou úměrné, respektují rovné zacházení s členskými státy a berou ohled na hospodářskou a sociální situaci dotčeného členského státu, zejména úroveň nezaměstnanosti, míru chudoby nebo sociálního vyloučení v dotčeném členském státě ve srovnání s průměrem Unie a dopad pozastavení na hospodářství dotčeného členského státu. Dopad pozastavení na programy, které mají zásadní význam pro řešení nepříznivých hospodářských či sociálních podmínek, je specifickým faktorem, který je třeba zohlednit.

12. Úroveň pozastavení závazků dosahuje maximálně 25 % závazků týkajících se následujícího kalendářního roku u fondů, nebo 0,25 % nominálního HDP, podle toho, která hodnota je nižší, v kterémkoli z těchto případů: a) v prvním případě neplnění požadavků ohledně postupu při nadměrném schodku podle odstavce 7; b) v prvním případě neplnění požadavků ohledně plánu nápravných opatření v průběhu postupu při nadměrné nerovnováze podle odst. 8 písm. a); c) při neplnění doporučených nápravných opatření v průběhu postupu při nadměrné nerovnováze podle odst. 8 písm. b); d) v prvním případě neplnění podle odst. 8 písm. c) a d).

V případě přetrvávajícího neplnění může úroveň pozastavení závazků překročit maximální podíly stanovené v prvním pododstavci.

13. Rada pozastavení závazků zruší na návrh Komise v těchto případech: a) pokud je postup při nadměrném schodku pozastaven v souladu s článkem 9 nařízení (ES) č. 1467/97 nebo pokud Rada v souladu s čl. 126 odst. 12 Smlouvy o fungování EU rozhodla, že rozhodnutí o existenci nadměrného schodku zruší; b) pokud Rada schválila plán nápravných opatření předložený dotčeným členským státem v souladu s čl. 8 odst. 2 nařízení (EU) č. 1176/2011 nebo pokud je postup při nadměrné nerovnováze dočasně pozastaven v souladu s čl. 10 odst. 5 uvedeného nařízení nebo pokud Rada postup při nadměrné nerovnováze v souladu s článkem 11 uvedeného nařízení uzavřela; c) pokud Komise dospěla k závěru, že dotčený členský stát přijal vhodná opatření podle nařízení (ES) č. 332/2002; d) pokud Komise dospěla k závěru, že dotčený členský stát přijal vhodná opatření k plnění makroekonomického ozdravného programu uvedeného v článku 7 nařízení Rady (EU) č. 472/2013 nebo opatření vyžadovaná rozhodnutím Rady přijatým v souladu s čl. 136 odst. 1 Smlouvy o fungování EU.

Poté, co Rada pozastavení závazků zruší, Komise opětovně zapíše pozastavené závazky do rozpočtu v souladu s článkem 6 nařízení (EU, Euratom) 2020/2093.

Pozastavené závazky nelze opětovně zapsat do rozpočtu po roce 2027.

Lhůta pro zrušení přidělení prostředků na závazek v případě částek opětovně zapsaných do rozpočtu v souladu s článkem 105 začíná rokem, ve kterém je pozastavený závazek opětovně zapsán do rozpočtu.

Rozhodnutí o zrušení pozastavení plateb přijme Rada na návrh Komise, pokud jsou splněny příslušné podmínky stanovené v prvním pododstavci. Návrh Komise na rozhodnutí o zrušení pozastavení plateb se považuje za přijatý Radou, ledaže Rada do jednoho měsíce od předložení návrhu Komise rozhodne prostřednictvím prováděcího aktu, že tento návrh odmítá.

14. Komise průběžně informuje Evropský parlament o provádění tohoto článku. Komise zejména neprodleně informuje Evropský parlament v případě, že některý členský stát splňuje jednu z podmínek uvedených v odstavci 6, 7 nebo 8, a sdělí mu podrobnosti o fondech a programech, u nichž by mohlo dojít k pozastavení.

Evropský parlament může Komisi vyzvat ke strukturovanému dialogu o uplatňování tohoto článku s ohledem na předávání informací uvedených v prvním pododstavci.

Komise předá návrh na pozastavení nebo návrh na zrušení tohoto pozastavení Evropskému parlamentu a Radě neprodleně po jeho přijetí. Evropský parlament může Komisi vyzvat, aby vysvětlila důvody pro svůj návrh.

15. Do 31. prosince 2025 provede Komise přezkum uplatňování tohoto článku. Za tímto účelem připraví Komise zprávu, kterou předá Evropskému parlamentu a Radě, k níž případně připojí legislativní návrh.

16. Pokud dojde k zásadním změnám sociální a hospodářské situace v Unii, může Komise předložit návrh na přezkum uplatňování tohoto článku, nebo může o předložení takového návrhu Komisi požádat Evropský parlament nebo Rada v souladu s články 225 nebo 241 Smlouvy o fungování EU.

17. Tento článek se nepoužije na ESF+, AMIF, ISF, BMVI nebo na programy Interreg.

Článek 20

Dočasná opatření týkající se využívání fondů v reakci na výjimečné nebo neobvyklé okolnosti

1. Pokud Rada po dni 1. července 2021 uzná, že došlo k neobvyklé události, kterou jeden nebo více členských států nemohou ovlivnit a která má zásadní dopad na finanční situaci vládních institucí, nebo k závažnému hospodářskému útlumu v eurozóně nebo v Unii jako celku, jak je uvedeno v čl. 5 odst. 1 desátém pododstavci, čl. 6 odst. 3 čtvrtém pododstavci, čl. 9 odst. 1 desátém pododstavci a čl. 10 odst. 3 čtvrtém pododstavci nařízení (ES) č. 1466/97 ( 13 ), nebo že nastaly nepředvídané nepříznivé hospodářské okolnosti mající zásadní negativní důsledky pro veřejné finance, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 5 a čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1467/97, může Komise prostřednictvím prováděcího rozhodnutí a na dobu nejvýše 18 měsíců přijmout jedno nebo více z následujících opatření, pokud jsou naprosto nezbytná pro reakci na takové výjimečné nebo neobvyklé okolnosti: a) na žádost jednoho nebo více dotčených členských států zvýšit průběžné platby o 10 procentních bodů nad použitelnou míru spolufinancování, která nepřekročí 100 %, odchylně od čl. 112 odst. 3 a 4 tohoto nařízení, jakož i od článku 40 nařízení o ENRAF, článku 15 nařízení o AMIF, článku 12 nařízení o ISF a článku 12 nařízení o BMVI; b) umožnit, aby orgány členského státu vybraly k podpoře operace, které byly fyzicky dokončeny nebo plně provedeny před tím, než byla řídícímu orgánu řádně předložena žádost o financování v rámci programu, odchylně od čl. 63 odst. 6 a za předpokladu, že se daná operace uskuteční v reakci na výjimečné okolnosti; c) stanovit, že výdaje na operace v reakci na takové okolnosti mohou být způsobilé počínaje dnem, kdy Rada potvrdí, že uvedené okolností nastaly, odchylně od čl. 63 odst. 7; d) prodloužit lhůty pro předložení dokumentů a údajů Komisi až o tři měsíce, odchylně od čl. 41 odst. 6, čl. 42 odst. 1, čl. 44 odst. 2 a čl. 49 odst. 3 prvního pododstavce.

2. Komise průběžně informuje Evropský parlament a Radu o provádění tohoto článku. Je-li splněna některá z podmínek stanovených v odstavci 1, informuje Komise neprodleně Evropský parlament a Radu o svém posouzení situace a zamýšlených následných opatřeních.

3. Evropský parlament nebo Rada mohou Komisi vyzvat ke strukturovanému dialogu o uplatňování tohoto článku. Při posuzování situace a plánování následných opatření Komise náležitě zohlední postoje a názory zjištěné prostřednictvím strukturovaného dialogu.

4. Pokud po uplynutí doby nepřevyšující 18 měsíců, jak je uvedeno v odstavci 1, přetrvávají zvláštní okolnosti, které vedly k přijetí těchto dočasných opatření, Komise situaci znovu posoudí a případně předloží legislativní návrh na změnu tohoto nařízení, který poskytne nezbytnou flexibilitu pro řešení těchto okolností.

5. Komise o prováděcím rozhodnutí přijatém podle odstavce 1 neprodleně, nejpozději však do dvou pracovních dnů od jeho přijetí, informuje Evropský parlament a Radu.

HLAVA III

PROGRAMOVÁNÍ

KAPITOLA I

Obecná ustanovení o fondech

Článek 21

Příprava a předkládání programů

1. Členské státy připraví ve spolupráci s partnery uvedenými v čl. 8 odst. 1 programy pro provádění fondů na období od 1. ledna 2021 do 31. prosince 2027..

2. Členské státy předloží programy Komisi nejpozději do tří měsíců od předložení dohody o partnerství. V případě AMIF, ISF a BMVI předloží členské státy programy Komisi nejpozději do tří měsíců ode dne vstupu tohoto nařízení nebo příslušného nařízení pro daný fond v platnost, podle toho, co nastane později.

3. Členské státy připraví programy v souladu se šablonou programu uvedenou v příloze V.

V případě AMIF, ISF a BMVI připraví členské státy programy v souladu se šablonou uvedenou v příloze VI.

4. Pokud je zpráva o vlivech na životní prostředí vypracována v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/42/ES ( 14 ), zveřejní se na internetových stránkách programu uvedených v čl. 49 odst. 1 tohoto nařízení.

Článek 22

Obsah programů

1. Každý program stanoví strategii toho, jakým způsobem přispívá k dosažení cílů politiky nebo specifického cíle FST, a způsoby komunikace o výsledcích programu.

2. Program se skládá z jedné nebo více priorit. Každá priorita odpovídá jednomu cíli politiky, specifickému cíli FST nebo technické pomoci, pokud je uskutečňována podle čl. 36 odst. 4 nebo článku 37. Priorita může čerpat podporu z jednoho nebo více fondů, ledaže získá podporu z FST nebo se týká technické pomoci prováděné podle čl. 36 odst. 4 nebo článku 37. Priorita odpovídající jednomu z cílů politiky se skládá z jednoho nebo několika specifických cílů. Témuž cíli politiky nebo specifickému cíli FST může odpovídat více než jedna priorita.

V případě programů podporovaných z AMIF, ISF a BMVI využívá program podporu z jednoho fondu a zahrnuje specifické cíle a technickou pomoc.

3. Každý program stanoví: a) souhrn hlavních úkolů s přihlédnutím k: i) hospodářským, sociálním a územním rozdílům a nerovnostem, s výjimkou programů podporovaných z ENRAF; ii) selháním trhu; iii) investičním potřebám a doplňkovosti a synergiím s jinými formami podpory; iv) problémům zjištěným v příslušných doporučeních pro jednotlivé země, v příslušných vnitrostátních nebo regionálních strategiích daného členského státu, včetně jeho integrovaného vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu a v souvislosti se zásadami evropského pilíře sociálních práv, a v případě AMIF, ISF a BMVI i v dalších relevantních doporučeních Unie určených členskému státu; v) úkolům v oblasti správních kapacit a správy a řízení a k opatřením vedoucím ke zjednodušení; vi) integrovanému přístupu k řešení demografických výzev, je-li to relevantní; vii) poučením vyvozeným z minulých zkušeností; viii) makroregionálním strategiím a strategiím pro přímořské oblasti, pokud se členské státy a regiony těchto strategií účastní; ix) v případě programů podporovaných z AMIF, ISF a BMVI, pokroku při provádění příslušného acquis Unie a akčních plánů a k odůvodnění volby specifických cílů. x) v případě programů podporovaných z FST, problémům spojeným s transformací uvedeným v územních plánech spravedlivé transformace; Ustanovení, bodů i), ii) a viii) se nepoužijí na programy podporované z AMIF, ISF a BMVI. b) odůvodnění vybraných cílů politiky, odpovídajících priorit, specifických cílů a forem podpory; c) specifické cíle pro každou prioritu, s výjimkou technické pomoci; d) pro každý specifický cíl: i) související druhy akcí a jejich očekávaný přínos k daným specifickým cílům a případně k makroregionálním strategiím, strategiím pro přímořské oblasti a k územním plánům spravedlivé transformace podporovaným z FST; ii) ukazatele výstupů a ukazatele výsledků s odpovídajícími milníky a cíli; iii) hlavní cílové skupiny; iv) akce zajišťující rovnost, začlenění a nediskriminaci; v) uvedení konkrétních cílových území, včetně plánovaného využití integrovaných územních investic, komunitně vedeného místního rozvoje či jiných územních nástrojů; vi) meziregionální, přeshraniční a nadnárodní akce s příjemci, kteří se nacházejí alespoň v jednom dalším členském státě nebo v příslušných případech mimo území Unie; vii) plánované využití finančních nástrojů; viii) typy intervencí a orientační rozdělení programových zdrojů podle typu intervencí; ix) v případě specifického cíle FST, odůvodnění částek převáděných ze zdrojů EFRR a ESF+ v souladu s článkem 27, jakož i jejich rozdělení podle kategorie regionu, se zohledněním typů plánovaných intervencí v souladu s územními plány spravedlivé transformace; e) pro každou prioritu v oblasti technické pomoci uskutečněné podle čl. 36 odst. 4: i) související druhy akcí; ii) ukazatele výstupů s odpovídajícími milníky a cíli; iii) hlavní cílové skupiny; iv) typy intervencí a orientační rozdělení programových zdrojů podle typu intervencí; f) plánované případné využití technické pomoci podle článku 37 a příslušné typy intervencí; g) plán financování obsahující: i) tabulku, ve které je uvedena celková výše finančních přídělů pro každý fond a případně pro každou kategorii regionu na celé programové období a podle jednotlivých let, včetně částek převedených podle článku 26 nebo 27; ii) pro programy podporované z EFRR, ESF+, Fondu soudržnosti a FST tabulku, ve které je uvedena celková výše finančních přídělů pro každou prioritu podle fondu a případně podle kategorie regionu a příspěvek členského státu a informace o tom, zda jej tvoří veřejné a soukromé příspěvky, nebo obojí; iii) pro programy podporované z ENRAF tabulku, ve které je pro každý specifický cíl uvedena výše celkových finančních přídělů podpory z fondu a příspěvek členského státu; iv) pro programy podporované z AMIF, ISF a BMVI tabulku, ve které jsou uvedeny podle specifických cílů celkové finanční příděly podle druhu akcí, příspěvek členského státu a informace o tom, zda jej tvoří veřejné, či soukromé příspěvky, nebo obojí; h) akce na zapojení příslušných partnerů uvedených v čl. 8 odst. 1 do přípravy programu a úloha těchto partnerů při provádění, monitorování a hodnocení programu; i) pro každou základní podmínku související s vybraným specifickým cílem, stanovenou podle článku 15 a příloh III a IV, posouzení skutečnosti, zda je tato základní podmínka ke dni předložení programu splněna; j) zamýšlený přístup ke komunikaci a zviditelnění programu vymezením jeho cílů, cílových skupin, komunikačních kanálů, případně včetně komunikace pomocí sociálních médií, plánovaného rozpočtu a příslušných ukazatelů pro monitorování a hodnocení; k) programové orgány a subjekt nebo v příslušných případech technické pomoci podle čl. 36 odst. 5 subjekty, které přijímají platby od Komise.

Ustanovení písm. a) bodů i), ii) a viii) tohoto odstavce se nepoužijí na programy omezené na podporu specifického cíle stanoveného v čl. 4 odst. 1 písm. m) nařízení o ESF+. Písmeno d) tohoto odstavce se nepoužije na specifický cíl stanovený v čl. 4 odst. 1 písm. m) nařízení o ESF+.

V případě EFRR, Fondu soudržnosti, ESF+, FST a ENRAF je k programu pro informaci přiložen přehled plánovaných operací strategického významu s harmonogramem.

Je-li v souladu s písmenem k) určen více než jeden subjekt, který má obdržet platby od Komise, členský stát stanoví, v jakém poměru mají být uhrazené částky mezi tyto subjekty rozděleny.

4. Odchylně od odst. 3 písm. b) až e) se pro každý specifický cíl programů podporovaných z AMIF, ISF a BMVI poskytnou tyto náležitosti: a) popis výchozí situace, výzev a reakcí podporovaných fondem; b) popis prováděcích opatření; c) orientační seznam akcí a jejich očekávané přispění k dosažení specifických cílů; d) v příslušných případech odůvodnění provozní podpory, specifických akcí, mimořádné pomoci a akcí uvedených v článcích 19 a 20 nařízení o AMIF; e) ukazatele výstupů a výsledků s odpovídajícími milníky a cíli; f) orientační rozdělení programových zdrojů podle typu intervencí.

5. Typy intervencí vycházejí z nomenklatury stanovené v příloze I. V případě programů podporovaných z ENRAF, AMIF, ISF a BMVI vycházejí typy intervencí z nomenklatury stanovené v nařízeních pro jednotlivé fondy.

6. V případě programů v rámci EFRR, ESF+, Fondu soudržnosti a FST obsahuje tabulka uvedená v odst. 3 písm. g) bodu ii) částky na roky 2021 až 2027 včetně částky flexibility.

7. Členský stát sdělí Komisi veškeré změny informací uvedených v odst. 3 prvním pododstavci písm. k), aniž by bylo nutné program měnit.

8. V případě programů podporovaných z FST předloží členské státy Komisi jako součást programu nebo programů, nebo žádosti o změnu územní plány spravedlivé transformace.

Článek 23

Schvalování programů

1. Komise posoudí program a jeho soulad s tímto nařízením a nařízeními pro jednotlivé fondy a v případě EFRR, ESF+, Fondu soudržnosti, FST a ENRAF rovněž soulad s příslušnou dohodou o partnerství. Komise v rámci svého posouzení zejména vezme v úvahu příslušná doporučení pro jednotlivé země, relevantní obtíže identifikované v integrovaném vnitrostátním plánu v oblasti energetiky a klimatu a zásady evropského pilíře sociálních práv a způsob, jakým jsou řešeny.

2. Komise může vyjádřit své připomínky do tří měsíců ode dne předložení programu členským státem.

3. Členský stát přezkoumá program s přihlédnutím k připomínkám Komise.

4. Komise přijme prostřednictvím prováděcího aktu rozhodnutí o schválení programu nejpozději do pěti měsíců ode dne prvního předložení programu členským státem.

Článek 24

Změna programů

1. Členský stát může předložit odůvodněnou žádost o změnu programu spolu s pozměněným programem uvádějící očekávaný dopad dané změny na dosažení cílů.

2. Komise posoudí uvedenou změnu a její soulad s tímto nařízením a s nařízeními pro jednotlivé fondy, včetně požadavků na vnitrostátní úrovni a do dvou měsíců od předložení pozměněného programu může vyjádřit své připomínky.

3. Členský stát přezkoumá pozměněný program a vezme při tom v úvahu připomínky Komise.

4. Komise přijme rozhodnutí o schválení změny programu nejpozději do čtyř měsíců od jejího předložení členským státem.

5. V případě programů podporovaných z EFRR, ESF+, Fondu soudržnosti a FST může členský stát během programového období převést až 8 % původního přídělu na jednu prioritu a maximálně 4 % rozpočtu programu na jinou prioritu v rámci téhož fondu a téhož programu. V případě programů podporovaných z EFRR, ESF+ a FST se převod týká pouze přídělů pro stejnou kategorii regionu.

V případě programů podporovaných z ENRAF může členský stát během programového období převést až 8 % původního přídělu pro určitý specifický cíl na jiný specifický cíl, včetně technické pomoci prováděné podle čl. 36 odst. 4.

V případě programů podporovaných z AMIF, ISF a BMVI může členský stát během programového období převádět přidělené prostředky mezi různými druhy akcí v rámci téže priority a navíc až 15 % původního přídělu z jedné priority na jinou prioritu téhož fondu.

Takové převody se nedotýkají předchozích let. Převody a související změny se nepovažují za podstatné a nevyžadují rozhodnutí Komise o schválení změny programu. Musí však vyhovovat všem regulatorním požadavkům a být předem schváleny monitorovacím výborem podle čl. 40 odst. 2 písm. d). Členský stát předloží Komisi pozměněnou tabulku uvedenou v čl. 22 odst. 3 písm. g) bodech ii), iii) nebo iv) s případnými souvisejícími změnami programu.

6. V případě oprav čistě administrativní nebo redakční povahy, jimiž není dotčeno provádění programu, se schválení Komise nepožaduje. Členské státy o těchto opravách uvědomí Komisi.

7. V případě programů podporovaných z ENRAF nevyžadují změny programů týkající se zavedení ukazatelů schválení Komise.

Článek 25

Společná podpora z EFRR, ESF+, Fondu soudržnosti a FST

1. Z EFRR, ESF+, Fondu soudržnosti a FST lze společně poskytovat podporu programům v rámci cíle „Investice pro zaměstnanost a růst“.

2. Z EFRR a ESF+ lze doplňkovým způsobem a jen do výše 15 % podpory z těchto fondů pro každou prioritu programu financovat celou operaci, jejíž náklady jsou způsobilé k poskytnutí podpory z jiných fondů na základě pravidel způsobilosti uplatňovaných na daný fond, nebo část takové operace, a to za předpokladu, že jsou tyto náklady nezbytné k provádění. Tato možnost se nevztahuje na zdroje z EFRR a ESF+, které jsou převedeny do FST v souladu s článkem 27.

Článek 26

Převod zdrojů

1. Členské státy mohou v dohodě o partnerství nebo v žádosti o změnu programu, je-li schválena monitorovacím výborem programu podle čl. 40 odst. 2 písm. d), požádat o převod ve výši až 5 % původního vnitrostátního přídělu z každého fondu do jakéhokoli jiného nástroje v přímém nebo nepřímém řízení, pokud je tato možnost stanovena v základním právním aktu takového nástroje.

Součet převodů uvedených v prvním pododstavci tohoto odstavce a příspěvků v souladu s čl. 14 odst. 1 prvním pododstavcem nepřesáhne 5 % původního vnitrostátního přídělu každého fondu.

Členské státy mohou rovněž v dohodě o partnerství nebo v žádosti o změnu programu požádat o převod ve výši až 5 % původního vnitrostátního přídělu z každého fondu do jiného fondu nebo fondů, s výjimkou převodů, které jsou uvedeny ve čtvrtém pododstavci.

Členské státy mohou v dohodě o partnerství nebo v žádosti o změnu programu rovněž požádat o dodatečný převod ve výši až 20 % původního vnitrostátního přídělu z fondu mezi EFRR, ESF+ nebo Fondem soudržnosti v rámci celkových zdrojů členského státu pro cíl „Investice pro zaměstnanost a růst“. Členské státy, jejichž průměrná celková míra nezaměstnanosti v období 2017–2019 je nižší než 3 %, mohou požádat o takový dodatečný převod ve výši až 25 % původního vnitrostátního přídělu.

2. Převedené zdroje se použijí v souladu s pravidly fondu nebo nástroje, do kterých jsou převáděny, a v případě převodů do nástrojů v přímém nebo nepřímém řízení ve prospěch dotčeného členského státu.

3. V žádostech o změnu programu se uvede celková částka převedená pro každý rok podle fondu a případně podle kategorie regionu, žádosti se řádně odůvodní s ohledem na doplňkovost a dopad, jehož má být dosaženo, a přiloží se k nim pozměněný program nebo programy v souladu s článkem 24.

4. Po konzultaci s dotčeným členským státem Komise vznese námitky proti žádosti o převod v související změně programu, pokud by tento převod ohrozil dosažení cílů programu, ze kterého se mají zdroje převést.

Komise rovněž vznese proti žádosti námitku, pokud se domnívá, že členský stát neposkytl dostatečné odůvodnění pro převod, pokud jde o výsledky, jichž má být dosaženo, nebo přínos k cílům přijímajícího fondu nebo nástroje v přímém nebo nepřímém řízení.

5. Pokud se žádost o převod týká změny programu, mohou být převedeny pouze zdroje pro budoucí kalendářní roky.

6. Zdroje FST, včetně jakýchkoli zdrojů převedených z EFRR a ESF+ v souladu s článkem 27, nelze převádět do jiných fondů nebo nástrojů podle odstavců 1 až 5 tohoto článku.

Do FST se nesmí převádět zdroje podle odstavců 1 až 5.

7. Pokud Komise nepřijala právní závazek v přímém nebo nepřímém řízení týkající se zdrojů převedených v souladu s odstavcem 1, mohou být odpovídající nepřidělené zdroje převedeny zpět do fondu, z něhož byly původně převedeny, a přiděleny na jeden nebo více programů.

Za tímto účelem předloží členský stát žádost o změnu programu v souladu s čl. 24 odst. 1 nejpozději čtyři měsíce před uplynutím lhůty pro závazky stanovené v čl. 114 odst. 2 prvním pododstavci finančního nařízení.

8. Zdroje převedené zpět do fondu, z něhož byly původně převedeny, a přidělené na jeden nebo více programů se vynakládají v souladu s pravidly stanovenými v tomto nařízení a v nařízeních pro jednotlivé fondy ode dne podání žádosti o změnu programu.

9. U zdrojů převedených zpět do fondu, z něhož byly původně převedeny, a přidělených na určitý program v souladu s odstavcem 7 tohoto článku začíná lhůta pro zrušení přidělení prostředků na závazek podle čl. 105 odst. 1 běžet v roce, v němž se přijmou odpovídající rozpočtové závazky.

Článek 27

Převod zdrojů z EFRR a ESF+ do FST

1. Členské státy mohou dobrovolně požádat, aby výše zdrojů, která je k dispozici pro FST v rámci cíle „Investice pro zaměstnanost a růst“ v souladu s článkem 3 nařízení o FST, byla doplněna zdroji z EFRR, ESF+ nebo jejich kombinací spadajícími do kategorie regionu, v němž se dotčené území nachází. Celková výše zdrojů z EFRR a ESF+ převedených do FST nepřesáhne trojnásobek částky přídělu z FST podle čl. 110 odst. 1 písm. g). Zdroje převedené z EFRR nebo z ESF+ nesmí přesáhnout 15 % příslušného přídělu z EFRR a ESF+ dotčenému členskému státu. Členské státy v těchto žádostech stanoví celkovou převedenou částku pro každý rok podle kategorie regionu.

2. Příslušné převody zdrojů z EFRR a ESF+ na prioritu nebo priority podporované z FST odrážejí typy intervencí v souladu s informacemi stanovenými v programu podle čl. 22 odst. 3 písm. d) bodu ix). Tyto převody se považují za definitivní.

3. Zdroje FST, včetně zdrojů převedených z EFRR a ESF+, se vynakládají v souladu s pravidly stanovenými v tomto nařízení a v nařízení o FST. Pravidla stanovená v nařízení o EFRR a Fondu soudržnosti a v nařízení o ESF+ se nepoužijí na zdroje z EFRR a ESF+ převedené v souladu s odstavcem 1.

KAPITOLA II

Územní rozvoj

Článek 28

Integrovaný územní rozvoj

Pokud členský stát podporuje integrovaný územní rozvoj, činí tak prostřednictvím strategií územního nebo místního rozvoje v kterékoli z těchto forem:

a) integrované územní investice;

b) komunitně vedený místní rozvoj; nebo

c) jiný územní nástroj, který podporuje investiční iniciativy navržené členským státem.

Při provádění strategií územního nebo místního rozvoje v rámci více než jednoho fondu zajistí členský stát koherenci a koordinaci mezi dotčenými fondy.

Článek 29

Územní strategie

1. Územní strategie prováděné podle čl. 28 písm. a) nebo c) obsahují tyto prvky: a) zeměpisnou oblast, ke které se strategie vztahuje; b) analýzu rozvojových potřeb a potenciálu dané oblasti včetně vzájemných hospodářských, sociálních a environmentálních vazeb; c) popis integrovaného přístupu, který se zabývá identifikovanými rozvojovými potřebami a potenciálem dané oblasti; d) popis zapojení partnerů podle článku 8 do přípravy a provádění strategie.

Vedle toho mohou obsahovat i seznam operací, které mají být podporovány.

2. Územní strategie spadají do působnosti příslušných územních orgánů či subjektů. Územní strategie mohou využít již existující strategické dokumenty týkající se řešených oblastí.

3. Pokud není do územní strategie začleněn seznam operací, které mají být podporovány, vyberou operace nebo se na jejich výběru podílejí příslušné územní orgány či subjekty.

4. Při přípravě územních strategií spolupracují orgány nebo subjekty uvedené v odstavci 2 s příslušnými řídícími orgány na stanovení rozsahu operací, které mají být podpořeny v rámci příslušného programu.

Vybrané operace musí být v souladu s územní strategií.

5. Pokud územní orgán či subjekt vykonává úkoly spadající do působnosti řídícího orgánu, s výjimkou výběru operací, je tento orgán označen řídícím orgánem za zprostředkující subjekt.

6. Je možné poskytnout podporu pro přípravu a návrh územních strategií.

Článek 30

Integrované územní investice

Pokud územní strategie podle článku 29 zahrnuje investice podporované z jednoho nebo více než jednoho fondu, z více než jednoho programu nebo z více než jedné priority téhož programu, je možné provádět akce jako integrovanou územní investici.

Článek 31

Komunitně vedený místní rozvoj

1. Považuje-li to členský stát za vhodné podle článku 28, podporují EFRR, ESF+, FST a ENRAF komunitně vedený místní rozvoj.

2. Členský stát zajistí, aby komunitně vedený místní rozvoj: a) byl zaměřen na subregionální oblasti; b) byl veden místními akčními skupinami složenými ze subjektů, které zastupují místní veřejné a soukromé socioekonomické zájmy, v nichž není rozhodování ovládáno jednou zájmovou skupinou; c) uskutečňoval se na základě strategií v souladu s článkem 32; d) podporoval vytváření sítí, přístupnost, inovativní prvky v místních souvislostech a případně spolupráci s jinými územními aktéry.

3. Pokud je k dispozici podpora strategií podle odst. 2 písm. c) z více než jednoho fondu, zajistí příslušné řídící orgány společnou výzvu k výběru těchto strategií a sestaví společný výbor pro všechny dotčené fondy, který bude monitorovat provádění uvedených strategií. Příslušné řídící orgány mohou vybrat jeden z dotčených fondů na podporu nákladů na přípravu, řízení a animaci podle čl. 34 odst. 1 písm. a) a c), které souvisejí s těmito strategiemi.

4. Pokud provádění takové strategie zahrnuje podporu z více než jednoho fondu, mohou příslušné řídící orgány zvolit jeden z dotčených fondů jako hlavní fond.

5. Při respektování oblasti působnosti a pravidel způsobilosti každého fondu zapojeného do podpory strategie se na tuto strategii použijí pravidla hlavního fondu. Orgány jiných fondů se spoléhají na rozhodnutí a řídicí kontroly vykonávané příslušným orgánem hlavního fondu.

6. Orgány hlavního fondu poskytují orgánům ostatních fondů informace nezbytné pro monitorování a hrazení plateb v souladu s pravidly stanovenými v nařízení pro daný fond.

Článek 32

Strategie komunitně vedeného místního rozvoje

1. Příslušné řídící orgány zajistí, aby každá strategie podle čl. 31 odst. 2 písm. c) obsahovala tyto prvky: a) zeměpisnou oblast a počet obyvatel, na něž se daná strategie vztahuje; b) postup zapojení komunity do vypracování této strategie; c) analýzu rozvojových potřeb a potenciálu dané oblasti; d) cíle této strategie, včetně měřitelných cílů u výsledků a související plánované akce; e) opatření pro řízení, monitorování a hodnocení, která prokáží schopnost místní akční skupiny tuto strategii provádět; f) plán financování, včetně plánovaného přídělu z každého fondu a případně rovněž plánovaného přídělu z EZFRV a každého dotčeného programu.

V této strategii lze také upřesnit druhy opatření a operací, které mají být z každého dotčeného fondu financovány.

2. Příslušné řídící orgány stanoví kritéria pro výběr těchto strategií, zřídí komisi pro realizaci tohoto výběru a schválí strategie vybrané tímto výborem.

3. Příslušné řídící orgány dokončí první kolo výběru strategií a zajistí, aby vybrané místní akční skupiny mohly plnit své úkoly podle čl. 33 odst. 3 do 12 měsíců ode dne rozhodnutí o schválení programu nebo, v případě strategií podporovaných z více než jednoho fondu, do 12 měsíců ode dne rozhodnutí o schválení posledního dotčeného programu.

4. V rozhodnutí o schválení strategie se stanoví příděl každého dotčeného fondu a programu a odpovědnost za úkoly řízení a kontroly v rámci programu nebo programů.

Článek 33

Místní akční skupiny

1. Místní akční skupiny navrhují a provádějí strategie uvedené v čl. 31 odst. 2 písm. c).

2. Řídící orgány zajistí, že místní akční skupiny jsou inkluzivní a že si buď zvolí jednoho z partnerů v rámci skupiny jako hlavního partnera pro správní a finanční záležitosti, nebo se spojí ve společném právním subjektu.

3. Následující úkoly vykonávají výhradně místní akční skupiny: a) zvyšování způsobilosti místních aktérů pro vypracovávání a provádění operací; b) vypracování nediskriminačního a transparentního procesu výběru a kritérií, jež brání střetu zájmů a zajišťují, že rozhodnutí o výběru nebude kontrolovat jedna zájmová skupina; c) příprava a zveřejňování výzev k podávání návrhů; d) výběr operací a stanovení výše podpory a předkládání návrhů orgánu odpovědnému za závěrečné ověření způsobilosti před schválením; e) sledování pokroku směrem k dosažení cílů strategie; f) hodnocení provádění strategie.

4. Pokud místní akční skupiny plní úkoly, na něž se odstavec 3 nevztahuje a které spadají do odpovědnosti řídícího orgánu, či platební agentury, je-li jako hlavní fond zvolen EZFRV, jsou tyto místní akční skupiny označeny řídícím orgánem jako zprostředkující subjekty v souladu s pravidly pro daný fond.

5. Místní akční skupina může být příjemcem a může provádět operace v souladu se strategií, pokud zajistí dodržování zásady oddělení funkcí.

Článek 34

Podpora komunitně vedeného místního rozvoje z fondů

1. Členský stát zajistí, aby se podpora z fondů pro komunitně vedený místní rozvoj vztahovala na: a) budování kapacit a přípravné akce na podporu návrhu a budoucího provádění strategie; b) provádění operací, včetně činností v rámci spolupráce a jejich přípravy, vybraných v rámci strategie; c) řízení, monitorování a hodnocení strategie a její animaci, včetně pomoci u výměn mezi aktéry.

2. Podpora uvedená v odst. 1 písm. a) je způsobilá bez ohledu na to, zda je následně strategie vybrána k financování.

Podpora uvedená v odst. 1 písm. c) nepřekročí 25 % celkového příspěvku na strategii z veřejných zdrojů.

KAPITOLA III

Technická pomoc

Článek 35

Technická pomoc z podnětu Komise

1. Z fondů mohou být z podnětu Komise financovány akce nezbytné pro provádění tohoto nařízení, které jsou zaměřeny na přípravu, monitorování, kontrolu, audit, hodnocení, komunikaci včetně komunikační aktivity týkající se politických priorit Unie, zviditelňování a veškerou správní a technickou pomoc, případně i ve spolupráci se třetími zeměmi.

2. Mezi akce uvedené v odstavci 1 může patřit zejména: a) pomoc při vypracovávání a posuzování projektů; b) podpora zaměřená na posilování institucí a budování správních kapacit pro účinné řízení fondů; c) studie související se zprávami Komise o fondech a se zprávou o soudržnosti; d) opatření zaměřená na analýzu, řízení, monitorování, výměnu informací a provádění fondů, jakož i opatření zaměřená na zavádění systémů kontroly a technickou a správní pomoc; e) hodnocení, zprávy odborníků, statistiky a studie, včetně těch obecné povahy, týkající se současného a budoucího fungování fondů; f) akce k šíření informací, případné podpoře vytváření sítí, provádění komunikačních aktivit se zvláštním zaměřením na výsledky a přidanou hodnotu podpory z fondů a ke zvyšování povědomí a podpoře spolupráce a výměny zkušeností, mimo jiné i se třetími zeměmi; g) instalace, provoz a propojení počítačových systémů pro řízení, monitorování, audit, kontrolu a hodnocení; h) akce ke zdokonalování metod hodnocení a výměny informací o postupech hodnocení; i) akce týkající se auditu; j) posílení vnitrostátních a regionálních kapacit pro plánování investic, potřeby financování, přípravu, vypracování a provádění finančních nástrojů, společných akčních plánů a velkých projektů; k) šíření osvědčených postupů s cílem pomoci členským státům posílit kapacity příslušných partnerů uvedených v čl. 8 odst. 1 a jejich zastřešujících organizací.

3. Komise vyčlení nejméně 15 % zdrojů na technickou pomoc z podnětu Komise s cílem zefektivnit komunikaci s veřejností a dosáhnout účinnější synergie mezi komunikačními aktivitami vyvíjenými z podnětu Komise rozšířením znalostí o výsledcích, zejména prostřednictvím účinnějšího shromažďování, šíření, vyhodnocování a oznamování údajů, zvláště pak zdůrazňováním příspěvku fondů ke zkvalitňování života občanů a zvyšováním viditelnosti podpory z fondů, jakož i zvyšováním povědomí o výsledcích a přidané hodnotě takové podpory. Opatření za účelem informování, komunikace a zviditelňování, pokud jde o výsledky a přidanou hodnotu podpory z fondů se zvláštním důrazem na operace, budou případně pokračovat i po ukončení programů. Taková opatření rovněž přispívají k institucionální komunikaci o politických prioritách Unie v míře, v níž souvisejí s obecnými cíli tohoto nařízení.

4. Akce uvedené v odstavci 1 se mohou vztahovat na předchozí a následující programová období.

5. Komise stanoví své plány, pokud se předpokládá příspěvek z fondů v souladu s článkem 110 finančního nařízení.

6. V závislosti na účelu mohou být akce uvedené v tomto článku financovány jako operační výdaje nebo jako správní výdaje.

7. V souladu s čl. 193 odst. 2 druhým pododstavcem písm. a) finančního nařízení lze v řádně odůvodněných případech uvedených v rozhodnutí o financování a na omezenou dobu považovat akce technické pomoci z podnětu Komise podporovaná podle tohoto nařízení v přímém řízení a související náklady za způsobilé od 1. ledna 2021, a to i v případě, že tyto akce byly provedeny a související náklady vznikly před podáním žádosti o grant.

Článek 36

Technická pomoc členských států

1. Z fondů lze z podnětu členského státu podpořit akce, které se mohou týkat předchozích i následujících programových období, nezbytné pro účinnou správu a využívání těchto fondů včetně budování kapacity partnerů uvedených v čl. 8 odst. 1, jakož i poskytnout financování pro výkon funkcí, jako jsou mimo jiné příprava, školení, řízení, monitorování, hodnocení, zviditelňování a komunikace.

Částky přidělené na technickou pomoc podle tohoto článku a článku 37 se neberou v úvahu pro účely tematického zaměření podle pravidel pro jednotlivé fondy.

2. Z každého fondu lze podpořit akce technické pomoci způsobilé pro podporu z kteréhokoli jiného fondu.

3. Příspěvek Unie na technickou pomoc v členském státě se poskytne buď podle čl. 51 písm. b) nebo e).

Členský stát v dohodě o partnerství uvede v souladu s přílohou II svoji volbu, pokud jde o formu příspěvku Unie na technickou pomoc. Toto rozhodnutí se vztahuje na všechny programy v dotčeném členském státě po celé programové období a nelze ho následně měnit.

U programů podporovaných z AMIF, ISF a BMVI a u programů Interreg se příspěvek Unie na technickou pomoc poskytuje pouze podle čl. 51 písm. e).

4. Je-li příspěvek Unie na technickou pomoc v členském státě hrazen podle čl. 51 písm. b), použijí se tyto prvky: a) technická pomoc má podobu priority týkající jednoho jediného fondu v jednom nebo více programech nebo podobu zvláštního programu či kombinace obojího; b) výše fondů přidělených na technickou pomoc je omezena takto: i) v případě podpory z EFRR v rámci cíle „Investice pro zaměstnanost a růst“: 3,5 %; ii) v případě podpory z Fondu soudržnosti: 2,5 %; iii) v případě podpory z ESF+: 4 % a u programů podle čl. 4 odst. 1 písm. m) nařízení o ESF+: 5 %; iv) v případě podpory z FST: 4 %; v) v případě EFRR, ESF+ a Fondu soudržnosti, pokud celková výše prostředků přidělených členskému státu v rámci cíle „Investice pro zaměstnanost a růst nepřekračuje“ 1 miliardu EUR: 6 %; vi) v případě podpory z ENRAF: 6 %; vii) v případě programů v rámci cíle „Investice pro zaměstnanost a růst“, které se týkají pouze nejvzdálenějších regionů, se procentní podíl zvyšuje o 1 procentní bod;

5. Je-li příspěvek Unie na technickou pomoc hrazen podle čl. 51 písm. e), použijí se tyto prvky: a) výše fondů přidělených na technickou pomoc se určí jako část finančních prostředků přidělených na každou prioritu programu v souladu s čl. 22 odst. 3 písm. g) bodem ii) a v případě ENRAF na každý specifický cíl v souladu s písm. g) bodem iii) uvedeného odstavce; nemá podobu samostatné priority nebo zvláštního programu, s výjimkou programů podporovaných z AMIF, ISF a BMVI, u nichž má podobu specifického cíle; b) úhrada se provádí uplatněním procentních podílů stanovených v bodech i) až vii) na způsobilé výdaje zahrnuté v každé žádosti o platbu podle čl. 91 odst. 3 písm. a) nebo případně c), a to z téhož fondu, do něhož jsou způsobilé výdaje hrazeny, ve prospěch jednoho nebo více subjektů, které přijímají platby od Komise v souladu s čl. 22 odst. 3 písm. k); i) v případě podpory z EFRR v rámci cíle „Investice pro zaměstnanost a růst“: 3,5 %; ii) v případě podpory z Fondu soudržnosti: 2,5 %; iii) v případě podpory z ESF+: 4 % a u programů podle čl. 4 odst. 1 písm. m) nařízení o ESF+: 5 %; iv) v případě podpory z FST: 4 %; v) v případě EFRR, ESF+ a Fondu soudržnosti, pokud celková výše prostředků přidělených členskému státu v rámci cíle „Investice pro zaměstnanost a růst“ nepřekračuje 1 miliardu EUR, činí podíl hrazený pro účely technické pomoci: 6 %; vi) v případě podpory z ENRAF, AMIF, ISF a BMVI: 6 %; vii) v případě programů v rámci cíle „Investice pro zaměstnanost a růst“, které se týkají pouze nejvzdálenějších regionů, se procentní podíl zvyšuje o 1 procentní bod; c) částky přidělené na technickou pomoc určené v programu odpovídají pro každou prioritu a každý fond procentním podílům uvedeným v písm. b) bodech i) až vi).

6. Zvláštní pravidla pro technickou pomoc pro programy Interreg se stanoví v nařízení o Interreg.

Článek 37

Financování nesouvisející s náklady na technickou pomoc členských států

Nad rámec článku 36 může členský stát navrhnout provedení dalších akce technické pomoci na posílení kapacity a efektivnosti veřejných orgánů a subjektů, příjemců a příslušných partnerů, která jsou nezbytná pro účinnou správu a využívání fondů.

Podpora pro tyto akce se provádí v podobě financování nesouvisejícího s náklady v souladu s článkem 95. Tato podpora může mít rovněž podobu zvláštního programu.

HLAVA IV

MONITOROVÁNÍ, HODNOCENÍ, KOMUNIKACE A ZVIDITELŇOVÁNÍ

KAPITOLA I

Monitorování

Článek 38

Monitorovací výbor

1. Každý členský stát do tří měsíců ode dne oznámení rozhodnutí o schválení programu dotčenému členskému státu a po konzultaci s řídícím orgánem zřídí výbor, který bude monitorovat provádění programu (dále jen „monitorovací výbor“).

Členský stát může zřídit jediný monitorovací výbor pro více programů.

2. Každý monitorovací výbor přijme svůj jednací řád včetně ustanovení o předcházení střetu zájmů a uplatňování zásady transparentnosti.

3. Monitorovací výbor zasedá nejméně jednou ročně a posuzuje všechny otázky, které mají vliv na pokrok programu při dosahování jeho cílů.

4. Jednací řád monitorovacího výboru a údaje a informace předávané monitorovacímu výboru se zveřejní na internetových stránkách uvedených v čl. 49 odst. 1, aniž je dotčen čl. 69 odst. 5.

5. Odstavce 1 až 4 tohoto článku se nepoužijí na programy, jež se omezují na specifické cíle uvedené v čl. 4 odst. 1 písm. m) nařízení o ESF+, a na související technickou pomoc.

Článek 39

Složení monitorovacího výboru

1. Každý členský stát určí složení monitorovacího výboru a zajistí vyvážené zastoupení příslušných orgánů členského státu a zprostředkujících subjektů i zástupců partnerů uvedených v čl. 8 odst. 1 prostřednictvím transparentního postupu.

Každý člen monitorovacího výboru má jeden hlas. Jednací řád upravuje výkon hlasovacího práva a podrobnosti postupu v monitorovacím výboru v souladu s institucionálním, právním a finančním rámcem dotyčného členského státu.

Jednací řád může umožnit nečlenům, mimo jiné EIB, aby se podíleli na práci monitorovacího výboru.

Monitorovacímu výboru předsedá zástupce členského státu nebo řídícího orgánu.

Seznam členů monitorovacího výboru se zveřejní na internetových stránkách uvedených v čl. 49 odst. 1.

2. Zástupci Komise se účastní činnosti monitorovacího výboru, přičemž plní monitorovací a poradní funkci.

3. V případě AMIF, ISF a BMVI se činnosti monitorovacího výboru mohou účastnit příslušné decentralizované agentury.

Článek 40

Funkce monitorovacího výboru

1. Monitorovací výbor prověřuje zejména: a) pokrok při provádění programu a při dosahování milníků a cílů; b) veškeré otázky, které ovlivňují výkonnost programu, a opatření přijatá za účelem vyřešení těchto otázek; c) přínos programu k řešení výzev uvedených v příslušných doporučeních pro jednotlivé země souvisejících s prováděním programu; d) prvky předběžného hodnocení uvedené v čl. 58 odst. 3 a strategického dokumentu uvedeného v čl. 59 odst. 1; e) pokrok, jehož bylo dosaženo při provádění hodnocení, shrnutí hodnocení a realizaci opatření v návaznosti na závěry hodnocení; f) provádění aktivit v oblasti komunikace a zviditelňování; g) pokrok při provádění případných operací strategického významu; h) plnění základních podmínek a jejich uplatňování v průběhu celého programového období; i) v příslušných případech pokrok při budování administrativních kapacit veřejných institucí, partnerů a příjemců; j) informace týkající se použití příspěvku programu do Programu InvestEU v souladu s článkem 14 nebo případně zdrojů převedených v souladu s článkem 26.

Pokud jde o programy podporované z ENRAF, je monitorovací výbor konzultován v otázce jakýchkoli změn programu navrhovaných řídícím orgánem, a pokud uzná za vhodné, vydává k těmto změnám své stanovisko.

2. Monitorovací výbor schvaluje: a) metodiku a kritéria použitá při výběru operací, včetně jakýchkoli jejich změn, aniž jsou dotčena ustanovení čl. 33 odst. 3 písm. b), c) a d); na žádost Komise se metodika a kritéria použitá pro výběr operací, včetně jakýchkoli jejich změn, předloží Komisi nejméně 15 pracovních dnů před jejich předložením monitorovacímu výboru; b) výroční zprávy o výkonnosti programů podporovaných z AMIF, ISF a BMVI a závěrečnou zprávu o výkonnosti programů podporovaných z EFRR, ESF+, Fondu soudržnosti, FST a ENRAF; c) plán hodnocení a veškeré jeho změny; d) jakýkoli návrh řídícího orgánu na změnu programu včetně návrhu na převody v souladu s čl. 24 odst. 5 a článkem 26, s výjimkou programů podporovaných z ENRAF.

3. Monitorovací výbor může řídícímu orgánu předkládat doporučení, včetně doporučení týkajících se opatření ke snížení administrativní zátěže pro příjemce.

Článek 41

Výroční přezkum výkonnosti

1. Přezkumná jednání mezi Komisí a každým členským státem za účelem posouzení výkonnosti jednotlivých programů se pořádají jednou ročně. Přezkumných jednání se účastní příslušné řídící orgány.

Přezkumné jednání se může zabývat více než jedním programem.

Přezkumnému jednání předsedá Komise nebo mu na žádost členského státu spolupředsedají členský stát a Komise.

2. Odchylně od odst. 1 prvního pododstavce se v případě programů podporovaných z AMIF, ISF a BMVI přezkumné jednání pořádá alespoň dvakrát během programového období.

3. V případě programů podporovaných z EFRR, ESF+, Fondu soudržnosti, FST a ENRAF poskytne členský stát nejpozději jeden měsíc před přezkumným jednáním Komisi stručné informace o prvcích uvedených v čl. 40 odst. 1. Tyto informace vycházejí z nejnovějších údajů, které má členský stát k dispozici.

U programů omezených na specifický cíl uvedený v čl. 4 odst. 1 písm. m) nařízení o ESF+ jsou informace, které mají být poskytnuty na základě nejnovějších dostupných údajů, omezeny na čl. 40 odst. 1 písm. a), b), e), f) a h) tohoto nařízení.

4. Členský stát a Komise se mohou dohodnout, že přezkumné jednání neuspořádají. V takovém případě může být přezkum proveden písemně.

5. Závěry přezkumného jednání se zaznamenají ve schváleném zápisu z jednání.

6. Členský stát přijme opatření v návaznosti na záležitosti vznesené během přezkumného jednání, které ovlivňují pro