02020H0912 — CS — 31.07.2020 — 002.001

Tento dokument slouží výhradně k informačním účelům a nemá žádný právní účinek. Orgány a instituce Evropské unie nenesou za jeho obsah žádnou odpovědnost. Závazná znění příslušných právních předpisů, včetně jejich právních východisek a odůvodnění, jsou zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie a jsou k dispozici v databázi EUR-Lex. Tato úřední znění jsou přímo dostupná přes odkazy uvedené v tomto dokumentu

Ve znění:









▼B

DOPORUČENÍ RADY (2020/912)

ze dne 30. června 2020

o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení







▼M2

1. Členské státy by měly od 31. července 2020 postupně a koordinovaně zrušit dočasné omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, pokud jde o rezidenty třetích zemí uvedených v příloze I.

▼B

Při určování třetích zemí, pro něž by mělo být zrušeno stávající omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, by měly být uplatňovány metodika a kritéria stanovené ve sdělení Komise ze dne 11. června 2020 ( 1 ) o třetím posouzení uplatňování dočasného omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné. Uvedená kritéria se týkají epidemiologické situace a opatření proti šíření nákazy, včetně omezení fyzického kontaktu, jakož i ekonomických a sociálních hledisek, a uplatňují se kumulativně.

2. Pokud jde o epidemiologickou situaci, měly by třetí země uvedené v příloze I splňovat zejména tato kritéria:

— počet nových případů onemocnění COVID-19 za posledních 14 dní na 100 000 obyvatel má být přibližně stejný nebo nižší, než byl průměr v EU ke dni 15. června 2020;

— počet nových případů za totéž období ve srovnání s předchozími 14 dny má být stabilní, nebo má mít klesající tendenci a

— celková reakce země na COVID-19, s přihlédnutím k dostupným informacím o aspektech, jako je testování, dozor, trasování kontaktů, omezení šíření nákazy, léčba a podávání zpráv, jakož i s přihlédnutím ke spolehlivosti dostupných zdrojů informací a údajů, a v případě potřeby k celkovému průměrnému skóre ve všech dimenzích pro mezinárodní zdravotnické předpisy. Rovněž by se měly zohlednit informace poskytnuté delegacemi EU na základě kontrolního seznamu připojeného ke sdělení ze dne 11. června 2020.

3. Určujícím faktorem při rozhodování o tom, zda se na státního příslušníka třetí země vztahuje dočasné omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, by měl být pobyt (nikoli státní příslušnost) ve třetí zemi, pro niž byla zrušena omezení cest, jež nejsou nezbytně nutné.

4. Seznam třetích zemí uvedený v příloze I by měla Rada každé dva týdny přezkoumat a případně aktualizovat, a to po důkladné konzultaci s Komisí a příslušnými agenturami a útvary EU na základě celkového posouzení založeného na metodice, kritériích a informacích uvedených v odstavci 2.

Cestovní omezení pro konkrétní třetí zemi, která je již uvedena v příloze I, mohou být zcela nebo částečně zrušena nebo obnovena v závislosti na změnách některých výše uvedených podmínek a následných změnách posouzení epidemiologické situace. Pokud se situace v některé třetí zemi rychle zhorší, příslušné rozhodnutí by mělo být přijato rychle.

5. V případě, že se na některou třetí zemi dočasná cestovní omezení vztahují i nadále, měly by být od cestovního omezení bez ohledu na účel cesty osvobozeny tyto kategorie cestujících:

a) občané Unie ve smyslu čl. 20 odst. 1 SFEU a státní příslušníci třetích zemí, kteří na základě dohod mezi Unií a jejími členskými státy na jedné straně a těmito třetími zeměmi na straně druhé požívají práva volného pohybu rovnocenná právům občanů Unie, jakož i jejich rodinní příslušníci ( 2 );

b) státní příslušníci třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty podle směrnice o dlouhodobém pobytu ( 3 ), a osoby, které mají právo na pobyt na základě jiných směrnic EU nebo vnitrostátních právních předpisů, nebo osoby, které jsou držiteli vnitrostátních dlouhodobých víz, jakož i jejich rodinní příslušníci.

Členské státy však mohou přijmout vhodná opatření, jako například požadavek, aby tyto osoby po návratu ze třetí země, pro niž je dočasné cestovní omezení zachováno, podstoupily dobrovolnou izolaci nebo podobná opatření, pokud stejné požadavky stanoví pro své vlastní státní příslušníky.

Kromě toho by měly být povoleny nezbytně nutné cesty pro konkrétní kategorie cestujících s nezbytnou funkcí či potřebou, uvedené v příloze II ( 4 ). Členské státy mohou pro tyto cestující zavést dodatečná bezpečnostní opatření, zejména pokud jejich cesta začíná v regionu s vysokým rizikem.

Seznam konkrétních kategorií cestujících s nezbytnou funkcí či potřebou uvedený v příloze II může Rada po důkladné konzultaci s Komisí přezkoumat v závislosti na sociálních a ekonomických hlediscích, jakož i na celkovém posouzení vývoje epidemiologické situace, a to na základě výše uvedené metodiky, kritérií a informací.

6. S cílem zrušit dočasné omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, pokud jde o třetí země uvedené v příloze I, je třeba rovněž pravidelně a případ od případu brát v úvahu vzájemnost.

7. Členský stát by neměl rozhodnout, že pro určitou třetí zemi zruší omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, dříve, než je zrušení cestovního omezení koordinováno v souladu s tímto doporučením.

8. Rezidenti Andorry, Monaka, San Marina a Vatikánu / Svatého stolce by měli být pro účely tohoto doporučení považováni za rezidenty EU.

9. Toto doporučení by měly uplatňovat všechny členské státy na všech vnějších hranicích.

▼M2









PŘÍLOHA I

Třetí země, na jejichž rezidenty by se nemělo vztahovat dočasné omezení na vnějších hranicích, pokud jde o cesty do EU, jež nejsou nezbytně nutné

1. AUSTRÁLIE

2. KANADA

3. GRUZIE

4. JAPONSKO

5. MAROKO

6. NOVÝ ZÉLAND

7. RWANDA

8. JIŽNÍ KOREA

9. THAJSKO

10. TUNISKO

11. URUGUAY

12. ČÍNA ( 5 )

▼B









PŘÍLOHA II

Konkrétní kategorie cestujících s nezbytnou funkcí či potřebou:

i. zdravotničtí pracovníci, zdravotničtí výzkumní pracovníci a pracovníci v oblasti péče o seniory;

ii. příhraniční pracovníci;

iii. sezónní pracovníci v zemědělství;

iv. pracovníci v dopravě;

v. diplomati, zaměstnanci mezinárodních organizací a osoby pozvané mezinárodními organizacemi, jejichž fyzická přítomnost je vyžadována pro řádné fungování těchto organizací, příslušníci ozbrojených sil, pracovníci poskytující humanitární pomoc a pracovníci civilní ochrany při výkonu svých funkcí;

vi. tranzitní cestující;

vii. osoby cestující z naléhavých rodinných důvodů;

viii. námořníci;

ix. osoby, které potřebují mezinárodní ochranu nebo u nichž existuje jiný humanitární důvod;

x. státní příslušníci třetích zemí cestující za účelem studia;

xi. vysoce kvalifikovaní pracovníci ze třetích zemí, pokud je jejich zaměstnání nezbytné z ekonomického hlediska a pracovní činnost nelze odložit nebo vykonávat v zahraničí.