1972R0574 — CS — 25.02.2008 — 016.001

Tento dokument je třeba brát jako dokumentační nástroj a instituce nenesou jakoukoli odpovědnost za jeho obsah

Ve znění:





Ve znění:





Opraveno:









▼B

NAŘÍZENÍ RADY (EHS) č. 574/72

ze dne 21. března 1972,

kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1408/71 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodiny pohybující se v rámci Společenství

(Text v úplném znění — Úř. věst. L 28, 30.1.1997, s. 1 ( 2 ))







RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 51 a 235 této smlouvy, s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, a zejména na článek 98 uvedeného nařízení, s ohledem na návrh Komise, s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu, s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru, vzhledem k tomu, že je nezbytné stanovit prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1408/71 přizpůsobená základním pravidlům a zkušenostem získaným během minulých let při uplatňování těchto znění předpisů; vzhledem k tomu, že je zejména nezbytné upřesnit, které jsou příslušné úřady a instituce v každém členském státě a styčná místa oprávněné vyměňovat si informace přímo mezi sebou; vzhledem k tomu, že je rovněž třeba upřesnit, které doklady je třeba předkládat a které formality plnit, aby dotyčné osoby mohly dostávat dávky; vzhledem k tomu, že je třeba podrobně stanovit prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1408/71 týkající se určení použitelných právních předpisů; vzhledem k tomu, že je rovněž nezbytné upřesnit podmínky pro náhradu dávek poskytovaných institucí jednoho členského státu na účet instituce jiného členského státu a povinnosti účetní komise; vzhledem k tomu, že je nezbytné stanovit prováděcí pravidla pro přepočet měny v rámci Evropského měnového systému; vzhledem k tomu, že je nezbytné za účelem napomáhání komunikaci mezi úřady a institucemi členských států stanovit možnost elektronického zpracování dat v souvislosti s uplatňováním nařízení (EHS) č. 1408/71; vzhledem k tomu, že by mělo být umožněno, aby přílohy 1, 4, 5, 6, 7 a 8 nařízení (EHS) č. 574/72 byly měněny nařízením přijatým Komisí na žádost dotyčného členského státu nebo členských států nebo jejich příslušných úřadů po konzultaci správní komise; že cílem změn těchto příloh je vložit do právního nástroje Společenství rozhodnutí přijatá dotyčnými členskými státy nebo jejich příslušnými úřady, PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:







HLAVA I

OBECNÁ USTANOVENÍ

Článek 1

Definice

Pro účely tohoto nařízení:

a) „nařízením“ se rozumí nařízení (EHS) č. 1408/71;

b) „prováděcím nařízením“ se rozumí toto nařízení;

c) mají definice v článku 1 nařízení význam přiřazený jim v uvedeném článku.

Článek 2

Tištěné vzorové formuláře — Informace o právních předpisech — Návody

▼M10

1. Správní komise vypracuje vzory dokladů nezbytných k uplatňování nařízení a prováděcího nařízení.

Tyto doklady si mohou instituce mezi sebou předávat buď v papírové nebo jiné podobě, nebo prostřednictvím telematických služeb jako standardizované elektronické zprávy v souladu s hlavou VIa. Výměna informací prostřednictvím telematických služeb je předmětem dohody mezi příslušnými úřady nebo subjekty určenými příslušnými úřady odesílajícího a přijímajícího členského státu.

▼B

2. Ve prospěch příslušných úřadů každého členského státu může správní komise shromažďovat informace o vnitrostátních právních předpisech spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení.

3. Správní komise připraví návody, jak informovat dotyčné osoby o jejich právech a o administrativních formalitách, které musí pro uplatnění těchto práv splnit.

Před sestavením těchto návodů konzultuje poradní výbor.

Článek 3 (7)

Styčná místa — Komunikace mezi institucemi a mezi osobami a institucemi

1. Příslušné úřady mohou určit styčná místa, která mohou komunikovat přímo spolu navzájem.

2. Každá instituce členského státu a každá osoba mající bydliště nebo pobývající na území členského státu se může obrátit na instituci jiného členského státu buď přímo, nebo prostřednictvím styčných míst.

3. Rozhodnutí a ostatní dokumenty vydané institucí členského státu a určené pro osoby mající bydliště nebo pobývající na území jiného členského státu mohou být oznámeny přímo doporučeným dopisem se stvrzenkou.

Článek 4 (9)

Přílohy

1. Příslušný úřad nebo úřady každého členského státu jsou uvedeny v příloze I.

2. Příslušné instituce každého členského státu jsou uvedeny v příloze 2.

3. Instituce místa bydliště a místa pobytu každého členského státu jsou uvedeny v příloze 3.

4. Styčná místa určená na základě čl. 3 odst. 1 prováděcího nařízení jsou uvedena v příloze 4.

5. Ustanovení uvedená v článku 5, čl. 53 odst. 3, článku 104, čl. 105 odst. 2, článcích 116 a 121 prováděcího nařízení jsou vymezena v příloze 5.

6. Postup vyplácení dávek vybraný institucemi příslušnými pro vyplácení v každém členském státě v souladu s čl. 53 odst. 1 prováděcího nařízení je vymezen v příloze 6.

7. Názvy a sídla bank uvedených v čl. 55 odst. 1 prováděcího nařízení jsou vyjmenovány v příloze 7.

8. Členské státy, na které se vztahují ustanovení čl. 10a odst. 1 písm. d) prováděcího nařízení při vzájemných vztazích, jsou uvedeny v příloze 8.

9. Systémy, které je třeba vzít v úvahu při výpočtu průměrných ročních nákladů na věcné dávky v souladu s čl. 94 odst. 3 písm. a) a čl. 95 odst. 3 písm. a) prováděcího nařízení, jsou uvedeny v příloze 9.

10. V příloze 10 jsou uvedeny instituce nebo subjekty určené příslušnými úřady, zejména na základě těchto ustanovení:

a) nařízení: článek 14c, čl. 14d odst. 3 a článek 17;

b) prováděcí nařízení: čl. 6 odst. 1, články 8 a 10b, čl. 11 odst. 1, čl. 11a odst. 1, článek 12a, čl. 13 odst. 2 a odst. 3, čl. 14 body 1, 2 a 3, čl. 38 odst. 1, čl. 70 odst. 1, čl. 80 odst. 2, článek 81, čl. 82 odst. 2, čl. 85 odst. 2, čl. 86 odst. 2, čl. 89 odst. 1, čl. 91 odst. 2, čl. 102 odst. 2, články 109 a 110 a čl. 113 odst. 2.

▼M12 —————

▼B







HLAVA II

PROVEDENÍ OBECNÝCH USTANOVENÍ NAŘÍZENÍ







Provedení článků 6 a 7 nařízení

Článek 5

Nahrazení ujednání o provádění úmluv prováděcím nařízením

Prováděcí nařízení nahrazují ujednání o provádění úmluv uvedených v článku 6 tohoto nařízení; také nahrazují prováděcí ustanovení úmluv uvedených v čl. 7 odst. 2 písm. c) nařízení, jestliže nejsou uvedena v příloze 5 nařízení.







Provedení článku 9 nařízení

Článek 6

Přístup k dobrovolnému nebo volitelnému pokračujícímu pojištění

1. Splňuje-li dotyčná osoba, s přihlédnutím k článku 9 a čl. 15 odst. 3 nařízení, podmínky vyžadované pro přistoupení k dobrovolnému nebo volitelnému pokračujícímu systému pojištění pro případ invalidity, stáří a úmrtí (důchody) ve více systémech pojištění podle právních předpisů jednoho členského státu a nepodléhala povinnému pojištění v rámci jednoho z těchto systémů na základě svého posledního zaměstnání nebo samostatné výdělečné činnosti, může přistoupit podle uvedených článků k systému dobrovolného nebo volitelného pokračujícího pojištění určeného právními předpisy uvedeného členského státu nebo, není-li určen, k systému podle svého výběru.

2. K uplatnění ustanovení čl. 9 odst. 2 nařízení musí dotyčná osoba předložit instituci dotyčného členského státu potvrzení týkající se dob pojištění nebo bydlení získaných podle právních předpisů kteréhokoli jiného členského státu. Potvrzení vydává nebo vydávají na žádost dotyčné osoby instituce, které uplatňují právní předpisy, podle kterých osoba tyto doby získala.







Provedení článku 12 nařízení

Článek 7 (11)

Obecná prováděcí pravidla k ustanovením o zákazu souběhu dávek

1. Pokud dávky náležející podle právních předpisů dvou nebo více členských států podléhají vzájemnému snížení, pozastavení nebo odnětí, vydělí se částky, které by nebyly vyplaceny při přísném uplatnění ustanovení právních předpisů dotyčných členských států týkajících se snížení, pozastavení nebo odnětí stanovených, počtem dávek podléhajících snížení, pozastavení nebo odnětí.

2. Pro účely čl. 12 odst. 2, 3 a 4, článku 46a, článku 46b a článku 46c nařízení si příslušné dotčené instituce na žádost vyměňují veškeré potřebné informace.

Článek 8 (5)

Pravidla použitelná v případě souběhu nároků na dávky v nemoci nebo mateřství podle právních předpisů několika členských států

1. Má-li zaměstnaná osoba nebo samostatně výdělečně činná osoba nebo její rodinný příslušník nárok na dávky v mateřství podle právních předpisů dvou nebo více členských států, poskytují se tyto dávky výhradně podle právních předpisů toho členského státu, na jehož území došlo k porodu, nebo, pokud k porodu nedošlo na území žádného z těchto členských států, výhradně podle právních předpisů členského státu, kterým zaměstnaná osoba nebo samostatně výdělečně činná osoba naposledy podléhala.

2. Má-li zaměstnaná osoba nebo samostatně výdělečně činná osoba nárok na dávky v nemoci podle právních předpisů Irska a Spojeného království za stejnou dobu pracovní neschopnosti, poskytují se tyto dávky výhradně podle právních předpisů toho členského státu, kterým dotyčná osoba podléhala naposledy.

▼M3

3. V případech uvedených v čl. 14c písm. b) a v článku 14f nařízení, má-li dotyčná osoba nebo její rodinný příslušník nárok na věcné dávky v nemoci nebo mateřství podle právních předpisů dvou dotyčných států, se použijí tato pravidla:

▼B

a) pokud alespoň jedny z těchto právních předpisů stanoví, že se dávky poskytují formou náhrad osobě mající nárok na dávky, nese náklady na ně výhradně instituce členského státu, na jehož území byly přiznány;

b) jestliže dávky byly přiznány na území jiného členského státu než dvou dotyčných členských států, nese náklady na ně výhradně instituce členského státu, jehož právním předpisům dotyčná osoba podléhá na základě své závislé činnosti.

Článek 8a

Pravidla použitelná v případě souběhu nároků na nemocenské dávky nebo dávky v případě pracovních úrazů nebo nemocí z povolání podle řeckých právních předpisů a podle právních předpisů jednoho nebo více ostatních členských států

Jestliže má během stejné doby zaměstnaná osoba, osoba samostatně výdělečně činná nebo její rodinný příslušník nárok na nemocenské dávky nebo dávky v případě pracovních úrazů nebo nemocí z povolání podle řeckých právních předpisů a podle právních předpisů jednoho nebo více členských států, poskytují se tyto dávky výhradně podle právních předpisů, kterým dotyčná osoba podléhala naposledy.

Článek 9 (5)

Pravidla použitelná v případě souběhu nároků na pohřebné podle právních předpisů několika členských států

1. Pokud k úmrtí dojde na území členského státu, zachovává se pouze nárok na pohřebné získaný podle právních předpisů uvedeného členského státu, zatímco nárok získaný podle právních předpisů kteréhokoli jiného členského státu zaniká.

2. Pokud dojde k úmrtí na území jednoho členského státu, třebaže nárok na pohřebné byl získán podle právních předpisů dvou nebo více jiných členských států, nebo pokud k úmrtí dojde mimo území členského státu a uvedený nárok byl získán podle právních předpisů dvou nebo více členských států, zachovává se pouze nárok získaný podle právních předpisů členského státu, kterým zemřelá osoba podléhala naposledy, zatímco nárok získaný podle právních předpisů kteréhokoli jiného členského státu zaniká.

▼M3

3. Odchylně od odstavců 1 a 2 zůstává v případech uvedených v čl. 14c písm. b) nebo v článku 14f nařízení nárok na pohřebné získaný podle právních předpisů dotyčných členských států zachován.

▼B

Článek 9a

Pravidla použitelná v případě souběhu nároků na dávky v nezaměstnanosti

Jestliže zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná mající nárok na dávky v nezaměstnanosti podle právních předpisů členského státu, kterým naposledy podléhala během svého posledního zaměstnání nebo samostatné výdělečné činnosti na základě článku 69 nařízení, odchází do Řecka, kde má také nárok na dávky v nezaměstnanosti na základě dob pojištění, zaměstnání nebo samostatné výdělečné činnosti získaných dříve podle řeckých právních předpisů, pozastavuje se nárok na dávky podle řeckých právních předpisů na dobu stanovenou v čl. 69 odst. 1 písm. c) nařízení.

Článek 10 (12) (13)

Pravidla použitelná na zaměstnanou osobu nebo osobu samostatně výdělečně činnou v případě souběhu nároků na rodinné dávky nebo přídavky

1.

a) Nárok na rodinné dávky nebo přídavky náležející podle právních předpisů, podle kterých nepodléhá získání nároku na ně podmínce pojištění, zaměstnání nebo samostatné výdělečné činnosti, se pozastavuje, ►C1 jestliže po stejnou dobu a pro stejného rodinného příslušníka ◄ dávky náležejí buď pouze podle vnitrostátních právních předpisů jiného členského státu, nebo podle článků 73, 74, 77 nebo 78 nařízení, do výše těchto dávek.

b) Pokud je však výdělečná činnost vykonávána na území prvního členského státu: i) ►C1 v případě dávek náležejících buď pouze podle vnitrostátních právních předpisů jiného členského státu, nebo podle článků 73 nebo 74 nařízení, osobou mající nárok na rodinné dávky nebo osobou, které jsou dávky vypláceny, ◄ pozastavuje se nárok na rodinné dávky náležející buď pouze podle vnitrostátních právních předpisů uvedeného jiného členského státu, nebo podle uvedených článků, do výše částky rodinných dávek stanovených právními předpisy členského státu, na jehož území má rodinný příslušník bydliště. Náklady na dávky vyplácené členským státem, na jehož území má rodinný příslušník bydliště, nese uvedený členský stát; ii) v případě dávek náležejících buď pouze podle vnitrostátních právních předpisů jiného členského státu, nebo podle článků 77 nebo 78 nařízení, osobě mající nárok na tyto dávky nebo osobě, které jsou dávky vypláceny, pozastavuje se nárok na tyto rodinné dávky nebo přídavky náležející buď pouze podle vnitrostátních právních předpisů uvedeného jiného členského státu, nebo podle uvedených článků; v tom případě má dotyčná osoba nárok na rodinné dávky nebo rodinné přídavky členského státu, na jehož území má dítě bydliště, přičemž náklady nese uvedený členský stát, a popřípadě na jiné dávky než rodinné přídavky uvedené v článku 77 nebo článku 78 nařízení, přičemž náklady nese příslušný stát ve smyslu těchto článků.

2. Má-li zaměstnaná osoba podléhající právním předpisům členského státu nárok na rodinné přídavky na základě dob pojištění nebo zaměstnání získaných dříve podle řeckých právních předpisů, pozastavuje setento nárok, pokud po stejnou dobu pro stejného rodinného příslušníka náležejí rodinné dávky nebo přídavky podle právních předpisů prvního členského státu na základě článku 73 a 74 nařízení, do výše těchto dávek.

3. Pokud na základě článku 73 nebo 74 nařízení náležejí rodinné dávky po stejnou dobu stejnému rodinnému příslušníku od dvou členských států, vyplatí příslušná instituce členského státu, jehož právní předpisy stanoví nejvyšší částku dávek, celou tuto částku a příslušná instituce druhého členského státu jí nahradí polovinu této částky do výše částky stanovené právními předpisy tohoto druhého členského státu.

Článek 10a (8)

Pravidla použitelná, pokud zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná podléhá postupně právním předpisům několika členských států během stejného období nebo části období

Pokud zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná podléhala postupně právním předpisům dvou členských států během období oddělujícího dvě data výplaty rodinných dávek, která jsou stanovena právními předpisy jednoho nebo více dotyčných členských států, použijí se tato pravidla:

a) Rodinné dávky, o které může dotyčná osoba žádat na základě právních předpisů každého z těchto států, musí odpovídat počtu denních dávek náležejících podle příslušných právních předpisů. Pokud tyto právní předpisy nestanoví denní dávky, přiznají se rodinné dávky v poměru k délce období, kdy dotyčná osoba podléhala právním předpisů každého z členských států, v poměru k době stanovené dotyčnými právními předpisy.

b) Pokud byly rodinné dávky poskytovány institucí během období, kdy měly být poskytovány jinou institucí, provedou uvedené instituce mezi sebou vyúčtování.

c) Pro účely písmen a) a b), pokud jsou doby zaměstnání nebo samostatné výdělečné činnosti získané podle právních předpisů jednoho členského státu vyjádřeny v jednotkách odlišných od těch, které jsou používány pro výpočet rodinných dávek podle právních předpisů jiného členského státu, jimž dotyčná osoba ve stejném období také podléhala, provede se přepočet v souladu s čl. 15 odst. 3 prováděcího nařízení.

d) Bez ohledu na písmeno a), v rámci vztahů mezi členskými státy uvedenými v příloze 8 prováděcího nařízení, nese instituce, která nese náklady na rodinné dávky s ohledem na první zaměstnání nebo samostatnou výdělečnou činnost během dotyčného období, náklady na ně po celé období.







HLAVA III

PROVEDENÍ USTANOVENÍ NAŘÍZENÍ O URČENÍ POUŽITELNÝCH PRÁVNÍCH PŘEDPISŮ







Provedení článků 13 až 17 nařízení

Článek 10b (9)

Formality stanovené na základě čl. 13 odst. 2 písm. f) nařízení

Den a podmínky, za kterých právní předpisy členského státu přestávají být použitelné na osobu uvedenou v čl. 13 odst. 2 písm. f) nařízení, se určují v souladu s uvedenými právními předpisy. Instituce určená příslušným úřadem členského státu, jehož právní předpisy se stávají použitelnými na dotyčnou osobu, požádá instituci určenou příslušným úřadem bývalého členského státu o upřesnění data.

▼M12

Článek 10c

Náležitosti stanovené v případě použití čl. 13 odst. 2 písm. d) nařízení na úředníky a osoby za ně považované

Při použití čl. 13 odst. 2 písm. d) vydá instituce určená příslušným orgánem členského státu, jehož právní předpisy jsou použitelné, osvědčení uvádějící, že se tyto právní předpisy vztahují na úředníka nebo osobu za něj považovanou.

▼B

Článek 11

Formality v případě vyslání zaměstnané osoby na základě čl. 14 bodu 1 a čl. 14b bodu 1 nařízení v případě dohod uzavřených podle článku 17 nařízení

1. Instituce určená příslušným úřadem členského státu, jehož právní předpisy jsou nadále použitelné, vydá potvrzení o vyslání uvádějící, že zaměstnaná osoba nadále podléhá uvedeným právním předpisům až do uvedeného dne,

a) na žádost zaměstnané osoby nebo na žádost jejího zaměstnavatele v případech uvedených v čl. 14 bodě 1 a čl. 14b bodě 1 nařízení;

b) v případech, kdy se použije článek 17 nařízení.

2. Souhlas stanovený v případech v čl. 14 bodě 1 písm. b) a čl. 14b bodě 1 nařízení si vyžádá zaměstnavatel.

Článek 11a

Formality stanovené na základě čl. 14a bodu 1 a čl. 14b bodu 2 nařízení a v případě dohod uzavřených podle článku 17 nařízení v případě práce prováděné na území jiného členského státu, než ve kterém dotyčná osoba obvykle vykonává samostatnou výdělečnou činnost

1. Instituce určená příslušným úřadem členského státu, jehož právní předpisy zůstávají nadále použitelné, vydá potvrzení uvádějící, že samostatně výdělečně činná osoba nadále podléhá uvedeným právním předpisům do určeného dne,

a) na žádost samostatně výdělečně činné osoby v případech uvedených v čl. 14a bodě 1 a čl. 14b bodě 2 nařízení;

b) v případech, kdy se použije článek 17 nařízení.

2. Souhlas stanovený v případech uvedených v čl. 14a bodě 1 a čl. 14b bodě 2 nařízení si vyžádá samostatně výdělečně činná osoba.

Článek 12

Zvláštní ustanovení týkající se pojištění zaměstnaných osob v rámci německého systému sociálního zabezpečení

Pokud jsou na základě čl. 13 odst. 2 písm. a), čl. 14 bodu 1 nebo 2 nebo čl. 14b bodu 1 nařízení nebo na základě dohody uzavřené na základě článku 17 nařízení na osobu zaměstnanou podnikem nebo zaměstnavatelem, jehož sídlo nebo místo podnikání není na německém území, použitelné německé právní předpisy, a dotyčná zaměstnaná osoba nemá stálé pracovní místo na německém území, použijí se tyto právní předpisy, jako by byla dotyčná osoba zaměstnána v místě svého bydliště na německém území.

Nemá-li zaměstnaná osoba bydliště na německém území, použijí se německé právní předpisy, jako by byla zaměstnána v místě, pro které je příslušná Allgemeine Ortskrankenkasse Bonn (Místní obecná nemocenská pokladna Bonn).

Článek 12a (5)

▼M12

Pravidla použitelná pro osoby uvedené v čl. 14 odst. 2 a 3, čl. 14a odst. 2 až 4 a článku 14c nařízení, které jsou obvykle zaměstnány nebo vykonávají samostatnou výdělečnou činnost na území dvou nebo více členských států

Pro účely čl. 14 odst. 2 a 3, čl. 14a odst. 2 až 4 a článku 14c nařízení se použijí tato pravidla:

▼B

a) Osoba, která obvykle vykonává svou činnost na území dvou nebo více členských států nebo v podniku, jenž má sídlo nebo místo podnikání na území jednoho členského státu, a která překračuje společnou hranici dvou členských států nebo která je současně zaměstnána na území jednoho členského státu a samostatně výdělečně činná na území jiného členského státu, uvědomí o této situaci instituci určenou příslušným úřadem členského státu, na jehož území má bydliště; b) pokud se právní předpisy členského státu, na jehož území má osoba bydliště, na ni nevztahují, uvědomí orgán určený příslušným úřadem uvedeného členského státu zase o situaci instituci určenou příslušným úřadem členského státu, jehož právní předpisy jsou použitelné. 1.

▼M12

1a. Pokud se podle čl. 14 odst. 2 písm. a) nařízení na osobu, jež je členem personálu, který cestuje pro podnik provozující mezinárodní dopravu, vztahují právní předpisy členského státu, na jehož území se nachází sídlo podniku anebo pobočka nebo stálá provozovna, jež jej zaměstnává, nebo kde tato osoba bydlí nebo je převážně zaměstnána, vydá instituce určená příslušným orgánem dotyčného členského státu této osobě osvědčení o tom, že se na ni vztahují jeho právní předpisy.

▼B

a) Pokud v souladu s čl. 14 bodem 2 písm. b) bodem i) nebo čl. 14a odst. 2 první větou nařízení, osoba, která je obvykle zaměstnána nebo samostatně výdělečně činná na území dvou nebo více členských států a která vykonává část své činnosti v členském státě, na jehož území má bydliště, podléhá právním předpisům uvedeného členského státu, vydá instituce určená příslušným úřadem uvedeného členského státu dotyčné osobě potvrzení uvádějící, že podléhá jeho právním předpisům, a zašle jeho kopii instituci určené příslušným úřadem jakéhokoli jiného členského státu, i) na jehož území dotyčná osoba vykonává část své činnosti, nebo ii) jde-li o zaměstnance, na jehož území má sídlo nebo místo podnikání podnik nebo zaměstnavatel, u kterých je zaměstnán; b) posledně uvedená instituce zašle, je-li to nezbytné, instituci určené příslušným úřadem členského státu, jehož právní předpisy jsou použitelné, nezbytné informace pro posouzení příspěvků, které jsou povinni platit zaměstnavatel nebo zaměstnavatelé nebo dotyčná osoba na základě uvedených právních předpisů. 2.

a) Pokud v souladu s čl. 14 bodem 3 nebo čl. 14a bodem 3 nařízení osoba zaměstnaná na území jednoho členského státu podnikem, jenž má sídlo nebo místo podnikání na území jiného členskéhostátu, která překračuje společnou hranici těchto států nebo která je samostatně výdělečně činná v takovém podniku, podléhá právním předpisům členského státu, na jehož území má podnik sídlo nebo místo podnikání, vydá instituce určená příslušným úřadem posledně uvedeného členského státu dotyčné osobě potvrzení uvádějící, že podléhá jeho právním předpisům, a zašle jeho kopii instituci určené příslušným úřadem jakéhokoli jiného členského státu, i) na jehož území je dotyčná osoba zaměstnána nebo vykonává výdělečnou činnost, ii) na jehož území má dotyčná osoba bydliště; b) ustanovení odst. 2 písm. b) se použijí obdobně. 3.

a) Pokud v souladu s čl. 14 bodem 2 písm. b) bodem ii) nařízení zaměstnaná osoba, která nemá bydliště na území žádného členského státu, ve kterém vykonává svou činnost, podléhá právním předpisům členského státu, na jehož území má sídlo nebo místo podnikání podnik nebo jednotlivec ji zaměstnávající, vydá instituce určená příslušným úřadem posledně uvedeného členského státu zaměstnané osobě potvrzení uvádějící, že podléhá jeho právním předpisům, a zašle jeho kopii instituci určené příslušným úřadem jakéhokoli jiného členského státu, i) na jehož území zaměstnaná osoba vykonává část své činnosti, ii) na jehož území má zaměstnaná osoba bydliště; b) ustanovení odst. 2 písm. b) se použijí obdobně. 4.

a) Pokud v souladu s čl. 14a bodem 2 druhou větou nařízení podléhá osoba, která je obvykle samostatně výdělečně činná na území dvou nebo více členských států, ale která nevykonává žádnou část své činnosti na území členského státu, na jehož území má bydliště, právním předpisům členského státu, na jehož území vykonává svou hlavní činnost, uvědomí instituce určená příslušným úřadem členského státu, na jehož území má bydliště, neprodleně instituce určené příslušnými úřady jiných dotyčných členských států; b) příslušné úřady dotyčných členských států nebo instituce určené těmito příslušnými úřady vzájemnou dohodou určí právní předpisy použitelné na dotyčnou osobu, s přihlédnutím k písmenu d) a případně k čl. 14a bodu 4 nařízení, ve lhůtě nejvýše šesti měsíců ode dne, kdy byla o situaci dotyčné osoby uvědomena jedna z dotyčných institucí; c) instituce uplatňující právní předpisy, které byly určeny za použitelné na dotyčnou osobu, vydá této osobě potvrzení uvádějící, že podléhá uvedeným právním předpisům, a zašle jeho kopii ostatním dotyčným institucím; d) pro účely určení, na základě čl. 14a bodu 2 nařízení, hlavní činnosti dotyčné osoby se vezme v úvahu v první řadě místo, kde se nachází pevné a trvalé sídlo činnosti dotyčné osoby. Jinak se přihlíží například ke kritériím obvyklosti nebo doby výkonu činnosti, počtu poskytnutých služeb a příjmům plynoucím z těchto činností; e) dotyčné instituce si sdělují všechny nezbytné informace pro určení hlavní činnosti dotyčné osoby a vyměření příspěvků placených podle právních předpisů, které byly určeny za použitelné. 5.

a) Aniž je dotčen odstavec 5, a zejména jeho písmeno b), jestliže instituce určená příslušným úřadem členského státu, jehož právní předpisy by byly použitelné na základě čl. 14a bodu 2 nebo 3 nařízení, stanoví, že se v případě dotyčné osoby uplatňuje odstavec 4 uvedeného článku, uvědomí příslušné úřady ostatních dotyčných členských států nebo instituce určené těmito úřady; je-li to nezbytné, určí se právní předpisy použitelné na dotyčnou osobu vzájemnou dohodou; b) informace uvedené v odst. 2 písm. b) zasílají ostatní dotyčné instituce institucím určeným příslušným úřadem členského státu, jehož právní předpisy byly určeny za použitelné s konečnou platností. 6.

a) Pokud v souladu s čl. 14c písm. a) nařízení podléhá osoba, která je současně zaměstnána na území jednoho členského státu a samostatně výdělečně činná na území jiného členského státu, právním předpisům členského státu, na jehož území vykonává svou závislou činnost, vydá instituce určená příslušným úřadem posledně uvedeného členského státu zaměstnané osobě potvrzení uvádějící, že podléhá jeho právním předpisům, a zašle jeho kopii instituci určené příslušným úřadem kteréhokoli jiného členského státu, i) na jehož území uvedená osoba vykonává samostatnou výdělečnou činnost, ii) na jehož území má uvedená osoba bydliště; b) ustanovení odst. 2 písm. b) se použijí obdobně. 7.

8. Pokud v souladu s článkem 14 a čl. 14c písm. b) nařízení osoba, která je současně zaměstnána na území jednoho členského státu a samostatně výdělečně činná na území jiného členského státu, podléhá právním předpisům obou členských států, použijí se obdobně body 1, 2, 3 a 4, pokud jde o zaměstnání, a body 1, 2, 3, 5 a 6, pokud jde o samostatnou výdělečnou činnost. Instituce určené příslušnými úřady dvou členských států, jejichž právní předpisy jsou určeny za použitelné, se navzájem informují.

▼M3

Článek 12b

Pravidla použitelná na osoby uvedené v článcích 14e nebo 14f nařízení

Ustanovení čl. 12a odst. 1, 2, 3 a 4 se použijí přiměřeně na osoby uvedené v článcích 14e nebo 14f nařízení. V případech uvedených v článku 14f nařízení se instituce určené příslušnými úřady členských států, jejichž právní předpisy jsou použitelné, vzájemně informují.

▼B

Článek 13

Výkon práva volby osobami zaměstnanými na diplomatických misích nebo konzulárních úřadech

1. Právo volby stanovené v čl. 16 odst. 2 nařízení musí být poprvé uplatněno do tří měsíců ode dne, kdy byla zaměstnaná osoba zaměstnána u dané diplomatické mise nebo na konzulárním úřadě, nebo kdy nastoupila do osobní služby u členů takových misí nebo úřadů. Volba nabývá účinnosti dnem nástupu do zaměstnání.

Pokud dotyčná osoba uplatní znovu své právo volby na konci kalendářního roku, nabývá volba účinnosti prvním dnem následujícího kalendářního roku.

2. Dotyčná osoba, která uplatní své právo volby, uvědomí instituci určenou příslušným úřadem členského státu, jehož právní předpisy si zvolí, a současně o tom uvědomí svého zaměstnavatele. Pokud je to nutné, předá uvedená instituce tuto informaci všem ostatním institucím téhož členského státu v souladu se směrnicemi vydanými příslušným úřadem členského státu.

3. Instituce určená příslušným úřadem členského státu, jehož právní předpisy si dotyčná osoba zvolí, jí vydá potvrzení uvádějící, že podléhá právním předpisům uvedeného členského státu po dobu zaměstnání u dané diplomatické mise nebo na konzulárním úřadě nebo v osobní službě u členů těchto misí nebo úřadů.

4. Pokud si dotyčná osoba zvolí uplatňování německých právních předpisů, použijí se, jako by byla zaměstnána v místě, kde má německá vláda sídlo. Příslušný úřad určí příslušnou instituci nemocenského pojištění.

Článek 14

Výkon práva volby pomocnými zaměstnanci Evropských společenství

1. Právo volby stanovené v čl. 16 odst. 3 nařízení musí být uplatněno v době uzavření pracovní smlouvy. Úřad zmocněný k uzavření takové smlouvy uvědomí instituci určenou příslušným úřadem členského státu, jehož právní předpisy si pomocný zaměstnanec zvolí. Pokud je to nutné, předá uvedená instituce tuto informaci všem ostatním institucím téhož členského státu.

2. Instituce určená příslušným úřadem členského státu, jehož právní předpisy si pomocný zaměstnanec zvolí, mu vydá potvrzení uvádějící, že podléhá právním předpisům uvedeného členského státu po dobu, co je zaměstnán Evropskými společenstvími jako pomocný zaměstnanec.

3. Pokud je to nutné, určí příslušné úřady členských států instituce příslušné pro pomocné zaměstnance Evropských společenství.

4. Pokud si pomocný zaměstnanec Evropských společenství zaměstnaný na území jiného členského státu než Německa zvolí uplatňování německých právních předpisů, použijí se, jako by byl zaměstnán v místě, kde má německá vláda sídlo. Příslušný úřad určí příslušnou instituci nemocenského pojištění.







HLAVA IV

PROVEDENÍ ZVLÁŠTNÍCH USTANOVENÍ NAŘÍZENÍ O RŮZNÝCH KATEGORIÍCH DÁVEK







KAPITOLA 1

OBECNÁ PRAVIDLA PRO SČÍTÁNÍ DOB POJIŠTĚNÍ

Článek 15 (A) (5) (11)

1. V případech uvedených v čl. 18 odst. 1, článku 38, čl. 45 odst. 1 až 3, v článku 64 a čl. 67 odst. 1 a 2 nařízení se sčítání dob provádí v souladu s těmito pravidly:

a) K dobám pojištění nebo bydlení získaným podle právních předpisů jednoho členského státu se přičtou doby pojištění nebo bydlení získané podle právních předpisů kteréhokoli jiného členského státu, pokud je to nezbytné k doplnění dob pojištění nebo bydlení získaných podle právních předpisů prvního členského státu za účelem získání,zachování nebo obnovení nároků na dávky, pokud se tyto doby pojištění nebo bydlení nepřekrývají. Pokud mají dávky při invaliditě, stáří neboúmrtí (důchody) přiznat instituce dvou nebo více členských států v souladu s čl. 46 odst. 2 nařízení, provede každá z dotyčných institucí samostatné sčítání tak, že vezme v úvahu všechny doby pojištění získané zaměstnanou osobou nebo osobou samostatně výdělečně činnou podle právních předpisů všech členských států, kterým podléhala, aniž jsou dotčeny případně čl. 45 odst. 2 a 3 a čl. 47 odst. 1 písm. a) nařízení. ►M3 Nicméně v případech uvedených v čl. 14c písm. b) a v článku 14f nařízení berou výše uvedené instituce pro přiznání dávek v úvahu rovněž doby pojištění nebo bydlení, které jsou získané v rámci povinného systému pojištění podle právních předpisů dotyčných členských států, které se překrývají; ◄

b) pokud se doba pojištění nebo bydlení získaná v rámci povinného pojištění podle právních předpisů jednoho členského státu kryje s dobou pojištění získanou v rámci dobrovolného nebo volitelného pokračujícího pojištění podle právních předpisů jiného členského státu, bere se v úvahu pouze doba získaná v rámci povinného pojištění;

c) pokud se doba pojištění nebo bydlení jiná, než doba za takovou považovaná, získaná podle právních předpisů jednoho členského státu překrývá s dobou považovanou za dobu pojištění nebo bydlení podle právních předpisů jiného členského státu, bere se v úvahu pouze jiná doba než doba považovaná za dobu pojištění nebo bydlení;

d) jakoukoli dobu považovanou za dobu pojištění nebo bydlení na základě právních předpisů dvou nebo více členských států bere v úvahu pouze instituce členského státu, jehož právním předpisům pojištěná osoba naposledy povinně podléhala před uvedenou dobou; pokud pojištěná osoba nepodléhala povinně právním předpisům členského státu před uvedenou dobou, bere v úvahu posledně uvedenou dobu instituce členského státu, jehož právním předpisům osoba poprvé povinně podléhala po uvedené době;

e) pokud není možné určit přesně období, ve kterém byly některé doby pojištění nebo bydlení získány podle právních předpisů jednoho členského státu, předpokládá se, že se tyto doby pojištění nepřekrývají s dobami pojištění nebo bydlení získanými podle právních předpisů jiného členského státu, a berou se v úvahu, je-li to výhodné;

f) pokud se podle právních předpisů jednoho členského státu berou některé doby pojištění nebo bydlení v úvahu, pouze pokud jsou získány v určitém období, instituce uplatňující uvedené právní předpisy i) bere v úvahu doby pojištění nebo bydlení získané podle právních předpisů jiného členského státu, pouze pokud byly získány v uvedeném období, nebo ii) prodlouží toto období o dobu trvání dob pojištění nebo bydlení získaných zcela nebo částečně v uvedeném období podle právních předpisů jiného členského státu, pokud doby pojištění nebo bydlení podle právních předpisů druhého členského státu mají za následek pouze odklad období, v němž musí být doby pojištění nebo bydlení získány.

2. Doby pojištění nebo bydlení získané podle právních předpisů členského státu, na které se nařízení nevztahuje, ale které se berou v úvahu podle právních předpisů uvedeného členského státu, na které se nařízení vztahuje, se považují za doby pojištění nebo bydlení, které se mají vzít v úvahu pro účely sčítání.

3. Pokud jsou doby pojištění získané podle právních předpisů jednoho členského státu vyjádřeny v jednotkách odlišných od jednotek používaných právními předpisy jiného členského státu, provede se přepočet nezbytný pro účely sčítání podle těchto pravidel:

a) pokud je dotyčná osoba zaměstnanou osobou, která podléhala systému šestidenního pracovního týdne, nebo je-li osobou samostatně výdělečně činnou: i) odpovídá jeden den osmi hodinám a opačně, ii) šest dnů odpovídá jednomu týdnu a opačně, iii) dvacet šest dnů odpovídá jednomu měsíci a opačně, iv) tři měsíce nebo třináct týdnů nebo sedmdesát osm dnů odpovídá jednomu čtvrtletí a opačně, v) pro přepočet týdnů na měsíce a opačně se týdny a měsíce přepočtou na dny, vi) pro celkový součet dob pojištění získaných během jednoho kalendářního roku nesmí uplatnění předchozích pravidel vést k výsledku, který je vyšší než tři sta dvanáct dní nebo padesát dva týdnů nebo dvanáct měsíců nebo čtyři čtvrtletí;

b) pokud dotyčná osoba je zaměstnanou osobou, která podléhala systému pětidenního pracovního týdne: i) jeden den odpovídá devíti hodinám a opačně, ii) pět dnů odpovídá jednomu týdnu a opačně, iii) dvacet dva dny odpovídají jednomu měsíci a opačně, iv) tři měsíce nebo třináct týdnů odpovídá jednomu čtvrtletí a opačně, v) pro přepočet týdnů na měsíce a opačně se týdny a měsíce přepočtou na dny, vi) pro celkový součet dob pojištění získaných během jednoho kalendářního roku nesmí uplatnění předchozích pravidel vést k výsledku, který je vyšší než dvě stě šedesát čtyři dny nebo padesát dva týdny nebo dvanáct měsíců nebo čtyři čtvrtletí;

c) pokud dotyčná osoba je zaměstnanou osobou, která podléhala systému sedmidenního pracovního týdne: i) jeden den odpovídá šesti hodinám a opačně, ii) sedm dnů odpovídá jednomu týdnu a opačně, iii) třicet dnů odpovídá jednomu měsíci a opačně, iv) tři měsíce nebo třináct týdnů nebo devadesát dnů odpovídá jednomu čtvrtletí a opačně, v) pro přepočet týdnů na měsíce a opačně se týdny a měsíce přepočtou na dny, vi) pro celkový součet dob pojištění získaných během jednoho kalendářního roku nesmí uplatnění předchozích pravidel vést k výsledku, který je vyšší než tři sta šedesát dnů nebo padesát dva týdny nebo dvanáct měsíců nebo čtyři čtvrtletí.

Jsou-li doby pojištění získané podle právních předpisů členského státu vyjádřeny v měsících, považují se dny, které odpovídají části měsíce, v souladu s přepočtovými pravidly vymezenými v tomto odstavci za celý měsíc.







KAPITOLA 2

NEMOC A MATEŘSTVÍ







Provedení článku 18 nařízení

Článek 16

Potvrzení dob pojištění

1. K uplatnění článku 18 nařízení musí zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná předložit příslušné instituci potvrzení o dobách pojištění získaných podle právních předpisů, kterým naposledy podléhala.

2. Toto potvrzení vydává nebo vydávají na žádost zaměstnané osoby nebo osoby samostatně výdělečně činné instituce členského státu, jehož právním předpisům naposledy podléhala. Nepředloží-li uvedené potvrzení, vyžádá si je příslušný úřad přímo od dotyčné instituce nebo dotyčných institucí.

3. Odstavce 1 a 2 se použijí obdobně, je-li nezbytné vzít v úvahu doby pojištění získané dříve podle právních předpisů kteréhokoli jiného členského státu ke splnění podmínek právních předpisů příslušného státu.







Provedení článku 19 nařízení

Článek 17 (14)

Věcné dávky v případě bydliště v jiném členském státě, než je příslušný stát

1. K pobírání věcných dávek na základě článku 19 nařízení musí zaměstnaná osoba a osoba samostatně výdělečně činná zaregistrovat sebe a své rodinné příslušníky u instituce místa bydliště předložením potvrzení osvědčujícího, že ona a její rodinní příslušníci mají nárok na uvedené dávky. Potvrzení vydává příslušná instituce, případně na základě informací poskytnutých zaměstnavatelem. Nepředloží-li zaměstnaná osoba a osoba samostatně výdělečně činná nebo její rodinní příslušníci uvedené potvrzení, vyžádá si je instituce místa bydliště přímo od příslušných institucí.

2. Potvrzení zůstává v platnosti, dokud není instituci místa bydliště oznámeno jeho zrušení. Je-li však uvedené potvrzení vydáno německou, francouzskou, italskou nebo portugalskou institucí, platí pouze po dobu jednoho roku ode dne vydání a musí být obnovováno každý rok.

3. Je-li dotyčná osoba sezonním pracovníkem, platí potvrzení uvedené v odstavci 1 po celou předpokládanou dobu sezonní práce, pokud mezitím příslušná instituce neoznámí instituci místa bydliště jeho zrušení.

4. Instituce místa bydliště uvědomí příslušnou instituci o každé registraci provedené podle odstavce 1.

5. Při každé žádosti o věcné dávky předloží dotyčná osoba podpůrné doklady vyžadované pro poskytování věcných dávek podle právních předpisů členského státu, na jehož území má bydliště.

▼M10 —————

▼B

8. Zaměstnaná osoba, osoba samostatně výdělečně činná nebo její rodinní příslušníci musí uvědomit instituci místa bydliště o každé změně své situace, která může změnit jejich nárok na věcné dávky, zejména o skončení nebo změně zaměstnání nebo samostatné výdělečné činnosti dotyčné osoby nebo o jakékoli změně místa bydliště nebo pobytu dotyčné osoby nebo jejího rodinného příslušníka. Příslušná instituce rovněž uvědomí instituci místa bydliště o skončení pojištění nebo o zániku nároku zaměstnané osoby nebo osoby samostatně výdělečně činné na věcné dávky. Instituce místa bydliště může kdykoli požádat příslušnou instituci o informace týkající se pojištění zaměstnané osoby nebo osoby samostatně výdělečně činné nebo jejího nároku na věcné dávky.

9. Dva nebo více členských států nebo příslušných úřadů těchto členských států se mohou po obdržení stanoviska správní komise dohodnout na jiných prováděcích pravidlech.

Článek 18

Peněžité dávky v případě bydliště v jiném členském státě, než je příslušný stát

1. K pobírání peněžitých dávek na základě čl. 19 odst. 1 písm. b) nařízení se zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná musí do tří dnů od počátku pracovní neschopnosti obrátit na instituci místa bydliště a předložit jí oznámení o zastavení práce nebo, stanoví-li tak právní předpisy uplatňované příslušnou institucí nebo institucí místa bydliště, potvrzení o pracovní neschopnosti vydané lékařem ošetřujícím dotyčnou osobu.

2. Nevydávají-li ošetřující lékaři v zemi bydliště potvrzení o pracovní neschopnosti, obrátí se dotyčná osoba přímo na instituci místa bydliště ve lhůtě stanovené právními předpisy jí uplatňovanými.

Tato instituce nechá neprodleně pracovní neschopnost lékařsky potvrdit a vystavit potvrzení uvedené v odstavci 1. Toto potvrzení, které musí uvádět předpokládanou dobu pracovní neschopnosti, je neprodleně předáno příslušné instituci.

3. V případech, kdy se nepoužije odstavec 2, nechá instituce místa bydliště dotyčnou osobu co nejdříve a v každém případě do tří dnů ode dne, kdy se na ni obrátí, lékařsky vyšetřit, jako by byla u uvedené instituce pojištěna. Zprávu vyšetřujícího lékaře, ve které se uvede zejména předpokládaná doba pracovní neschopnosti, předá do tří dnů ode dne lékařské prohlídky instituce místa bydliště příslušné instituci.

4. Instituce místa bydliště poté provede veškeré nezbytné správní kontroly nebo lékařské prohlídky dotyčné osoby, jako by byla u uvedené instituce pojištěna. Jakmile instituce zjistí, že dotyčná osoba je schopna znovu nastoupit do práce, neprodleně o tom uvědomí ji a příslušnou instituci, přičemž uvede den, kterým pracovní neschopnost skončila. Aniž je dotčen odstavec 6, považuje se oznámení dotyčné osobě za rozhodnutí přijaté jménem příslušné instituce.

5. Příslušná instituce si ve všech případech vyhrazuje právo nechat dotyčnou osobu vyšetřit lékařem podle vlastního výběru.

6. Rozhodne-li se příslušná instituce peněžité dávky neudělit, protože dotyčná osoba nesplnila formální náležitosti stanovené právními předpisy země bydliště, nebo zjistí-li, že dotyčná osoba je schopna znovu nastoupit do práce, oznámí dotyčné osobě své rozhodnutí a současně zašle jeho kopii instituci místa bydliště.

7. Jakmile dotyčná osoba znovu nastoupí do práce, oznámí to příslušné instituci, vyžadují-li toto oznámení právní předpisy institucí uplatňované.

8. Příslušná instituce vyplácí peněžité dávky vhodným způsobem, zejména mezinárodními poštovními poukázkami, a uvědomí o tom instituci místa bydliště a dotyčnou osobu. Pokud peněžité dávky vyplácí instituce místa bydliště na účet příslušné instituce, uvědomí příslušná instituce dotyčnou osobu o jejích právech a sdělí instituci místa bydliště výši peněžitých dávek, data plateb a maximální dobu, po kterou mohou být poskytovány v souladu s právními předpisy příslušného státu.

9. Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto členských států se mohou po obdržení stanoviska správní komise dohodnout na jiných prováděcích pravidlech.







Provedení článku 20 nařízení

Článek 19

Zvláštní ustanovení pro příhraniční pracovníky a jejich rodinné příslušníky

V případě příhraničních pracovníků a jejich rodinných příslušníků mohou být léčiva, obvazový materiál, brýle a malé přístroje vydávány a laboratorní rozbory a zkoušky prováděny pouze v tom členském státě, ve kterém byly předepsány v souladu s právními předpisy uvedeného členského státu, ledaže právní předpisy uplatňované příslušnou institucí nebo dohoda uzavřená mezi dotyčnými členskými státy a příslušnými úřady těchto členských států jsou příznivější.







Provedení čl. 21 odst. 2 druhé odrážky nařízení

Článek 19a (15)

Věcné dávky v případě pobytu v příslušném státě — Rodinní příslušníci mající bydliště v jiném členském státě než ve státě, ve kterém má bydliště zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná

1. K pobírání věcných dávek na základě článku 21 nařízení předloží rodinní příslušníci instituci místa pobytu potvrzení osvědčující, že mají nárok na uvedené dávky. Potvrzení, které vydává instituce místa bydliště rodinných příslušníků, pokud možno před jejich odjezdem z území členského státu, kde mají bydliště, uvádí zejména případnou maximální dobu pro poskytování věcných dávek stanovenou právními předpisy členského státu. Nepřeloží-li rodinní příslušníci uvedené potvrzení, vyžádá si je instituce místa pobytu od instituce místa bydliště.

▼M10

2. Ustanovení čl. 17 odst. 9 prováděcího nařízení se použije obdobně.

▼B







Provedení článku 22 nařízení

▼M10 —————

▼M10

Článek 21

Věcné dávky v případě pobytu v jiném členském státě, než je příslušný stát

1. K pobírání věcných dávek na základě čl. 22 odst. 1 písm. a) bodu i) předloží zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná poskytovateli péče doklad vydaný příslušnou instituci, který osvědčuje nárok této osoby na věcné dávky. Doklad musí být vyhotoven v souladu s článkem 2. Nemůže-li dotyčná osoba předložit tento doklad, obrátí se na instituci místa pobytu, která si od příslušné instituce vyžádá potvrzení osvědčující nárok dotyčné osoby na věcné dávky.

Doklad vydaný příslušnou institucí pro nárok na dávky v souladu s čl. 22 odst. 1 písm. a) bodem i) nařízení má v každém jednotlivém případě ve vztahu k poskytovateli péče stejný účinek jako vnitrostátní doklad o nárocích osob pojištěných u instituce místa pobytu.

2. Ustanovení čl. 17 odst. 9 prováděcího nařízení se použije obdobně.

▼B

Článek 22

Věcné dávky pro zaměstnané osoby a osoby samostatně výdělečně činné, které změní bydliště nebo se vrátí do země bydliště, a pro zaměstnané osoby a osoby samostatně výdělečně činné oprávněné odjet do jiného členského státu za účelem léčení

1. K pobírání věcných dávek na základě čl. 22 odst. 1 písm. b) bodu i) nařízení předloží zaměstnaná osoba nebo samostatně výdělečně činná osoba instituci místa bydliště potvrzení osvědčující, že má nárok nadále pobírat uvedené dávky. Potvrzení, které vydává příslušná instituce, uvádí zejména případnou maximální dobu, po kterou mohou být dávky nadále poskytovány v souladu s právními předpisy příslušného státu. Potvrzení může být na žádost pracovníka vydáno po jeho odjezdu, nemůže-li být z vyšší moci vydáno předem.

▼M10

2. Ustanovení čl. 17 odst. 9 prováděcího nařízení se použije obdobně.

▼B

3. Odstavce 1 a 2 se použijí obdobně na poskytování věcných dávek v případě uvedeném v čl. 22 odst. 1 písm. c) bodě i) nařízení.

Článek 23

Věcné dávky pro rodinné příslušníky

Články 21 nebo 22 prováděcího nařízení se použijí obdobně na poskytování věcných dávek rodinným příslušníkům uvedeným v čl. 22 odst. 3 nařízení.

▼M10

V případech uvedených v čl. 22 odst. 3 druhém pododstavci nařízení se však pro účely čl. 17 odst. 9 a článků 21 a 22 prováděcího nařízení instituce místa bydliště považuje za příslušnou instituci a právní předpisy státu bydliště rodinných příslušníků se považují za právní předpisy příslušného státu.

▼B

Článek 24

Peněžité dávky pro zaměstnané osoby nebo osoby samostatně výdělečně činné v případě pobytu v jiném členském státě, než je příslušný stát

Článek 18 prováděcího nařízení se použije obdobně na pobírání peněžitých dávek podle čl. 22 odst. 1 písm. a) bodu ii) nařízení. Aniž je dotčena povinnost předložit potvrzení o pracovní neschopnosti, nemusí zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná, která pobývá na území členského státu, ale nevykonává tam žádnou profesní činnost, předložit oznámení o zastavení práce uvedené v čl. 18 odst. 1 prováděcího nařízení.







Provedení čl. 23 odst. 3 nařízení

Článek 25

Potvrzení týkající se rodinných příslušníků, kteří se mají vzít v úvahu při výpočtu peněžitých dávek

1. K pobírání dávek podle čl. 23 odst. 3 nařízení předloží zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná příslušné instituci potvrzení týkající se rodinných příslušníků, kteří mají bydliště na území jiného členského státu, než je stát, ve kterém má uvedená instituce sídlo.

2. Potvrzení vydává instituce místa bydliště rodinných příslušníků.

Platí dvanáct měsíců ode dne vydání. Může být obnoveno; v tom případě platí ode dne obnovení.

Dotyčná osoba je povinna ihned oznámit příslušné instituci každou událost vyžadující změnu potvrzení. Tato změna nabývá účinnosti ode dne této události.

3. Namísto potvrzení stanoveného v odstavci 1 může příslušná instituce požadovat na dotyčné osobě předložení nejnovějších listin o osobním stavu jejích rodinných příslušníků, kteří mají bydliště na území jiného členského státu, než je stát, ve kterém má uvedená instituce sídlo.







Provedení čl. 25 odst. 1 nařízení

Článek 26

Dávky nezaměstnaným osobám, které odcházejí do jiného členského státu, než je příslušný stát, za účelem hledání zaměstnání

▼M10

1. K pobírání věcných dávek na základě čl. 25 odst. 1 písm. a) a odst. 1a nařízení předloží nezaměstnaná osoba nebo rodinný příslušník doprovázející tuto osobu poskytovateli péče doklad vydaný příslušnou institucí, který osvědčuje nárok této osoby na věcné dávky. Doklad musí být vyhotoven v souladu s článkem 2. Nemůže-li dotyčná osoba předložit tento doklad, obrátí se na instituci místa pobytu, která si od příslušné instituce vyžádá potvrzení osvědčující nárok dotyčné osoby na věcné dávky.

Doklad vydaný příslušnou institucí pro nárok na dávky v souladu s čl. 25 odst. 1 písm. a) nařízení má v každém jednotlivém případě ve vztahu k poskytovateli péče stejný účinek jako vnitrostátní doklad o nárocích osob pojištěných u instituce místa, kam nezaměstnaná osoba odešla.

▼M10

1a. K pobírání peněžitých dávek podle čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení pro sebe a své rodinné příslušníky předloží nezaměstnaná osoba pojišťovací instituci místa, kam tato osoba odešla, potvrzení, o které požádala ještě před svým odchodem příslušnou pojišťovnu. Pokud nezaměstnaná osoba toto potvrzení nepředloží, obdrží je instituce místa, kam odešla, od příslušné instituce. Toto potvrzení osvědčuje nárok na zmíněné dávky za podmínek stanovených v čl. 69 odst. 1 písm. a) nařízení, stanoví délku trvání tohoto nároku s ohledem na čl. 69 odst. 1 písm. c) nařízení a v případě pracovní neschopnosti nebo hospitalizace stanoví výši peněžních dávek, které mají být případně vypláceny během uvedeného období.

▼B

2. Instituce pojištění v nezaměstnanosti místa, kam nezaměstnaná osoba odešla, osvědčí na kopii potvrzení uvedeného v článku 83 prováděcího nařízení, která se zašle instituci nemocenského pojištění stejného místa, že podmínky stanovené v čl. 69 odst. 1 písm. b) nařízení jsou splněny, a upřesní datum, od kterého jsou splněny, a datum, od kterého nezaměstnaná osoba pobírá dávky pojištění pro případ nezaměstnanosti od příslušné instituce.

Potvrzení platí po dobu stanovenou v čl. 69 odst. 1 písm. c) nařízení, pokud jsou podmínky splněny. Nejsou-li podmínky nadále plněny, uvědomí o tom instituce pojištění pro případ nezaměstnanosti místa, kam nezaměstnaná osoba odešla, do tří dnů uvedenou instituci nemocenského pojištění.

▼M10

3. Ustanovení čl. 17 odst. 9 prováděcího nařízení se použije obdobně.

▼B

4. K pobírání peněžitých dávek stanovených právními předpisy příslušného státu předloží nezaměstnaná osoba do tří dnů potvrzení pracovní neschopnosti, vydané lékařem ošetřujícím dotyčnou osobu, instituci nemocenského pojištění místa, kam odešla. Uvede rovněž datum, do kterého pobírala dávky pojištění pro případ nezaměstnanosti, a adresu v zemi, ve které se nachází.

5. Instituce nemocenského pojištění místa, do kterého nezaměstnaná osoba odešla, uvědomí do tří dnů příslušnou instituci nemocenského pojištění a instituci, u které je nezaměstnaná osoba zařazena do evidence uchazečů o zaměstnání, o dnech, kdy začala a skončila pracovní neschopnost.

6. V případech vymezených v čl. 25 odst. 4 nařízení uvědomí instituce nemocenského pojištění místa, kam nezaměstnaná osoba odešla, příslušnou instituci nemocenského pojištění a příslušnou instituci pojištění pro případ nezaměstnanosti o tom, že považuje podmínky odůvodňující prodloužení doby, po kterou se peněžité a věcné dávky poskytují, za splněné, odůvodní své stanovisko a ke sdělení, které zasílá příslušnému orgánu nemocenského pojištění, připojí podrobnou zprávu kontrolního lékaře o stavu pacienta s uvedením pravděpodobné doby, po kterou budou podmínky pro uplatnění čl. 25 odst. 4 nařízení splněny. O prodloužení poskytování dávek nemocné nezaměstnané osobě rozhoduje příslušná instituce nemocenského pojištění.

7. Ustanovení čl. 18 odst. 2, 3, 4, 5, 6, 8 a 9 prováděcího nařízení se použijí obdobně.







Provedení

čl. 25 odst. 3 nařízení

Článek 27

Věcné dávky pro rodinné příslušníky nezaměstnaných osob v případě bydliště v jiném členském státě, než je příslušný stát

Článek 17 prováděcího nařízení se použije obdobně na poskytování věcných dávek rodinným příslušníkům nezaměstnaných osob, pokud titorodinní příslušníci mají bydliště na území jiného členského státu, než je příslušný stát. Při registraci rodinných příslušníků nezaměstnaných osob pobírajících dávky podle čl. 69 odst. 1 nařízení musí být předloženo potvrzení uvedené v čl. 26 odst. 1 prováděcího nařízení. Potvrzení platí po dobu poskytování dávek podle čl. 69 odst. 1 nařízení.







Provedení článku 26 nařízení

Článek 28

Věcné dávky pro žadatele o důchod a jejich rodinné příslušníky

1. K pobírání věcných dávek na území členského státu, kde má bydliště, na základě čl. 26 odst. 1 nařízení se žadatel a jeho rodinní příslušníci zaregistrují u instituce místa bydliště předložením potvrzení osvědčujícího, že má nárok podle právních předpisů jiného členského státu na uvedené dávky pro sebe a pro své rodinné příslušníky. Potvrzení vydává instituce tohoto jiného členského státu, která je příslušná pro věcné dávky.

2. Instituce místa bydliště uvědomí instituci, která potvrzení vydala, o každé registraci provedené podle odstavce 1.







Provedení článků 28 a 28a nařízení

Článek 29

Věcné dávky pro důchodce a jejich rodinné příslušníky, kteří nemají bydliště v členském státě, podle jehož právních předpisů pobírají důchod nebo mají na dávky nárok

1. K pobírání věcných dávek podle čl. 28 odst. 1 a článku 28a nařízení na území členského státu, ve kterém má bydliště, se důchodce a jeho rodinní příslušníci ►M2 mající bydliště ve stejném členském státě ◄ zaregistrují u instituce místa bydliště předložením potvrzení osvědčujícího, že má nárok na uvedené dávky pro sebe a pro své rodinné příslušníky na základě právních předpisů, podle kterých je vyplácen důchod.

2. Potvrzení vydává na žádost důchodce instituce nebo jedna z institucí příslušných pro vyplácení důchodu nebo případně instituce zmocněná stanovit nárok na věcné dávky, jakmile důchodce splní podmínky pro získání nároku na tyto dávky. Nepředloží-li důchodce potvrzení, vyžádá si je instituce místa bydliště přímo od instituce nebo institucí příslušných pro vyplácení důchodu nebo případně od instituce zmocněné je vydat. Do obdržení potvrzení může instituce místa bydliště na základě přijatých dokladů zaregistrovat důchodce a jeho rodinné příslušníky ►M2 mající bydliště ve stejném členském státě ◄ dočasně. Tato registrace není pro instituci příslušnou pro vyplácení věcných dávek závazná, dokud instituce místa bydliště nedodá potvrzení stanovené v odstavci 1.

3. Instituce místa bydliště uvědomí instituci, která vydala potvrzení stanovené v odstavci 1, o každé registraci provedené podle uvedeného odstavce.

4. Při každé žádosti o věcné dávky musí důchodce prokázat instituci místa bydliště stvrzenkou nebo kontrolním ústřižkem od peněžní poukázky poslední uskutečněné platby, že má stále nárok na důchod.

5. Důchodce nebo jeho rodinní příslušníci ►M2 mající bydliště ve stejném členském státě ◄ musí instituci místa bydliště uvědomit o každé změně situace, která by mohla změnit jejich nárok na věcné dávky, zejména o pozastavení nebo odnětí důchodu a o jakékoli změně jejich bydliště. O každé takové změně instituce příslušné pro důchod rovněž uvědomí instituci místa bydliště důchodce.

6. Správní komise stanoví v případě potřeby postup pro určení instituce, která nese náklady na výplaty věcných dávek v případě uvedeném v čl. 28 odst. 2 písm. b) nařízení.







Provedení článku 29 nařízení

Článek 30 (14)

Věcné dávky pro rodinné příslušníky, kteří mají bydliště ►M2 mimo příslušný členský stát ◄ v jiném členském státě, než ve kterém má bydliště důchodce

1. K pobírání věcných dávek na základě čl. 29 odst. 1 nařízení na území členského státu, ve kterém mají bydliště, se rodinní příslušníci zaregistrují u instituce svého místa bydliště předložením dokladu vyžadovaného právními předpisy uplatňovanými uvedenou institucí pro poskytování těchto dávek rodinným příslušníkům důchodce, spolu s potvrzením osvědčujícím, že důchodce má nárok na věcné dávky pro sebe a své rodinné příslušníky. ►M2 Potvrzení, které vydává instituce nebo jedna z institucí příslušných pro vyplácení důchodu nebo popřípadě instituce, která je oprávněna rozhodovat o nárocích na věcné dávky, zůstává v platnosti, dokud není instituci místa bydliště jeho rodinných příslušníků oznámeno jeho zrušení. ◄ ►M2 Pokud rodinní příslušníci potvrzení nepředloží, vyžádá si je instituce místa bydliště od instituce nebo institucí příslušných pro vyplácení důchodu nebo případně od instituce k tomu zmocněné. ◄ Je-li však uvedené potvrzení vydáno německou, francouzskou, italskou nebo portugalskou institucí, platí pouze po dobu jednoho roku ode dne vydání a musí být obnovováno každý rok.

2. Stanoví-li právní předpisy uplatňované uvedenou institucí, že při podání žádosti musí být předložen doklad o nároku na důchod, předloží rodinní příslušníci při podání žádosti o věcné dávky instituci místa jejich bydliště potvrzení uvedené v odstavci 1.

▼M2

3. Instituce, která vydala potvrzení uvedené v odstavci 1, uvědomí instituci místa bydliště rodinných příslušníků o pozastavení nebo odnětí důchodu. Instituce místa bydliště rodinných příslušníků může kdykoli požadovat od instituce, která vydala potvrzení, poskytnutí jakýchkoli informací týkajících se nároku na věcné dávky.

▼B

4. Rodinní příslušníci musí instituci místa bydliště uvědomit o všech změnách v jejich situaci, které by mohly změnit jejich nárok na věcné dávky, zejména o každé změně bydliště.

▼M2

5. Instituce místa bydliště uvědomí instituci, která vydala potvrzení uvedené v odstavci 1, o každém zápise, který provedla v souladu s uvedeným odstavcem.

▼B







Provedení článku 31 nařízení

▼M10

Článek 31

Věcné dávky pro důchodce a jejich rodinné příslušníky pobývající v jiném členském státě, než je stát jejich bydliště

1. K pobírání věcných dávek podle článku 31 nařízení předloží důchodce poskytovateli péče doklad vydaný institucí místa bydliště, který osvědčuje jeho nárok na věcné dávky. Doklad musí být vyhotoven v souladu s článkem 2. Nemůže-li dotyčná osoba předložit tento doklad, obrátí se na instituci místa pobytu, která si od instituce místa bydliště vyžádá potvrzení osvědčující nárok dotyčné osoby na věcné dávky.

Doklad vydaný příslušnou institucí pro nárok na dávky v souladu s článkem 31 nařízení má v každém jednotlivém případě ve vztahu k poskytovateli péče stejný účinek jako vnitrostátní doklad o nárocích osob pojištěných u instituce místa pobytu.

2. Ustanovení čl. 17 odst. 9 prováděcího nařízení se použije obdobně.

3. Odstavce 1 a 2 se použijí obdobně, pokud jde o přiznání věcných dávek rodinným příslušníkům, kterých se týká článek 31 nařízení. Mají-li tito rodinní příslušníci bydliště na území jiného členského státu, než je členský stát důchodce, vydává doklad uvedený v odstavci 1 instituce jejich místa bydliště.

▼B







Provedení čl. 35 odst. 1 nařízení

Článek 32

Instituce, na které se mohou pracovníci dolů a podobných provozů a jejich rodinní příslušníci obracet v případě pobytu nebo bydliště v jiném členském státě, než je příslušný stát

1. V případech uvedených v čl. 35 odst. 1 nařízení, pokud jsou v zemi pobytu nebo bydliště dávky poskytované v rámci systému nemocenského pojištění nebo pojištění v mateřství vztahujícího se na dělníky v ocelářském průmyslu rovné dávkám poskytovaným podle zvláštního systému pro pracovníky v dolech a podobných provozech, mohou se pracovníci posledně uvedené kategorie a jejich rodinní příslušníci obrátit na nejbližší instituci na území členského státu, ve kterém pobývají nebo mají bydliště, uvedenou v příloze 3 prováděcího nařízení, i když je tato nejbližší instituce institucí spravující systém vztahující se na dělníky v ocelářském průmyslu, a tato instituce je povinna dávky poskytnout.

2. Pokud jsou dávky stanovené zvláštním systémem pro pracovníky v dolech a podobných provozech výhodnější, mají tito pracovníci a jejich rodinní příslušníci možnost požádat buď instituci příslušnou pro správu uvedeného systému, nebo nejbližší instituci na území členského státu, kde pobývají nebo kde mají bydliště, která spravuje systém pro dělníky v ocelářském průmyslu. Ve druhém případě dotyčná instituce osobu upozorní, že obrátí-li se na instituci příslušnou pro správu výše uvedeného zvláštního systému, obdrží výhodnější dávky; navíc ji musí informovat o názvu a adrese této instituce.







Provedení čl. 35 odst. 2 nařízení

▼M12 —————

▼B







Provedení čl. 35 odst. 4 nařízení

Článek 33

Přihlížení k době, ve které byly dávky poskytovány orgánem jiného členského státu

Pro účely čl. 35 odst. 4 nařízení může instituce členského státu vyzvaná k poskytování dávek požádat instituci jiného členského státu o zasláníinformací týkajících se doby, po kterou posledně uvedená instituce dávky již poskytovala pro stejný případ nemoci nebo mateřství.







Náhrada výdajů vzniklých během pobytu v jednom členském státě příslušnou institucí jiného členského státu

Článek 34 (12)

1. Není-li během pobytu zaměstnané osoby nebo osoby samostatně výdělečně činné v jiném členském státě, než je příslušný stát, možné splnit formální náležitosti stanovené v čl. 20 odst. 1 a 4 a v článcích 21, 23 a 31 prováděcího nařízení, nahradí jeho výdaje na jeho žádost příslušná instituce místa pobytu v souladu se sazbami náhrad uplatňovanými institucí místa pobytu.

2. Instituce místa pobytu musí poskytnout příslušné instituci na její žádost nezbytné informace o těchto sazbách.

Jsou-li instituce místa pobytu a příslušná instituce vázány dohodou, která stanoví buď zřeknutí se náhrady, nebo paušální náhradu dávek poskytovaných na základě čl. 22 odst. 1 písm. a) bodu i) a článku 31 nařízení, musí instituce místa pobytu převést na příslušnou instituci částku, která má být nahrazena dotyčné osobě na základě odstavce 1.

3. V případě vysokých výdajů může příslušná instituce vyplatit dotyčné osobě přiměřenou zálohu, jakmile tato osoba předloží uvedené instituci žádost o náhradu.

4. Odchylně od odstavců 1, 2, a 3 může příslušná instituce nahradit výdaje vzniklé v souladu s jí uplatňovanými sazbami za podmínky, že tyto sazby provedení náhrady umožňují, že výdaje, které mají být nahrazeny, nepřekračují úroveň stanovenou správní komisí a že zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná nebo důchodce souhlasí s použitím tohoto ustanovení. Výše náhrady v žádném případě nepřekročí částku skutečně vzniklých výdajů.

▼M7

5. Nestanoví-li právní předpisy členského státu pobytu sazby náhrady, může příslušná instituce uskutečnit náhradu v souladu s jí uplatňovanými sazbami i bez souhlasu dotyčné osoby. Výše náhrady nesmí v žádném případě překročit částku skutečně vzniklých nákladů.

▼B







KAPITOLA 3

INVALIDITA, STÁŘÍ A ÚMRTÍ (DŮCHODY)







Podávání a zpracování žádostí o dávky

Článek 35 (11)

Žádosti o dávky v invaliditě, pokud zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná podléhala výhradně právním předpisům uvedeným v části A přílohy IV nařízení a v případě uvedeném v čl. 40 odst. 2 nařízení

1. K pobírání dávek na základě článků 37, 38 a 39 nařízení, včetně případů uvedených v čl. 40 odst. 2, čl. 41 odst. 1 a čl. 42 odst. 2 nařízení, podá zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná žádost buď instituci členského státu, jehož právním předpisům podléhala v době vzniku pracovní neschopnosti následované invaliditou nebo zhoršením invalidity, nebo instituci místa bydliště, která poté žádost postoupí dříve uvedené instituci, přičemž vyznačí datum, kdy byla podána; toto datum se považuje za datum podání žádosti dříve uvedené instituci. Pokud však byly poskytovány peněžité dávky nemocenského pojištění, považuje se případně za datum podání žádosti o důchod den, ke kterému bylo poskytování těchto peněžitých dávek pozastaveno.

2. V případě uvedeném v čl. 41 odst. 1 písm. b) nařízení sdělí instituce, u které byla zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná naposledy pojištěna, výši a den splatnosti dávek náležejících na základě jí uplatňovaných právních předpisů instituci původně příslušné pro vyplácení těchto dávek. Od uvedeného dne se dávky náležející před zhoršením invalidity zrušují nebo snižují na částku nepřevyšující doplatek uvedený v čl. 41 odst. 1 písm. c) nařízení.

3. Odstavec 2 se nepoužije v případě uvedeném v čl. 41 odst. 1 písm. d) nařízení. V tom případě se instituce, u které byla zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná naposledy pojištěna, obrátí na nizozemskou instituci za účelem zjištění částky náležející od uvedené instituce.

Článek 36

Žádosti o dávky ve stáří, pozůstalostní dávky (s výjimkou dávek pro sirotky) a dávky v invaliditě v případech neuvedených v článku 35 prováděcího nařízení

1. K pobírání dávek na základě článků 40 až 51 nařízení, s výjimkou případů uvedených v článku 35 prováděcího nařízení, podá dotyčnáosoba žádost instituci místa bydliště postupem stanoveným právními předpisy uplatňovanými uvedenou institucí. Nepodléhala-li zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná uvedeným právním předpisům, postoupí instituce místa bydliště žádost instituci členského státu, jehož právním předpisům žadatel naposledy podléhal, přičemž vyznačí datum, kdy byla žádost podána. Toto datum se považuje za datum podání žádosti posledně uvedené instituci.

2. Pokud má žadatel bydliště na území členského státu, jehož právním předpisům zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná nepodléhala, může žádost podat instituci členského státu, jehož právním předpisům zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná naposledy podléhala.

3. Pokud má žadatel bydliště na území státu, který není členským státem, podá svou žádost příslušné instituci uvedeného členského státu, jehož právním předpisům zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná naposledy podléhala.

Pokud žadatel podá svou žádost instituci členského státu, jehož je státním příslušníkem, postoupí tato instituce žádost příslušné instituci.

4. Žádost o dávky zaslaná instituci jednoho členského státu automaticky zahrnuje souběžné přiznání dávek podle právních předpisů všech dotčených členských států, jejichž podmínky žadatel splňuje, s výjimkou případu, kdy podle čl. 44 odst. 2 nařízení žadatel žádá o odklad poskytování jakýchkoli dávek ve stáří, na které by měl nárok podle právních předpisů jednoho nebo více členských států.

Článek 37

Doklady a informace, které by měly doprovázet žádosti o dávky uvedené v článku 36 prováděcího nařízení

Podávání žádostí uvedených v článku 36 prováděcího nařízení podléhá těmto pravidlům:

a) žádost musí být podána společně s potřebnými podpůrnými doklady a musí být sepsána na formuláři stanoveném právními předpisy i) členského státu, na jehož území má žadatel bydliště, v případě uvedeném v čl. 36 odst. 1, ii) členského státu, kterým zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná naposledy podléhala, v případech uvedených v čl. 36 odst. 2 a 3;

b) správnost informací dodaných žadatelem musí být prokázána úředními doklady připojenými k žádosti nebo potvrzena příslušnými subjekty členského státu, na jehož území má žadatel bydliště;

c) žadatel musí uvést, pokud je to možné, buď instituci nebo instituce pojištění pro případ invalidity, stáří nebo úmrtí (důchody) všech členských států, u kterých byla zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná pojištěna, nebo v případě zaměstnané osoby zaměstnavatele, pro kterého nebo pro které pracovala na území kteréhokoli z členských států, předložením jakéhokoli potvrzení o zaměstnání, které má v držení;

d) žádá-li v souladu s čl. 44 odst. 2 nařízení žadatel o odklad poskytování jakýchkoli dávek ve stáří, na které by měl nárok podle právních předpisů jednoho nebo více členských států, musí upřesnit, na základě kterých právních předpisů o dávky žádá.

Článek 38

Potvrzení týkající se rodinných příslušníků, kteří se mají vzít v úvahu při stanovení výše dávek

1. K pobírání dávek podle čl. 39 odst. 4 nebo čl. 47 odst. 3 nařízení předloží žadatel potvrzení týkající se rodinných příslušníků, s výjimkou jeho dětí, kteří mají bydliště na území jiného členského státu, než ve kterém má sídlo instituce příslušná pro přiznání dávek.

Potvrzení vydává instituce nemocenského pojištění místa bydliště rodinných příslušníků nebo jiná instituce určená příslušným úřadem členského státu, na jehož území mají bydliště. Ustanovení čl. 25 odst. 2 druhého a třetího pododstavce prováděcího nařízení se použijí obdobně.

Namísto potvrzení stanoveného v prvním pododstavci může instituce příslušná pro přiznávání dávek požadovat na žadateli předložení nejnovějších listin o osobním stavu jeho rodinných příslušníků, s výjimkou jeho dětí, kteří mají bydliště na území jiného členského státu, než ve kterém má sídlo uvedená instituce.

2. Vyžadují-li v případě uvedeném v odstavci 1 právní předpisy uplatňované dotyčnou institucí, aby rodinní příslušníci žili ve společné domácnosti s důchodcem, musí být skutečnost, že rodinní příslušníci, kteří tuto podmínku nesplňují, jsou nicméně výživou odkázáni hlavně na žadatele, prokázána doklady potvrzujícími, že jim žadatel pravidelně posílá část svého příjmu.

Článek 39 (11)

Zpracování žádostí o dávky v invaliditě, pokud zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná podléhala výhradně právním předpisům uvedeným v části A přílohy IV nařízení

1. Podá-li zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná žádost o dávky v invaliditě a instituce stanoví, že se použije čl. 37 odst. 1 nařízení, vyžádá si uvedená instituce, je-li to nezbytné, od instituce, u kterébyla dotyčná osoba naposledy pojištěna, potvrzení o dobách pojištění jí získaných podle právních předpisů uplatňovaných posledně uvedenou institucí.

2. Pokud je nezbytné vzít v úvahu doby pojištění získané dříve podle právních předpisů kteréhokoli jiného členského státu ke splnění podmínek právních předpisů příslušného státu, použije se odstavec 1 obdobně.

3. V případě uvedeném v čl. 39 odst. 3 nařízení zašle instituce, která žadatelův případ zpracovala, jeho spis instituci, u které byla dotyčná osoba naposledy pojištěna.

4. Články 41 až 50 prováděcího nařízení se nevztahují na zpracování žádostí uvedených v odstavcích 1, 2 a 3.

Článek 40

Určení stupně invalidity

Pro účely určení stupně invalidity přihlíží instituce členského státu k dokladům a lékařským zprávám a k informacím správní povahy získaným institucí kteréhokoli členského státu. Každá instituce si však ponechává právo nechat žadatele vyšetřit lékařem podle vlastního výběru, s výjimkou případů, kdy se použije čl. 40 odst. 4 nařízení.







Zpracování žádostí o dávky v invaliditě, ve stáří a pozůstalých v případech uvedených v článku 36 prováděcího nařízení

Článek 41

Určení instituce příslušné ke zpracování žádosti

1. Žádosti o dávky zpracovává instituce, které byly podány nebo postoupeny v souladu s článkem 36 prováděcího nařízení. Tato instituce se dále nazývá „instituce provádějící zpracování žádosti“.

2. Instituce provádějící zpracování žádosti neprodleně uvědomí o žádostech o dávky všechny dotčené instituce na zvláštních formulářích tak, aby všechny tyto instituce mohly žádosti zpracovat současně a bez prodlení.

Článek 42

Formuláře pro zpracování žádosti o dávky

1. Při zpracování žádostí o dávky používá instituce provádějící zpracování žádosti formulář, který obsahuje zejména přehled a souhrn dob pojištění nebo bydlení získaných zaměstnanou osobou nebo osobou samostatně výdělečně činnou podle právních předpisů všech dotyčných členských států.

2. Předání těchto formulářů instituci kteréhokoli jiného členského státu nahrazuje předání podpůrných dokladů.

Článek 43

Postupy dotyčných institucí při zpracovávání žádostí

1. Instituce provádějící zpracování žádosti zaznamená na formulář uvedený v čl. 42 odst. 1 prováděcího nařízení doby pojištění nebo bydlení získané podle jí uplatňovaných právních předpisů a kopii uvedeného formuláře zašle instituci pojištění pro případ invalidity, stáří nebo úmrtí (důchody) kteréhokoli členského státu, u kterého byla zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná pojištěna, přičemž případně přiloží potvrzení o zaměstnání předložená žadatelem.

2. Pokud je dotčena pouze jedna další instituce, vyplní tato instituce uvedený formulář a zároveň uvede:

a) doby pojištění nebo bydlení získané podle jí uplatňovaných právních předpisů;

b) výši dávky, kterou žadatel může žádat pouze za tyto doby pojištění nebo bydlení;

c) teoretickou a skutečnou výši dávek vypočtenou v souladu s čl. 46 odst. 2 nařízení.

Takto vyplněný formulář vrátí instituci provádějící zpracování žádosti.

Je-li nárok na dávky získán s přihlédnutím pouze k dobám pojištění nebo bydlení získaným podle právních předpisů uplatňovaných institucí druhého členského státu a je-li možné výši dávky odpovídající těmto dobám pojištění stanovit bez prodlení, zatímco výpočet uvedený v písmenu c) vyžaduje značně delší dobu, vrátí se formulář instituci provádějící zpracování žádosti s informacemi uvedenými v písmenech a) a b); informace uvedené v písmenu c) jsou instituci provádějící zpracování žádosti sděleny co nejdříve.

3. Jsou-li dotčeny dvě nebo více institucí, každá z těchto institucí vyplní uvedený formulář vyznačením dob pojištění nebo získaných podle jí uplatňovaných právních předpisů a vrátí jej instituci provádějící zpracování žádosti.

Je-li nárok na dávky získán s přihlédnutím pouze k dobám pojištění nebo bydlení získaným podle právních předpisů uplatňovaných jednou nebo více těmito institucemi a je-li možné výši dávky odpovídající těmto dobám pojištění stanovit bez prodlení, je instituci provádějící zpracování žádosti oznámena tato částka současně s dobami pojištění nebo bydlení; představuje-li určení uvedené částky určité zdržení, oznámí se instituci provádějící zpracování žádosti tato částka, jakmile je určena.

Po obdržení všech formulářů obsahujících informace o dobách pojištění nebo bydlení a případně částce nebo částkách náležejících podle právních předpisů jednoho nebo více dotyčných členských států zašle instituce provádějící zpracování žádosti kopii takto vyplněných formulářů každé dotčené instituci a ty do něj vyznačí teoretickou a skutečnou výši dávek vypočtených v souladu s čl. 46 odst. 2 nařízení a vrátí formulář instituci provádějící zpracování žádosti.

4. Jakmile instituce provádějící zpracování žádosti po obdržení informací uvedených v odstavci 2 nebo 3 zjistí, že je třeba použít čl. 40 odst. 2 nebo čl. 48 odst. 2 nebo 3 nařízení, uvědomí o tom ostatní dotčené instituce.

5. V případě zmíněném v čl. 37 písm. d) prováděcího nařízení uvedou instituce členských států, jejichž právním předpisům žadatel podléhal, ale u kterých žádal o odklad poskytování dávek, do formuláře uvedeného v čl. 42 odst. 1 prováděcího nařízení pouze doby pojištění získané žadatelem podle jimi uplatňovaných právních předpisů.

Článek 44

Instituce zmocněná k přijetí rozhodnutí o stupni invalidity

1. S výhradou odstavců 2 a 3 je pouze instituce provádějící zpracování žádosti zmocněna k přijetí rozhodnutí uvedeného v čl. 40 odst. 4 nařízení o stupni invalidity žadatele. Toto rozhodnutí přijme, jakmile je schopna určit, případně s přihlédnutím k článku 45 nařízení, zda jsou splněny podmínky pro uplatnění nároku stanovené jí uplatňovanými právními předpisy. Neprodleně toto rozhodnutí oznámí ostatním dotčeným institucím.

2. Nejsou-li s přihlédnutím k článku 45 nařízení splněny podmínky pro uplatnění nároku (jiné než týkající se stupně invalidity) stanovené jí uplatňovanými právními předpisy, uvědomí instituce provádějící zpracování žádosti neprodleně instituci příslušnou v oblasti invalidity jiného členského státu, jehož právním předpisům zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná naposledy podléhala. Jsou-li splněny podmínky pro uplatnění nároku stanovené jí uplatňovanými právními předpisy, je tato instituce zmocněna přijmout rozhodnutí o stupni invalidity žadatele a neprodleně o tomto rozhodnutí uvědomí ostatní dotyčné instituce.

3. Případně může být případ za stejných podmínek vrácen instituci příslušné v oblasti invalidity členského státu, jehož právním předpisům zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná poprvé podléhala.

Článek 45

Prozatímní výplaty a zálohy dávek

1. Zjistí-li instituce provádějící zpracování žádosti, že žadatel má nárok na dávky podle jí uplatňovaných právních předpisů, aniž by bylo nutné přihlížet k dobám pojištění nebo bydlení získaným podle právních předpisů jiných členských států, vyplácí ihned prozatímní dávky.

2. Nemá-li žadatel nárok na dávky na základě odstavce 1, ale z informací poskytnutých instituci provádějící zpracování žádosti podle čl. 43 odst. 2 nebo 3 prováděcího nařízení vyplývá, že nárok na dávky je získán podle právních předpisů jiného členského státu pouze s přihlédnutím k dobám pojištění nebo bydlení získaným podle nich, vyplácí instituce uplatňující uvedené právní předpisy tyto dávky prozatímně, jakmile ji instituce provádějící zpracování žádosti informuje o její povinnosti tak učinit.

3. Je-li v případě uvedeném v odstavci 2 nárok na dávky získán podle právních předpisů více než jednoho členského státu s přihlédnutím pouze k dobám pojištění nebo bydlení získaným podle každého z těchto systémů právních předpisů, je pro prozatímní výplatu dávek příslušná instituce, která první informuje instituci provádějící zpracování žádosti o existenci nároku; instituce provádějící zpracování žádosti je povinna uvědomit ostatní dotčené instituce.

4. Instituce, která má vyplácet dávky podle odstavců 1, 2 nebo 3, o této skutečnosti neprodleně uvědomí žadatele, přičemž jej výslovně upozorní na prozatímní povahu přijatého opatření a na skutečnost, že se proti němu nelze odvolat.

5. Nevyplácí-li se žadateli na základě odstavců 1, 2 nebo 3 žádná prozatímní dávka, ale z obdržených informací vyplývá, že vznikl nárok podle čl. 46 odst. 2 nařízení, vyplatí mu instituce provádějící zpracování žádosti přiměřenou vratnou zálohu, jejíž výše je co nejbližší částce, která mu bude pravděpodobně přiznána podle čl. 46 odst. 2 nařízení.

6. Dva členské státy nebo příslušné úřady těchto členských států se mohou dohodnout na uplatňování jiných metod výplaty prozatímních dávek v případech, které se týkají pouze institucí těchto států. Veškeré dohody uzavřené v této oblasti se oznamují správní komisi.

Článek 46 (11)

Částky náležející za doby dobrovolného pojištění nebo volitelného pokračujícího pojištění, které nesmějí být brány v úvahu podle čl. 15 odst. 1 písm. b) prováděcího nařízení

Pro výpočet teoretické a skutečné částky dávky v souladu s čl. 46 odst. 2 písm. a) nebo b) nařízení se použijí pravidla stanovená v čl. 15 odst. 1 písm. b), c) a d) prováděcího nařízení.

Částka skutečně náležející, vypočtená v souladu s čl. 46 odst. 2 nařízení, se zvyšuje o částku odpovídající dobám dobrovolného nebo volitelného pokračujícího pojištění, které se nevzaly v úvahu podle čl. 15 odst. 1 písm. b) prováděcího nařízení. Toto zvýšení se vypočte v souladu s právními předpisy členského státu, podle kterých byly doby dobrovolného nebo volitelného pokračujícího pojištění získány.

Srovnání uvedené v čl. 46 odst. 3 nařízení je provedeno s přihlédnutím k uvedenému zvýšení.

Článek 47 (11)

Výpočet náležejících částek odpovídajících dobám dobrovolného nebo volitelného pokračujícího pojištění

V souladu s jím uplatňovanými právními předpisy vypočte instituce každého členského státu částku odpovídající dobám dobrovolného nebo volitelného pokračujícího pojištění, která podle čl. 46a odst. 3 písm. c) nařízení nepodléhá ustanovením právních předpisů jiného členského státu o odnětí, snížení nebo pozastavení dávky.

Článek 48 (11)

Oznámení rozhodnutí institucí žadatelům

1. Konečné rozhodnutí přijaté každou z dotčených institucí se doručí instituci provádějící zpracování žádosti. Každé rozhodnutí musí uvádět opravné prostředky a lhůty pro jejich podání stano vené příslušnými právními předpisy. Po obdržení všech těchto rozhodnutí je instituce provádějící zpracování žádosti oznámí žadateli v jeho jazyce prostřednictvím souhrnné zprávy, ke které se připojí uvedená rozhodnutí. Lhůty pro podání opravných prostředků běží teprve ode dne obdržení souhrnné zprávy žadatelem.

2. Při odeslání souhrnné zprávy stanovené v odstavci 1 žadateli zašle instituce provádějící zpracování žádosti současně kopii každé dotčené instituci a přiloží k ní kopii rozhodnutí ostatních institucí.

Článek 49 (11)

Přepočet dávek

1. Pro účely čl. 43 odst. 3 a 4, čl. 49 odst. 2 a 3, čl. 51 odst. 2 nařízení se článek 45 prováděcího nařízení použije obdobně.

2. Přepočet, odnětí nebo pozastavení dávek oznámí instituce, která odpovídající rozhodnutí přijala, neprodleně dotyčné osobě a každé instituci, u které uvedené osobě vznikne nárok na dávku, případně prostřednictvím instituce provádějící zpracování žádosti. Rozhodnutí musí uvádět opravné prostředky a lhůty pro jejich podání stanovené dotyčnými právními předpisy. Lhůty pro podání opravných prostředků běží teprve ode dne obdržení rozhodnutí dotyčnou osobou.

Článek 50

Opatření k urychlení přiznávání dávek

1.

i) Pokud zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná, která je státním příslušníkem jednoho členského státu, podléhá právním předpisům jiného členského státu, předá instituce příslušná v oblasti důchodů tohoto jiného členského státu za použití všech prostředků, které má k dispozici v době registrace dotyčné osoby, subjektu určenému příslušným úřadem téhož členského státu veškeré informace týkající se totožnosti dotyčné osoby a název uvedené příslušné instituce a číslo pojištění přidělené touto institucí; ii) navíc příslušná instituce uvedená v bodě i), je-li to možné, předá subjektu určenému podle bodu i) veškeré další informace, které mohou usnadnit a urychlit konečné přiznání důchodů; iii) tyto informace se předávají za podmínek stanovených správní komisí subjektu určenému příslušným úřadem dotyčného členského státu; iv) pro účely bodů i), ii) a iii) se osoby bez státního občanství a uprchlíci považují za státní příslušníky členského státu, jehož právním předpisům podléhali prvně; a)

b) dotčené orgány na žádost dotyčné osoby nebo instituce, u které je v současnosti pojištěna, sestaví průběh jejího pojištění nejpozději jeden rok před tím, než dosáhne důchodového věku.

2. Prováděcí pravidla k odstavci 1 stanoví správní komise.







Správní kontroly a lékařské prohlídky

Článek 51

1. Pokud osoba přijímající dávky, zejména

a) dávky v invaliditě;

b) dávky ve stáří poskytované v případě pracovní nezpůsobilosti;

c) dávky ve stáří poskytované starším nezaměstnaným osobám;

d) dávky ve stáří poskytované v případě skončení profesní činnosti;

e) pozůstalostní dávky poskytované v případě invalidity nebo pracovní nezpůsobilosti;

f) dávky poskytované pod podmínkou, že prostředky příjemce nepřevyšují předepsanou mez;

pobývá nebo má bydliště na území jiného členského státu, než ve kterém se nachází instituce příslušná pro vyplácení dávky, provádí na žádost uvedené instituce správní kontrolu a lékařské prohlídky instituce místa pobytu nebo místa bydliště příjemce postupy stanovenými právními předpisy uplatňovanými posledně uvedenou institucí. Instituci příslušné pro vyplácení dávky však zůstává zachováno právo zařídit prohlídku příjemce lékařem podle vlastního výběru.

2. Zjistí-li se, že příjemce uvedený v odstavci 1 je zaměstnán nebo vykonává samostatnou výdělečnou činnost nebo má prostředky převyšující předepsanou mez a současně pobírá dávky, zašle instituce místa pobytu nebo bydliště zprávu instituci příslušné pro vyplácení dávky, která požádala o kontrolu nebo lékařskou prohlídku. Zpráva uvádí zejména povahu zaměstnání nebo samostatné výdělečné činnosti vykonávané dotyčnou osobou, výši příjmu nebo prostředků, které dotyčná osoba měla za poslední ukončené čtvrtletí, běžnou odměnu vyplácenou ve stejné oblasti zaměstnané osobě nebo osobě samostatně výdělečně činné na stejné úrovni, jako je dotyčná osoba, v povolání, které vykonávala před počátkem invalidity po referenční období, které určí instituce příslušná pro vyplácení dávky, a případně posudek odborného lékaře o zdravotním stavu dotyčné osoby.

Článek 52

Pokud dotyčná osoba po pozastavení vyplácení dávek, které pobírala, znovu získá nárok na dávky a má bydliště na území jiného členského státu, než je příslušný stát, poskytují si dotyčné instituce veškeré informace související se znovuzískáním nároku na poskytování uvedených dávek.







Vyplácení dávek

Článek 53

Metoda vyplácení dávek

1. Pokud instituce příslušná pro vyplácení dávky v členském státě nevyplácí přímo osobám majícím nárok na dávky, které mají bydliště na území jiného členského státu, dávky jim náležející, vyplácejí se tyto dávky na žádost instituce příslušné pro vyplácení dávky prostřednictvím styčného místa posledně uvedeného členského státu nebo prostřednictvím instituce místa bydliště uvedených osob majících nárok na dávky postupem stanoveným v článku 54 až 58 prováděcího nařízení; vyplácí-li instituce příslušná pro vyplácení dávky osobám majícím nárok na dávky přímo, oznámí tuto skutečnost instituci místa bydliště. Postup pro vyplácení, který má instituce členského státu použít, je uveden v příloze 6.

2. Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto států se mohou dohodnout na jiných postupech vyplácení dávek v případě, kdy jsou příslušné instituce členských států jedinými dotyčnými institucemi. Veškeré dohody uzavřené v této oblasti se oznamují správní komisi.

3. Ustanovení dohod týkající se vyplácení dávek použitelná ke dni předcházejícímu vstupu nařízení v platnost jsou použitelná i nadále, pokud jsou uvedena v příloze 5.

Článek 54

Sdělení podrobného rozvrhu splatných částek vyplácejícímu subjektu

Instituce příslušná pro vyplácení dávek zašle styčnému místu členského státu, na jehož území má osoba mající nárok na dávky bydliště, nebo instituci místa bydliště (obojí dále jen „vyplácející subjekt“) podrobný rozvrh splatných částek, který by měl být vyplácejícímu subjektu doručen nejpozději do dvaceti dní přede dnem splatnosti těchto dávek.

Článek 55

Platby splatných částek na účet vyplácejícího subjektu

1. Deset dní přede dnem splatnosti dávek zaplatí instituce příslušná pro vyplácení v měně členského státu, na jehož území má sídlo, částku nezbytnou pro platby uvedené v rozvrhu stanoveném v článku 54 prováděcího nařízení. Platba se uskutečňuje prostřednictvím národní banky nebo prostřednictvím jiné banky členského státu, na jehož území má sídlo instituce příslušná pro vyplácení dávky, na účet zřízený u národní banky nebo jiné banky členského státu, na jehož území má sídlo vyplácející subjekt, ve prospěch vyplácejícího subjektu. Tato platba má zprošťující účinek. Instituce příslušná pro vyplácení dávky současně zašle oznámení o platbě vyplácejícímu subjektu.

2. Banka, na jejíž účet se platba uskuteční, připíše ve prospěch vyplácejícího subjektu protihodnotu platby v měně členského státu, na jehož území má vyplácející subjekt sídlo.

3. Názvy a sídla bank uvedených v odstavci 1 jsou uvedeny v příloze 7.

Článek 56

Výplata splatných částek vyplácejícím subjektem osobám majícím nárok na dávky

1. Platby uvedené v rozvrhu stanoveném v článku 54 prováděcího nařízení vyplácí osobě mající nárok na dávky vyplácející subjekt na účet instituce příslušné pro vyplácení dávky. Tyto platby se uskutečňují postupy stanovenými právními předpisy uplatňovanými vyplácejícím subjektem.

2. Jakmile se vyplácející subjekt nebo kterýkoli jiný subjekt jím určený dozví o jakýchkoli okolnostech odůvodňujících pozastavení nebo odnětí dávek, zastaví veškeré platby. Totéž platí i v případě, kdy osoba mající nárok na dávky přemístí své bydliště na území jiného členského státu.

3. Vyplácející subjekt sdělí instituci příslušné pro vyplácení dávky všechny důvody pro jejich nevyplácení. V případě úmrtí osoby mající nárok na dávky nebo jejího manžela nebo manželky nebo v případě nového sňatku vdovy nebo vdovce oznámí vyplácející subjekt uvedené instituci datum této události.

Článek 57

Účetní závěrka v případě plateb uvedených v článku 56 prováděcího nařízení

1. Účetní závěrka v případě plateb uvedených v článku 56 prováděcího nařízení se provádí na konci každého výplatního období za účelem zjištění částek skutečně vyplacených osobám majícím nárok na dávky nebo jejich zákonným nebo zmocněným zástupcům, jakož i nevyplacených částek.

2. Celková částka vyjádřená číselně i slovy v měně členského státu, na jehož území má sídlo instituce příslušná pro vyplácení dávky, se potvrdí jako částka odpovídající platbám uskutečněným vyplácejícím subjektem a opatří se podpisem zástupce uvedeného subjektu.

3. Vyplácející subjekt zajistí řádné uskutečňování určených plateb.

4. Rozdíl mezi částkami vyplacenými institucí příslušnou pro vyplácení dávky, vyjádřené v měně členského státu, na jehož území má uvedená instituce sídlo, a hodnota, vyjádřená ve stejné měně, plateb prokázaných vyplácejícím subjektem se započte proti částkám, které má zaplatit následně v rámci téže kapitoly instituce příslušná pro vyplácení dávky.

Článek 58

Náhrada výdajů spojených s vyplácením dávek

Výdaje spojené s vyplácením dávek, zejména poštovní a bankovní poplatky, může vyplácející subjekt získat od příjemců za podmínek stanovených právními předpisy uplatňovanými uvedeným subjektem.

Článek 59

Oznámení o změně bydliště osoby mající nárok na dávky

Pokud osoba mající nárok na dávky splatné podle právních předpisů jednoho nebo více členských států přemístí své bydliště z území jednoho státu na území jiného státu, oznámí tuto skutečnost instituci příslušné pro vyplácení těchto dávek a vyplácejícímu subjektu.







KAPITOLA 4

PRACOVNÍ ÚRAZY A NEMOCI Z POVOLÁNÍ







Provedení článků 52 a 53 nařízení

Článek 60

Věcné dávky v případě bydliště v jiném členském státě, než je příslušný stát

1. K pobírání věcných dávek podle čl. 52 písm. a) nařízení předloží zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná instituci místa bydliště potvrzení osvědčující, že má na tyto věcné dávky nárok. Potvrzení vydává příslušná instituce popřípadě na základě informací poskytnutých zaměstnavatelem. Kromě toho, stanoví-li tak právní předpisy příslušného státu, předloží zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná instituci místa bydliště potvrzení o oznámení pracovního úrazu nebo nemoci z povolání od příslušné instituce. Nepředloží-li dotyčná osoba tyto doklady, vyžádá si je instituce místa bydliště přímo od příslušné instituce a do jejich obdržení dotyčné osobě poskytuje věcné dávky v rámci nemocenského pojištění za předpokladu, že splňuje podmínky nároku na ně.

2. Potvrzení zůstává v platnosti, dokud není instituci místa bydliště oznámeno jeho zrušení. Je-li však uvedené potvrzení vydáno francouzskou institucí, platí pouze jeden rok ode dne jeho vydání a musí být obnovováno každý rok.

3. Je-li dotyčná osoba sezonním pracovníkem, platí potvrzení uvedené v odstavci 1 po celou předpokládanou dobu sezonní práce, pokud mezitím příslušná instituce neoznámí instituci místa bydliště jeho zrušení.

4. Při každé žádosti o věcné dávky předloží dotyčná osoba podpůrné doklady vyžadované pro poskytování věcných dávek na základě právních předpisů členského státu, na jehož území má bydliště.

▼M14 —————

▼B

7. Dotyčná osoba musí instituci místa bydliště uvědomit o každé změně situace, která by mohla změnit její nárok na věcné dávky, zejména o skončení nebo změně zaměstnání nebo samostatné výdělečné činnosti nebo o jakékoli změně místa bydliště nebo pobytu. Příslušná instituce rovněž uvědomí instituci místa bydliště o skončení pojištění nebo o zániku nároku dotyčné osoby na věcné dávky. Instituce místa bydliště může kdykoli požádat příslušnou instituci o informace týkající se pojištění dotyčné osoby nebo jejího nároku na věcné dávky.

8. V případě příhraničních pracovníků mohou být léčiva, obvazový materiál, brýle a malé přístroje vydávány a laboratorní rozbory a zkoušky prováděny pouze v tom členském státě, ve kterém byly předepsány v souladu s právními předpisy uvedeného členského státu.

9. Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto členských států se mohou po obdržení stanoviska správní komise dohodnout na jiných prováděcích pravidlech.

Článek 61

Peněžité dávky jiné než důchody v případě bydliště v jiném členském státě, než je příslušný stát

1. K pobírání peněžitých dávek jiných než důchodů na základě čl. 52 písm. b) nařízení se musí zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná obrátit do tří dnů od počátku pracovní neschopnosti na instituci místa bydliště a předložit jí oznámení o přerušení práce nebo, stanoví-li tak právní předpisy uplatňované institucí místa bydliště, potvrzení o pracovní neschopnosti vydané lékařem ošetřujícím dotyčnou osobu.

2. Nevydávají-li ošetřující lékaři dotyčné osoby v zemi bydliště potvrzení o pracovní neschopnosti, obrátí se dotyčná osoba přímo na instituci místa bydliště ve lhůtě stanovené jí uplatňovanými právními předpisy.

Tato instituce dá neprodleně pracovní neschopnost lékařsky ověřit a vystavit potvrzení uvedené v odstavci 1. Toto potvrzení, které musí uvádět předpokládanou dobu pracovní neschopnosti, je neprodleně předáno příslušné instituci.

3. V případech, kdy se nepoužije odstavec 2, nechá instituce místa bydliště dotyčnou osobu co nejdříve a v každém případě do tří dnů ode dne, kdy se na ni dotyčná osoba obrátí, lékařsky vyšetřit, jako by byla u této instituce pojištěna. Zprávu vyšetřujícího lékaře, ve které se uvede zejména předpokládaná doba pracovní neschopnosti, předá instituce místa bydliště příslušné instituci do tří dnů ode dne lékařské prohlídky.

4. Instituce místa bydliště poté provede veškeré nezbytné správní kontroly nebo lékařské prohlídky dotyčné osoby, jako by u ní byla pojištěna. Jakmile instituce zjistí, že dotyčná osoba je schopna znovu nastoupit do práce, neprodleně o tom uvědomí dotyčnou osobu a příslušnou instituci, přičemž uvede den, kterým pracovní neschopnost skončila. Aniž je dotčen odstavec 6, považuje se oznámení dotyčné osobě za rozhodnutí přijaté jménem příslušné instituce.

5. Příslušná instituce si ve všech případech vyhrazuje právo nechat dotyčnou osobu vyšetřit lékařem podle vlastního výběru.

6. Rozhodne-li se příslušná instituce peněžité dávky neudělit, protože dotyčná osoba nesplnila formální náležitosti stanovené právními předpisy země bydliště, nebo zjistí-li, že dotyčná osoba je schopna znovu nastoupit do práce, oznámí dotyčné osobě své rozhodnutí a současně zašle jeho kopii instituci místa bydliště.

7. Jakmile dotyčná osoba znovu nastoupí do práce, oznámí to příslušné instituci, vyžadují-li toto oznámení právní předpisy uplatňované uvedenou institucí.

8. Příslušná instituce vyplácí peněžité dávky vhodným způsobem, zejména mezinárodními poštovními poukázkami, a uvědomí o tom instituci místa bydliště a dotyčnou osobu. Pokud peněžité dávky vyplácí instituce místa bydliště na účet příslušné instituce, uvědomí příslušná instituce dotyčnou osobu o jejích právech a sdělí instituci místa bydliště výši peněžitých dávek, data splatnosti a maximální dobu, po kterou mohou být poskytovány v souladu s právními předpisy příslušného státu.

9. Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto členských států se mohou po obdržení stanoviska správní komise dohodnout na jiných prováděcích pravidlech.







Provedení článku 55 nařízení

▼M14

Článek 62

Věcné dávky v případě pobytu v jiném členském státě, než je příslušný stát

1. K pobírání věcných dávek podle čl. 55 odst. 1 písm. a) bodu i) nařízení předloží zaměstnaná nebo samostatně výdělečně činná osoba poskytovateli péče doklad vydaný příslušnou institucí potvrzující nárok dotyčné osoby na věcné dávky. Tento doklad se zhotoví v souladu s článkem 2. Není-li dotyčná osoba schopna tento doklad předložit, obrátí se na instituci místa pobytu, která si u příslušné instituce vyžádá potvrzení o nároku dotyčné osoby na věcné dávky.

Doklad vydaný příslušnou institucí, který prokazuje nárok na dávky v souladu s čl. 55 odst. 1 písm. a) bodem i) nařízení, má v každém jednotlivém případě s ohledem na poskytovatele péče stejný účinek, jako vnitrostátní doklady o nároku osoby pojištěné u instituce místa pobytu.

2. Ustanovení čl. 60 odst. 9 prováděcího nařízení se použije obdobně.

▼B

Článek 63

Věcné dávky pro zaměstnané osoby nebo osoby samostatně výdělečně činné, které změní bydliště nebo se vrátí do země bydliště, a pro zaměstnané osoby nebo osoby samostatně výdělečně činné oprávněné odjet do jiného členského státu za účelem léčení

1. K pobírání věcných dávek na základě čl. 55 odst. 1 písm. b) bodu i) nařízení předloží zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná instituci místa bydliště potvrzení osvědčující, že má nárok nadále pobírat uvedené dávky. Potvrzení, které vydává příslušná instituce, uvádí zejména případnou maximální dobu, po kterou mohou být věcné dávky nadále poskytovány v souladu s právními předpisy příslušného státu. Potvrzení může být na žádost dotyčné osoby vydáno po jejím odjezdu, nemůže-li být z důvodů vyšší moci vydáno předem.

▼M14

2. Ustanovení čl. 60 odst. 9 prováděcího nařízení se použije obdobně.

▼B

3. Odstavce 1 a 2 se použijí obdobně na poskytování věcných dávek v případě uvedeném v čl. 55 odst. 1 písm. c) bodu i) nařízení.

Článek 64

Jiné peněžité dávky než důchody v případě pobytu v jiném členském státě, než je příslušný stát

Článek 61 prováděcího nařízení se použije obdobně na pobírání jiných peněžitých dávek než důchodů na základě čl. 55 odst. 1 písm. a) bodu ii) nařízení. Aniž je dotčena povinnost předložit potvrzení o pracovní neschopnosti, nemusí zaměstnaná osoba nebo osoba samostatně výdělečně činná, která pobývá na území členského státu, ale nevykonává tam žádnou profesní činnost, předkládat oznámení o zastavení práce uvedené v čl. 61 odst. 1 prováděcího nařízení.







Provedení článků 52 až 56 nařízení

Článek 65

Oznámení, vyšetřování a výměna informací mezi institucemi týkající se pracovního úrazu nebo nemoci z povolání, k nimž došlo v jiném členském státě, než je příslušný stát

1. Pokud k pracovnímu úrazu dojde nebo nemoc z povolání je poprvé lékařsky zjištěna na území jiného členského státu, než je příslušný stát, učiní se oznámení o pracovním úrazu nebo nemoci z povolání v souladu s právními předpisy příslušného státu, aniž jsou dotčeny právní předpisy platné na území členského státu, ve kterém došlo k pracovnímu úrazu nebo ve kterém byla poprvé lékařsky zjištěna nemoc z povolání, jež v takovém případě zůstávají použitelné. Toto oznámení se zašle příslušné instituci a kopie se zašle instituci místa bydliště nebo instituci místa pobytu.

2. Instituce členského státu, na jehož území dojde k pracovnímu úrazu nebo je poprvé lékařsky zjištěna nemoc z povolání, zašle příslušné instituci dvo