02012XC0605(01) — CS — 15.12.2012 — 001.001

Tento dokument slouží výhradně k informačním účelům a nemá žádný právní účinek. Orgány a instituce Evropské unie nenesou za jeho obsah žádnou odpovědnost. Závazná znění příslušných právních předpisů, včetně jejich právních východisek a odůvodnění, jsou zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie a jsou k dispozici v databázi EUR-Lex. Tato úřední znění jsou přímo dostupná přes odkazy uvedené v tomto dokumentu

►B SDĚLENÍ KOMISE Pokyny k některým opatřením státní podpory v souvislosti se systémem obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů po roce 2012 (SWD(2012) 130 final) (SWD(2012) 131 final) (Text s významem pro EHP) (Úř. věst. C 158 5.6.2012, s. 4)

Ve znění:





Opraveno:









▼B

SDĚLENÍ KOMISE

Pokyny k některým opatřením státní podpory v souvislosti se systémem obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů po roce 2012

(SWD(2012) 130 final)

(SWD(2012) 131 final)

(Text s významem pro EHP)

2012/C 158/04

OBSAH ÚVOD POLITIKA STÁTNÍ PODPORY A SMĚRNICE O ETS 1. SPECIFICKÁ OPATŘENÍ, NA NĚŽ SE VZTAHUJÍ TYTO POKYNY 1.1. Podpora pro podniky v odvětvích a pododvětvích, u nichž hrozí značné riziko úniku uhlíku v důsledku toho, že se náklady na povolenky EU ETS promítají do cen elektřiny (podpora na náklady na nepřímé emise) 1.2. Investiční podpora do vysoce účinných elektráren, včetně nových elektráren uzpůsobených k zachycování a ukládání uhlíku 1.3. Podpora související s dobrovolným přechodným přidělováním bezplatných povolenek na modernizaci postupů výroby elektřiny 1.4. Podpora při vynětí malých zařízení a nemocnic z EU ETS 2. OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE 2.1. Působnost uplatňování pokynů 2.2. Definice 3. SLUČITELNÉ PODPORY PODLE ČL. 107 ODST. 3 SMLOUVY 3.1. Podpora pro podniky v odvětvích a pododvětvích, u nichž hrozí značné riziko úniku uhlíku v důsledku toho, že se náklady na povolenky EU ETS promítají do cen elektřiny (podpora na náklady na nepřímé emise) 3.2. Investiční podpora pro nové vysoce účinné elektrárny, včetně nových elektráren uzpůsobených pro zachycování uhlíku 3.3. Podpora související s dobrovolným přechodným přidělováním bezplatných povolenek na modernizaci postupů výroby elektřiny 3.4. Podpora při vynětí malých zařízení a nemocnic z EU ETS 3.5. Proporcionalita 4. KUMULACE 5. ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ 5.1. Výroční zprávy 5.2. Transparentnost 5.3. Monitorování 5.4. Doba platnosti a přezkum PŘÍLOHA I Definice PŘÍLOHA II Odvětví a pododvětví, u nichž se má předem za to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku v důsledku nákladů na nepřímé emise PŘÍLOHA III Referenční úroveň spotřeby elektřiny pro produkty, na které se vztahují kódy NACE v příloze II PŘÍLOHA IV Nejvyšší regionální emisní faktory CO2 v různých zeměpisných oblastech (tCO2/MWh)

ÚVOD

POLITIKA STÁTNÍ PODPORY A SMĚRNICE O ETS

1. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 ( 1 ) zavedla systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů v rámci Unie (EU ETS) a směrnice 2009/29/ES zlepšila a rozšířila EU ETS s účinkem ode dne 1. ledna 2013 ( 2 ). Směrnice 2003/87/ES ve znění pozdějších předpisů ( 3 ) je dále jen „směrnice o ETS“. Směrnice 2009/29/ES je součástí legislativního balíčku obsahujícího opatření k boji proti změně klimatu a na podporu obnovitelné a nízkouhlíkové energie. Tento balíček byl určen především ke splnění celkového environmentálního cíle Unie, kterým je dosáhnout do roku 2020 20 % snížení emisí skleníkových plynů ve srovnání s rokem 1990 a 20 % podílu obnovitelné energie v rámci celkové spotřeby energie EU.

2. Směrnice o ETS pro některé podniky stanoví tato zvláštní a dočasná opatření: podpora na vyrovnání zvýšení cen elektřiny v důsledku zahrnutí nákladů na emise skleníkových plynů vyplývajících z EU ETS (obvykle označovány jako „náklady na nepřímé emise“), podpora na investice do vysoce účinných elektráren, včetně nových elektráren, které jsou uzpůsobeny na ekologicky bezpečné zachycování a geologické ukládání CO2, nepovinné přechodné bezplatné povolenky v odvětví elektrické energie v některých členských státech a vynětí některých malých zařízení ze systému EU ETS v případě, že snížení emisí skleníkových plynů lze dosáhnout mimo rámec EU ETS s nižšími správními náklady.

3. Zvláštní a dočasná opatření stanovená v rámci provádění směrnice o ETS zahrnují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie. V souladu s článkem 108 Smlouvy musí členské státy oznámit podporu Komisi a nesmí ji realizovat, dokud ji Komise neschválí.

4. V zájmu zajištění transparentnosti a právní jistoty vysvětlují tyto pokyny kritéria slučitelnosti, která se budou uplatňovat na tato opatření státní podpory v souvislosti se systémem obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů, který byl zdokonalen a rozšířen směrnicí 2009/29/ES.

5. V souladu s testem vyváženosti formulovaným v akčním plánu pro státní podpory z roku 2005 ( 4 ) je hlavním cílem kontroly státní podpory v rámci provádění systému EU pro obchodování s emisemi zajistit, aby opatření státní podpory měla za následek větší snížení emisí skleníkových plynů, než k jakému by došlo bez podpory, a dosáhnout toho, aby pozitivní účinky podpory převážily nad jejími negativními účinky, pokud jde o narušení hospodářské soutěže na vnitřním trhu. Státní podpora musí být nezbytná k dosažení environmentálního cíle EU ETS (nezbytnost podpory) a musí být omezena na minimum potřebné k dosažení požadované ochrany životního prostředí (přiměřenost podpory), aniž by docházelo k nežádoucímu narušení hospodářské soutěže a obchodu na vnitřním trhu.

6. Vzhledem k tomu, že ustanovení zavedená směrnicí 2009/29/ES se použijí od 1. ledna 2013, státní podpora nemůže být považována za nezbytnou pro zmírnění jakékoliv zátěže vyplývající z této směrnice před tímto datem. Opatření, na něž se vztahují tyto pokyny, tedy mohou být povolena pouze z hlediska nákladů, které vznikly po 1. lednu 2013, s výjimkou podpory v souvislosti s nepovinným přechodným přidělováním bezplatných povolenek na modernizaci výroby elektřiny (v některých členských státech), které mohou za určitých podmínek zahrnovat investice provedené od 25. června 2009, které byly uvedeny v národním plánu.

1. SPECIFICKÁ OPATŘENÍ, NA NĚŽ SE VZTAHUJÍ TYTO POKYNY

1.1 Podpora pro podniky v odvětvích a pododvětvích, u nichž hrozí značné riziko úniku uhlíku v důsledku toho, že se náklady na povolenky EU ETS promítají do cen elektřiny (podpora na náklady na nepřímé emise)

7. Podle čl. 10a odst. 6 směrnice o ETS mohou členské státy v souladu s pravidly státní podpory poskytovat státní podporu na vyrovnání nákladů ve prospěch odvětví nebo pododvětví, u nichž se má za to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku kvůli nákladům souvisejícím s emisemi skleníkových plynů promítaných do cen elektřiny (dále jen „náklady na nepřímé emise“). Pro účely těchto pokynů „únik uhlíku“ popisuje možnost budoucího zvýšení celosvětových emisí skleníkových plynů, pokud podniky přesunou výrobu mimo Unii, protože bez výrazné ztráty podílu na trhu nemohou přenést zvýšení nákladů vyplývajících z EU ETS na své zákazníky.

8. Řešení rizika úniku uhlíku přispívá k ochraně životního prostředí, neboť účelem podpory je, aby se zamezilo zvyšování celosvětových emisí skleníkových plynů v důsledku přesunů výroby mimo Unii, jelikož neexistují závazné mezinárodní dohody o snižování emisí skleníkových plynů. Podpora na náklady na nepřímé emise může mít zároveň nepříznivý dopad na účinnost systému EU ETS. Pokud by byla podpora nesprávně zacílena, ulevila by příjemcům od nákladů na jejich nepřímé emise, čímž se omezily pobídky pro snižování emisí a inovace v tomto odvětví. Náklady na snižování emisí by musela nést především jiná odvětví hospodářství. Taková státní podpora může navíc vést k významnému narušení hospodářské soutěže na vnitřním trhu, zejména když se podnikům ve stejném odvětví dostává odlišného zacházení v různých členských státech z důvodu různých rozpočtových omezení. Tyto pokyny proto musí řešit tři konkrétní cíle: minimalizovat riziko úniku uhlíku, zachovat cíl EU ETS, kterým je dosažení nákladově efektivního snižování emisí uhlíku, a minimalizovat narušení hospodářské soutěže na vnitřním trhu.

9. Během procesu přijímání směrnice 2009/29/ES vydala Komise sdělení ( 5 ), v němž byly stanoveny hlavní zásady, které se mají použít v případě státní podpory na náklady na nepřímé emise, aby se zamezilo nepatřičnému narušování hospodářské soutěže.

10. Komise na úrovni Unie posoudila, v jakém rozsahu může odvětví nebo pododvětví promítnout náklady na nepřímé emise do cen výrobků bez významné ztráty podílu na trhu ve prospěch zařízení s vyššími emisemi uhlíku, která se nacházejí mimo Unii.

11. Nejvyšší částka podpory, kterou členské státy mohou poskytnout, musí být vypočtena podle vzorce, jenž zohledňuje základní produkci daného zařízení nebo jeho základní úrovně spotřeby elektřiny, jak jsou definovány v těchto pokynech, jakož i faktor emisí CO2 pro elektřinu dodávanou spalovacími zařízeními v různých geografických oblastech. V případě smluv na dodávky elektřiny, které nezahrnují náklady na CO2, státní podpora nebude udělena. Vzorec v souladu s 27. bodem odůvodnění směrnice 2009/29/ES zajišťuje, aby byla podpora přiměřená a zachovala pobídky energetickou účinnost a docházelo k posunu poptávky od „šedé“ k „zelené“ elektřině.

12. Kromě toho nesmí podpora v zájmu minimalizace narušení hospodářské soutěže na vnitřním trhu a zachování cíle EU ETS, jímž je k dosažení nákladově efektivní dekarbonizace, zcela kompenzovat náklady na povolenky EU v cenách elektřiny zcela a musí být postupem času snižována. Klesající intenzity podpory jsou zásadní v případě provozní státní podpory, aby se zamezilo závislosti na podpoře. Kromě toho zachovali jak dlouhodobé pobídky k plné internalizaci environmentální externality, tak krátkodobé pobídky k přechodu k výrobním technologiím s nižšími emisemi CO2, a zároveň kladou důraz na dočasnou povahu podpory a přispívají k přechodu směrem k nízkouhlíkovému hospodářství.

1.2 Investiční podpora do vysoce účinných elektráren, včetně nových elektráren uzpůsobených k zachycování a ukládání uhlíku

13. V souladu se sdělením Komise Evropské radě ( 6 ) o čl. 10 odst. 3 směrnice o systému obchodování s emisemi (ETS) týkajícím se použití příjmů z dražeb povolenek, mohou členské státy v období let 2013–2016 využívat tyto příjmy na podporu výstavby vysoce účinných elektráren včetně nových zařízení uzpůsobených k zachycování a ukládání uhlíku. Jako minus k této definici podle článku 33 směrnice Rady 2009/31/ES ze dne 23. dubna 2009 o geologickém ukládání oxidu uhličitého ( 7 ) musí členské státy zajistit, aby provozovatelé všech spalovacích zařízení o jmenovitém elektrickém výkonu přesahujícím 300 MW posoudili, zda jsou splněny určité podmínky, konkrétně zda jsou dostupná vhodná úložiště, zda jsou technicky a ekonomicky proveditelná přepravní zařízení a zda je technicky a ekonomicky proveditelné dodatečné dovybavení zařízením pro zachycování CO2. Pokud je výsledkem posouzení kladný, musí být zajištěno, aby byl v místě spalovacího zařízení vhodný prostor pro umístění zařízení nezbytného pro zachycování a stlačování CO2 ( 8 ).

14. Tato podpora musí usilovat o zvýšení ochrany životního prostředí plynoucí z nižších emisí CO2 ve srovnání s nejmodernější technologií a zaměřovat se na selhání trhu tím, že má podstatný dopad na ochranu životního prostředí. Tato podpora musí být nezbytná, musí mít motivační účinek a být přiměřená. Podpora na provádění zachycování a ukládání uhlíku nespadá do působnosti těchto pokynů a je již vyhodnocena v rámci jiných existujících pravidel o státní podpoře, konkrétně pokynů o státní podpoře na ochranu životního prostředí ( 9 ).

15. K zajištění přiměřenosti podpory se musí nejvyšší intenzita podpory lišit v závislosti na příspěvku ke zvýšení ochrany životního prostředí a ke snížení emisí CO2 (cíl směrnice o ETS) u nových elektráren. Začátek provádění celého řetězce zachycování a ukládání uhlíku (tj. výstavba a faktické zahájení zachycování, přepravy a ukládání CO2) novými elektrárnami před rokem 2020 musí být proto odměněno v porovnání s novými elektrárnami uzpůsobenými k zachycování a ukládání uhlíku s technologiemi k zachycování a ukládání CO2, které však s prováděním před rokem 2020 nezačnou. Kromě toho je při zvažování dvou podobných projektů nových elektráren uzpůsobených k zachycování a ukládání uhlíku nejvyšší přípustná intenzita podpory vyšší u projektů vybraných na základě skutečně konkurenčního nabídkového řízení založeného na jasných, transparentních a nediskriminačních kritériích, která účinně zajistí, aby podpora byla omezena na nezbytné minimum a podporovala hospodářskou soutěž na trhu výroby elektřiny. Za takových okolností lze předpokládat, že příslušné nabídky zohledňují veškeré možné výhody takové další investice.

1.3 Podpora související s dobrovolným přechodným přidělováním bezplatných povolenek na modernizaci postupů výroby elektřiny

16. Podle článku 10c směrnice o ETS mají členské státy splňující určité podmínky týkající se propojenosti jejich vnitrostátní elektroenergetické sítě nebo jejich podílu fosilních paliv při výrobě elektřiny a výši HDP na obyvatele ve srovnání s průměrem v Unii možnost dočasně se odchýlit od zásady plného obchodování s povolenkami formou aukce a poskytnout bezplatné povolenky výrobcům elektřiny v provozu do 31. prosince 2008, nebo výrobcům elektřiny, na které byly investice do modernizace fyzicky zahájeny do 31. prosince 2008. Výměnou za poskytnutí bezplatných povolenek výrobcům energie musí způsobilé členské státy předložit národní investiční plán („národní plán“) uvádějící investice provedené příjemci bezplatných povolenek nebo jinými hospodářskými subjekty do vybavení a modernizace infrastruktury, do čistých technologií a do diverzifikace skladby energie a energetických dodávek.

17. Uvedená odchylka od zásady plného obchodování s povolenkami formou aukce poskytováním přechodných bezplatných povolenek představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy, protože se členské státy poskytováním bezplatných povolenek vzdávají příjmů a poskytují selektivní výhodu výrobcům energie. Výrobci energie mohou soutěžit s výrobci energie v jiných členských státech, což může mít za důsledek narušení nebo hrozbu narušení hospodářské soutěže a ovlivnění obchodu na vnitřním trhu. Státní podpora existuje rovněž na úrovni investic, které příjemci bezplatných povolenek provedou za sníženou cenu.

1.4 Podpora při vynětí malých zařízení a nemocnic z EU ETS

18. Podle článku 27 směrnice o ETS mohou členské státy vyjmout malá zařízení a nemocnice z EU ETS, pokud podléhají opatřením, jimiž je dosaženo rovnocenného snížení emisí skleníkových plynů. Členské státy mohou navrhnout opatření vztahující se na malá zařízení a nemocnice, jimiž bude dosaženo příspěvku ke snížení emisí rovnocennému příspěvku dosaženému EU ETS. Možnost vyjmout malá zařízení a nemocnice z EU ETS má nabízet maximální výhody, pokud jde o snížení administrativních nákladů za každou tunu ekvivalentu CO2 vyňatou ze systému ETS.

19. Vynětí malých zařízení a nemocnic z EU ETS může představovat státní podporu. Členské státy mají velkou volnost při rozhodování, zda vyjmou malá zařízení z EU ETS, a pokud ano, jaký typ zařízení vyjmou a který typ opatření vyžadují. Proto nelze vyloučit, že opatření uložená členskými státy mohou představovat hospodářskou výhodu ve prospěch malých zařízení či nemocnic vyňatých z EU ETS, která může pravděpodobně narušovat nebo hrozit narušením hospodářské soutěže a ovlivnit obchod na vnitřním trhu.

2. OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE

2.1 Působnost uplatňování pokynů

20. Tyto pokyny se vztahují pouze na konkrétní opatření podpory stanovená v rámci provádění směrnice o ETS. Rámec Společenství pro státní podpory na ochranu životního prostředí ( 10 ) se na tato opatření nepoužije.

2.2 Definice

21. Pro účely těchto pokynů se použijí definice stanovené v příloze I.

3. SLUČITELNÉ PODPORY PODLE ČL. 107 ODST. 3 SMLOUVY

22. Státní podpora může být prohlášena za slučitelnou s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, pokud vede k větší ochraně životního prostředí (snížení emisí skleníkových plynů), aniž jsou negativně dotčeny podmínky obchodu v míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem. Při posuzování slučitelnosti opatření podpory Komise zvažuje příznivý dopad opatření podpory při dosahování dosažení cíle společného zájmu proti jeho potenciálně nepříznivým vedlejším účinkům, jako je například narušení obchodu a hospodářské soutěže. Z tohoto důvodu nesmí být režimy podpory delší, než je doba trvání platnosti těchto pokynů. Není tím dotčena možnost, aby členský stát opakovaně oznámil opatření přesahující lhůtu stanovenou rozhodnutím Komise, kterým se daný režim podpory povoluje.

3.1 Podpora pro podniky v odvětvích a pododvětvích, u nichž hrozí značné riziko úniku uhlíku v důsledku toho, že se náklady na povolenky EU ETS promítají do cen elektřiny (podpora na náklady na nepřímé emise)

23. U odvětví a pododvětví uvedených v příloze II se podpora na náhradu nákladů na povolenky EU ETS, jež se promítají do cen elektřiny v důsledku provádění směrnice o ETS a jež vznikly počínaje 1. lednem 2013, považuje za slučitelnou s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy za předpokladu, že jsou splněny podmínky stanovené v této kapitole.

Cíl a nezbytnost podpory

24. Pro účely těchto pokynů je cílem této podpory zabránit vzniku značného rizika úniku uhlíku v důsledku nákladů na povolenky EU promítnutých do cen elektřiny, jež nese příjemce, pokud jeho konkurenti z třetích zemích nejsou vystaveni podobným nákladům na CO2 v jejich cenách elektřiny a pokud příjemce není schopen promítnout tyto náklady do cen výrobků bez ztráty značného podílu na trhu.

25. Pro účely těchto pokynů značné riziko úniku uhlíku existuje, pouze pokud příjemce působí v odvětví nebo pododvětví uvedeném v příloze II.

Nejvyšší intenzita podpory

26. Intenzita podpory nesmí přesáhnout 85 % způsobilých nákladů vynaložených v roce 2013, 2014 a 2015, 80 % způsobilých nákladů vynaložených v roce 2016, 2017 a 2018 a 75 % způsobilých nákladů vynaložených v roce 2019 a 2020.

Výpočet maximální výše podpory

27. Nejvyšší částka podpory na jedno zařízení pro výrobu výrobků v rámci odvětví a pododvětví uvedených v příloze II, musí být vypočítána podle následujícího vzorce:

a) V případech, kdy se referenční úrovně energetické účinnosti uvedené v příloze III vztahují na výrobky vyráběné příjemcem, rovná se nejvyšší částka podpory pro zařízení na náklady vynaložené za rok t:

Amaxt = Ait × Ct × Pt-1 × E × BO

V tomto vzorci je Ait intenzita podpory za rok t vyjádřená jako zlomek (např. 0,8); Ct je platný emisní faktor CO2 (tCO2/MWh) (v roce t); P1 je forwardová cena povolenky EU na rok t-1 (EUR/tCO2); E je použitelná výrobkově specifická referenční úroveň energetické účinnosti podle přílohy III; a BO je základní produkce. Tyto pojmy jsou definovány v příloze I.

b) V případech, kdy se referenční úrovně energetické účinnosti uvedené v příloze III na výrobky vyráběné příjemcem nevztahují, rovná se nejvyšší částka podpory pro zařízení na náklady vynaložené za rok t:

Amaxt = Ait × Ct × Pt-1 × EF × BEC

V tomto vzorci je Ait intenzita podpory za rok t vyjádřená jako zlomek (např. 0,8); Ct je platný emisní faktor CO2 (tCO2/MWh) (v roce t); Pt-1 je forwardová cena povolenky EU na rok t-1 (EUR/tCO2); EF je záložní referenční úroveň energetické účinnosti; a BEC je základní úroveň spotřeby elektřiny (MWh). Tyto pojmy jsou definovány v příloze I.

28. Pokud zařízení vyrábí jak výrobky, pro které je použitelná referenční úroveň energetické účinnosti uvedená v příloze III, tak výrobky, pro které je použitelná záložní referenční úroveň energetické účinnosti, musí být spotřeba elektřiny pro každý výrobek stanovena podle příslušné tonáže produkce každého výrobku.

29. Pokud zařízení vyrábí jak výrobky, které jsou způsobilé pro podporu (tj. spadají do způsobilých odvětví nebo pododvětví uvedených v příloze II), tak výrobky, které nejsou způsobilé pro podporu, nejvyšší částka podpory se vypočítá pouze pro produkty, které jsou způsobilé pro podporu.

30. Podpora může být příjemci vyplacena v roce, ve kterém vznikly náklady nebo v následujícím roce. Pokud je podpora vyplacena v roce, ve kterém vznikly náklady, musí být zaveden mechanismus pro následnou úpravu platby, který zajistí, aby byly všechny přeplatky podpory vráceny do 1. července následujícího roku.

Motivační účinek

31. Požadavek motivačního účinku se považuje za splněný, pokud jsou splněny podmínky uvedené v oddílu 3.1.

3.2 Investiční podpora pro nové vysoce účinné elektrárny, včetně nových elektráren uzpůsobených pro zachycování uhlíku

32. Investiční podpora poskytnutá od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2016 pro nové vysoce účinné elektrárny bude považována za slučitelnou s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy za předpokladu, že budou splněny podmínky stanovené v tomto oddílu.

33. Investiční podpora pro nové vysoce účinné elektrárny může být udělena pouze v případě, že jsou splněny všechny tyto podmínky:

a) nová vysoce účinná elektrárna přesahuje harmonizovanou referenční hodnotu účinnosti elektráren stanovenou v příloze I prováděcího rozhodnutí 2011/877/EU ze dne 19. prosince 2011, kterým se stanoví harmonizované referenční hodnoty účinnosti pro oddělenou výrobu elektřiny a tepla za použití směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/8/ES ( 11 ), nebo příslušnou referenční hodnotu účinnosti platnou době, kdy je podpora poskytnuta. Nové vysoce účinné elektrárny, které jsou pouze v souladu s těmito referenčními hodnotami účinnosti, nejsou způsobilé pro podporu; a

b) rozhodnutí o schválení orgánem poskytujícím podporu je přijato v období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2016.

Cíl a nezbytnost podpory

34. Členské státy musí prokázat, že se podpora zaměřuje na selhání trhu tím, že má podstatný dopad na ochranu životního prostředí. Podpora musí mít motivační účinek v tom smyslu, že vede ke změně chování příjemce podpory. Tento motivační účinek se prokazuje pomocí srovnávacího scénáře, jehož prostřednictvím se dokáže, že bez podpory by příjemce investici neuskutečnil. Kromě toho nesmí podporovaný projekt začít před datem předložení žádosti o podporu. Členské státy musí prokázat, že podpora neovlivňuje nepříznivě podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem, zejména pokud se podpora soustředila na omezený počet příjemců nebo pokud je pravděpodobné, že daná podpora pravděpodobně posílí postavení příjemce na trhu na trhu (na úrovni skupiny společností).

Způsobilé náklady

35. Způsobilé náklady budou omezeny na celkové náklady investic do nového zařízení (hmotná a nehmotná aktiva), které jsou nezbytně nutné k výstavbě nové elektrárny. Kromě toho v případě vybudování elektrárny uzpůsobené pro zachycování uhlíku budou způsobilé i náklady na prokázání celkové ekonomické a technické proveditelnosti realizace úplného řetězce zachycování a ukládání uhlíku. Náklady na instalaci vybavení pro zachycování, přepravu a ukládání nebudou podle těchto pokynů způsobilé, neboť podpora na provádění zachycování a ukládání uhlíku již bude posouzena podle pokynů o státní podpoře na ochranu životního prostředí.

Nejvyšší intenzita podpory

36. V případě nových vysoce účinných elektráren, které jsou uzpůsobeny pro zachycování a ukládání uhlíku a zahájí provádění celého řetězce zachycování a ukládání uhlíku do roku 2020, nesmí podpora překročit 15 % způsobilých nákladů.

37. V případě nových vysoce účinných elektráren, které jsou uzpůsobeny pro zachycování a ukládání uhlíku, ale provádění celého řetězce zachycování a ukládání uhlíku nezahájí do roku 2020, a jimž je podpora poskytnuta na základě skutečně konkurenčního nabídkového řízení, které podporuje i) co nejekologičtější technologie výroby energie v novém závodě vedoucí k nižším emisím CO2 ve srovnání s nejmodernějšími technologiemi a ii) hospodářskou soutěž na trhu s výrobou elektřiny, nesmí podpora překročit 10 % způsobilých nákladů. Toto nabídkové řízení musí být založeno na jasných, transparentních a nediskriminačních kritériích a musí zajistit účast dostatečného počtu podniků. Rozpočet spojený s nabídkovým řízením musí být navíc svou výší závazně omezen v tom smyslu, že podporu nemohou obdržet všichni žadatelé.

38. V případě nových vysoce účinných elektráren, které nesplňují podmínky stanovené výše v bodech 36 a 37, nesmí podpora překročit 5 % způsobilých nákladů.

39. V případě, že provádění celého řetězce zachycování a ukládání uhlíku nebude zahájeno do roku 2020, sníží se podpora na 5 % způsobilých nákladů investic, nebo na 10 %, pokud jsou splněny výše stanovené podmínky v bodě 37 výše uvedeného oddílu 3.2. V případě zálohové platby podpory vyberou členské státy zpět přesahující částku podpory.

3.3 Podpora související s dobrovolným přechodným přidělováním bezplatných povolenek na modernizaci postupů výroby elektřiny

40. Od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2019 bude státní podpora poskytnutá v souvislosti s přechodným a nepovinným přidělováním bezplatných povolenek na modernizaci postupů výroby elektřiny a na investice do národních plánů v souladu s článkem 10c směrnice o ETS považována za slučitelnou s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, pokud jsou splněny všechny tyto podmínky:

a) přechodná bezplatná povolenka je přidělena podle článku 10c směrnice o ETS a v souladu s rozhodnutím Komise o pokynech pro metodiku přechodného přidělování bezplatných povolenek zařízením na výrobu elektřiny podle článku 10c odst. 3 směrnice 2003/87/ES ( 12 ), a se sdělením Komise o dobrovolném používání článku 10c směrnice o systému obchodování s emisemi ( 13 );

b) s ohledem na celkové cíle směrnice o ETS, národní plán sleduje cíl v obecném zájmu, jako je zvýšená ochrana životního prostředí;

c) národní plán zahrnuje investice do dodatečného vybavení a modernizace infrastruktury, do čistých technologií a diverzifikace skladby a zdrojů dodávek energie směrnice o ETS uskutečněné po 25. červnu 2009;

d) tržní hodnota (na úrovni skupin podniků) bezplatných povolenek během celého období přidělování (vypočteno v souladu se sdělením Komise ze dne 29. března 2011 ( 14 ) nebo s příslušnými pokyny platnými v době, kdy byla podpora poskytnuta) nepřesahuje celkové náklady na investice prováděné příjemcem bezplatných povolenek (na úrovni skupin podniků). Pokud jsou celkové investiční náklady nižší než tržní hodnota povolenek nebo pokud příjemce bezplatných povolenek neprovede žádné investice způsobilé podle národního plánu, musí příjemci bezplatných povolenek převést rozdíl do mechanismu, který bude financovat ostatní způsobilé investice stanovené v národním plánem, a

e) podpora neovlivňuje nepříznivě podmínky obchodu v míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem, zejména pokud se podpora soustředila na omezený počet příjemců nebo pokud je pravděpodobné, že daná podpora posílí postavení příjemců na trhu (na úrovni skupiny podniků).

Motivační účinek

Motivační účinek je považován za splněný u investic provedených od 25. června 2009.

Způsobilé náklady

41. Způsobilé náklady musí být omezeny na celkové investiční náklady (hmotná a nehmotná aktiva) uvedené v národním plánu, odpovídající tržní hodnotě bezplatných povolenek (vypočtené v souladu se sdělením Komise ze dne 29. března 2011 ( 15 ) nebo s příslušnými pokyny platnými v době, kdy byla podpora poskytnuta) poskytnutých na příjemce, bez ohledu na provozní náklady a přínosy daného zařízení.

Nejvyšší intenzita podpory

42. Podpora nesmí přesáhnout 100 % způsobilých nákladů.

3.4 Podpora při vynětí malých zařízení a nemocnic z EU ETS

43. Podpora při vynětí malých zařízení a nemocnic z EU ETS od 1. ledna 2013 se považuje za slučitelnou s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy za předpokladu, že malá zařízení nebo nemocnice podléhají opatřením, která dosahují rovnocenného snížení emisí skleníkových plynů ve smyslu článku 27 směrnice o ETS, a za předpokladu, že členský stát dodrží podmínky stanovené v článku 27 směrnice o ETS.

Motivační účinek

44. Požadavek motivačního účinku se považuje za splněný, pokud jsou splněny podmínky uvedené v oddílu 3.4.

3.5 Proporcionalita

45. Členský stát musí prokázat, že částka podpory na příjemce je omezena na nezbytné minimum. Členské státy mohou poskytovat podporu s nižší intenzitou podpory, než je uvedena v těchto pokynech.

4. KUMULACE

46. Stropy podpory stanovené v těchto pokynech nesmějí být překročeny bez ohledu na to, zda je podpora financována zcela ze státních prostředků, nebo zda je částečně financována Unií.

47. Podporu považovanou za slučitelnou podle těchto pokynů nelze kombinovat s jinou státní podporou ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy nebo s jinými formami financování ze strany Unie, pokud toto překrývání způsobuje, že je intenzita podpory vyšší, než stanoví tyto pokyny. Pokud jsou však výdaje způsobilé pro podporu na opatření, na něž se vztahují tyto pokyny, zcela nebo částečně způsobilé i pro podporu na jiné účely, uplatní se na společnou část strop podpory, který je podle použitelných pravidel nejpříznivější.

5. ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

5.1 Výroční zprávy

48. V souladu s nařízením Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES ( 16 ), a nařízení Komise (ES) č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004 ( 17 ), kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 659/1999, musí členské státy předkládat Komisi výroční zprávy.

49. Výroční zprávy o podporách na ochranu životního prostředí musí nad rámec stanovený v uvedených nařízeních obsahovat další informace o příslušných schválených režimech. Konkrétně musí ve svých výročních zprávách zahrnout tyto informace:

— jméno příjemce a podporovaná zařízení v jeho vlastnictví,

— odvětví nebo pododvětví, v němž působí příjemce podpory,

— rok, za který se podpora vyplácí, a rok, v němž je vyplacena,

— základní produkci jednotlivých podporovaných zařízení v příslušném odvětví (pododvětví),

— podstatné zvětšení kapacity nebo případně její omezení,

— roční produkci jednotlivých podporovaných zařízení v příslušných odvětvích (pododvětvích) za každý rok použitý ke stanovení základní produkce,

— roční výrobu jednotlivých podporovaných zařízení v příslušných odvětvích (pododvětvích) za rok, na který se podpora vyplácí,

— roční výrobu jiných výrobků vyráběných v jednotlivých podporovaných zařízeních, na které se nevztahují referenční úrovně energetické účinnosti za každý rok použitý ke stanovení základní produkce (pokud je poskytnuta podpora s použitím záložní referenční úrovně energetické účinnosti),

— základní spotřebu elektřiny u každého podporovaného zařízení (pokud je poskytována podpora s použitím záložní referenční úrovně energetické účinnosti),

— roční spotřebu elektrické energie za každý rok použitý ke stanovení základní spotřeby elektřiny (pokud je poskytnuta podpora s použitím záložní referenční úrovně energetické účinnosti),

— roční spotřebu elektřiny zařízení za rok, na který se vyplácí podpora (pokud je poskytnuta podpora pomocí záložní referenční úrovně energetické účinnosti),

— forwardovou cenu povolenek EU použitou k výpočtu částky podpory na jednoho příjemce,

— intenzitu podpory,

— vnitrostátní emisní faktor CO2 .

50. Komise bude pravidelně monitorovat podporu poskytnutou podnikům v odvětvích a pododvětvích, u nichž se má za to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku v důsledku promítnutí nákladů EU ETS do cen elektřiny, jak je popsáno v oddílu 3.1. Přitom bude aktualizovat údaje o rozsahu, v jakém se promítají nepřímé náklady, a o možných důsledcích pro únik uhlíku.

51. S ohledem na podpory poskytnuté novým vysoce účinným elektrárnám, včetně těch, které jsou uzpůsobeny k zachycování a ukládání uhlíku, musí členské státy zahrnout do svých výročních zpráv tyto informace:

— jména příjemců,

— výši podpory na jednoho příjemce,

— intenzitu podpory,

— ověření souladu s podmínkami uvedenými v oddílu 3.2 bodu 32, pokud jde o načasování poskytnutí podpory,

— ověření souladu s podmínkami uvedenými v oddílu 3.2 bodu 36, pokud jde o začátek provádění celého řetězce zachycování a ukládání uhlíku do roku 2020.

5.2 Transparentnost

52. Komise se domnívá, že v zájmu lepší transparentnosti státních podpor v Unii jsou nezbytná další opatření. Zejména je nutné zajistit, aby členské státy, hospodářské subjekty, zainteresované strany i Komise měly k dispozici snadný přístup k úplnému znění všech použitelných režimů podpory na ochranu životního prostředí.

53. Tohoto cíle lze dosáhnout vytvořením internetových stránek. Z tohoto důvodu bude Komise při posuzování režimů podpory systematicky od dotčených členských států požadovat, aby zveřejňovaly plné znění všech režimů podpory v konečné podobě na internetu a sdělily Komisi internetovou adresu, na níž se tato zveřejněná znění nacházejí.

5.3 Monitorování

54. Členské státy musí zajistit vedení podrobné evidence o udělování podpory na veškerá platná opatření podpory. Tato evidence, která musí obsahovat veškeré potřebné informace dokazující, že byly dodrženy podmínky týkající se způsobilých nákladů a nejvyšší přípustné intenzity podpory, musí být uchovávány po dobu 10 let ode dne poskytnutí podpory a musí být na vyžádání poskytnuty Komisi.

5.4 Doba platnosti a přezkum

55. Komise použije tyto pokyny ode dne následujícího po jejich vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

56. Tyto pokyny jsou použitelné do 31. prosince 2020. Po poradě s členskými státy je může Komise před tímto datem pozměnit na základě závažných důvodů politiky hospodářské soutěže nebo důvodů politiky ochrany životního prostředí, nebo aby byly zohledněny jiné politiky Unie nebo mezinárodní závazky. Tyto změny mohou být zejména zapotřebí s ohledem na budoucí mezinárodní dohody v oblasti změny klimatu a budoucí změnu právních předpisů v této oblasti v Unii. Komise může provést přezkum těchto pokynů každé dva roky po jejich přijetí.

57. Komise tyto pokyny použije na všechna oznámená opatření podpory, ohledně nichž má přijmout rozhodnutí, po zveřejnění těchto pokynů v Úředním věstníku Evropské unie, i v případech, kdy byly projekty oznámeny před tímto zveřejněním. Komise bude uplatňovat pravidla uvedená ve sdělení Komise o určení použitelných pravidel pro posouzení protiprávní státní podpory ( 18 ) na veškerou protiprávní podporu.









PŘÍLOHA I

Definice

Pro účely těchto pokynů se použijí tyto definice:

— „podporou“ se rozumí jakékoli opatření splňující všechna kritéria stanovená v čl. 107 odst. 1 Smlouvy,

— „obdobím poskytování podpory“ se rozumí jeden rok nebo více let v období 2013– 2020. Pokud si členský stát přeje poskytnout podporu odpovídající kratšímu období, musí použít jako referenci obchodní rok příjemce a poskytovat podporu na ročním základě,

— „nejvyšší intenzitou podpory“ se rozumí celková částka podpory vyjádřená jako procento způsobilých nákladů. Všechny částky se uvádějí před odečtením daní nebo jiných poplatků. Pokud se podpora poskytuje v jiné formě, než je grant, musí být výše podpory rovnocenná grantu z hlediska hodnoty. Podpora splatná v několika splátkách musí být vypočtena v její celkové čisté současné hodnotě v době poskytnutí první splátky s použitím příslušné referenční sazby Komise pro diskontování hodnoty v čase. Intenzita podpory se vypočítá na jednoho příjemce,

— „výrobou pro vlastní potřebu“ se rozumí výroba elektřiny v zařízení, které nelze klasifikovat jako „výrobce elektřiny“ ve smyslu čl. 3 písm. u) směrnice 2003/87/ES,

— „příjemcem“ se rozumí podnik přijímající podporu,

— „uzpůsobeným k zachycování a ukládání uhlíku“ se rozumí zařízení, které prokázalo, že jsou dostupná vhodná úložiště, že jsou technicky a ekonomicky proveditelná přepravní zařízení a že je technicky a ekonomicky proveditelné dodatečné vybavení pro zachytávání CO2, jakmile bude dosaženo dostatečných tržních pobídek v podobě cenového prahu CO2. Konkrétně musí zařízení uzpůsobené k zachycování a ukládání uhlíku splnit tyto požadavky: — — prokázat technickou proveditelnost dodatečného vybavení pro zachytávání CO2. Je třeba připravit specifickou technickou studii k danému zařízení uvádějící dostatečné technické podrobnosti o tom, že zařízení je technicky možné plně dovybavit pro zachycování CO2 v míře zachycování 85 % nebo vyšší s použitím jednoho nebo více typů technologií, které jsou vyzkoušeny v poloprovozním měřítku, nebo jejichž výkon lze spolehlivě odhadnout jako vhodný, — ověřit, že existuje dostatečný další prostor v zařízení, kam má být namontováno vybavení pro zachycování, — identifikovat jednu nebo více technicky a ekonomicky proveditelných možností potrubí nebo jiné přepravní trasy (přepravních tras) do bezpečného geologického úložiště CO2, — identifikovat jedno nebo více potenciálních úložišť, která byla posouzena jako vhodná pro bezpečné geologické ukládání plánovaných objemů a měr zachyceného CO2 po celou dobu životnosti, — prokázat na základě ekonomického posouzení ekonomickou proveditelnost dodatečného vybavení úplné/částečné kapacity zařízení integrovaným systémem pro zachycování a ukládání uhlíku, Posouzení by mělo poskytnout důkazy o přiměřených scénářích, přičemž se zohlední prognózy cen CO2, náklady na technologie a možnosti ukládání zjištěné v technických studiích, jejich chybovost a předpokládané provozní výnosy. Posouzení uvede okolnosti, za kterých by uzpůsobení pro zachycování a ukládání uhlíku mělo být ekonomicky proveditelné během životnosti navrhovaného zařízení. Mělo by zahrnovat také potenciální plán provádění zachycování a ukládání uhlíku, včetně potenciálního harmonogramu uvedení do provozu, — prokázat, že všechna příslušná povolení k provedení zachycování a ukládání uhlíku lze získat a stanovit postupy a lhůty pro uskutečnění tohoto procesu.

— „ochranou životního prostředí“ se rozumí jakákoli činnost, kterou příjemce podpory sám provádí, určená k ozdravění okolí nebo přírodních zdrojů, zamezení nebo snížení rizika jejich poškození nebo k podpoře účinnějšího využívání těchto zdrojů, včetně opatření na úsporu energie a využívání obnovitelných zdrojů energie,

— „povolenkou Evropské unie (povolenkou EU)“ se rozumí převoditelná povolenka dovolující vypustit během stanoveného období jednu tunu ekvivalentu CO2,

— „hrubou přidanou hodnotou“ se rozumí hrubá přidaná hodnota v nákladech na výrobní činitele, což je hodnota produkce s odečtením hodnoty mezispotřeby. Je měřítkem toho, jak jednotlivý výrobce, výrobní odvětví nebo odvětví přispívá k HDP. Hrubá přidaná hodnota v nákladech na výrobní činitele je hrubá přidaná hodnota v tržních cenách po odečtení případných nepřímých daní a přičtení jakýchkoli dotací. Přidanou hodnotu v nákladech na výrobní činitele lze vypočítat z obratu přičtením aktivované produkce, ostatních provozních výnosů, přičtením nebo odečtením změny stavu zásob, odečtením nákupu zboží a služeb, ostatních daní z výrobků, které mají vazbu na obrat, ale nejsou odpočitatelné, a odečtením cla a daní, které mají vazbu na výrobu. Lze ji vypočítat také z hrubého provozního přebytku přičtením nákladů na pracovníky. Příjmy a výdaje zařazené v účetnictví podniku jako finanční nebo mimořádné jsou z přidané hodnoty vyloučeny. Vypočítaná přidaná hodnota v nákladech na výrobní činitele se stanoví jako hrubá přidaná hodnota, protože od ní nejsou odečteny její úpravy (například odpisy) ( 19 ),

— „provedením celkového řetězce zachycování a ukládání uhlíku“ se rozumí konstrukce a skutečné zahájení zachycování, přepravy a ukládání CO2,

— „malými zařízeními“ se rozumí zařízení, jejichž emise vykázané příslušnému orgánu představují méně než 25 000 tun ekvivalentu CO2, a zařízení, kde probíhá spalování a jejichž jmenovitý tepelný příkon je nižší než 35 MW, s výjimkou emisí z biomasy, a to v každém roce během tří let předcházejících oznámení podle čl. 27 odst. 1 písm. a) směrnice o ETS,

— „zahájením prací“ se rozumí buď zahájení stavebních prací nebo první závazný příslib objednávky vybavení; tento pojem však nezahrnuje předběžné studie proveditelnosti,

— „hmotnými aktivy“ se pro účely výpočtu způsobilých nákladů rozumí investice do pozemků, budov, strojů a zařízení,

— „nehmotnými aktivy“ se pro účely výpočtu způsobilých nákladů rozumí investice do převodu technologie prostřednictvím získání provozních licencí či patentovaného nebo nepatentovaného know-how, pokud jsou splněny tyto podmínky: — — nehmotná aktiva jsou odepisovatelnými aktivy, — jsou pořízena v tržních podmínkách od podniku, který nabyvatel nemůže přímo ani nepřímo kontrolovat, — jsou zahrnuta do majetku podniku, zůstávají v zařízení příjemce podpory a jsou zde využívána nejméně po dobu pěti let. Tato podmínka se nevztahuje na nehmotná aktiva, která jsou z technického hlediska zastaralá. Jsou-li nehmotná aktiva prodána během zmíněných pěti let, musí se výtěžek z prodeje odečíst od způsobilých nákladů a případně celá nebo částečná výše poskytnuté podpory musí být vrácena,

— „intenzitou obchodu“ se rozumí poměr mezi celkovou hodnotou vývozu do třetích zemí s přičtením hodnoty dovozu ze třetích zemí a celkovým objemem trhu pro Unii (roční domácí obrat podniků v Unii spolu s celkovým dovozem z třetích zemí) podle statistických údajů Eurostatu,

— „forwardovou cenou povolenek EU“ v EUR se rozumí prosté průměrné denní forwardové ceny povolenek EU za jeden rok (závěrečná nabídka ceny) k dodání v prosinci roku, na který je poskytnuta podpora, sledované na dané burze uhlíku v EU v období od 1. ledna do 31. prosince roku, který předchází roku, pro který se podpora poskytuje. Například u podpory poskytnuté v roce 2016 se prostý průměr konečných prodejních cen povolenek EU za prosinec 2016 sleduje od 1. ledna 2015 do 31. prosince 2015 na dané burze uhlíku EU,

— „emisním faktorem CO2“ v tCO2/MWh se rozumí vážený průměr intenzity CO2 elektřiny vyráběné z fosilních paliv v různých geografických oblastech. Hmotnost odráží výrobní složení fosilních paliv v dané zeměpisné oblasti. Faktor CO2 je výsledkem vydělení údajů o emisích ekvivalentu CO2 energetického průmyslu hrubou výrobou elektřiny na základě fosilních paliv v TWh. Pro účely těchto pokynů se oblasti definují jako zeměpisné zóny a) které jsou složeny z dílčích trhů provázaných energetickými burzami, nebo b) v jejichž rámci neexistuje vyhlášené přetížení a v obou případech hodinové ceny energetické burzy na následující den v rámci zón vykazující rozdíly v eurech (s použitím denních směnných kurzů ECB), které činí nejvýše 1 % v podstatném počtu všech hodin za rok. Tato regionální rozdílnost odráží význam elektráren na fosilní paliva pro stanovení konečné ceny na velkoobchodním trhu a jejich roli jakožto elektráren, které jsou z hlediska přínosu považovány za marginální. Pouhá skutečnost, že mezi dvěma členskými státy probíhá obchod s elektřinou automaticky neznamená, že jde o nadnárodní region. Vzhledem k nedostatku příslušných údajů na úrovni vyšší než celostátní zahrnují zeměpisné oblasti celé území jednoho nebo více členských států. Na tomto základě lze vyčlenit tyto zeměpisné oblasti: severní oblast (Dánsko, Švédsko, Finsko a Norsko), oblast středozápadní Evropy (Rakousko, Belgie, Lucembursko, Francie, Německo a Nizozemsko), iberskou oblast (Portugalsko, Španělsko), oblast České republiky a Slovenska (Česká republika a Slovensko) a všechny ostatní členské státy samostatně. Odpovídající nejvyšší regionální faktory CO2 jsou uvedeny v příloze IV,

— „základní produkcí“ v tunách za rok se rozumí průměrná produkce v daném zařízení během referenčního období 2005–2011 (základní produkce) u zařízení, která byla 2005 do roku 2011 každý rok v provozu. Určitý kalendářní rok (např. 2009) může být z tohoto sedmiletého referenčního období vyňat. Pokud zařízení nebylo v provozu po dobu nejméně jednoho roku od roku 2005 do roku 2011, pak se základní produkce definuje jako roční výroba, dokud neexistují záznamy o čtyřech letech provozu. Pak se základní produkce stanoví jako průměr za předchozí tři roky tohoto období. Pokud se v období poskytování podpory výrobní kapacita v zařízení podstatně zvětší ve smyslu těchto pokynů, základní produkce může být zvýšena v poměru ke zvětšení kapacity. Pokud zařízení sníží úroveň produkce v daném kalendářním roce o 50 % až 75 % ve srovnání se základní produkcí, obdrží pouze polovinu částky podpory odpovídající základní produkci. Pokud zařízení sníží úroveň produkce v daném kalendářním roce o 75 % až 90 % ve srovnání se základní produkcí, obdrží pouze čtvrtinu částky podpory odpovídající základní produkci. Pokud zařízení sníží úroveň produkce v daném kalendářním roce o 90 % či více ve srovnání se základní produkcí, nebude zařízení poskytnuta žádná podpora,

— „základní spotřebou elektřiny“ v MWh se rozumí průměrná spotřeba elektřiny v zařízení (včetně spotřeby elektřiny na výrobu externě zajištěných výrobků způsobilých pro podporu) během referenčního období 2005–2011 (základní spotřeba elektřiny) pro zařízení v provozu každý rok od roku 2005 do roku 2011. Určitý kalendářní rok (např. 2009) může být z tohoto sedmiletého referenčního období vyňat. Pokud zařízení nebylo v provozu po dobu nejméně jednoho roku od roku 2005 až 2011, základní spotřeba elektrické energie se definuje jako roční spotřeba elektřiny, dokud neexistují záznamy o čtyřech letech provozu. Pak se základní spotřeba elektřiny stanoví jako průměr za předchozí tři roky tohoto období. Pokud v období poskytování podpory zařízení podstatně zvětší svou výrobní kapacitu, základní spotřeba elektřiny může být zvýšena v poměru k tomuto zvětšení kapacity. Pokud zařízení sníží úroveň produkce v daném kalendářním roce o 50 % až 75 % ve srovnání se základní produkcí, obdrží pouze polovinu částky podpory odpovídající základní spotřebě elektřiny. Pokud zařízení sníží úroveň produkce v daném kalendářním roce o 7 5% na 90 % ve srovnání se základní produkcí, obdrží pouze čtvrtinu částky podpory odpovídající základní spotřebě elektřiny. Pokud zařízení sníží úroveň produkce v daném kalendářním roce o 90 % či více ve srovnání se základní produkcí, nebude zařízení poskytnuta žádná podpora,

— „podstatným zvětšením kapacity“ se rozumí významné zvětšení původní kapacity zařízení, přičemž dojde ke všem těmto jevům: — — uskuteční se jedna či více identifikovatelných fyzických změn týkajících se jeho technické konfigurace a fungování, které nepředstavují pouhé nahrazení stávající výrobní linky, a — zařízení může být provozováno při kapacitě, která je alespoň o 10 % vyšší ve srovnání s původní kapacitou před změnou a vyplývá z investice fyzického kapitálu (nebo série dílčích investic fyzického kapitálu).

Zařízení musí předložit vnitrostátnímu orgánu poskytujícímu podporu důkazy o tom, že kritéria pro podstatné zvětšení kapacity byla splněna a že podstatné zvětšení kapacity bylo ověřeno jako uspokojující nezávislým ověřovatelem. Ověření by se mělo zaměřit na spolehlivost, důvěryhodnost a správnost údajů poskytnutých zařízením a jeho výsledkem by měl být ověřovací posudek, který s přiměřenou jistotou konstatuje, že předložené údaje jsou bez závažných nepřesností.

— „referenční úrovní energetické účinnosti“ v MWh/tunu produkce a definovaná na úrovni Prodcom 8 se rozumí výrobkově specifická spotřeba elektřiny na tunu produkce dosažená energeticky nejúčinnějšími metodami výroby posuzovaného výrobku. U výrobků ve způsobilých odvětvích, v nichž byla zjištěna zaměnitelnost paliva a elektřiny v rozhodnutí Komise 2011/278/EU ( 20 ), se referenční úroveň energetické účinnosti definuje ve rámci stejného systému, pouze s přihlédnutím k podílu elektřiny. Odpovídající referenční úrovně spotřeby elektřiny produktů způsobilých odvětví a pododvětví jsou uvedeny v příloze III.

▼M1

— „záložní referenční úrovní energetické účinnosti“, 80 % základní spotřeby energie. Tento parametr odpovídá průměrnému úsilí o snížení vyplývajícího z uplatnění referenčních úrovní energetické účinnosti (referenční úroveň spotřeby elektřiny/předem stanovená spotřeba elektřiny). Uplatňuje se u všech produktů a procesů, které spadají do způsobilých odvětví nebo pododvětví, ale na něž se nevztahují referenční úrovně energetické účinnosti stanovené v příloze III.

▼B









PŘÍLOHA II

Odvětví a pododvětví, u nichž se má předem za to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku v důsledku nákladů na nepřímé emise

Pro účely těchto pokynů může zařízení příjemce podpory obdržet státní podporu na náklady na nepřímé emise podle oddílu 3.3 pokynů, pouze pokud je činný v jednom z těchto odvětví a pododvětví. Žádná další odvětví a pododvětví se nebudou považovat za způsobilá pro tuto podporu.







Kód NACE (1) Popis 1. 2742 Výroba hliníku 2. 1430 Těžba chemických minerálů a minerálů pro výrobu hnojiv 3. 2413 Výroba ostatních anorganických chemických látek 4. 2743 Výroba a hutní zpracování olova, zinku a cínu 5. 1810 Výroba oděvů z usně ▼C1 6. 2710 Výroba surového železa, oceli a feroslitin 272210 Bezešvé ocelové trubky ▼B 7. 2112 Výroba papíru a lepenky 8. 2415 Výroba hnojiv a dusíkatých sloučenin 9. 2744 Výroba a hutní zpracování mědi 10. 2414 Výroba jiných základních organických chemických látek 11. 1711 Spřádání bavlnářských vláken 12. 2470 Výroba chemických vláken 13. 1310 Těžba železných rud 14. Tato pododvětví ve výrobě plastů v primárních formách odvětví (2416): 24161039 Polyetylen s nízkou hustotou (LDPE) 24161035 Lineární polyetylen s nízkou hustotou (LLDPE) 24161050 Polyetylen vysokohustotní (HDPE) 24165130 Polypropylen (PP) 24163010 Polyvinylchlorid (PVC) 24164040 Polykarbonát (PC) 15. Toto pododvětví ve výrobě buničiny (2111): 21111400 Mechanická buničina (1) Podle NACE rev. 1.1: http://ec.europa.eu/eurostat/ramon/nomenclatures/index.cfm?TargetUrl=LST_CLS_DLD&StrNom=NACE_1_1&StrLanguageCode=CZ&StrLayoutCode=HIERARCHIC

Vysvětlivky k metodice pro definování odvětví a pododvětví způsobilých pro podporu

1. V souladu s čl. 10a odst. 15 směrnice o ETS se u odvětví nebo pododvětví uvedených v tabulce výše má to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku pro účely těchto pokynů na kvantitativním základě, pokud je intenzita obchodu se třetími zeměmi vyšší než 10 % a suma dalších nepřímých nákladů spojených s uplatňováním směrnice o ETS by vedla k podstatnému zvýšení výrobních nákladů, vypočtenému jako podíl na hrubé přidané hodnotě, nejméně o 5 %.

2. Při výpočtu nepřímých nákladů pro účely způsobilosti podle těchto pokynů se uplatňuje stejný předpoklad ceny CO2 a stejný průměrný emisní faktor EU pro elektřinu jako v rozhodnutí Komise 2010/2/EU ( 21 ). Uplatňují se stejné údaje o obchodu, výrobě a přidané hodnotě v každém odvětví či pododvětví jako v rozhodnutí Komise 2010/2/EU. Výpočet intenzit obchodu se opírá o vývoz a dovoz do všech zemí mimo EU bez ohledu na to, zda tyto země, které nejsou členy EU, ukládají stanovování cen CO2 (prostřednictvím daní z uhlíku nebo obchodní systémy stanovující stropy emisí podobné ETS). Předpokládá se rovněž, že 100 % nákladů na CO2 se promítne do cen elektřiny.

3. Podobně jako v případě ustanovení čl. 10a odst. 17 směrnice o ETS bylo pro stanovení způsobilých odvětví a výše pododvětví v tabulce výše posouzení odvětví na základě kvantitativních kritérií stanovených výše v odstavci 1 doplněno o kvalitativní posouzení v případě, že byly k dispozici příslušné údaje a zástupci výrobního odvětví nebo členské státy učinili dostatečně věrohodná a odůvodněná tvrzení ve prospěch způsobilosti. Kvalitativní posouzení se zaprvé uplatnilo v případě hraničních odvětví, tj. odvětví NACE-4, která čelí rostoucím nákladům na nepřímé emise v rozmezí 3–5 % a intenzitě obchodu nejméně 10 %. Za druhé se uplatnilo u odvětví a pododvětví (včetně na úrovni Prodcom ( 22 )), u nichž chybí oficiální údaje, nebo jsou tyto údaje nedostatečně kvalitní. A zatřetí se uplatnilo v případě odvětví a pododvětví (včetně na úrovni Prodcom), u nichž lze mít za to, že nebyla dostatečně zastoupena v kvantitativním posouzení. Odvětví nebo pododvětví, u nichž jsou náklady na nepřímé emise CO2 nižší než 1 %, nebyla zohledněna.

4. Kvalitativní posouzení způsobilosti se zaměřilo v prvé řadě na rozsahu dopadu asymetrických nepřímých nákladů na CO2 jakožto podíl hrubé přidané hodnoty daného odvětví. Dopad asymetrických nákladů musí být dostatečně velký, aby představoval značné riziko úniku uhlíku v důsledku nepřímých nákladů na CO2. Nepřímé náklady na CO2 vyšší než 2,5 % se považovaly za splnění tohoto kritéria. Za druhé se také přihlíželo k dostupným důkazům týkajícím se trhu svědčících o tom, že dané (pod)odvětví nemůže promítnout nepřímé náklady na své zákazníky, aniž by ztratilo podstatný podíl na trhu ve prospěch konkurentů ze třetích zemí. Jako objektivní ukazatel pro tento účel byla pro splnění druhého kritéria považována za nebytně vysokou alespoň 25 % intenzita obchodu. Kromě toho druhé kritérium vyžadovalo podložené informace dokládající, že dotčené odvětví EU je celkově pravděpodobně příjemcem cen (např. ceny stanovené na komoditních burzách nebo důkazy o cenových korelacích mezi makroregiony). Tyto důkazy podpořily další informace – pokud byly dostupné – o situaci mezinárodní poptávky a nabídky, nákladech na dopravu, ziskovém rozpětí a potenciálu snižování emisí CO2. Za třetí byla vzata v úvahu také zaměnitelnost paliva a elektřiny u produktů v daném odvětví, jak stanoví rozhodnutí Komise 2011/278/EU ( 23 ).

5. Výsledky kvalitativního i kvantitativního posouzení jsou uvedeny v seznamu způsobilých odvětví a pododvětví stanoveném v této příloze, který je konečný a může být přezkoumán pouze během přezkumu těchto pokynů v polovině období.

▼M1









PŘÍLOHA III

Referenční úrovně energetické účinnosti pro výrobky, na které se vztahují kódy NACE v příloze II







NACE 4 Ref. úroveň výrobku (1) Hodnota ref. úrovně Jednotka ref. úrovně Jednotka produkce (2) Definice výrobku (2) Procesy, na které se vztahuje ref. úroveň výrobku (2) Příslušný kód Prodcom (rev 1.1) Popis 2742 Surový hliník 14,256 MWh/t produktu (AC spotřeba) Tuna surového nelegovaného tekutého hliníku Surový nelegovaný tekutý hliník vyrobený elektrolýzou Surový nelegovaný tekutý hliník vyrobený elektrolýzou, včetně jednotek pro kontrolu znečištění, pomocných procesů a licí haly. Kromě definic výrobku v rozhodnutí 2011/278/EU je zahrnuta také výroba anod (předem vypalované anody). Jestliže anody pocházejí ze samostatného závodu v Evropě, neměl by být tento závod kompenzován, protože je již zahrnut do referenční úrovně. Jestliže jsou anody vyrobeny mimo Evropu, může být uplatněna korekce. 27421130 Hliník surový (neopracovaný) nelegovaný (kromě prášku a vloček) 27421153 Hliník surový (neopracovaný) v primární formě (kromě prášku a vloček) 2742 Oxid hlinitý (rafinace) 0,225 MWh/t produktu Tuna oxidu hlinitého Všechny procesy přímo či nepřímo spojené s výrobou oxidu hlinitého 27421200 Oxid hlinitý (kromě umělého korundu) 2710 Základní kyslíková ocel 0,036 MWh/t produktu Tuna surové (lité) oceli Sekundární metalurgie, předehřívání žáruvzdorných materiálů, pomocné procesy (zejména odprašování) a tavicí zařízení až po řezání produktů ze surové oceli 2710T122 Nelegovaná ocel vyráběná jinak než v elektrických pecích 2710T132 Legovaná ocel jiná než nerezavějící vyráběná jinak než v elektrických pecích 2710T142 Nerezavějící a žárupevná ocel vyráběná jinak než v elektrických pecích 2710 Uhlíková ocel vyráběná v elektrických obloukových pecích 0,283 tCO2/t produktu Tuna surové sekundární oceli po odlití Ocel obsahující méně než 8 % kovových legovacích prvků a tak velké množství znečišťujících prvků, jež omezuje použití na případy, kdy se nevyžaduje vysoká kvalita povrchu a vysoká zpracovatelnost. Zahrnuje všechny procesy přímo či nepřímo spojené s výrobními jednotkami — elektrická oblouková pec — sekundární metalurgie — odlévání a řezání — dodatečný spalovač — odprašovač — ohřívače pánví — předehřev forem pro odlití ingotů — vysoušení šrotu a — předehřev šrotu 2710T121 Surová ocel: nelegovaná ocel vyráběná v elektrických pecích (na základě průměru 10 % nejlepších) 2710T131 Surová ocel: legovaná ocel jiná než nerezavějící vyráběná v elektrických pecích 2710T141 Surová ocel: nerezavějící a žárupevná ocel vyráběná v elektrických pecích 2710 Vysokolegovaná ocel vyráběná v elektrických obloukových pecích 0,352 tCO2/t produktu Tuna vysokolegované surové oceli Ocel obsahující 8 % nebo více kovových legovacích prvků nebo pro použití v případech, kdy se vyžaduje vysoká kvalita povrchu a vysoká zpracovatelnost Zahrnuje všechny procesy přímo či nepřímo spojené s výrobními jednotkami — elektrická oblouková pec — sekundární metalurgie — odlévání a řezání — dodatečný spalovač — odprašovač — ohřívače pánví — předehřev forem pro odlití ingotů — jáma pro pomalé chlazení — vysoušení šrotu a — předehřev šrotu. Nezahrnuje výrobní jednotky konvertor FeCr a kryogenické nádoby na přechovávání průmyslových plynů. 2710T121 Surová ocel: nelegovaná ocel vyráběná v elektrických pecích (na základě průměru 10 % nejlepších) 2710T131 Surová ocel: legovaná ocel jiná než nerezavějící vyráběná v elektrických pecích 2710T141 Surová ocel: nerezavějící a žárupevná ocel vyráběná v elektrických pecích 2710 FeSi 8,540 MWh/t produktu Tuna konečného FeSi-75 FeSi-75 Všechny procesy přímo spojené s provozem pecí. Pomocná zařízení nejsou zahrnuta. 27102020/24101230 Ferosilicium – 75 % obsah SI 2710 Vysokouhlíkový FeMn 2,760 MWh/t produktu Tuna konečného vysokouhlíkového FeMn Vysokouhlíkový FeMn Všechny procesy přímo spojené s provozem pecí. Pomocná zařízení nejsou zahrnuta. 27102010 Feromangan (podle BREF) 2710 SiMn 3,850 MWh/t produktu Tuna konečného SiMn Silikomangany s různým obsahem uhlíku, včetně SiMn, SiMn s nízkým obsahem uhlíku, SiMn s velmi nízkým obsahem uhlíku a FeSiMn Všechny procesy přímo spojené s provozem pecí. Pomocná zařízení nejsou zahrnuta. 27102030 Silikomangan kromě FeSiMn 2413 Cl2 2,461 MWh/t produktu Tuna chloru Chlor Všechny procesy přímo či nepřímo spojené s jednotkou pro elektrolýzu, včetně pomocných zařízení jako například motorů. 24131111 Chlor 2413 Si kov 11,870 MWh/t produktu Tuna kovu Si Křemík stupně 90–99,99 % Všechny procesy přímo spojené s provozem pecí. Pomocná zařízení nejsou zahrnuta. 24131155 Křemík obsahující více než 99,99 % hmotnostních křemíku 2413 Hyperčistý polykristalický křemík 60,000 MWh/t produktu Tuna hyperčistého kovu Si Křemík stupně > 99,99 % Všechny procesy přímo či nepřímo spojené s pecí, včetně pomocných procesů. 24131153 Křemík obsahující nejméně 99,99 % hmotnostních křemíku 2413 SiC 6,200 MWh/t produktu Tuna 100 % SiC Karbid křemíku s čistotou 100 % Všechny procesy přímo či nepřímo spojené s pecí, včetně pomocných procesů. 24135450 Karbidy, též chemicky definované 2414 Chemické látky vysoké hodnoty 0,702 tCO2/t produktu Tuna chemických látek vysoké hodnoty (tuna acetylenu, ethylenu, propylenu, butadienu, benzenu a vodíku) Směs chemických látek vysoké hodnoty (HVC), vyjádřená celkovou hmotností acetylenu, ethylenu, propylenu, butadienu, benzenu a vodíku, s výjimkou HVC z doplňkové frakce (vodíku, ethylenu, jiných HVC) přičemž obsah ethylenu dosahuje alespoň 30 % hmotnostních celé produktové směsi a obsah HVC, plynných pohonných hmot, butenů a kapalných uhlovodíků společně dosahuje alespoň 50 % hmotnostních celé produktové směsi. Zahrnuje všechny procesy přímo či nepřímo spojené s výrobou chemických látek vysoké hodnoty, jako jsou čištěné výrobky nebo meziprodukty s koncentrovaným obsahem příslušné HVC v nejnižší obchodovatelné formě (surový C4, nehydrogenovaný pyrolýzní benzin), kromě extrakce C4 (zařízení na výrobu butadienu), hydrogenace C4, hydrogenace pyrolýzního benzinu a extrakce aromatických látek a jejich logistika/skladování pro běžný provoz. Několik kódů Prodcom pod NACE 2414. 24141120 Nasycené acyklické uhlovodíky 24141130 Nenasycené acyklické uhlovodíky; ethylen 24141140 Nenasycené acyklické uhlovodíky; propen (propylen) 24141150 Nenasycené acyklické uhlovodíky; buten (butylen) a jeho isomery 24141160 Nenasycené acyklické uhlovodíky; buta-1,3-dien a isopren 24141190 Nenasycené acyklické uhlovodíky (kromě etylenu, propen-butenu, buta-1,3-dienu a isoprenu) 24/20141223 Benzen 2414 Aromatické látky 0,030 tCO2/t produktu Vážená tuna CO2 Směs aromatických látek vyjádřená ve vážených tunách CO2 (CO2 weighted tonnes, CWT) Všechny procesy přímo či nepřímo spojené s dílčími jednotkami při výrobě aromatických látek — hydrogenační rafinace pyrolýzního benzinu — extrakce benzenu/toluenu/xylenu (BTX), — TDP — HDA — izomerizace xylenu — jednotky P-xylenu — výroba kumenu a — výroba cyklohexanu. Několik kódů Prodcom pod NACE 2414. Celý seznam je uveden v pokynech č. 9 pro přímé emise. 2414 Uhlíkové saze 1,954 tCO2/t produktu Tuna pecních sazí (obchodovatelná jednotka, > 96 %) Pecní saze. Tato referenční úroveň se nevztahuje na saze vzniklé při spalování plynu a hoření svítidel. Zahrnuje všechny procesy přímo či nepřímo spojené s výrobou pecních sazí a také konečnou úpravu, balení a hoření. 24131130 Uhlík (uhlíkové saze a jiné formy uhlíku, j. n.) 2414 Styren 0,527 tCO2/t produktu Tuna styrenu (obchodovatelný produkt) Monomer styrenu (vinylbenzen, číslo CAS: 100-42-5) Zahrnuje všechny procesy přímo či nepřímo spojené s výrobou — styrenu a — meziproduktu ethylbenzenu (v množství používaném jako frakce při výrobě styrenu). 24141250 Styren 2414 Ethylenoxid/ethylenglykoly EO / EG 0,512 tCO2/t produktu Tuna v ekvivalentech EO (EOE), které jsou definovány jako množství EO (hmotnostní), jež obsahuje jedna hmotnostní jednotka konkrétního glykolu. Referenční úroveň pro ethylenoxid/ethylenglykol zahrnuje následující výrobky — ethylenoxid (EO, vysoce čistý) — monoethylenglykol (MEG, kvalita standard + kvalita vlákno (vysoce čistý) — diethylenglykol (DEG) — triethylenglykol (TEG) Celkové množství výrobků je vyjádřeno v ekvivalentech EO (EOE), které jsou definovány jako množství EO(hmotnostní), jež obsahuje jedna hmotnostní jednotka konkrétního glykolu. Zahrnuje všechny procesy přímo či nepřímo spojené s výrobními jednotkami výroby EO, čištění EO a sekce glykolů. 24146373 Oxiran (ethylenoxid) 24142310 Ethylenglykol (ethandiol) 24146333 2,2-Oxydietanol (dietylenglykol, digol) 2743 Elektrolýza zinku 4,000 MWh/t produktu Tuna zinku Surový zinek Všechny procesy přímo či nepřímo spojené s jednotkou pro elektrolýzu zinku, včetně pomocných procesů. 27431230 Zinek surový (neopracovaný) nelegovaný (kromě prášku a vloček) 2743125 Slitiny zinku surové (neopracované) (kromě prášku a vloček) 2415 Amoniak 1,619 tCO2/t produktu Tuna vyrobeného amoniaku udávaná jako (čistá) obchodovatelná produkce se 100 % čistotou. Amoniak (NH3), udává se ve vyrobených tunách Zahrnuje všechny procesy přímo či nepřímo spojené s výrobou amoniaku a meziproduktu vodíku. 24151075 Amoniak (čpavek) bezvodý (1) U produktů označených světle šedou barvou byla stanovena vzájemná zaměnitelnost elektřiny a paliv a referenční úroveň je uvedena v tCO2. (2) Jednotky produkce, definice a procesy, které jsou označeny tmavě šedou barvou, vycházejí z rozhodnutí Komise 2011/278/EU ze dne 27. dubna 2011, kterým se stanoví přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných povolenek na emise platná v celé Unii podle článku 10a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES.

Výrobky, u nichž byla v příloze 1 části 2 rozhodnutí 2011/278/EU ( 24 )stanovena zaměnitelnost elektřiny a paliva

V příloze I rozhodnutí 2011/278/EU bylo stanoveno, že v některých výrobních procesech lze zaměňovat palivo s elektřinou. U daných výrobků proto není vhodné stanovit referenční úroveň na základě MWh na tunu produktu. Místo toho jsou výchozím bodem konkrétní křivky emisí skleníkových plynů vytvořené pro přímé emise. U těchto procesů byly referenční úrovně pro výrobky stanoveny na základě součtu přímých emisí (z emisí z energie a z procesů) a nepřímých emisí vznikajících při využití zaměnitelného podílu elektřiny.

V těchto případech se parametr „E“ ve vzorci pro výpočet nejvyšší částky podpory uvedeném v bodě 27 písm. a) pokynů nahradí následujícím parametrem, který převádí referenční úroveň na produkt podle rozhodnutí 2011/278/EU na referenční úroveň energetické účinnosti založenou na průměrném evropském faktoru intenzity emisí 0,465 tCO2/MWh:

Stávající ref. úroveň pro produkt z přílohy I rozhodnutí 2011/278/EU (v tCO2/t) × podíl příslušných nepřímých emisí ( *1 ) v základním období (%)/0,465 (tCO2/MWh).

▼B









PŘÍLOHA IV







Nejvyšší regionální emisní faktory CO2 v různých zeměpisných oblastech (tCO2/MWh) Elektrická energie Oblast středozápadní Evropy Rakousko, Belgie, France, Německo, Nizozemsko, Lucembursko 0,76 Oblast České republiky a Slovenska Česká republika, Slovensko 1,06 Iberská oblast Portugalsko, Španělsko 0,57 Severní oblast Dánsko, Švédsko, Finsko, Norsko 0,67 Bulharsko 1,12 Kypr 0,75 Estonsko 1,12 Řecko 0,82 Maďarsko 0,84 Irsko 0,56 Itálie 0,60 Lotyšsko 0,60 Litva 0,60 Malta 0,86 Polsko 0,88 Rumunsko 1,10 Slovinsko 0,97 Spojené království 0,58

Vysvětlující poznámka týkající se nejvyšších regionálních emisních faktorů CO2

Pro zajištění rovného zacházení se zdroji elektřiny a pro předejití možnému zneužívání se stejný emisní faktor CO2 použije na všechny zdroje dodávek elektřiny (výroba pro vlastní potřebu, smlouvy na dodávky elektřiny nebo dodávky mřížové sítě) a na všechny příjemce podpory v dotyčném členském státě.

Metoda pro stanovení nejvyšší výše podpory přihlíží k emisnímu faktoru CO2 pro elektřinu dodávanou spalovacími zařízeními v různých geografických oblastech. Tato regionální rozdílnost odráží význam elektráren na fosilní paliva pro konečnou cenu stanovenou na velkoobchodním trhu a jejich roli jakožto elektráren, které jsou z hlediska přínosu považovány za marginální.

Komise předem stanovila výše zmíněné regionální hodnoty emisního faktoru CO2, které představují maximální hodnoty pro výpočet částky podpory. Členské státy však mohou uplatňovat nižší emisní faktor CO2 pro všechny příjemce na svém území.