02018R0273 — CS — 28.02.2018 — 000.001

Tento dokument slouží výhradně k informačním účelům a nemá žádný právní účinek. Orgány a instituce Evropské unie nenesou za jeho obsah žádnou odpovědnost. Závazná znění příslušných právních předpisů, včetně jejich právních východisek a odůvodnění, jsou zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie a jsou k dispozici v databázi EUR-Lex. Tato úřední znění jsou přímo dostupná přes odkazy uvedené v tomto dokumentu





Opraveno:









▼B

NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2018/273

ze dne 11. prosince 2017,

kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013, pokud jde o systém povolení pro výsadbu révy, registr vinic, průvodní doklady a certifikaci, evidenční knihu vstupů a výstupů, povinná prohlášení, oznámení a zveřejňování oznamovaných informací, doplňuje se nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013, pokud jde o příslušné kontroly a sankce, mění se nařízení Komise (ES) č. 555/2008, (ES) č. 606/2009 a (ES) č. 607/2009 a zrušuje se nařízení Komise (ES) č. 436/2009 a nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/560







KAPITOLA I

ÚVODNÍ USTANOVENÍ

Článek 1

Předmět

Toto nařízení stanoví pravidla, jimiž se doplňují nařízení (EU) č. 1306/2013 a (EU) č. 1308/2013, pokud jde o:

a) systém povolení pro výsadbu révy;

b) registr vinic;

c) uznávané průvodní doklady, certifikaci a pravidla týkající se dovozu vína;

d) evidenční knihu vstupů a výstupů;

e) povinná prohlášení;

f) kontroly a databanku analytických údajů o izotopech;

g) příslušné orgány a vzájemnou pomoc mezi nimi;

h) sankce;

i) oznamování a zveřejňování oznamovaných informací.

Článek 2

Definice

1. Pro účely tohoto nařízení a prováděcího nařízení (EU) 2018/274 se použijí tyto definice:

a) „pěstitelem“ se rozumí fyzická nebo právnická osoba či skupina fyzických nebo právnických osob nehledě na právní formu skupiny a jejích členů podle vnitrostátních právních předpisů jednotlivých členských států, jejíž podnik se nachází na území Unie podle článku 52 Smlouvy o Evropské unii ve spojení s článkem 355 Smlouvy o fungování Evropské unie a která má v držení pozemek osázený révou vinnou, přičemž zemědělské produkty vypěstované na tomto pozemku jsou využívány ke komerční produkci vinařských výrobků, případně se na tento pozemek vztahují výjimky týkající se výsadby vinic k pokusným účelům nebo za účelem produkce roubů, uvedené v článku 3 odst. 2 tohoto nařízení;

b) „vinařskými výrobky“ se rozumí výrobky uvedené v příloze I části XII nařízení (EU) č. 1308/2013, kromě vinného octa, na který se vztahují kódy KN 2209 00 11 a 2209 00 19 ;

c) „pozemkem pro pěstování révy vinné“ se rozumí zemědělský pozemek podle čl. 67 odst. 4 písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013 osázený vinicemi, které jsou určeny buď ke komerční produkci vinařských výrobků, nebo se na ně vztahují výjimky týkající se výsadby vinic k pokusným účelům nebo za účelem produkce roubů uvedené v článku 3 odst. 2 tohoto nařízení;

d) „neobdělávanou plochou osázenou révou vinnou“ se rozumí plocha osázená vinnou révou, na niž se již nevztahují pravidelná pěstební opatření za účelem získávání prodejného výrobku po dobu delší než pět vinařských roků, aniž jsou dotčeny zvláštní případy vymezené členskými státy, jejichž vyklučení již producenta neopravňuje k udělení oprávnění k opětovné výsadbě v souladu s článkem 66 nařízení (EU) č. 1308/2013;

e) „producentem hroznů“ se rozumí fyzická nebo právnická osoba či seskupení takových osob bez ohledu na právní formu skupiny a jejích členů podle vnitrostátních právních předpisů, která sklízí hrozny z plochy osázené révou vinnou, aby tyto hrozny uvedla na trh za účelem výroby vinařských výrobků třetími osobami, nebo je zpracovávala ve svém hospodářství či nechávala zpracovat na vinařské výrobky pro obchodní účely;

f) „zpracovatelem“ se rozumí fyzická nebo právnická osoba či jejich seskupení bez ohledu na právní formu skupiny a jejích členů podle vnitrostátních právních předpisů, která provádí nebo nechává provádět zpracování vína, jehož výsledkem jsou vína, likérová vína, šumivá a perlivá vína, šumivá a perlivá vína dosycená oxidem uhličitým, jakostní šumivá vína nebo jakostní aromatická šumivá vína;

g) „maloobchodníkem“ se rozumí fyzická nebo právnická osoba či jejich seskupení bez ohledu na právní formu skupiny a jejích členů podle vnitrostátních právních předpisů, jejíž podnikatelská obchodní činnost zahrnuje přímý prodej vína a moštu spotřebiteli v malém množství, jež stanoví jednotlivé členské státy s ohledem na charakteristiky svého obchodu a distribuce, avšak s výjimkou osob, které používají sklepy vybavené pro skladování nebo zařízení k plnění vína do nádob ve větším množství, a osob, které prodávají nebalené víno v rámci ambulantního prodeje;

h) „plněním do nádob“ se rozumí plnění vína jako konečného výrobku pro obchodní účely do nádob o objemu nejvýše 60 litrů;

i) „stáčírnou“ se rozumí fyzická nebo právnická osoba či jejich seskupení bez ohledu na právní formu skupiny a jejích členů podle vnitrostátních právních předpisů provádějící nebo nechávající provádět plnění vína do nádob;

j) „obchodníkem“ se rozumí fyzická nebo právnická osoba či jejich seskupení bez ohledu na právní formu skupiny a jejích členů podle vnitrostátních právních předpisů s výjimkou soukromých spotřebitelů nebo maloobchodníků, která skladuje vinařské výrobky pro obchodní účely nebo je zapojena do obchodu s nimi a potenciálně je i plní do nádob, s výjimkou palíren;

▼C1

k) „vinařským rokem“ se rozumí hospodářský rok pro odvětví vína podle čl. 6 písm. d) nařízení (EU) č. 1308/2013.

▼B

2. Pro účely kapitol IV až VIII tohoto nařízení s výjimkou článku 47 a kapitol IV až VII prováděcího nařízení (EU) 2018/274 se „producentem“ rozumí fyzická nebo právnická osoba či jejich seskupení bez ohledu na právní formu skupiny a jejích členů podle vnitrostátních právních předpisů, která sama zpracovává nebo si nechává zpracovávat čerstvé vinné hrozny, mošty nebo mladé víno v procesu kvašení na víno nebo mošt pro obchodní účely.

3. Pro účely čl. 10 odst. 1 se „malovýrobcem“ rozumí producent, který vyrobí v průměru méně než 1 000 hl vína za každý vinařský rok na základě průměrné roční produkce po dobu nejméně tří po sobě jdoucích vinařských roků.

Členské státy mohou rozhodnout, že definice „malovýrobce“ se nevztahuje na producenty, kteří nakupují čerstvé vinné hrozny, mošty nebo mladé víno v procesu kvašení za účelem jejich zpracování na víno.







KAPITOLA II

SYSTÉM POVOLENÍ PRO VÝSADBU RÉVY

Článek 3

Plochy vyňaté ze systému povolení pro výsadbu révy

1. Systém povolení pro výsadbu révy stanovený v části II hlavě I kapitole III nařízení (EU) č. 1308/2013 se nevztahuje na výsadbu nebo opětovnou výsadbu vinic uvedených v čl. 62 odst. 4 uvedeného nařízení, která splňuje příslušné podmínky uvedené v odstavcích 2, 3 a 4 tohoto článku.

2. Na výsadbu nebo opětovnou výsadbu vinic k pokusným účelům nebo za účelem produkce roubů se vztahuje povinnost předchozího oznámení příslušným orgánům. Toto oznámení musí obsahovat veškeré relevantní informace týkající se těchto vinic a období, během něhož bude probíhat pokus, případně období, během něhož se bude daná vinice využívat k produkci roubů. Prodloužení těchto období musí být rovněž oznámeno příslušným orgánům.

Tam, kde se má za to, že neexistují rizika narušení trhu, mohou členské státy rozhodnout, že v průběhu období uvedených v prvním pododstavci je možno hrozny sklizené na těchto vinicích a vinařské výrobky získané z těchto hroznů uvádět na trh. Na konci těchto období musí producent buď:

a) získat povolení v souladu s článkem 64 nebo 68 nařízení (EU) č. 1308/2013 pro danou vinici, aby bylo možno hrozny sklizené na této vinici a vinařské výrobky získané z těchto hroznů uvádět na trh, nebo

b) tuto vinici na vlastní náklady vyklučit v souladu s čl. 71 odst. 1 nařízení (EU) č. 1308/2013.

Všechny vinice určené k pokusným účelům nebo produkci roubů vysazené před 1. lednem 2016 na základě udělení práv na novou výsadbu musí i po tomto datu nadále splňovat všechny podmínky stanovené pro využívání těchto práv až do konce období daného pokusu nebo období využívání vinice k produkci roubů, pro která byla tato práva udělena. Po uplynutí těchto období se použijí pravidla stanovená v prvním a druhém pododstavci.

3. Na výsadbu nebo opětovnou výsadbu vinic, jejichž víno nebo vinařské výrobky jsou určeny výhradně ke spotřebě v domácnosti daného pěstitele, se vztahují následující podmínky:

a) jejich plocha nepřesahuje 0,1 ha;

b) příslušný pěstitel není zapojen do komerční produkce vína nebo jiných vinařských výrobků.

Pro účely tohoto odstavce mohou členské státy považovat některé organizace, které neprovozují obchodní činnost, za rovnocenné domácnostem pěstitele.

Členské státy mohou rozhodnout, že výsadba uvedená v prvním pododstavci podléhá oznamovací povinnosti.

4. Producent, který přišel o určitou plochu osázenou révou v důsledku vyvlastnění ve veřejném zájmu podle vnitrostátního práva, je oprávněn osázet novou plochu za předpokladu, že tato nově osázená plocha z hlediska čisté kultury nepřesáhne 105 % plochy, o niž producent přišel. Tato nově osázená plocha bude zapsána do registru vinic.

5. Vyklučení ploch, na něž se vztahuje výjimka uvedená v odstavcích 2 a 3, nevede k udělení povolení k opětovné výsadbě podle článku 66 nařízení (EU) č. 1308/2013. Toto povolení se však uděluje v případě vyklučení ploch, které byly nově osázeny na základě výjimky uvedené v odstavci 4.

Článek 4

Kritéria pro udělování povolení

1. V případě, že členské státy použijí kritérium způsobilosti stanovené v čl. 64 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1308/2013, použijí se pravidla stanovená v oddíle A přílohy I tohoto nařízení.

Členské státy mohou rovněž použít dodatečné objektivní a nediskriminační kritérium stanovující, že se má za to, že žádost nepředstavuje významné riziko z hlediska zneužití pověsti daných chráněných zeměpisných označení, pokud veřejné orgány existenci takového rizika neprokáží.

Pravidla týkající se použití tohoto dodatečného kritéria jsou uvedena v oddíle B přílohy I.

2. V případě, že se členské státy rozhodnou při udělování povolení pro novou výsadbu použít jedno nebo více kritérií způsobilosti uvedených v čl. 64 odst. 1 písm. a) až c) nařízení (EU) č. 1308/2013 a dodatečné kritérium uvedené v odstavci 1 tohoto článku, mohou tato kritéria použít na celostátní nebo nižší územní úrovni.

3. V případě, že členské státy použijí jedno nebo více prioritních kritérií uvedených v čl. 64 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013, použijí se pravidla uvedená v oddílech A až H přílohy II tohoto nařízení.

Členské státy mohou použít rovněž dodatečná objektivní a nediskriminační kritéria týkající se předcházejícího chování producenta a neziskových organizací se sociálním účelem, které získaly pozemky zabavené v případě terorismu a jiných druhů trestné činnosti. Pravidla týkající se uplatnění těchto dodatečných kritérií jsou uvedena v oddíle I přílohy II.

4. V případě, že se členské státy rozhodnou při udělování povolení pro novou výsadbu použít jedno nebo více prioritních kritérií uvedených v čl. 64 odst. 2 písm. a) až h) nařízení (EU) č. 1308/2013 a dodatečná kritéria uvedená v odstavci 3 tohoto článku, mohou tato kritéria použít buď jednotně na celostátní úrovni, nebo s různou úrovní důležitosti v různých oblastech členských států.

5. Využití jednoho nebo více kritérií uvedených v čl. 64 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013 jako kritérií způsobilosti na jedné ze zeměpisných úrovní uvedených v čl. 63 odst. 2 se považuje za řádně odůvodněné pro účely čl. 64 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, pokud je cílem jejich využití řešení konkrétního problému, který ovlivňuje odvětví pěstitelství na této konkrétní zeměpisné úrovni a který lze řešit pouze takovým omezením.

6. Aniž jsou dotčena pravidla stanovená v přílohách I a II s ohledem na konkrétní kritéria způsobilosti a prioritní kritéria, musí členské státy tam, kde je to nezbytné, přijmout dodatečná opatření, jejichž cílem je zabránit tomu, aby žadatelé o povolení obcházeli kritéria způsobilosti a prioritní kritéria uvedená v těchto přílohách.

Článek 5

Předem povolená opětovná výsadba

Členské státy mohou podmínit udělení povolení producentovi, který se zaváže k vyklučení plochy osázené révou v souladu s čl. 66 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013, požadavkem složení jistoty.

V každém případě se pro plochu, jejíž vyklučení bylo přislíbeno, ale nebylo producenty provedeno do konce čtvrtého roku od data vysazení nových vinic, použije článek 71 nařízení (EU) č. 1308/2013.

Článek 6

Omezení opětovné výsadby

Členské státy mohou omezit opětovnou výsadbu na základě čl. 66 odst. 3 nařízení (EU) č. 1308/2013 v případě, že se konkrétní plocha, na níž má být opětovná výsadba provedena, nachází v oblasti, v níž je vydávání povolení pro novou výsadbu omezeno v souladu s čl. 63 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1308/2013 a za předpokladu, že toto rozhodnutí je odůvodněno potřebou zabránit jasně prokázanému riziku značného znehodnocení konkrétního chráněného označení původu („CHOP“) nebo chráněného zeměpisného označení („CHZO“).

Riziko značného znehodnocení uvedené v prvním odstavci neexistuje v případě, že:

a) konkrétní plocha, na níž má být provedena opětovná výsadba, se nachází ve stejné oblasti CHOP nebo CHZO jako vyklučená plocha a opětovná výsadba vinic splňuje stejnou specifikaci CHOP nebo CHZO jako vyklučená plocha;

b) opětovná výsadba je zaměřena na výrobu vína bez zeměpisného označení za předpokladu, že žadatel ve vztahu k nové výsadbě dodržuje stejné závazky jako závazky uvedené v bodě 2 oddílů A a B přílohy I tohoto nařízení.







KAPITOLA III

REGISTR VINIC

Článek 7

Minimální údaje v registru vinic

1. Pro účely čl. 145 odst. 1 nařízení (EU) č. 1308/2013 musí v členských státech, které provádějí systém povolení pro výsadbu révy, aktuální informace uvedené v registru vinic obsahovat minimálně podrobnosti a specifikace stanovené v přílohách III a IV tohoto nařízení ve vztahu ke každému pěstiteli.

2. Pro účely čl. 145 odst. 3 nařízení (EU) č. 1308/2013 musí v členských státech, které neprovádějí systém povolení pro výsadbu révy, ale provádějí vnitrostátní systémy podpory na restrukturalizaci a přeměnu vinic, aktuální informace uvedené v registru vinic obsahovat minimálně zjednodušené podrobnosti a specifikace stanovené v příloze III tohoto nařízení.







KAPITOLA IV

PRŮVODNÍ DOKLADY A PRAVIDLA DOVOZU VINAŘSKÝCH VÝROBKŮ







ODDÍL I

PRŮVODNÍ DOKLADY PRO SLEDOVÁNÍ A CERTIFIKACI VINAŘSKÝCH VÝROBKŮ

Článek 8

Obecná pravidla

1. Pro účely čl. 147 odst. 1 nařízení (EU) č. 1308/2013 musí být při každé přepravě vinařských výrobků prováděné mezi pěstiteli, producenty hroznů, producenty, zpracovateli, stáčírnami nebo obchodníky, případně od těchto subjektů k maloobchodníkům, vystaven průvodní doklad.

Hospodářské subjekty uvedené v prvním pododstavci musí být schopny předložit průvodní doklad příslušným orgánům po celou dobu přepravy.

2. Průvodní doklad lze použít pouze pro jednu zásilku.

3. Členské státy sestaví a aktualizují seznam hospodářských subjektů uvedených v tomto článku. Pokud takový seznam nebo registr již existují pro jiné účely, mohou být použity i pro účely tohoto nařízení.

Článek 9

Výjimky

1. Odchylně od článku 8 nebude průvodní doklad vyžadován v následujících případech:

a) vinařských výrobků přepravovaných z vinice do vinifikačního zařízení, mezi dvěma zařízeními téhož podniku nebo mezi zařízeními patřícími skupině producentů, aniž by došlo ke změně majitele, za předpokladu, že je přeprava prováděna za účelem vinifikace, ošetření, skladování nebo plnění do nádob, celková vzdálenost nepřesahuje 70 silničních kilometrů a přeprava probíhá výlučně na území jednoho členského státu nebo byla schválena příslušnými orgány dotčených členských států;

▼C1

b) matolin a vinných kalů:

▼B

i) přepravovaných do palírny nebo octárny, je-li přiložen dodací list producenta za podmínek předepsaných příslušnými orgány členského státu, na jehož území je doprava zahájena, nebo

ii) pokud je přeprava prováděna za účelem stažení těchto výrobků z procesu vinifikace nebo jiného zpracování hroznů pod dohledem příslušných orgánů podle čl. 14 odst. 1 písm. b) bodu vii) a čl. 18 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) 2018/274;

c) hroznové šťávy a moštu spadajících pod kódy KN 2009 61 a 2009 69 dodávaných hospodářským subjektům, které nejsou zapojeny do vinifikace, pokud je k výrobku přiložena obchodní dokumentace;

d) vinařských výrobků vyrobených a přepravovaných výlučně na území členských států, které nepodléhají povinnosti vést registr vinic v souladu s čl. 145 odst. 1 nařízení (EU) č. 1308/2013;

e) těchto případech vinařských výrobků přepravovaných výlučně na území členského státu v nádobách o jmenovitém objemu nepřesahujícím 60 litrů:

i) vinařských výrobků v nádobách o jmenovitém objemu nejvýše 10 litrů označených etiketou a opatřených jednorázovým uzávěrem, pokud celkové množství nepřesahuje:

— 5 litrů nebo 5 kilogramů v případě zahuštěného hroznového moštu, včetně rektifikovaného moštového koncentrátu,

— 100 litrů u všech ostatních výrobků;

ii) vína nebo hroznové šťávy, které jsou určeny pro diplomatická zastoupení, konzuláty nebo podobné subjekty, v rámci jim vyhrazených volných množství;

iii) vína nebo hroznové šťávy,

— které jsou součástí stěhovaného majetku jednotlivců a nejsou určeny k prodeji,

— které se nacházejí na palubě lodí, letadel a vlaků za účelem spotřeby na místě;

iv) vína, částečně zkvašeného vína, částečně zkvašeného hroznového moštu a hroznového moštu přepravovaných jednotlivci pro spotřebu domácnosti příjemce, pokud celkové přepravované množství nepřekročí třicet litrů;

v) veškerých výrobků určených pro vědecké nebo technické pokusné účely, pokud celkové přepravované množství nepřekročí jeden hektolitr;

vi) obchodních vzorků výrobků;

vii) vzorků k příslušnému orgánu nebo do určené laboratoře.

2. Pokud není vyžadován průvodní doklad, musí být odesílatel kdykoli schopen prokázat správnost všech informací uvedených v evidenční knize vstupů a výstupů stanovené v kapitole V nebo v jiných evidenčních knihách předepsaných členským státem, v němž byla doprava zahájena.

Článek 10

Uznávané průvodní doklady

1. Příslušné orgány uznají jako průvodní doklady následující dokumenty za předpokladu, že splňují podmínky stanovené v odstavcích 2 až 5 a v příloze V:

a) pro vinařské výrobky zasílané uvnitř členského státu nebo mezi členskými státy, aniž je dotčeno písmeno b) tohoto pododstavce:

i) jeden z dokladů uvedených v čl. 21 odst. 6 nebo v čl. 26 odst. 1 písm. a) směrnice 2008/118/ES pro výrobky přepravované v režimu s podmíněným osvobozením od daně v rámci Unie za předpokladu, že na něm je zřetelně uveden specifický správní referenční kód uvedený v čl. 21 odst. 3 uvedené směrnice („číslo ARC“), je vystaven v souladu s nařízením Komise (ES) č. 684/2009 ( 1 ) a pokud je užit doklad uvedený v čl. 26 odst. 1 písm. a) směrnice 2008/118/ES, odesílatel splňuje tento odstavec 1;

ii) pro zboží podléhající spotřební dani přepravované v rámci Unie po propuštění ke spotřebě v členském státě, kde byla zahájena přeprava, zjednodušený průvodní doklad uvedený v čl. 34 odst. 1 směrnice 2008/118/ES vystavený a užívaný v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 3649/92 ( 2 );

iii) pro vinařské výrobky podléhající spotřební dani odeslané malovýrobci podle článku 40 směrnice 2008/118/ES a pro vinařské výrobky nepodléhající spotřební dani jeden z následujících dokladů vystavený za podmínek stanovených členským státem odeslání:

— pokud členský stát používá informační systém, výtisk takto vystaveného elektronického dokladu nebo jakýkoli obchodní doklad, ve kterém je zřetelně uveden specifický správní referenční kód („kód pro přepravu vinařských výrobků“) přidělený danému elektronickému dokladu uvedeným systémem, pokud je příslušný doklad vystaven v souladu s použitelnými vnitrostátními pravidly,

— pokud členský stát nepoužívá informační systém, správní nebo obchodní doklad, který obsahuje kód pro přepravu vinařských výrobků přidělený příslušným orgánem, pokud je tento dokument a jeho opis ověřen v souladu s odstavcem 3 tohoto článku;

b) pro vinařské výrobky zasílané do třetího státu nebo na území uvedené v čl. 5 odst. 2 a 3 směrnice 2008/118/ES jeden z dokladů uvedených v písm. a) bodech i) nebo iii).

Doklady uvedené v prvním pododstavci písm. a) bodě iii) druhé odrážce lze používat pouze do 31. prosince 2020.

2. Doklady uvedené v odst. 1 písm. a) prvním pododstavci musí buď obsahovat informace uvedené v oddíle A přílohy V, nebo umožnit příslušným orgánům přístup k těmto informacím.

Pokud je na těchto dokladech uvedeno číslo ARC přidělené elektronickým systémem uvedeným v čl. 21 odst. 2 směrnice 2008/118/ES nebo kód pro přepravu vinařských výrobků přidělený informačním systémem zavedeným členským státem, z něhož je zásilka odesílána, jak je uvedeno v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) bodě iii) první odrážce, musí být v používaném systému obsaženy informace uvedené v oddíle A přílohy V tohoto nařízení.

3. Doklady uvedené v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) bodu iii) druhé odrážce a jejich kopie musí být před odesláním ověřeny:

a) datem, podpisem odpovědného pracovníka příslušného orgánu a razítkem připojeným tímto pracovníkem, nebo

b) datem, podpisem odesilatele a z jeho strany případným opatřením:

i) zvláštním razítkem podle vzoru uvedeného v oddíle C přílohy V;

ii) známkou předepsanou příslušnými orgány, nebo

iii) předtištěnou značkou schválenou příslušnými orgány.

Toto zvláštní razítko nebo předepsaná známka uvedené v písmenu b) mohou být na tiskopisy předtištěny, pokud tisk provádí tiskárna k tomu schválená.

4. Pokud jde o vinařské výrobky dovážené z třetí země, musí doklady uvedené v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) odkazovat na certifikaci, která byla vystavena v zemi původu v souladu s článkem 20.

5. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy jako průvodní doklady uznat i jiné doklady včetně dokladů vydaných na základě elektronického postupu stanoveného jako postup zjednodušený, pokud jde o přepravu vinařských výrobků, která se uskutečňuje výlučně na jejich území, a přímý vývoz z jejich území.

Článek 11

Certifikace původu nebo provenience, vlastností, roku sklizně nebo moštové odrůdy a CHOP nebo CHZO

1. Doklady uvedené v čl. 10 odst. 1 prvním pododstavci písm. a) bodech i) a iii) slouží jako osvědčení původu nebo provenience, jakosti a vlastností vinařského výrobku, ročníku sklizně nebo moštové odrůdy nebo odrůd, ze kterých je vyroben, a případně i CHOP nebo CHZO. Za tímto účelem odesílatel nebo oprávněná osoba jednající jménem odesílatele vyplní v kolonce 17 l těchto dokladů příslušné informace stanovené v části I přílohy VI.

2. Odesílatel potvrzuje správnost údajů požadovaných podle odstavce 1 na základě své evidenční knihy vstupů a výstupů, která je vedena v souladu s kapitolou V, nebo na základě osvědčených údajů uvedených v průvodních dokladech předchozích zásilek příslušných výrobků a oficiálních kontrol shody provedených příslušnými orgány v souladu s kapitolou VII.

3. Pokud členské státy vyžadují pro vinařské výrobky produkované na svém území vystavení osvědčení o CHOP nebo CHZO kontrolním subjektem pověřeným k tomuto účelu, musí průvodní doklad obsahovat referenční číslo tohoto osvědčení, název a případně elektronickou adresu kontrolního subjektu.

Článek 12

Certifikace vyvážených vinařských výrobků

1. Pokud příslušné orgány třetí země určení vyžadují certifikaci podle článku 11 pro vinařské výrobky zasílané do této třetí země, bude mít tato certifikace jednu z následujících podob:

a) elektronický správní doklad nebo jakýkoli jiný obchodní doklad použitý v souladu s čl. 21 odst. 6 směrnice 2008/118/ES nebo doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 písm. a) bodě iii) tohoto nařízení za předpokladu, že odesílatel nebo oprávněná osoba jednající jménem odesílatele uvede příslušné informace stanovené v části I přílohy VI tohoto nařízení;

b) zvláštní osvědčení pro vývoz vystavené na základě stanoveného vzoru a požadavků stanovených v části II přílohy VI tohoto nařízení.

2. Osvědčení uvedené v odst. 1 písm. b) se považuje za platné, je-li ověřeno datem a podpisem odesílatele nebo oprávněné osoby jednající jménem odesílatele, a pokud odesílatel na osvědčení jako správní referenci uvedl číslo ARC nebo kód pro přepravu vinařských výrobků, který příslušný orgán přidělil průvodnímu dokladu.

3. Ustanovení čl. 11 odst. 2 a 3 se použije obdobně na certifikaci podle odstavce 1.

Článek 13

Doklady užívané jako doklad o vývozu

1. Pokud jsou vinařské výrobky v oběhu na základě dokladu uvedeného v čl. 10 odst. 1 prvním pododstavci písm. a) bodu i), tvoří důkaz o výstupu z celního území Unie oznámení o vývozu uvedené v článku 28 směrnice 2008/118/ES a vyhotovené celním úřadem výstupu v souladu s článkem 334 prováděcího nařízení Komise (EU) 2015/2447 ( 3 ).

2. Pokud jsou vinařské výrobky v oběhu na základě dokladu uvedeného v čl. 10 odst. 1 prvním pododstavci písm. a) bodu iii), bude důkaz o výstupu z celního území Unie určen v souladu s článkem 334 prováděcího nařízení Komise (EU) 2015/2447. V tomto případě uvede odesílatel nebo zmocněná osoba, která jedná jeho jménem, na průvodním dokladu referenční číslo vývozního prohlášení uvedeného v článku 331 daného nařízení a vydaného celním úřadem vývozu s použitím jednoho z údajů uvedených v oddíle D přílohy V tohoto nařízení.

3. Je-li vinařský výrobek vyvážen na dočasnou dobu v rámci pasivního zušlechťovacího styku ve smyslu čl. 210 písm. d) nařízení (EU) č. 952/2013 v souladu s kapitolami I a V hlavy VII nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/2446 ( 4 ) a kapitolou I hlavy VII prováděcího nařízení (EU) 2015/2447 do země Evropského sdružení volného obchodu (ESVO) za účelem uskladnění, zrání nebo plnění, vystavuje se k průvodnímu dokladu informační doklad podle doporučení Rady pro celní spolupráci ze dne 3. prosince 1963. Tento informační doklad obsahuje v kolonkách pro označení zboží označení podle předpisů Unie a vnitrostátních předpisů, jakož i množství přepravovaného vína.

Tyto údaje jsou převzaty z prvopisu průvodního dokladu, který byl k vínu přiložen při jeho přepravě k celnímu úřadu, kde byl vystaven informační doklad. Na informačním dokladu je rovněž uveden druh, datum a číslo průvodního dokladu, který byl k zásilce přiložen dříve.

Jestliže při zpětném dovozu výrobků uvedených v prvním pododstavci na celní území Unie příslušný celní úřad země ESVO vyplní řádně informační doklad, tento doklad slouží jako průvodní doklad pro přepravu k celnímu úřadu země určení uvnitř Unie, resp. jako prohlášení o propuštění zboží do volného oběhu, za předpokladu, že jsou v kolonce vyhrazené pro popis zboží uvedeny údaje podle prvního pododstavce.

Příslušný celní úřad v Unii opatří ověřením opis nebo fotokopii dokladu předloženou příjemcem nebo jeho zástupcem a vrátí mu ji pro účely tohoto nařízení.

Článek 14

Přeprava nebalených vinařských výrobků

1. Pokud není používán elektronický systém nebo informační systém uvedený v čl. 10 odst. 1 prvním pododstavci písm. a) bodě iii) první odrážce nebo v čl. 10 odst. 5, nebo tento systém neumožňuje informovat příslušný orgán místa vykládky, zašle odesílatel zásilky nebalených vinařských výrobků nejpozději při odjezdu dopravního prostředku kopii průvodního dokladu orgánu místně příslušnému podle místa nakládky ve vztahu k následujícím výrobkům:

a) výrobky pocházející z Unie, jejichž množství převyšuje 60 litrů:

i) víno určené ke zpracování na víno s CHOP nebo CHZO nebo uváděné na trh jako odrůdové nebo ročníkové víno, nebo určené k zabalení, aby bylo jako takové uvedeno na trh;

ii) částečně zkvašený hroznový mošt;

iii) zahuštěný hroznový mošt, včetně rektifikovaného moštového koncentrátu;

iv) hroznový mošt z čerstvých vinných hroznů, jehož kvašení bylo zastaveno přidáním alkoholu;

v) hroznová šťáva;

vi) zahuštěná hroznová šťáva;

b) výrobky nepocházející z Unie, jejichž množství převyšuje 60 litrů:

i) čerstvé hrozny s výjimkou stolních hroznů;

ii) hroznový mošt;

iii) zahuštěný hroznový mošt včetně rektifikovaného moštového koncentrátu;

iv) částečně zkvašený hroznový mošt;

v) hroznový mošt z čerstvých vinných hroznů, jehož kvašení bylo zastaveno přidáním alkoholu;

vi) hroznová šťáva;

vii) zahuštěná hroznová šťáva;

viii) likérové víno k výrobě jiných výrobků než výrobků kódu KN 2204 ;

c) výrobky nezávisle na jejich původu a přepravovaném množství, aniž jsou dotčeny výjimky uvedené v článku 9:

i) vinné kaly;

ii) matoliny určené k destilaci nebo jinému průmyslovému zpracování;

iii) matolinové víno;

iv) alkoholizované víno pro destilaci;

v) víno z hroznů odrůd, které nejsou pro správní jednotku, ve které se sklízejí, zatříděny členskými státy jako moštové podle článku 81 nařízení (EU) č. 1308/2013;

vi) výrobky, které nemohou být nabízeny nebo dodávány k přímé lidské spotřebě.

Orgán příslušný podle místa nakládky informuje orgán příslušný podle místa vykládky o zahájení přepravy.

2. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy stanovit odlišné lhůty pro předání kopie průvodního dokladu pro zásilky vinařských výrobků, které jsou přepravovány výlučně na jejich území.

Článek 15

Zásilky výrobků třetích zemí nebo výrobků Unie původně vyvážené do třetí země

1. Průvodní doklad pro přepravu zásilky výrobků třetí země propuštěných do volného oběhu na celním území Unie je založen na dokladu VI-1 uvedeném v článku 20 nebo na rovnocenném dokladu uvedeném v článku 26 nebo 27, a musí obsahovat následující informace nebo umožnit příslušným orgánům přístup k těmto informacím:

a) číslo dokladu VI-1 nebo odkaz na jeden z dokladů uvedených v článcích 26 a 27;

b) název a sídlo subjektu třetí země, který vystavuje doklad uvedený v písmenu a) nebo povoluje jeho vystavení producentem;

c) datum, kdy byl vystaven doklad uvedený v písmenu a).

Hospodářský subjekt musí být schopen předložit doklad VI-1, rovnocenný doklad uvedený v článku 26 nebo 27 nebo výpis VI-2 uvedený v článku 22, kdykoli o to požádají příslušné orgány členských států.

2. U přepravy zásilky vinařských výrobků pocházejících z Unie předtím vyvezených do třetí země nebo na území stanovené v čl. 5 odst. 2 a 3 směrnice 2008/118/ES, která se uskutečňuje na celním území Unie, obsahuje průvodní doklad následující informace nebo umožní příslušným orgánům k těmto informacím přístup:

a) číslo průvodního dokladu uvedeného v čl. 10 odst. 1 prvním pododstavci písm. b) tohoto nařízení, vystaveného při původním odeslání, nebo

b) referenční čísla ostatních podkladů předložených dovozcem a vyhovujících příslušnému orgánu při propuštění do volného oběhu v Unii za účelem prokázání původu výrobku.

3. V případě použití elektronického systému podle čl. 21 odst. 2 směrnice 2008/118/ES nebo informačního systému zavedeného členským státem, z něhož je zásilka odesílána, musí být informace uvedené v odstavcích 1 a 2 uvedeného článku obsažené v používaném systému.

Článek 16

Odmítnutí příjemcem

Odmítne-li příjemce celkové množství výrobku přepravovaného s průvodním dokladem nebo jeho dílčí množství, poznamená na zadní stranu průvodního dokladu „odmítnuto příjemcem“ a připojí datum a svůj podpis; případně zaznamená množství odmítnutého zboží v litrech nebo kilogramech.

V tomto případě lze výrobek odeslat zpět odesílateli se stejným průvodním dokladem nebo jej přepravce může uskladnit do doby vystavení nového průvodního dokladu pro jeho opětovné odeslání.

Článek 17

Ověření průvodního dokladu v případě závažného porušení nebo nesplnění předpisů

1. Pokud příslušný orgán zjistí nebo má oprávněný důvod k podezření, že odesílatel přepravuje nebo přepravil vinařský výrobek, který neodpovídá předpisům Unie nebo vnitrostátním předpisům přijatým podle tohoto nařízení, pokud jde o jeho podmínky produkce nebo složení, případně vinařský výrobek, ve vztahu k němuž došlo k závažnému porušení předpisů týkající se průvodních dokladů, může vyžadovat, aby odesílatel vystavil pro tento vinařský výrobek nový průvodní doklad a vyžádal si jeho ověření příslušným orgánem.

Toto ověření, je-li uděleno, může být v případě potřeby vázáno na dodržení podmínek pro pozdější použití výrobku nebo na zákaz uvádění tohoto výrobku na trh. Doklad musí být opatřen razítkem, podpisem odpovědného pracovníka příslušného orgánu a datem.

2. Orgán uvedený v odstavci 1 informuje orgán místně příslušný podle místa nakládky. Při přepravě v rámci Unie se použije vzájemná pomoc nebo oznámení o podezření z nedodržení předpisů podle článků 43 a 45.

Článek 18

▼C1

Opatření v případě porušení předpisů souvisejících s průvodními doklady s výjimkou závažných porušení předpisů

▼B

1. Pokud příslušný orgán zjistí, že zásilka, pro kterou se vyžaduje průvodní doklad, byla přepravena bez tohoto dokladu nebo s průvodním dokladem obsahujícím chybné nebo neúplné údaje, pak přijme odpovídající opatření k odstranění nesrovnalostí při této přepravě, a to napravením věcné chyby nebo vystavením nového dokladu.

Orgán podle prvního pododstavce opatří doklady, které byly v souladu s tímto opatřením opraveny nebo nově vystaveny, razítkem. Opatření k odstranění nesrovnalostí mohou dotčenou přepravu zdržet pouze o dobu nezbytně nutnou.

V případě opakujících se nesrovnalostí u téhož odesílatele informuje orgán uvedený v odst. 1 prvním pododstavci orgán místně příslušný podle místa nakládky. Při přepravě v rámci Unie se použije vzájemná pomoc nebo oznámení o podezření z nedodržení předpisů podle článků 43 a 45.

2. Není-li možné odstranit nesrovnalosti ve smyslu odst. 1 prvního pododstavce, orgán uvedený v tomto pododstavci zakáže přepravu. Příslušný orgán informuje odesílatele o tomto zákazu, jakož i o dalších opatřeních, která byla v jeho důsledku přijata. Tato opatření mohou rovněž zahrnovat zákaz prodeje výrobku.

Článek 19

Nepředvídatelná událost a vyšší moc

Je-li nutné v průběhu přepravy z důvodu vyšší moci nebo nepředvídatelné události zásilku, pro kterou je požadován průvodní doklad, rozdělit nebo se tato zásilka zcela nebo částečně ztratí, požádá přepravce příslušný orgán nejblíže položený místu nepředvídatelné události nebo případu vyšší moci o sepsání skutkové podstaty, aby tento orgán učinil opatření nezbytná pro řádnou další přepravu.







ODDÍL II

PRŮVODNÍ DOKLADY PRO PROPUŠTĚNÍ DOVEZENÝCH VINAŘSKÝCH VÝROBKŮ DO VOLNÉHO OBĚHU

Článek 20

Certifikace souladu dovážených vinařských výrobků s předpisy

▼C1

1. Průvodní doklad pro dovoz vinařských výrobků musí zahrnovat osvědčení a zprávu o rozboru uvedené v čl. 90 odst. 3 písm. a) a b) nařízení (EU) č. 1308/2013 a tvořit jediný doklad (dále jen „doklad VI-1“). Oddíl dokladu VI-1 obsahující zprávu o rozboru však není nutno vyplňovat, nejsou-li výrobky určeny k přímé lidské spotřebě.

▼B

Příslušnými subjekty a pověřenými subjekty nebo útvary uvedenými v čl. 90 odst. 3 písm. a) a b) nařízení (EU) č. 1308/2013 ve vztahu k dotčeným třetím zemím jsou subjekty uvedené v čl. 51 odst. 1 písm. a) a b) tohoto nařízení.

2. Doklad VI-1 bude vystaven a používán v souladu s články 22 až 25 a bude sloužit jako osvědčení, že dovezený výrobek:

a) má vlastnosti vinařského výrobku v souladu s právem Unie nebo na základě platné dvoustranné dohody mezi Unií a třetí zemí;

b) byl vyroben z hroznů určitého ročníku sklizně nebo z určené moštové odrůdy nebo odrůd;

c) případně že je v souladu se specifikacemi zeměpisného označení v souladu s Dohodou o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví Světové obchodní organizace („dohoda TRIPS“), s právními předpisy Unie o zeměpisných označeních nebo s dohodou o uznání a ochraně zeměpisných označení mezi Unií a třetí zemí, z níž víno pochází.

Článek 21

Výjimky

Odchylně od čl. 90 odst. 3 nařízení (EU) č. 1308/2013 se použijí tyto výjimky:

a) doklad VI-1 není nutné předkládat pro:

i) výrobky v nádobách o jmenovitém objemu nejvýše 10 litrů označených etiketou a opatřených jednorázovým uzávěrem, pokud celkové přepravované množství tvořené jednou zásilkou nebo více oddělenými zásilkami nepřesahuje 100 litrů;

ii) víno a hroznovou šťávu, které jsou součástí osobního majetku soukromých osob při přenesení jejich obvyklého místa pobytu ze třetí země na území Unie ve smyslu článku 3 nařízení (ES) č. 1186/2009;

iii) víno v množství nejvýše 30 litrů na zásilku odesílanou soukromou osobou jiné soukromé osobě ve smyslu článku 25 nařízení (ES) č. 1186/2009;

iv) víno, hroznový mošt a hroznovou šťávu v množství nejvýše 30 litrů na cestujícího, přepravované v jeho osobních zavazadlech ve smyslu článku 41 nařízení (ES) č. 1186/2009;

▼C1

v) víno a hroznovou šťávu pro veletrhy podle článku 90 nařízení (ES) č. 1186/2009, pokud jsou příslušné výrobky uloženy v nádobách o objemu nejvýše dva litry, označených etiketou a opatřených jednorázovým uzávěrem;

▼B

vi) víno, hroznový mošt a hroznovou šťávu v jiných nádobách než těch, které jsou uvedeny v písmenu v), dovážené pro účely vědeckotechnických pokusů v množství nejvýše 100 litrů;

vii) víno a hroznovou šťávu dovážené v souladu s ustanoveními Vídeňské úmluvy o diplomatických stycích ze dne 18. dubna 1961, Vídeňské úmluvy o konzulárních stycích ze dne 24. dubna 1963, jiných konzulárních úmluv nebo Newyorské úmluvy o zvláštních misích ze dne 16. prosince 1969;

viii) víno a hroznovou šťávu uskladněné na palubě lodí a letadel v mezinárodní přepravě;

ix) víno a hroznovou šťávu pocházející z Unie a plněné do nádob na jejím území, vyvezené do třetí země, vrácené na celní území Unie a propuštěné do volného oběhu;

▼C1

b) jestliže je víno uloženo v nádobách o objemu nejvýše 60 litrů, označených etiketou a opatřených jednorázovým uzávěrem, a pokud pochází ze země, která poskytla zvláštní záruky přijaté Unií uvedené v oddíle A části IV přílohy VII, musí být v oddílu dokladu VI-1 obsahujícím zprávu o rozboru vyplněny pouze tyto údaje:

▼B

i) skutečný obsah alkoholu v % objemových;

ii) celkový obsah kyselin;

iii) celkový obsah oxidu siřičitého.

Článek 22

Pravidla pro vystavení dokladu VI-1 a výpisu VI-2

1. Doklad VI-1 se vystavuje na formuláři odpovídajícím vzoru uvedenému v části I přílohy VII v souladu s technickými pravidly stanovenými v uvedené příloze.

Musí být podepsán odpovědným pracovníkem příslušného subjektu a odpovědným pracovníkem pověřeného subjektu nebo útvaru uvedeného na seznamu v čl. 51 odst. 1.

K výrobku se připojuje prvopis a opis dokladu VI-1.

Může být vystaven výpis (dále jen „výpis VI-2“) podle vzoru uvedeného v části II přílohy VII, obsahující údaje uvedené v dokladu VI-1 nebo v případě, že byl předložen výpis VI-2, v tomto výpisu VI-2, a opatřený razítkem celního úřadu Unie. K výrobku se připojuje prvopis a dva opisy výpisu VI-2.

2. Doklady VI-1 a výpisy VI-2 jsou označeny pořadovým číslem, které v případě dokladů VI-1 přiděluje příslušný subjekt, jehož odpovědný pracovník dokument podepisuje, a v případě výpisů VI-2 celní úřad, který je opatřuje razítkem.

Článek 23

Používání dokladů VI-1 a výpisů VI-2

Po dokončení celních formalit požadovaných pro propuštění zásilky, na niž se vztahují prvopis a opisy dokladu VI-1 nebo prvopis a opis výpisu VI-2, do volného oběhu se tento prvopis a opis předají příslušným orgánům členského státu, ve kterém byly vyřízeny celní formality, takto:

a) celní orgány podepíší zadní stranu prvopisu a opisu dokladu VI-1 nebo prvopisu a opisů výpisu VI-2, vrátí prvopis dokladu VI-1 nebo prvopisu a opisů výpisu VI-2 příslušné osobě a opis dokladu VI-1 nebo výpisu VI-2 uchovají nejméně po dobu pěti let;

b) jestliže je zásilka před propuštěním do volného oběhu posílána dále, předá nový odesílatel celním orgánům, které na zásilku dohlížejí, doklad VI-1 a výpis VI-2 vztahující se k dané zásilce, případně pokud se k této zásilce vztahuje výpis VI-2, který byl vyplněn dříve, a výpis VI-2, který byl vyplněn následně, oba tyto výpisy VI-2.

V případě, že je výpis VI-2 předložen společně s dokladem VI-1, celní orgány ověří, že údaje uvedené v dokladu VI-1 odpovídají údajům uvedeným ve výpise VI-2. V případě, že je výpis VI-2 vyplněný následně odevzdán zároveň s výpisem VI-2 vyplněným dříve, celní orgány ověří, že údaje uvedené v tomto výpise VI-2, který byl vyplněn dříve, odpovídají údajům uvedeným ve výpise VI-2 vyplněném následně, a posledně uvedený výpis opatří razítkem, čímž se tento výpis stane rovnocenným s výpisem VI-2 vyplněným dříve.

Celní orgány podepíší zadní stranu prvopisu i opisu dokladu VI-1 nebo výpisu VI-2 vyplněného dříve.

Celní orgány vrátí prvopis dokladu VI-1 a jakéhokoli výpisu VI-2 novému odesílateli a opisy všech těchto dokladů uchovají po dobu nejméně pěti let.

Výpis dokladu VI-2 však není nutné vyplňovat, vyváží-li se zásilka výrobku opětovně do třetí země;

c) je-li zásilka před propuštěním do volného oběhu rozdělena, předá příslušná osoba celním orgánům, které na zásilku dohlížejí, prvopis a opis dokladu VI-1 nebo již dříve vyplněný výpis VI-2 k této zásilce, která se rozděluje, společně s prvopisem výpisu VI-2 vyplněným následně pro každou novou zásilku a dvěma jejich opisy.

Celní orgány ověří, že údaje uvedené v dokladu VI-1 nebo ve výpisu VI-2, který byl vyplněn již dříve, odpovídají údajům uvedeným v následně vyplněném výpisu VI-2 pro každou novou zásilku. Pokud tyto údaje souhlasí, opatří celní orgány tento formulář razítkem, čímž se stává rovnocenným s výpisem VI-2 vyplněným již dříve, a příslušně potvrdí zadní stranu prvopisu i opisu dokladu VI-1 nebo výpisu VI-2, který byl vyplněn již dříve. Prvopis výpisu VI-2, který byl vyplněn následně, spolu s prvopisem dokladu VI-1 nebo výpisu VI-2, který byl vyplněn již dříve, vrátí příslušné osobě a opis každého z těchto dokladů uchovají nejméně po dobu pěti let.

Článek 24

Použití dokladu VI-1 v případě nepřímého dovozu

Vyváží-li se víno před vyvezením do Unie ze třetí země, na jejímž území bylo vyrobeno (dále jen „země původu“), do jiné třetí země (dále jen „vyvážející země“), má se za to, že doklad VI-1 pro příslušné víno je platný pro dovoz do Unie, pokud byl vyplněn příslušnými subjekty vyvážející země na základě dokladu VI-1 nebo rovnocenného dokladu vyplněného příslušnými subjekty země původu, aniž je nutné provést další rozbor tohoto vína, je-li toto víno:

a) naplněno do nádob a označeno etiketami v zemi původu a zůstává v tomto stavu, nebo

b) vyváženo hromadně ze země původu a plněno do nádob a označeno etiketami ve vyvážející zemi bez dalšího zpracování.

Doklad VI-1 vyvážející země bude obsahovat osvědčení příslušného subjektu dané země, že jde o víno uvedené v prvním pododstavci a že splňuje podmínky uvedeného ustanovení.

Prvopis nebo ověřený opis dokladu VI-1 nebo rovnocenného dokladu země původu se připojuje k dokladu VI-1 vyvážející země.

Příslušnými subjekty třetích zemí jsou pro účely tohoto článku subjekty na seznamu uvedeném v čl. 51 odst. 1.

Článek 25

Zvláštní pravidla pro certifikaci některých vín

1. U likérového vína a alkoholizovaného vína pro destilaci se doklady VI-1 uznávají za platné pouze v případě, že příslušný subjekt uvedený v čl. 51 odst. 1 zapsal do bodu 14 toto:

„Osvědčuje se, že alkohol přidaný do tohoto vína je vinného původu“.

2. Doklad VI-1 lze použít jako osvědčení, že dovezené víno má zeměpisné označení v souladu s dohodou TRIPS, s právními předpisy Unie o zeměpisných označeních nebo s dohodou o uznání a ochraně zeměpisných označení mezi Unií a třetí zemí, z níž víno pochází.

V tomto případě se v bodě 14 uvede tento text:

„Osvědčuje se, že víno s tímto dokladem bylo vyrobeno ve vinařské oblasti a bylo mu uděleno zeměpisné označení uvedené v bodě 6 v souladu s předpisy země původu“.

3. Certifikace v bodě 14 uvedená v odstavci 1 a 2 je doplněna těmito údaji:

a) úplným názvem a adresou příslušného subjektu, který doklad vydal;

b) podpisem odpovědného pracovníka tohoto příslušného subjektu;

c) razítkem příslušného subjektu.

Článek 26

Zjednodušený postup

1. Doklady VI-1 vystavené producenty vína ve třetích zemích, které poskytly zvláštní záruky, jež Unie přijala, uvedenými na seznamu v oddíle B části IV přílohy VII, jsou považovány za doklady VI-1 vystavené příslušnými subjekty a pověřenými subjekty nebo útvary uvedenými na seznamu podle čl. 51 odst. 1 ve vztahu k dotčeným třetím zemím, jestliže uvedení producenti obdrželi jednotlivě povolení od příslušných subjektů dotyčných třetích zemí a podléhají kontrole těchto subjektů.

2. Oprávnění producenti uvedení v odstavci 1 použijí a vyplní doklady VI-1, kde uvedou zejména:

a) v kolonce 1 svůj název, adresu a registrační číslo ve třetí zemi uvedené v oddíle B části IV přílohy VII;

b) v kolonce 9 název a adresu příslušného subjektu třetí země, který jim oprávnění udělil;

c) v kolonce 10 alespoň údaje uvedené v čl. 21 písm. b).

Producenti se podepisují na určeném místě v kolonkách 9 a 10, přičemž se vyškrtnou slova „jméno a funkce odpovědného pracovníka“.

Razítko, název ani adresa pověřeného subjektu nebo útvaru se nevyžadují.

Článek 27

Elektronický doklad

1. Doklad VI-1 lze nahradit elektronickým dokladem pro dovoz vinařských výrobků do Unie ze třetích zemí, které používají systém kontrol uznaný Unií podle druhého pododstavce za rovnocenný se systémem, který byl pro stejné výrobky stanoven právními předpisy Unie.

Systém kontrol ve třetí zemi lze uznat za rovnocenný se systémem, který byl pro stejné výrobky stanoven Unií, pokud splňuje alespoň tyto podmínky:

a) poskytuje dostatečné záruky, pokud jde o povahu, původ a sledovatelnost vinařských výrobků vyrobených na území dané třetí země nebo s nimiž se na tomto území obchoduje;

b) zaručuje přístup k údajům shromážděným v používaném elektronickém systému, pokud jde o registraci a identifikaci hospodářských subjektů, příslušných subjektů a pověřených subjektů nebo útvarů;

c) zaručuje možnost kontrolovat údaje uvedené v písmenu b) v rámci vzájemné administrativní spolupráce.

Třetí země, které používají systém kontrol uznaný Unií za rovnocenný v souladu s druhým pododstavcem, se zařadí na seznam uvedený v oddíle C části IV přílohy VII.

2. Elektronický doklad uvedený v odstavci 1 obsahuje alespoň informace nezbytné pro vystavení dokladu VI-1 a jedinečný správní referenční kód přiřazený příslušnými orgány třetí země vývozu nebo pod jejich dohledem. Tento kód je uveden na obchodní dokumentaci požadované pro dovoz na území Unie.

3. Přístup k elektronickému dokladu nebo k údajům nutným pro jeho vystavení uděluje třetí země vývozu na žádost příslušných orgánů členského státu, v němž má být zboží propuštěno do volného oběhu. Pokud není k dispozici přístup k příslušným elektronickým systémům, lze tyto údaje požadovat i v podobě tištěného dokladu.

4. Výpisy VI-2 uvedené v čl. 22 odst. 1 mohou být v souladu s podrobnými pravidly stanovenými příslušnými orgány členských států vydávány a používány rovněž prostřednictvím elektronických systémů. Obsah elektronického výpisu VI-2 musí být stejný jako obsah dokladů v listinné podobě.







KAPITOLA V

EVIDENČNÍ KNIHA VSTUPŮ A VÝSTUPŮ

Článek 28

Vedení evidenční knihy vstupů a výstupů

1. Odchylně od čl. 147 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013 a je-li kdykoliv možné provést kontrolu vstupů a výstupů a zásob na základě obchodní dokumentace používané pro finanční účetnictví, nemusí evidenční knihu vstupů a výstupů, v této kapitole označovanou jako „evidenční kniha“, vést následující subjekty:

a) hospodářské subjekty, které skladují nebo prodávají výlučně vinařské výrobky v nádobách o jmenovitém objemu nejvýše 10 litrů, které jsou označeny etiketou a opatřeny jednorázovým uzávěrem, jestliže celkové množství nepřekročí 5 litrů nebo 5 kilogramů u zahuštěného hroznového moštu, včetně rektifikovaného moštového koncentrátu, a 100 litrů u všech ostatních výrobků;

b) hospodářské subjekty prodávající nápoje pouze ke spotřebě přímo na místě.

2. Členské státy mohou stanovit, že tuto evidenční knihu jsou povinni vést obchodníci, kteří neskladují výrobky, a v takovém případě mohou určit pravidla a postupy.

3. Členské státy sestaví a aktualizují seznam hospodářských subjektů povinných vést tuto evidenční knihu. Pokud takový seznam nebo evidenční kniha již existují pro jiné účely, mohou být použity i pro účely tohoto nařízení.

4. Evidenční kniha musí být vedena samostatně pro každý podnik.

Jsou-li maloobchody prodávající přímo konečnému spotřebiteli součástí jednoho podniku a jsou-li tyto maloobchody zásobovány z jednoho nebo více centrálních skladů tohoto podniku, musí všechny tyto sklady, aniž je dotčen odst. 1 písm. a), vést evidenční knihu výrobků, které dodávají. Dodávky určené těmto maloobchodům se do evidenční knihy zapisují jako výstupy.

5. Evidenční kniha se vede přímo v zařízení, kde se výrobky skladují.

Pokud je však možné kdykoli na základě jiných podkladů provést kontrolu vstupů a výstupů a zásob v zařízení, kde se výrobky skladují, příslušné orgány mohou povolit, aby

a) byla evidenční kniha vedena v sídle podniku, jsou-li výrobky skladovány v různých provozovnách jednoho podniku v téže místní správní jednotce nebo v místních správních jednotkách, které se vůči sobě nacházejí v bezprostřední blízkosti;

b) byl vedením evidenční knihy pověřen podnik se specializací v této oblasti.

Článek 29

Operace zapisované do evidenční knihy

1. Hospodářské subjekty, které jsou povinny vést evidenční knihu, uvedou enologické postupy, zpracování a ošetření, které provádějí, v souladu s požadavky a enologickými postupy uvedenými v čl. 78 odst. 2 a v článku 80 nařízení (EU) č. 1308/2013 a v přílohách I A a I D nařízení (ES) č. 606/2009, jakož i použití nových enologických postupů k pokusným účelům včetně příslušného odkazu na povolení vydané dotčeným členským státem v souladu s článkem 4 nařízení (ES) č. 606/2009.

2. Pokud jsou prováděny operace týkající se následujících ošetření, musí být zaznamenány do evidenční knihy v souladu s články 16 a 17 prováděcího nařízení (EU) 2018/274 včetně odpovídajících odkazů na oznámení podaná příslušným orgánům v souladu s čl. 30 odst. 2, pokud to členské státy stanoví:

a) úprava obsahu alkoholu ve víně (bod 40 a dodatek 10 přílohy I A nařízení (ES) č. 606/2009) a snižování obsahu cukru v moštech pomocí membránového spojení (bod 49 a dodatek 16 přílohy I A nařízení (ES) č. 606/2009);

b) obohacování a slazení (části I A a B přílohy VIII nařízení (EU) č. 1308/2013; články 11 a 12 a přílohy I D a II nařízení (ES) č. 606/2009);

c) přikyselování a odkyselování (části I C a D přílohy VIII nařízení (EU) č. 1308/2013; článek 13 a body 12, 13, 46, 48 a 50 přílohy I A nařízení (ES) č. 606/2009);

d) ošetření enologickým aktivním uhlím (bod 9 přílohy I A nařízení (ES) č. 606/2009);

e) ošetření hexakyanoželeznatanem draselným (bod 26 přílohy I A nařízení (ES) č. 606/2009);

f) ošetření elektrodialýzou nebo katexem k zajištění stabilizace vína proti vysrážení vinného kamene nebo přikyselování ošetřením katexem (body 20, 36 a 43 přílohy I A nařízení (ES) č. 606/2009);

g) přídavek dimethyldikarbonátu (DMDC) do vína (bod 34 přílohy I A nařízení (ES) č. 606/2009);

h) užití kousků dubového dřeva při výrobě vín (bod 38 a dodatek 9 přílohy I A nařízení (ES) č. 606/2009);

i) použití nových enologických postupů k pokusným účelům (článek 4 nařízení (ES) č. 606/2009);

j) řízení rozpuštěných plynů ve víně s použitím membránových kontaktorů (bod 52 příloha I A nařízení (ES) č. 606/2009);

k) ošetření pomocí membránové technologie spolu s aktivním uhlím (bod 53 přílohy I A nařízení (ES) č. 606/2009);

l) použití kopolymerů polyvinylimidazolu-polyvinylpyrrolidonu (bod 54 přílohy I A nařízení (ES) č. 606/2009);

m) použití chloridu stříbrného (bod 55 přílohy I A nařízení (ES) č. 606/2009).

3. Pokud jsou prováděny následující konkrétní operace, musí být zaznamenány do evidenční knihy:

a) míšení a scelování podle článků 7 a 8 nařízení (ES) č. 606/2009;

b) plnění vína do nádob;

c) výroba šumivého vína všech druhů, perlivého vína a perlivého vína dosyceného oxidem uhličitým;

d) výroba likérového vína;

e) výroba zahuštěného hroznového moštu včetně rektifikovaného moštového koncentrátu;

f) výroba alkoholizovaného vína pro destilaci;

g) zpracování na jakýkoli jiný výrobek, například aromatizované víno.

Při plnění do nádob se uvádí počet naplněných nádob a jejich objem.

Článek 30

Vnitrostátní předpisy

1. Členské státy mohou přijmout doplňující pravidla ohledně registračních údajů týkající se:

a) výrobků v nádobách označených etiketou o jmenovitém objemu nepřesahujícím 10 litrů, které jsou opatřeny jednorázovým uzávěrem podle čl. 28 odst. 1 písm. a) a které mají být propuštěny do oběhu na území těchto států;

b) některé kategorie výrobků uvedené v čl. 14 odst. 1 písm. a) prováděcího nařízení (EU) 2018/274;

c) některé operace uvedené v článku 29.

Členské státy mohou stanovit povinnost vést oddělené účty nebo upravit stávající evidenční knihu.

▼C1

2. Aniž je dotčena povinnost zaznamenávat údaje týkající se každé operace v oblasti opravy obsahu alkoholu, obohacování, přikyselování a odkyselování uvedených v čl. 29 odst. 2 písm. a), b) a c), mohou členské státy od hospodářských subjektů, které tyto operace na jejich území provádějí, požadovat, aby v určitém časovém limitu oznámily jejich příslušným orgánům nebo subjektům tyto operace poté, co byly provedeny, nebo v případě obohacovacích operací před jejich provedením.

▼B

Oznámení uvedené v prvním pododstavci se nevyžaduje u vinařských výrobků, u nichž příslušné kontrolní orgány členských států provádějí systematickou analytickou kontrolu všech šarží výrobků.







KAPITOLA VI

PROHLÁŠENÍ

Článek 31

Prohlášení o produkci

1. Producenti usazení v členském státě, který je povinen vést aktualizovaný registr vinic v souladu s čl. 145 odst. 1 nařízení (EU) č. 1308/2013, podávají každoročně příslušným orgánům tohoto členského státu prohlášení o produkci vztahující se k jejich produkci v příslušném vinařském roce v daném členském státě.

Členské státy, které zavedly každoročně aktualizovaný registr vinic, jenž umožňuje propojit deklaranty, deklarovanou produkci a odpovídající pozemky pro pěstování révy vinné, mohou zprostit producenty povinnosti uvádět v prohlášení informace uvedené v čl. 22 odst. 2 písm. e) prováděcího nařízení (EU) 2018/274. V těchto případech doplňují prohlášení samotné příslušné orgány členských států a uvádějí plochu na základě údajů v registru.

2. Producenti hroznů, kteří jsou členy nebo společníky jednoho nebo více vinařských družstev nebo skupin producentů a kteří dodali celou vlastní produkci hroznů nebo moštu těmto vinařským družstvům nebo skupinám, a mají nárok na výrobu množství vína menšího než 10 hektolitrů pro vlastní spotřebu, nemusí podávat prohlášení o produkci za předpokladu, že prohlášení o produkci jsou povinna podávat předmětná vinařská družstva nebo skupiny.

3. Členské státy, které nejsou povinny vést aktualizovaný registr vinic v souladu s čl. 145 odst. 1 nařízení (EU) č. 1308/2013, mohou vyžadovat, aby producenti usazení na jejich území předkládali prohlášení o produkci uvedené v odstavci 1.

V takovém případě se odstavec 2 použije obdobně.

Článek 32

Prohlášení o zásobách

1. Producenti, zpracovatelé, stáčírny a obchodníci, kteří mají zásoby v členském státě povinném vést aktualizovaný registr vinic v souladu s čl. 145 odst. 1 nařízení (EU) č. 1308/2013, musí každoročně předkládat prohlášení o zásobách vína a moštu k 31. červenci příslušnému orgánu daného členského státu.

2. Členské státy, které nejsou povinny vést aktualizovaný registr vinic v souladu s čl. 145 odst. 1 nařízení (EU) č. 1308/2013, mohou vyžadovat, aby producenti, zpracovatelé, stáčírny a obchodníci usazení na jejich území předkládali prohlášení o zásobách uvedené v odstavci 1.

Článek 33

Prohlášení o sklizni

Členské státy mohou požadovat, aby všichni producenti hroznů nebo, na základě objektivních a nediskriminačních kritérií, někteří z nich předkládali příslušným orgánům prohlášení o sklizni za vinařský rok, v němž k této sklizni došlo.

Článek 34

Prohlášení o zpracování a/nebo uvádění na trh

1. Členské státy mohou stanovit, že producenti hroznů, hroznové šťávy a moštu a obchodníci s nimi, kteří před termíny předkládání prohlášení o produkci a prohlášení o sklizni podle článků 22 a 24 prováděcího nařízení (EU) 2018/274 zpracovávali nebo uváděli na trh vinařské výrobky určené k výrobě vín, musí podávat příslušným orgánům prohlášení o zpracování a/nebo uvádění na trh za vinařský rok, v němž k tomuto zpracovávání a/nebo uvádění na trh došlo.

2. Pokud členské státy vyžadují, aby producenti hroznů podávali prohlášení o zpracování a/nebo uvádění na trh podle odstavce 1, pak producenti hroznů, kteří jsou členy nebo společníky jednoho nebo více vinařských družstev nebo skupin producentů, dodali celou vlastní produkci hroznů nebo moštu těmto vinařským družstvům nebo skupinám producentů a mají nárok na výrobu množství vína menšího než 10 hektolitrů pro vlastní spotřebu, nemusí takové prohlášení podávat za předpokladu, že prohlášení o zpracování a/nebo uvádění na trh podle odstavce 1 jsou povinna podávat předmětná vinařská družstva nebo skupiny.

Článek 35

Společná ustanovení

Členské státy mohou požadovat komplexnější informace týkající se registru vinic nebo prohlášení o produkci nebo zásobách.

Členské státy mohou osvobodit jakýkoli hospodářský subjekt od povinnosti předkládat prohlášení uvedená v článcích 31 a 32 ve vztahu k vinařským rokům, v nichž nebyla vyrobena žádná produkce nebo z nichž nezůstaly žádné zásoby.







KAPITOLA VII

KONTROLY, PŘÍSLUŠNÉ ORGÁNY, VZÁJEMNÁ POMOC A SANKCE







ODDÍL I

KONTROLY, PŘÍSLUŠNÉ ORGÁNY, KONTAKTNÍ SUBJEKTY A VZÁJEMNÁ POMOC

Článek 36

Obecné zásady

1. Členské státy stanoví kontroly, pokud jsou nezbytné pro zajištění řádného uplatňování pravidel systému povolení pro výsadbu révy, registr vinic, průvodní doklady a certifikaci, dovoz vína, evidenční knihu vstupů a výstupů a povinná prohlášení stanovená pro toto odvětví v článku 90, v hlavě I kapitoly III a v části II hlavy II kapitoly II oddílu 2 nařízení (EU) č. 1308/2013 a v tomto nařízení. ►C1 Členské státy zajistí systém účinných úředních kontrol založených na analýze rizika. ◄

2. Úřední kontroly provádí příslušný orgán nebo orgány v souladu s obecnými zásadami stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/625 ( 5 ), aniž jsou dotčena ustanovení tohoto nařízení a kapitoly VI prováděcího nařízení (EU) 2018/274.

Pro systém povolení pro výsadbu révy se použije obdobně článek 59 nařízení (EU) č. 1306/2013.

3. Odstavce 1 a 2 se použijí obdobně pro kontroly vinařských výrobků s označením CHOP nebo CHZO, pokud jde o dodržování specifikací výrobků u těchto výrobků podle části II hlavy II kapitoly I oddílu 2 nařízení (EU) č. 1308/2013.

Článek 37

Společná ustanovení týkající se kontrol

1. Kontroly se provádějí v členském státě, v němž se uskutečnila výroba, aniž jsou tím dotčeny náhodné kontroly nebo kontroly analýzy založené na rizicích v členském státě odeslání.

V případě kontrol prováděných na základě odběru vzorků musí být počet, povaha a četnost těchto kontrol taková, aby tyto kontroly byly reprezentativní pro celé území členského státu a případně odpovídaly objemu vinařských výrobků, které jsou produkovány, uváděny na trh nebo skladovány za účelem uvedení na trh.

2. Kontroly uvedené v odstavci 1 jsou administrativní kontroly a případně kontroly na místě.

Administrativní kontroly zahrnují tam, kde je to vhodné, mimo jiné křížové kontroly údajů z integrovaného administrativního a kontrolního systému uvedeného v kapitole II hlavy V nařízení (EU) č. 1306/2013.

Kontroly na místě se provádějí bez ohlášení. Pokud to nepoškodí cíl kontroly, lze provést předchozí ohlášení omezené na nejnutnější minimum. Toto předchozí ohlášení nelze provést dříve než 48 hodin před zahájením kontroly s výjimkou řádně odůvodněných případů nebo opatření, kdy jsou prováděny systematické kontroly na místě. Ty se provádějí výběrem přiměřeného procenta producentů na základě analýzy rizik. O každé kontrole na místě se vyhotoví zpráva o kontrole, která umožní přezkoumání podrobností provedených kontrol.

3. Pokud jde o registr vinic, členské státy kontrolují u každého pěstitele a u každé fyzické nebo právnické osoby či skupiny fyzických nebo právnických osob, které jsou povinny předložit prohlášení o produkci podle článku 31, zda strukturální situace vyplývající z údajů uvedených v registru pěstitelů a v registru produkce podle přílohy III a IV odpovídá skutečnosti. Registry jsou upraveny podle výsledků této kontroly.

▼C1

4. Kontroly vína a jiných vinařských výrobků ze třetích zemí se provádějí v členském státě vstupu na území Unie na základě dokladu VI-1.

▼B

Článek 38

Osoby podléhající kontrole

1. Fyzické nebo právnické osoby a seskupení těchto osob, na jejichž profesní činnost se vztahují kontroly uvedené v tomto nařízení, nesmí těmto kontrolám bránit a jsou povinny je v každé etapě usnadňovat.

2. Hospodářské subjekty, od kterých pracovníci příslušného orgánu odebírají vzorky:

a) nesmí jejich odběru nijak bránit, a

b) musí sdělit těmto pracovníkům veškeré informace vyžadované na základě tohoto nařízení nebo prováděcího nařízení (EU) 2018/274.

Článek 39

Databanka analytických údajů o izotopech

Evropské referenční středisko pro kontrolu v odvětví vína uchovává a aktualizuje databanku analytických údajů o izotopech na úrovni Unie na základě údajů oznámených určenými laboratořemi členských států. Tyto údaje se získávají na základě harmonizované metody izotopového rozboru částic etanolu a vody ve vinařských výrobcích a umožňují příslušné kontroly v průběhu celého uvádění na trh v souladu s analytickými metodami stanovenými podle čl. 80 odst. 5 nařízení (EU) č. 1308/2013 a pravidly a postupy stanovenými v článcích 27, 28 a 29 prováděcího nařízení (EU) 2018/274.

Článek 40

Příslušné orgány a kontaktní subjekty

Členské státy určí příslušné orgány pro provádění kontrol uvedených v článku 37. Tyto orgány musí mít dostatečný počet vhodně kvalifikovaných a zkušených pracovníků, aby mohly účinně provádět tyto kontroly.

Pokud členský stát určí více orgánů příslušných k tomu, aby ověřovaly dodržování pravidel v odvětví vína, uvede jejich konkrétní odpovědnost a bude koordinovat jejich práci.

Každý členský stát určí jeden kontaktní subjekt, který bude odpovídat za kontakty s Komisí, kontaktními subjekty jiných členských států a s třetími zeměmi a bude přijímat a předávat žádosti o administrativní pomoc.

Článek 41

Pravomoci pracovníků

Každý členský stát přijme veškerá vhodná opatření, která usnadní práci pracovníkům příslušných orgánů. Zajistí, aby tito pracovníci případně v součinnosti s pracovníky jiných subjektů, které k tomu pověří:

a) měli přístup na vinice, do zařízení pro vinifikaci, skladování a zpracování vinařských výrobků a k dopravním prostředkům pro tyto výrobky;

b) měli přístup do obchodních prostorů nebo skladů a k dopravním prostředkům kohokoli, kdo za účelem prodeje drží, uvádí na trh nebo přepravuje vinařské výrobky nebo výrobky, které mohou být určeny k použití v odvětví vína;

c) mohli sestavovat soupis vinařských výrobků a látek nebo výrobků, které mohou být použity k jejich přípravě;

d) mohli odebírat vzorky vinařských výrobků a látek nebo výrobků, které mohou být použity k jejich přípravě, jakož i výrobků držených za účelem prodeje, uvádění na trh nebo přepravy;

e) se mohli seznámit s účetními údaji nebo jinými podklady potřebnými pro kontrolu a zhotovovat jejich opisy nebo výtahy z nich;

f) mohli přijmout vhodná ochranná opatření pro přípravu, držení, přepravu, označování, obchodní úpravu a uvádění na trh vinařského výrobku nebo výrobku určeného k produkci vinařských výrobků, je-li odůvodněné podezření ze závažného porušení právních předpisů Unie, zejména v případě podvodů nebo ohrožení zdraví.

Článek 42

Koordinace kontrol a přístup k informacím

Pro kontroly týkající se přepravy uskutečněné na základě průvodních dokladů podle článku 10 budou mít příslušné orgány určené podle článku 40 přístup k informacím obsaženým v elektronickém systému podle článku 21 směrnice Rady 2008/118/ES a k informacím týkajícím se pohybu vinařských výrobků přepravovaných podle ustanovení kapitoly IV uvedené směrnice.

Tyto příslušné orgány musí mít rovněž přístup k informacím obsaženým v informačních systémech zavedených pro kontrolu pohybu vinařských výrobků jiných než výrobků uvedených v prvním odstavci.

Informace obdržené v souladu s prvním a druhým odstavcem lze použít pouze pro účely tohoto nařízení.

Článek 43

Vzájemná pomoc

1. Provádí-li příslušný orgán některého z členských států na svém území kontroly, může požádat o informace příslušný orgán jiného členského státu, kterého by se kontroly mohly přímo nebo nepřímo týkat. Tato žádost se podává prostřednictvím kontaktních subjektů uvedených v čl. 40 třetím pododstavci a pomoc bude poskytnuta bez prodlevy.

Komise je informována o všech případech, kdy se kontroly podle prvního pododstavce týkají výrobku pocházejícího ze třetí země a kdy jeho uvádění na trh může mít pro ostatní členské státy zvláštní význam.

Dožádaný orgán sdělí všechny informace, které mohou žádajícímu orgánu umožnit splnění jeho povinností.

2. Na odůvodněnou žádost žádajícího orgánu provádí dožádaný orgán kontroly zaměřené na dosažení stanovených cílů popsaných v žádosti nebo činí kroky nezbytné k zajištění provádění těchto kontrol.

Dožádaný orgán postupuje stejným způsobem, jako by jednal ve vlastní věci.

3. Ve shodě s dožádaným orgánem může žádající orgán pověřit pracovníky:

a) buď aby v prostorách příslušných orgánů členského státu, v němž je dožádaný orgán usazen, získali informace o uplatňování příslušných ustanovení nařízení (EU) č. 1308/2013, tohoto nařízení a prováděcího nařízení (EU) 2018/274 o vinařských výrobcích, nebo o kontrolách, které se na ně vztahují, včetně pořizování opisů přepravních a jiných dokladů nebo výpisů z evidenčních knih;

b) nebo aby byli přítomni při provádění kontrol požadovaných podle odstavce 2 poté, co v přiměřené době před jejich zahájením informovali dožádaný orgán.

Kopie uvedené v prvním pododstavci písm. a) mohou být zhotoveny jen se souhlasem dožádaného orgánu.

4. Za provádění kontrol na území svého členského státu vždy odpovídají pracovníci dožádaného orgánu.

5. Pracovníci žádajícího orgánu:

a) předloží písemné pověření, v němž je uvedena jejich totožnost a funkce;

b) aniž jsou dotčena omezení, která členský stát dožádaného orgánu ukládá svým vlastním pracovníkům při provádění příslušných kontrol, disponují:

i) právem přístupu podle čl. 41 písm. a) a b);

ii) právem na informace o výsledcích kontrol, které jsou prováděny pracovníky dožádaného orgánu na základě čl. 41 písm. c) a e).

6. Náklady na odběr vzorků, nakládání s nimi a jejich odeslání a na analytické a organoleptické zkoušky pro účely kontroly jdou na vrub příslušného orgánu členského státu, který požádal o odběr vzorku. Tyto náklady se vypočítají podle sazeb platných v tom členském státě, na jehož území jsou operace prováděny.

Článek 44

Průkaznost

Zjištění pracovníků příslušného orgánu členského státu při uplatňování tohoto oddílu mohou být využívána příslušnými orgány ostatních členských států a mají stejnou hodnotu, jako by se jednalo o zjištění příslušných vnitrostátních orgánů.

Článek 45

Oznámení podezření na nedodržení předpisů

Pokud má příslušný orgán členského státu odůvodněné podezření nebo zjistí, že vinařský výrobek nesplňuje příslušná ustanovení o vinařských výrobcích podle nařízení (EU) č. 1308/2013, předpisy stanovené tímto nařízením a prováděcím nařízením (EU) 2018/274 nebo že byl předmětem podvodného jednání za účelem získání tohoto výrobku nebo jeho uvedení na trh, uvědomí kontaktní subjekt tohoto členského státu neprodleně kontaktní subjekt kteréhokoli členského státu, pro který má nedodržení těchto předpisů zvláštní význam a může vést ke správním opatřením nebo právním krokům.

Pokud příslušné orgány členského státu zjistí nebo mají podezření, že vinařské výrobky byly předmětem podvodného jednání, které může ohrozit zdraví spotřebitelů nebo není v souladu s článkem 80 nebo článkem 90 nařízení (EU) č. 1308/2013, kontaktní subjekt tohoto členského státu neprodleně informuje Komisi a kontaktní subjekty ostatních členských států, a případně kontaktní subjekt dotčených třetích zemí, prostřednictvím informačního systému zavedeného Komisí.







ODDÍL II

SANKCE

Článek 46

Sankce a náhrada nákladů za nepovolené výsadby

Členské státy uloží finanční sankce producentům, kteří nedodrží povinnost stanovenou v čl. 71 odst. 1 nařízení (EU) č. 1308/2013.

Minimální výše této finanční sankce činí:

a) 6 000 EUR na hektar, pokud producent provede vyklučení veškeré nepovolené výsadby do čtyř měsíců ode dne, kdy byl informován o nesrovnalosti, jak je uvedeno v čl. 71 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013;

b) 12 000 EUR na hektar, pokud producent provede vyklučení veškeré nepovolené výsadby v průběhu prvního roku následujícího po uplynutí tohoto čtyřměsíčního období;

c) 20 000 EUR na hektar, pokud producent provede vyklučení veškeré nepovolené výsadby po uplynutí prvního roku následujícího po uplynutí tohoto čtyřměsíčního období.

V případě, že je roční příjem v oblasti, kde se nacházejí dotčené vinice, odhadován na více než 6 000 EUR na hektar, mohou členské státy zvýšit minimální částky stanovené v druhém pododstavci úměrně průměrnému ročnímu příjmu na hektar odhadovanému pro tuto oblast.

►C1 V případě, že členský stát zajistí vyklučení nepovolené výsadby vlastními prostředky, vypočtou se příslušné náklady, které ponese producent podle čl. 71 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013, objektivně při zohlednění nákladů na pracovní sílu, využití strojů a dopravních prostředků, případně jiných vzniklých nákladů. ◄ Tyto náklady budou přičteny k příslušné sankci.

Článek 47

Sankce týkající se průvodních dokladů a dokladů VI-1 za nesplnění určitých předpisů Unie

1. Použití článků 10, 11 a 12 může být pozastaveno pro hospodářské subjekty uvedené v čl. 8 odst. 1, pokud příslušné orgány členského státu zjistí nebo mají podezření, že vinařské výrobky byly předmětem podvodného jednání, které může ohrozit zdraví spotřebitelů nebo není v souladu s článkem 80 nebo s článkem 90 nařízení (EU) č. 1308/2013.

2. Použití článků 26 a 27 může být pozastaveno v případě zjištění nebo podezření uvedených v odstavci 1 tohoto článku ve vztahu k dováženým vínům.

Článek 48

Sankce za nesplnění povinnosti vést evidenční knihu vstupů a výstupů, předkládat prohlášení nebo podávat oznámení

1. Na hospodářské subjekty, které mají povinnost vést evidenční knihu vstupů a výstupů, předkládat prohlášení o produkci, o zásobách nebo o sklizni nebo oznamovat příslušným orgánům operace uvedené v čl. 30 odst. 2, avšak tuto knihu nevedou, nepředloží uvedená prohlášení do dat uvedených v článcích 22, 23 a 24 prováděcího nařízení (EU) 2018/274, případně neprovedou uvedené oznámení do data stanoveného daným členským státem podle čl. 30 odst. 2 tohoto nařízení, se vztahují správní sankce.

2. Sankce uvedené v odstavci 1 mají formu platby určité částky a stanoví je a uplatňují členské státy na základě hodnoty daných výrobků, odhadovaných finančních výhod nebo hospodářských škod způsobených tímto podvodným jednáním.

3. V případech vážného nebo opakovaného nedodržení povinnosti předkládat prohlášení k datům uvedeným v odstavci 1 nesmí dotyčný hospodářský subjekt využívat podpůrných opatření stanovených v článcích 47 a 50 nařízení (EU) č. 1308/2013 pro daný rozpočtový rok nebo následující rozpočtový rok s výhradou těchto skutečností:

a) pokud jsou data uvedená v článcích 22, 23 a 24 prováděcího nařízení (EU) 2018/274 překročena, avšak ne o více než 15 pracovních dnů, uplatní se pouze správní sankce uvedené v odstavci 2 tohoto článku;

b) pokud příslušné orgány členských států považují údaje obsažené v prohlášeních uvedených v odstavci 1 za neúplné nebo nepřesné a jsou-li chybějící nebo nepřesné údaje podstatné pro správné uplatnění podpůrných opatření podle článků 47 a 50 nařízení (EU) č. 1308/2013, podpora, jež má být vyplacena, se poměrně sníží o částku, kterou stanoví příslušný orgán v závislosti na závažnosti porušení předpisů.

Článek 49

Mimořádné okolnosti a zjevné omyly

1. Sankce podle tohoto nařízení se neuplatní v případě mimořádných okolností ve smyslu čl. 2 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013.

2. Veškerá sdělení a žádosti předložené členskému státu podle tohoto nařízení mohou být po jejich podání kdykoli upraveny v případě, že v nich příslušný orgán zjistí zjevné omyly.







KAPITOLA VIII

OZNÁMENÍ

Článek 50

Povaha a druh oznamovaných informací

1. Členské státy oznámí Komisi:

a) právní a správní předpisy, které přijaly podle čl. 120 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 1308/2013, tohoto nařízení a prováděcího nařízení (EU) 2018/274;

b) název a adresu příslušných orgánů odpovědných za provádění úředních analýz, postup správní certifikace a kontroly související s evidenčními knihami a s průvodními doklady;

c) název a adresu příslušných orgánů odpovědných za udělování povolení pro výsadbu révy, za vedení a aktualizaci registru vinic a za předkládání aktualizovaného soupisu produkčního potenciálu;

d) prahové hodnoty uvedené v prvním odstavci bodech 1 a 2 oddílu H přílohy II;

e) opatření, která přijaly k provedení kapitoly VII, pokud je oznámení těchto opatření relevantní pro spolupráci mezi členskými státy, a název a adresu kontaktních orgánů určených jednotlivými členskými státy;

f) podmínky, které uplatňují při vystavování průvodních dokladů uvedených v čl. 10 odst. 1 prvním pododstavci písm. a) bodě iii) a písm. b);

g) moštové odrůdy, kterých se týká použití článku 81 a čl. 120 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1308/2013.

2. Členské státy oznámí Komisi veškeré změny názvu a adresy příslušných orgánů a kontaktních subjektů oznámených Komisi v souladu s odstavcem 1.

3. Oznámení stanovené v odstavci 1 se provede v souladu s článkem 34 prováděcího nařízení (EU) 2018/274.

Článek 51

Zveřejňování oznámených informací

1. Na základě oznámení příslušných orgánů třetích zemí Komise sestaví a aktualizuje seznamy obsahující tyto informace:

a) název a adresu příslušných subjektů v zemi původu výrobku, které odpovídají za vydávání dokladů VI-1;

b) název a adresu subjektů nebo útvarů určených zemí původu nebo již autorizovaných laboratoří mimo zemi původu výrobku v případě, že v zemi původu neexistují, za účelem vyplnění oddílu dokladů VI-1 obsahujících zprávu o rozboru;

c) název, adresu a oficiální registrační číslo producentů a zpracovatelů vína, kteří jsou zemí původu výrobku oprávněni vystavovat doklady VI-1;

d) název a adresu jednoho kontaktního subjektu určeného v každé třetí zemi, aby přijímal a předkládal žádosti o správní pomoc a aby zastupoval svou zemi ve vztahu ke Komisi a k členským státům.

2. Komise zveřejní název a adresu příslušných orgánů podle čl. 50 odst. 1 písm. b) a c), informace týkající se produkčního potenciálu podle čl. 50 odst. 1 písm. c), název a adresu kontaktního orgánu podle čl. 50 odst. 1 písm. e), moštové odrůdy podle čl. 50 odst. 1 písm. g) a seznamy podle odstavce 1 tohoto článku.







KAPITOLA IX

ZMĚNY, ZRUŠENÍ, PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

Článek 52

Změny nařízení (ES) č. 555/2008

Nařízení (ES) č. 555/2008 se mění takto:

1) Články 1, 21, 22 a 23, 38 až 54, 74, 83 až 95a a 98 až 102 se zrušují.

2) Přílohy IX až XIII a XVI až XXI se zrušují.

Článek 53

Změny nařízení (ES) č. 606/2009

Nařízení (ES) č. 606/2009 se mění takto:

1) Články 12 a 13 se zrušují.

2) Vkládají se nové články 14a a 14b, které znějí:

„Článek 14a

Stanovení minimálního procentního obsahu alkoholu pro vedlejší výrobky

1. S výhradou části II oddílu D bodu 1 přílohy VIII nařízení (EU) č. 1308/2013 stanoví členské státy minimální procento objemu alkoholu, který musí obsahovat vedlejší výrobek po oddělení od vína ve vztahu k objemu alkoholu obsaženému v získaném víně. Členské státy mohou přizpůsobit toto minimální procento na základě objektivních a nediskriminujících kritérií.

2. Nebude-li dosaženo příslušného procenta stanoveného členskými státy podle odstavce 1, musí příslušný hospodářský subjekt dodat takové množství vína ze své vlastní produkce, které bude odpovídat množství nezbytnému k dosažení minimálního procentního obsahu.

3. K určení objemu alkoholu obsaženého ve vedlejších výrobcích ve vztahu k objemu alkoholu obsaženému v získaném víně se stanoví v různých vinařských zónách paušální přirozený obsah alkoholu v % objemových takto:

a) 8,0 % pro zónu A;

b) 8,5 % pro zónu B;

c) 9,0 % pro zónu C I;

d) 9,5 % pro zónu C II;

e) 10,0 % pro zónu C III.

Článek 14b

Odstranění vedlejších výrobků

1. Producenti stáhnou vedlejší výrobky výroby vína nebo jiného zpracování hroznů pod dozorem příslušných orgánů členských států podle požadavků na dodání a registraci stanovených v čl. 9 odst. 1 písm. b) nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/273 ( *1 ) a čl. 14 odst. 1 písm. b) bodu vii) a článku 18 prováděcího nařízení Komise (EU) 2018/274 ( *2 ).

2. Toto stažení se provádí neprodleně a nejpozději do konce vinařského roku, v němž byly vedlejší výrobky získány, v souladu s platnými právními předpisy Unie, zejména s právními předpisy týkajícími se ochrany životního prostředí.

3. Členské státy mohou rozhodnout, že producenti, kteří v průběhu dotyčného vinařského roku nevyrobí sami více než 50 hektolitrů vína nebo moštu na svých pozemcích, nemusí své vedlejší výrobky stahovat.

4. Producenti mohou splnit povinnost odstranit všechny vedlejší výrobky vinifikace nebo jiného zpracování hroznů nebo jejich část dodáním vedlejších výrobků k destilaci. Takové odstranění vedlejších výrobků musí být potvrzeno příslušným orgánem členského státu.

5. Členské státy mohou rozhodnout, že dodání všech nebo části vedlejších výrobků vinifikace nebo jiného zpracování hroznů k destilaci je stanoveno jako povinné pro všechny nebo jen některé producenty na jejich území na základě objektivních a nediskriminujících kritérií.

Článek 54

Změna nařízení (ES) č. 607/2009

Článek 63 nařízení (ES) č. 607/2009 se zrušuje.

Článek 55

Zrušení

Nařízení (ES) č. 436/2009 a nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/560 se zrušují.

Článek 56

Vstup v platnost

Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.









PŘÍLOHA I

PRAVIDLA TÝKAJÍCÍ SE KRITÉRIA ZPŮSOBILOSTI UVEDENÉHO V ČL. 64 ODST. 1 PÍSM. c) NAŘÍZENÍ (EU) č. 1308/2013 A DODATEČNÉHO KRITÉRIA UVEDENÉHO V ČL. 4 ODST. 1 TOHOTO NAŘÍZENÍ

A. Kritérium uvedené v čl. 64 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1308/2013

Kritérium uvedené v čl. 64 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1308/2013 se považuje za splněné, pokud je splněna jedna z následujících podmínek:

1) plocha, která má být nově osázena (plochy, které mají být nově osázeny), je určena (jsou určeny) pro výrobu vín s konkrétním CHOP dotčené oblasti, nebo

2) v případě, že plocha, která má být nově osázena (plochy, které mají být nově osázeny), není určena (nejsou určeny) pro výrobu vín s konkrétním CHOP, se žadatel zaváže, že:

a) hrozny vypěstované na těchto nově osázených plochách nebude používat ani uvádět na trh za účelem výroby vín s CHOP, pokud se tyto plochy nacházejí v oblastech způsobilých k tomuto účelu;

b) neprovede vyklučení a opětovnou výsadbu proto, aby se opětovně osázená plocha stala způsobilou pro produkci hroznů určených k výrobě vín s konkrétním CHOP.

Žadatel přijme závazky uvedené v bodě 2 na omezené období, které stanoví členský stát a které nesmí trvat déle než do 31. prosince 2030.

B. Dodatečné kritérium uvedené v čl. 4 odst. 1 tohoto nařízení

Dodatečné kritérium uvedené v čl. 4 odst. 1 tohoto nařízení se považuje za splněné, pokud je splněna jedna z následujících podmínek:

1) plocha, která má být nově osázena (plochy, které mají být nově osázeny), je určena (jsou určeny) pro výrobu vín s konkrétním CHZO dotčené oblasti, nebo

2) v případě, že plocha, která má být nově osázena (plochy, které mají být nově osázeny), není určena (nejsou určeny) pro výrobu vín s konkrétním CHZO, se žadatel zaváže, že:

a) hrozny vypěstované na těchto nově osázených plochách nebude používat ani uvádět na trh za účelem výroby vín s CHZO, pokud se tyto plochy nacházejí v oblastech způsobilých k tomuto účelu;

b) neprovede vyklučení a opětovnou výsadbu proto, aby se opětovně osázená plocha stala způsobilou pro produkci hroznů určených k výrobě vín s konkrétním CHZO.

Žadatel přijme závazky uvedené v bodě 2 na omezené období, které stanoví členský stát a které nesmí trvat déle než do 31. prosince 2030.









PŘÍLOHA II

PRAVIDLA TÝKAJÍCÍ SE PRIORITNÍCH KRITÉRIÍ UVEDENÝCH V ČL. 64 ODST. 2 PÍSM. a) AŽ h) NAŘÍZENÍ (EU) č. 1308/2013 A DODATEČNÝCH KRITÉRIÍ UVEDENÝCH V ČL. 4 ODST. 3 TOHOTO NAŘÍZENÍ

A. Kritérium uvedené v čl. 64 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 1308/2013

1) Má se za to, že toto kritérium splňují právnické osoby bez ohledu na jejich právní formu, pokud je splněna jedna z následujících podmínek:

a) fyzická osoba, která provádí výsadbu révy poprvé a zastává funkci vedoucího podniku („nový účastník na trhu“) vykonává nad touto právnickou osobou účinnou a dlouhodobou kontrolu, pokud jde o rozhodování o řízení, ziscích a finančních rizicích. Pokud se na kapitálu nebo řízení takové právnické osoby podílí několik fyzických osob, včetně jedné či více osob, které nejsou novými účastníky na trhu, musí být nový účastník na trhu schopen vykonávat takovou účinnou a dlouhodobou kontrolu buď samostatně, nebo společně s jinými osobami, nebo

b) v případě, že je právnická osoba samostatně nebo společně ovládána jinou právnickou osobou, vztahují se podmínky uvedené v písmenu a) na jakoukoli fyzickou osobu, která ovládá tuto jinou právnickou osobu.

Podmínky uvedené v písmenech a) a b) se použijí obdobně pro skupinu fyzických osob bez ohledu na právní postavení přiznané této skupině a jejím členům podle vnitrostátních právních předpisů.

2) Členské státy se mohou rozhodnout přidat dodatečnou podmínku, že žadatel musí být fyzickou osobou, které v roce, kdy je žádost předložena, není více než 40 let („mladý producent“).

Má se za to, že právnické osoby uvedené v bodě 1 splňují dodatečnou podmínku uvedenou v prvním pododstavci tohoto bodu, pokud fyzické osobě uvedené v bodě 1 písm. a) a b) není v roce, kdy je žádost předložena, více než 40 let.

Podmínky uvedené v druhém pododstavci se použijí obdobně pro skupinu fyzických osob uvedenou ve druhém pododstavci bodu 1.

3) Členské státy mohou požadovat, aby se žadatelé zavázali, že nově osázenou plochu (nově osázené plochy) po dobu pěti let neprodají ani nepronajmou jiné fyzické nebo právnické osobě.

V případě, že je žadatelem právnická osoba nebo skupina fyzických osob, mohou členské státy rovněž vyžadovat, aby žadatel po dobu pěti let nepřevedl výkon efektivní a dlouhodobé kontroly zemědělského podniku, pokud jde o rozhodování o řízení, ziscích a finančních rizicích na jinou osobu nebo jiné osoby, pokud tato osoba nebo tyto osoby nesplňují podmínky uvedené v bodech 1 a 2, které platily v okamžiku udělení povolení.

B. Kritérium uvedené v čl. 64 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1308/2013

Kritérium uvedené v čl. 64 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1308/2013 se považuje za splněné, pokud je splněna jedna z následujících podmínek:

1) Žadatel se zaváže dodržovat po období minimálně pěti až sedmi let pravidla pro ekologickou produkci uvedená v nařízení Rady (ES) č. 834/2007 ( 6 ) a případně v nařízení Komise (ES) č. 889/2008 ( 7 ), pokud jde o plochu, která má být nově osázena (plochy, které mají být nově osázeny), nebo o celý zemědělský podnik. Toto období nesmí trvat déle než do 31. prosince 2030.

Členské státy mohou toto kritérium považovat za splněné v případě, že žadatelé jsou v době podání žádosti již pěstiteli a že po dobu nejméně pěti let před podáním žádosti účinně uplatňovali pravidla ekologické produkce uvedená v prvním pododstavci na celou plochu osázenou révou v daném zemědělském podniku.

2) Žadatel se zaváže po dobu minimálně pěti až sedmi let, v každém případě však nejdéle do 31. prosince 2030, dodržovat jedny z následujících pokynů nebo jeden z následujících systémů certifikace, které přesahují rámec příslušných závazných norem stanovených podle hlavy VI kapitoly I nařízení (EU) č. 1306/2013:

a) pokyny pro integrovanou ochranu rostlin, které se týkají jednotlivých plodin nebo odvětví a které jsou v souladu s čl. 14 odst. 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/128/ES ( 8 ) vhodné pro vinařství, pokud takové pokyny existují;

b) vnitrostátní programy certifikace integrované produkce, které jsou vhodné pro vinařství;

c) vnitrostátní nebo regionální environmentální programy potvrzující soulad s právními předpisy v oblasti životního prostředí v souvislosti s půdou a/nebo kvalitou vody, biologickou rozmanitostí, ochranou krajiny, zmírňováním změny klimatu a/nebo přizpůsobení se jejím dopadům, které jsou relevantní pro vinařství.

Programy certifikace uvedené v písmenech b) a c) musí osvědčovat, že zemědělec ve svém zemědělském podniku dodržuje postupy, které jsou v souladu s vnitrostátně stanovenými pravidly integrované produkce nebo s cíli uvedenými v písmenu c). Tuto certifikaci provádějí certifikační orgány, které jsou akreditované podle kapitoly II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 ( 9 ) a splňují harmonizované normy „Posuzování shody – Požadavky na orgány certifikující produkty, procesy a služby“ nebo „Posuzování shody – Požadavky na orgány provádějící audit a certifikaci systémů managementu“.

Členské státy mohou toto kritérium považovat za splněné v případě, že žadatelé jsou v době podání žádosti již pěstiteli a že po dobu nejméně pěti let před podáním žádosti účinně uplatňovali pokyny nebo systémy certifikace uvedené v prvním pododstavci na celou plochu osázenou révou v daném zemědělském podniku.

3) V případě, že program rozvoje venkova členských států zahrnuje (programy rozvoje venkova členských států zahrnují) konkrétní „agroenvironmentálně-klimatický“ typ operace (operací) v souladu s článkem 28 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 ( 10 ), který se vztahuje na plochy osázené révou relevantní pro konkrétní plochu uvedenou v žádosti, a za předpokladu, že jsou k dispozici dostatečné prostředky, žadatel je způsobilý a zaváže se, že pro tento typ operace (operací) u plochy, která má být nově osázena, uplatní a bude dodržovat závazky stanovené v příslušném programu (programech) rozvoje venkova pro tento konkrétní „agroenvironmentálně-klimatický“ typ operace (operací).

4) Konkrétní pozemek uvedený (pozemky uvedené) v žádosti se nachází (nacházejí) na terasovitých pozemcích s velkým sklonem.

Členské státy mohou rovněž požadovat, aby se producenti zavázali, že po období minimálně pěti až sedmi let neprovedou vyklučení a opětovnou výsadbu na plochách, které tyto podmínky nesplňují. Toto období nesmí trvat déle než do 31. prosince 2030.

C. Kritérium uvedené v čl. 64 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 1308/2013

Kritérium uvedené v čl. 64 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 1308/2013 se považuje za splněné, pokud jsou splněny všechny následující podmínky:

1) žadatel získal konkrétní pozemek uvedený (pozemky uvedené) v žádosti z důvodu výměny za jiný pozemek osázený (pozemky osázené) révou v rámci projektu pozemkových úprav;

2) pozemek uvedený (pozemky uvedené) v žádosti není osázen (nejsou osázeny) révou, případně je osázen (jsou osázeny) révou, která však zabírá menší plochu než plocha, o kterou žadatel přišel v důsledku takového projektu pozemkových úprav;

3) celková plocha, pro kterou je povolení požadováno, nepřesáhne případný rozdíl mezi plochou osázenou révou na původně vlastněném pozemku (pozemcích) a plochou uvedenou v žádosti.

D. Kritérium uvedené v čl. 64 odst. 2 písm. d) nařízení (EU) č. 1308/2013

Kritérium uvedené v čl. 64 odst. 2 písm. d) nařízení (EU) č. 1308/2013 se považuje za splněné, pokud se konkrétní pozemek uvedený (pozemky uvedené) v žádosti nachází (nacházejí) v jednom z následujících typů oblastí:

1) suché oblasti s poměrem ročního úhrnu srážek k roční potenciální evapotranspiraci nižším než 0,5;

2) oblasti s mělkou hloubkou zakořenění menší než 30 cm;

3) oblasti s nepříznivou zrnitostí půdy a kamenitostí podle definice a prahových hodnot uvedených v příloze III nařízení (EU) č. 1305/2013;

4) oblasti na příkrých svazích se sklonem nejméně nad 15 %;

5) oblasti v horách, jejichž nadmořská výška přesahuje nejméně 500 m, s výjimkou náhorních plošin;

6) oblasti, které se nacházejí v nejvzdálenějších regionech Unie uvedených v článku 349 Smlouvy o fungování Evropské unie a na menších ostrovech v Egejském moři ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 229/2013 ( 11 ) nebo na malých ostrovech, jejichž celková rozloha nepřesahuje 250 km2 a které se vyznačují strukturálními nebo sociálně ekonomickými omezeními.

Členské státy mohou rovněž požadovat, aby se producenti zavázali, že minimálně během období pěti až sedmi let neprovedou vyklučení a opětovnou výsadbu na plochách, které se nepotýkají s přírodními nebo jinými zvláštními obtížemi. Toto období nesmí trvat déle než do 31. prosince 2030.

Členské státy se mohou nejpozději do roku 2018 rozhodnout, že při posuzování splnění tohoto prioritního kritéria vyloučí jednu nebo více oblastí uvedených v prvním pododstavci v případě, že splnění tohoto kritéria nejsou schopny účinně posoudit.

E. Kritérium uvedené v čl. 64 odst. 2 písm. e) nařízení (EU) č. 1308/2013

Kritérium uvedené v čl. 64 odst. 2 písm. e) nařízení (EU) č. 1308/2013 se považuje za splněné, pokud je hospodářská udržitelnost daného projektu stanovena na základě jedné nebo několika následujících standardních metodik pro zemědělské investiční projekty:

1) čistá současná hodnota (NPV);

2) vnitřní míra návratnosti (IRR);

3) poměr výnosy-náklady (BCR);

4) doba návratnosti (PP);

5) čistý výnos z rozšíření (INB).

Tato metodika musí být uplatňována způsobem, který je přizpůsoben typu žadatele.

Členské státy dále vyžadují, aby žadatel provedl výsadbu nových vinic v souladu s technickými charakteristikami uvedenými v žádosti.

F. Kritérium uvedené v čl. 64 odst. 2 písm. f) nařízení (EU) č. 1308/2013

Kritérium uvedené v čl. 64 odst. 2 písm. f) nařízení (EU) č. 1308/2013 se považuje za splněné, pokud je potenciál zvýšené konkurenceschopnosti stanoven na základě jedné z následujících úvah:

1) plochy, které mají být nově osázeny stávajícím pěstitelem, mohou přinést úspory z rozsahu v důsledku výrazného poklesu jednotkových nákladů specifických pro nově osázené plochy oproti průměru již existujících vinic v daném zemědělském podniku nebo k průměrné situaci v daném regionu;

2) plochy, které mají být nově osázeny stávajícím pěstitelem, mohou zajistit lepší přizpůsobení požadavkům trhu v důsledku zvýšení cen získaných za produkci nebo zvýšení odbytu na trhu oproti průměru již existujících vinic v daném zemědělském podniku nebo k průměrné situaci v daném regionu;

3) plochy, které mají být nově osázeny novým účastníkem na trhu v daném odvětví, mohou umožnit model výroby zemědělského podniku, který je ziskovější než průměr v daném regionu.

Členské státy mohou úvahy uvedené v bodech 1, 2 a 3 dále rozvést.

Členské státy dále vyžadují, aby žadatel provedl výsadbu nových vinic v souladu s technickými charakteristikami uvedenými v žádosti.

G. Kritérium uvedené v čl. 64 odst. 2 písm. g) nařízení (EU) č. 1308/2013

Kritérium uvedené v čl. 64 odst. 2 písm. g) nařízení (EU) č. 1308/2013 se považuje za splněné, pokud se pozemek (pozemky), který má být osázen (které mají být osázeny), nachází (nacházejí) v zeměpisné oblasti produkce stávajícího CHOP nebo CHZO, pokud hrozny, které mají být vypěstovány, jsou určeny na výrobu vín s CHOP nebo s CHZO a je splněna jedna z následujících podmínek:

1) pozemek, který má být osázen (pozemky, které mají být osázeny), má (mají) lepší půdní a klimatické vlastnosti v porovnání s průměrem jiných pozemků, na nichž se nacházejí vinice a které splňují specifikace týkající se chráněného zeměpisného označení ve stejném regionu;

2) moštová odrůda (moštové odrůdy) nebo příslušný klon (příslušné klony), které mají být vysazeny, jsou lépe uzpůsobeny konkrétním půdním a klimatickým vlastnostem daného pozemku, který má být osázen (daných pozemků, které mají být osázeny), v porovnání s pozemky, na nichž se nacházejí vinice a které splňují specifikace týkající se chráněného zeměpisného označení, mají podobné půdní a klimatické vlastnosti a nacházejí se ve stejném regionu, ale jsou osázeny jinými odrůdami nebo jinými klony téže odrůdy (odrůd);

3) moštová odrůda (moštové odrůdy) nebo příslušný klon (příslušné klony), které mají být vysazeny, přispívají ke zvýšení rozmanitosti moštových odrůd nebo klonů stávajících odrůd ve stejné zeměpisné oblasti produkce CHOP nebo CHZO;

4) způsob vedení révy, který bude použit (způsoby vedení révy, které budou použity), nebo struktura vinice, která bude zavedena na nově osázené ploše (nově osázených plochách), mohou potenciálně vést k lepší kvalitě hroznů v porovnání se způsoby vedení a/nebo strukturami převážně využívanými ve stejné zeměpisné oblasti produkce CHOP nebo CHZO.

Členské státy mohou podmínky uvedené v bodech 1 až 4 dále rozvést.

Členské státy dále vyžadují, aby žadatel provedl výsadbu nových vinic v souladu s technickými charakteristikami uvedenými v žádosti.

Členské státy mohou uplatnit toto prioritní kritérium u žádostí o novou výsadbu v oblasti, která byla vymezena ve formální části přiložené k žádosti o ochranu označení původu nebo zeměpisného označení, u níž probíhá předběžné vnitrostátní řízení nebo přezkum prováděný Komisí. V takovém případě se podmínky uvedené v bodech 1 až 4 použijí obdobně.

H. Kritérium uvedené v čl. 64 odst. 2 písm. h) nařízení (EU) č. 1308/2013

Kritérium uvedené v čl. 64 odst. 2 písm. h) nařízení (EU) č. 1308/2013 se považuje za splněné, pokud je velikost zemědělského podniku žadatele v době podání žádosti v souladu s prahovými hodnotami, které stanoví členské státy na vnitrostátní nebo regionální úrovni na základě objektivních kritérií. Tyto prahové hodnoty musí být stanoveny jako:

1) nejméně 0,5 hektaru pro malé zemědělské podniky;

2) nejvíce 50 hektarů pro střední zemědělské podniky.

Členské státy mohou dále požadovat splnění jedné nebo více následujících podmínek:

1) velikost zemědělského podniku žadatele se v důsledku nové výsadby zvětší;

2) žadatel již vlastní plochu osázenou révou, na kterou se v době podání žádosti nevztahují výjimky uvedené v čl. 62 odst. 4 nařízení (EU) č. 1308/2013.

I. Dodatečná kritéria uvedená v čl. 4 odst. 3 tohoto nařízení

I. Dodatečné kritérium „předcházející chování producenta“

Dodatečné kritérium uvedené v čl. 4 odst. 3 tohoto nařízení se považuje za splněné, pokud žadatel nemá vinice vysazené bez povolení podle článku 71 nařízení (EU) č. 1308/2013 nebo práva na výsadbu podle článků 85a a 85b nařízení (ES) č. 1234/2007.

Členské státy mohou dále požadovat splnění jedné nebo více následujících podmínek:

1) platnost žádného povolení, které bylo žadateli uděleno již dříve v souladu s článkem 64 nařízení (EU) č. 1308/2013, neskončila z důvodu jeho nevyužití;

2) ze strany žadatele nedošlo k nedodržení žádného ze závazků uvedených v oddílech A a B přílohy I, v oddílech A a B a D až G této přílohy a v bodě II tohoto oddílu;

3) žadatel nevlastní vinice, které jsou osm let nebo déle mimo produkci.

II. Dodatečné kritérium „neziskové organizace se sociálním účelem, které získaly pozemky konfiskované v případě terorismu a jiných druhů trestné činnosti“

Dodatečné kritérium uvedené v čl. 4 odst. 3 tohoto nařízení se považuje za splněné, pokud je žadatelem právnická osoba, bez ohledu na její právní formu, a pokud je splněna jedna z následujících podmínek:

1) žadatelem je nezisková organizace, která provozuje činnost výhradně za sociálním účelem;

2) žadatel využívá konfiskované pozemky pouze pro sociální účely v souladu s článkem 10 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/42/EU ( 12 ).

Členské státy mohou rovněž vyžadovat, aby se žadatelé, kteří toto kritérium splňují, zavázali, že po dobu, kterou určí členský stát, nově osázenou plochu (plochy) neprodají ani nepronajmou jiné fyzické nebo právnické osobě. Toto období nesmí trvat déle než do 31. prosince 2030.









PŘÍLOHA III

MINIMÁLNÍ ÚDAJE, KTERÉ MAJÍ BÝT OBSAŽENY A AKTUALIZOVÁNY V REGISTRU VINIC, A SPECIFIKACE TÝKAJÍCÍ SE TĚCHTO ÚDAJŮ UVEDENÉ V ČLÁNKU 7

1. REGISTR PĚSTITELŮ

1.1 Identifikace a umístění

1) Identifikace pěstitele (odpovídající jednotnému systému identifikace každého příjemce podle čl. 68 odst. 1 písm. f) nařízení (EU) č. 1306/2013 a registrům nebo údajům v držení členského státu).

2) Seznam a umístění všech pozemků pro pěstování révy vinné, které nejsou považovány pouze za neobdělávanou plochu osázenou révou vinnou (identifikace odpovídající jednotnému systému identifikace zemědělských pozemků podle čl. 68 odst. 1 písm. b) a čl. 70 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013).

1.2 Vlastnosti plochy osázené (ploch osázených) révou vinnou na pozemku pro pěstování révy vinné

Tyto údaje týkající se každého pozemku pro pěstování révy vinné se uvádějí v registru pěstitelů zvlášť. Jedná-li se však o více stejnorodých pozemků pro pěstování révy vinné, mohou být údaje uvedeny souhrnně pro celý soubor sousedících pozemků nebo částí sousedících pozemků, za podmínky, že jednotlivé pozemky lze stále jednoznačně identifikovat.

1) Identifikace pozemku pro pěstování révy vinné: systém identifikace pozemků pro pěstování révy vinné by měl být vytvořen na základě map, dokumentů evidence pozemků nebo jiných kartografických údajů. Využívá se postupů elektronického zeměpisného informačního systému zahrnujících letecké nebo družicové snímky se stejnými standardy, které zaručují přesnost rovnající se alespoň přesnosti kartografie v měřítku 1:5 000 (nebo 1:10 000 , pokud byly získány na základě dlouhodobých smluv, které byly dohodnuty před listopadem 2012), s přihlédnutím k tvaru a stavu pozemku. To se stanoví podle stávajících standardů Unie.

2) Plocha pozemku pro pěstování révy vinné:

V případě, že vinice je kromě révy vinné osázena jinými plodinami:

a) celková plocha daného pozemku;

b) plocha osázená révou vinnou v přepočtu na čistou plodinu (přepočet se provádí pomocí vhodných koeficientů stanovených příslušným členským státem).

3) Plocha pozemku pro pěstování révy vinné, nebo případně plocha v přepočtu na čistou plodinu s tímto členěním týkajícím se plochy osázené (ploch osázených) révou vinnou (údaj odpovídající oznámení uvedenému v čl. 33 odst. 1 písm. a) prováděcího nařízení (EU) 2018/274 a části I přílohy IV uvedeného nařízení, který je v případě použití základem pro výpočet 1 % uvedeného v čl. 63 odst. 1 nařízení (EU) č. 1308/2013):

a) plocha osázená či plochy osázené révou vinnou, které jsou způsobilé pro produkci vína s CHOP;

b) plocha osázená či plochy osázené révou vinnou, které jsou způsobilé pro produkci vína s CHZO:

— které jsou rovněž způsobilé pro produkci vína s CHOP a vína bez CHOP/CHZO,

— které jsou způsobilé pouze pro výrobu vína s CHZO a vína bez CHOP/CHZO;

c) plocha osázená či plochy osázené révou vinnou, které jsou způsobilé pouze pro výrobu vína bez CHOP/CHZO, ale které se nacházejí v zeměpisné oblasti produkce CHOP/CHZO;

d) plocha osázená či plochy osázené révou vinnou, které jsou způsobilé pouze pro výrobu vína bez CHOP/CHZO a nacházejí se mimo zeměpisnou oblast produkce CHOP/CHZO;

e) plocha osázená či plochy osázené révou vinnou s jiným určením.

4) Pěstované moštové odrůdy, odhad odpovídajících osázených ploch a jejich podíl na daném pozemku pro pěstování révy vinné, jakož i barva hroznu (údaje odpovídající nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1337/2011 ( 13 )).

5) Rok výsadby popř. odhadované stáří odpovídajícího pozemku pro pěstování révy vinné (údaje odpovídající nařízení (EU) č. 1337/2011).

6) Plochy osázené révou vinnou, které byly předmětem restrukturaliza