2005X1222 — CS — 06.08.2015 — 001.001

Tento dokument slouží výhradně k informačním účelům a nemá žádný právní účinek. Orgány a instituce Evropské unie nenesou za jeho obsah žádnou odpovědnost. Závazná znění příslušných právních předpisů, včetně jejich právních východisek a odůvodnění, jsou zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie a jsou k dispozici v databázi EUR-Lex. Tato úřední znění jsou přímo dostupná přes odkazy uvedené v tomto dokumentu

►B Oznámení Komise o pravidlech pro přístup do spisu Komise v případech podle článků 81 a 82 Smlouvy o ES, článků 53, 54 a 57 Dohody o EHP a nařízení Rady (ES) č. 139/2004 (Text s EHP závažností) (Úř. věst. C 325 22.12.2005, s. 7)

Ve znění:









▼B

Oznámení Komise o pravidlech pro přístup do spisu Komise v případech podle článků 81 a 82 Smlouvy o ES, článků 53, 54 a 57 Dohody o EHP a nařízení Rady (ES) č. 139/2004

(2005/C 325/07)

(Text s EHP závažností)

I. ÚVOD A PŘEDMĚT OZNÁMENÍ

1. Přístup do spisu Komise je jednou z procesních záruk, jejímž cílem je uplatňování zásady rovných možností a ochrana práva na obhajobu. Nahlížení do spisu je upraveno v čl. 27 odst. 1 a 2 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ( 1 ), v čl. 15 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 773/2004 („prováděcí nařízení“) ( 2 ), čl. 18 odst. 1 a 3 nařízení Rady (ES) č. 139/2004 („nařízení o spojování podniků“) ( 3 ) a čl. 17 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 802/2004 („prováděcí nařízení o spojování podniků“) ( 4 ). V souladu s těmito ustanoveními je Komise před přijetím rozhodnutí na základě ustanovení článků 7, 8, 23 a čl. 24 odst. 2 nařízení č. 1/2003 a čl. 6 odst. 3, čl. 7 odst. 3, čl. 8 odst. 2 až 6, a článků 14 a 15 nařízení o spojování podniků povinna umožnit příslušným osobám, podnikům či sdružením podniků uplatnit, dle povahy věci, jejich stanoviska k námitkám, které vůči nim byly vzneseny, a umožnit jim nahlédnout do spisů Komise, aby bylo plně zachováno jejich právo na obhajobu. Toto oznámení upravuje rámec pro výkon práva stanoveného v těchto ustanoveních. Toto oznámení neupravuje možnost poskytnutí dokumentů v rámci jiných řízení. Tímto oznámením není dotčen způsob, jakým soudy Společenství tato ustanovení vykládají. Zásady uvedené v tomto oznámení se rovněž použijí v případech, kdy Komise zajišťuje uplatňování zásad uvedených v článcích 53, 54 a 57 Dohody o EHP ( 5 ).

2. Shora uvedené zvláštní právo je odlišné od obecného práva na přístup k dokumentům podle nařízení č. 1049/2001 ( 6 ), pro nějž jsou stanovena jiná kritéria a výjimky a které sleduje odlišný cíl.

3. Pojmem přístup do spisu se v tomto oznámení rozumí výhradně přístup umožněný osobám, podnikům či sdružením podniků, jimž Komise určila své námitky. Toto oznámení objasňuje kdo má do spisu přístup za tímto účelem.

4. Ve shora citovaných nařízeních je stejný pojem anebo pojem přístup k dokumentům používán též ve vztahu ke stěžovatelům a jiným zúčastněným stranám. Takové situace jsou však odlišné od situací osob, jimž bylo prohlášení o námitkách určeno, a tyto související situace jsou pojednány ve zvláštním oddílu tohoto oznámení.

5. Toto oznámení též vysvětluje, k jakým informacím má být přístup umožněn a kdy, a stanoví postupy pro přístup do spisu.

6. Okamžikem svého zveřejnění toto oznámení nahrazuje předchozí oznámení Komise o přístupu do spisu z roku 1997 ( 7 ). Nová pravidla zohledňují právní předpisy platné od 1. května 2004, tj. výše uvedené nařízení č. 1/2003, nařízení o spojování podniků, prováděcí nařízení a prováděcí nařízení o spojování podniků a ►M1 Rozhodnutí předsedy Evropské komise 2011/695/EU ze dne 13. října 2011 o mandátu úředníka pro slyšení v určitých řízeních ve věcech hospodářské soutěže ( 8 ). ◄ Bere též v potaz judikaturu Soudního dvora Evropských společenství a Soudu první instance Evropských společenství z poslední doby ( 9 ) jakož i postupy, které Komise uplatňovala od přijetí oznámení z roku 1997.

II. ROZSAH PŘÍSTUPU DO SPISU

A. Kdo je oprávněn k přístupu do spisu?

7. Přístup do spisu dle pravidel uvedených v odstavci 1 má umožnit účinný výkon práv na obhajobu proti námitkám vzneseným Komisí. Za tímto účelem v případech podle článků 81 a 82 Smlouvy o ES a v případech podle nařízení o spojování podniků je přístup do spisu na žádost umožněn podnikům nebo, dle povahy věci, sdružením podniků ( 10 ), jimž Komise určila své námitky ( 11 ) („strany“).

B. K jakým dokumentů je umožněn přístup?

1. Obsah spisů Komise

8. „Spis Komise“ z vyšetřování případů v oblasti hospodářské soutěže (dále jen „spisy“) se sestává z veškerých dokumentů ( 12 ), jež byly získány, vypracovány a/nebo shromážděny Generálním ředitelstvím pro hospodářskou soutěž během šetření.

▼M1

9. Během vyšetřování v oblasti hospodářské soutěže může Komise získat řadu dokumentů, přičemž u některých z nich může po podrobnějším přezkoumání vyjít najevo, že s předmětem daného případu nesouvisejí ( 13 ). Takové dokumenty mohou být vráceny podnikům, od nichž byly získány. Vrácením přestávají být součástí spisu.

▼B

2. Přístupné dokumenty

10. Stranám musí být umožněno seznámit se s informacemi obsaženými ve spise Komise, aby na jejich základě mohly účinně vyjádřit své stanovisko k předběžným závěrům, k nimž Komise ve svých námitkách dospěla. Za tímto účelem jim bude umožněn přístup k veškerým dokumentům tvořícím spis Komise, jak je definován v odstavci 8, s výjimkou vnitřních dokumentů, obchodního tajemství jiných podniků či jiných důvěrných informací ( 14 ).

11. Výsledky studie vypracované v souvislosti s příslušným řízením jsou dostupné spolu s mandátem a metodikou studie. Odpovídající opatření mohou však být učiněna k ochraně práv duševního vlastnictví.

3. Nepřístupné dokumenty

3.1. Vnitřní dokumenty

3.1.1 Obecné zásady

12. Vnitřní dokumenty nemohou mít usvědčující ani osvobozující účinky ( 15 ). Nejedná se o součást důkazů, z nichž Komise může vycházet při posouzení věci. Stranám proto nebude umožněn přístup. k vnitřním dokumentům obsaženým ve spise Komise ( 16 ) Vzhledem k tomu, že nemají důkazní hodnotu, není vyloučení přístupu k vnitřním dokumentům dotčen řádný výkon práv stran na obhajobu ( 17 ).

13. Oddělení Komise nejsou povinna vypracovávat žádné zápisy z jednání ( 18 ) s jakýmikoli osobami či podniky. Pokud se Komise rozhodne vypracovat zápis z takových jednání, představují tyto dokumenty její vlastní výklad vyjádření učiněných na daném jednání a jsou tudíž považovány za vnitřní dokumenty. Pokud však dotčená osoba či podnik zápis schválí, bude po vyloučení jakéhokoli obchodního tajemství a jiných důvěrných informací též zpřístupněn. Tento odsouhlasený zápis je součástí důkazů, o něž se Komise při posuzování věci může opírat. ( 19 )

14. Pokud jde o studie vypracované v souvislosti s daným řízením korespondence mezi Komisí a její smluvní stranou, která obsahuje hodnocení práce smluvní strany nebo se týká finančních aspektů studie, se považuje za vnitřní dokument, a není proto přístupná.

3.1.2 Korespondence s jinými orgány veřejné moci

15. Zvláštním případem vnitřních dokumentů Komise je korespondence s jinými veřejnými orgány a vnitřní dokumenty obdržené od takových orgánů (z členských států ES („členské státy“) i nečlenských států). Mezi tyto nepřístupné dokumenty náleží: — korespondence mezi Komisí a orgány pro ochranu hospodářské soutěže členských států nebo mezi těmito orgány ( 20 ); — korespondence mezi Komisí a jinými orgány veřejné moci členských států ( 21 ); — korespondence mezi Komisí, Kontrolním úřadem ESVO a orgány veřejné moci států ESVO; ( 22 ) — korespondence mezi Komisí a veřejnými orgány nečlenských států, včetně tamních orgánů pro ochranu hospodářské soutěže, zejména pokud Společenství a příslušný třetí stát uzavřely dohodu o důvěrném charakteru sdělovaných informací ( 23 ).

16. V určitých výjimečných případech je možný přístup k dokumentům pocházejícím z členských států, Kontrolního úřadu ESVO nebo států ESVO po vynětí všech obchodních tajemství či jiných důvěrných informací. Před zpřístupněním dokumentu bude Komise konzultovat osobu, která dokument poskytla za účelem určení zda dokument obsahuje obchodní tajemství anebo jiné důvěrné informace. Jedná se o případy, kdy jsou v dokumentech pocházejících z členských států uvedena obvinění vůči stranám, která je Komise povinna přezkoumat, nebo pokud jsou tyto dokumenty součástí důkazního materiálu v šetření obdobně i j dokumenty získané od soukromých stran. Tyto důvody platí, zejména jedná-li se o: — dokumenty a informace vyměňované podle článku 12 nařízení č. 1/2003 a informace sdělované Komisi podle čl. 18 odst. 6 nařízení č. 1/2003; — stížnosti předložené členským státem podle čl. 7 odst. 2 nařízení č. 1/2003. Přístup bude též umožněn k dokumentům pocházejícím z členských států nebo z Kontrolního úřadu ESVO, do té míry v jaké souvisejí s obhajobou stran ve vztahu k výkonu pravomoci Komise. ( 24 ).

3.2. Důvěrné informace

17. Spisy Komise mohou též zahrnovat dokumenty obsahující dvě kategorie informací, tj. obchodní tajemství a jiné důvěrné informace, k nimž může být přístup zcela či zčásti vyloučen ( 25 ). Je-li to možné, bude umožněn přístup ke znění původních dokumentů, které neobsahují důvěrné informace. Pokud lze důvěrné informace chránit pouze formou shrnutí relevantních informací, bude stranám umožněn přístup k takovému shrnutí. Veškeré ostatní dokumenty jsou přístupné v původní verzi.

3.2.1 Obchodní tajemství

18. Pokud by zveřejnění informací o obchodní činnosti podniku mohlo daný podnik vážně poškodit, představují takové informace obchodní tajemství ( 26 ). Informace, jež mohou být kvalifikovány jako obchodní tajemství, zahrnují: technické a/nebo finanční informace týkající se know-how daného podniku, způsoby stanovení nákladů, výrobní tajemství a postupy, informace o zdrojích dodávek, objemu výroby a prodeje a podílech na trhu, seznamy zákazníků a distributorů, marketingové plány, nákladovou a cenovou strukturu a prodejní strategii.

3.2.2 Jiné důvěrné informace

19. Kategorie „jiné důvěrné informace“ zahrnuje jiné informace než obchodní tajemství, jež mohou být považovány za důvěrné, pokud by jejich zveřejnění vážně poškodilo dotčenou osobu či podnik. V závislosti na zvláštních okolnostech každého případu se toto ustanovení může vztahovat na informace poskytnuté třetími stranami o podnicích, jež jsou schopny vyvinout velmi podstatný hospodářský či obchodní tlak na své soutěžitele nebo obchodní partnery, zákazníky či dodavatele. Soud prvního stupně a Soudní dvůr uznaly, že je možné takovým podnikům oprávněně odmítnout sdělit obsah určitých dopisů obdržených od jejich zákazníků, neboť jejich zveřejněním by mohli být jejich autoři vystaveni riziku odvetných opatření ( 27 ). Pojem jiné důvěrné informace tudíž může zahrnovat informace, jejichž prostřednictvím by strany mohly identifikovat stěžovatele či jiné třetí strany, které mají oprávněný zájem na utajení totožnosti.

20. Do kategorie jiných důvěrných informací spadají též vojenská tajemství.

3.2.3 Kritéria pro vyhovění žádosti o nakládání s informacemi jako s důvěrnými

21. Informace bude klasifikována jako důvěrná, pokud o to dotčená osoba či podnik požádají, a pokud Komise takové žádosti vyhoví ( 28 ).

22. Žádost o zachování důvěrnosti informací se musí týkat informací spadajících do rámce obchodního tajemství či jiných důvěrných informací vymezených shora uvedenými definicemi. Důvody, proč má být daná informace považována za obchodní tajemství či jinou důvěrnou informaci, musejí být opodstatněné ( 29 ). Žádosti o zachování důvěrnosti informací se zásadně vztahují pouze na informace, jež Komise obdržela od dané osoby či podniku, nikoli na informace získané z jakéhokoli jiného zdroje.

23. Informaci týkající se podniku, jež je však známa i mimo něj (v případě skupiny mimo tuto skupinu) nebo mimo sdružení, jemuž ji dotčený podnik sdělil, nelze obvykle považovat za důvěrnou ( 30 ). Informace, jež pozbyla svůj obchodní význam, např. z důvodu uplynutí času, nemůže být nadále považována za důvěrnou. Komise obecně nepovažuje informace o obratu, tržbách a podílu jednotlivých stran na trhu a obdobné informace starší 5 let za informace důvěrné ( 31 ).

24. V řízení podle článků 81 a 82 Smlouvy o ES nebrání označení informace jako důvěrné jejímu zveřejnění, pokud je nezbytné pro prokázání údajného porušení předpisů („usvědčující dokument“), nebo může být nutné k tomu, aby byla daná strana zproštěna obvinění („zprošťující dokument“). V takovém případě může potřeba zajistit práva stran na obhajobu zpřístupněním spisů Komise v co největším rozsahu převážit zájem na ochranu důvěrných informací o jiných stranách ( 32 ). Komise posoudí, zda se takovéto okolnosti vztahují na jednotlivé konkrétní případy. V takovém případě je nutné posoudit veškeré relevantní prvky, včetně: — relevance dané informace pro zjištění, zda došlo k porušení předpisů či nikoli, a její důkazní hodnotu; — zda je informace nezbytná; — stupeň citlivosti příslušné informace (v jakém rozsahu by byly jejím zveřejněním poškozeny zájmy dotčené osoby či podniku) — předběžné posouzení závažnosti údajného porušení předpisů. Obdobná ustanovení platí pro řízení podle nařízení o spojování podniků, pokud Komise považuje zveřejnění informace pro účely řízení za nezbytné ( 33 ).

25. Hodlá-li Komise takovou informaci zveřejnit, musí být dotčené osobě či podniku umožněno předložit znění dokumentů, které obsahuje předmětnou informaci, není důvěrné a má stejnou důkazní hodnotu jako původní dokumenty ( 34 ).

C. Kdy je přístup do spisu umožněn?

26. Před tím než Komise oznámí prohlášení o námitkách dle ustanovení zmíněných v odstavci 1, nemají strany nárok na přístup do spisu.

1. V antitrustovém řízení podle článků 81 a 82 Smlouvy o ES

27. Přístup do spisů bude umožněn na žádost, a to obvykle pouze jednou, poté, co Komise oznámí stranám své námitky, aby byla zaručena zásada rovných možností a ochrana práva stran na obhajobu. Obecně tedy platí, že nebude umožněn přístup k odpovědím ostatních stran na námitky Komise. Straně bude však umožněn přístup k dokumentům obdrženým po oznámení námitek v pozdějším stádiu správního řízení pokud takové dokumenty mohou představovat nový důkaz – ať již usvědčující nebo osvobozující povahy – vztahující se k obvinění týkající se takové strany v prohlášení Komise o námitkách. Tento postup se uplatní zejména pokud Komise zamýšlí opřít se o tyto nové důkazy ( 35 ).

2. V řízení podle nařízení o spojování podniků

28. V souladu s čl. 18 odst. 1 a 3 nařízení o spojování podniků a čl. 17 odst. 1 prováděcího nařízení o spojování podniků bude oznamujícím stranám na žádost umožněn přístup do spisů Komise ve všech stádiích řízení po oznámení námitek Komise do zahájení konzultace s poradním výborem. Toto sdělení však neupravuje možnost přístupu k dokumentům před oznámením námitek Komise podnikům dle nařízení o spojování podniků ( 36 ).

III. NĚKTERÉ OTÁZKY TÝKAJÍCÍ SE STĚŽOVATELŮ A JINÝCH ZÚČASTNĚNÝCH STRAN

29. Následující oddíl se týká situací, kdy Komise může nebo musí umožnit přístup k určitým dokumentům obsaženým ve spise stěžovatelům v antitrustovém řízení a jiným zúčastněným stranám v řízení o spojování podniků. Bez ohledu na znění příslušných ustanovení prováděcích nařízení o antitrustovém řízení a o spojování podniků ( 37 ) jsou tyto dvě situace odlišné – co do rozsahu, lhůt a práv – od přístupu do spisu definovaného v předchozím oddílu tohoto oznámení.

A. Poskytování dokumentů stěžovatelům v antitrustovém řízení

30. Soud prvního stupně rozhodl ( 38 ), že stěžovatelé nemají stejná práva a záruky jako strany, proti nimž je vedeno vyšetřování. Stěžovatelé proto nemohou uplatňovat právo na přístup do spisu zaručené stranám.

31. Stěžovatel, jenž byl podle čl. 7 odst. 1 prováděcího nařízení informován, že Komise hodlá jeho stížnost zamítnout ( 39 ), však může požádat o přístup k dokumentům, na jejichž základě Komise provedla předběžné posouzení případu ( 40 ). Stěžovateli bude umožněn přístup k takovým dokumentům jednou, a to po vyhotovení dopisu, v němž Komise informuje stěžovatele o zamýšleném zamítnutí jeho stížnosti.

32. Stěžovatelé nemají právo na přístup k obchodnímu tajemství ani jiným důvěrným informacím, jež Komise získala během šetření ( 41 ).

B. Poskytování dokumentů jiným zúčastněným stranám v řízení o spojování podniků

33. V souladu s čl. 17, odst. 2 prováděcího nařízení o spojování podniků musí být též na žádost umožněn přístup do spisu v řízení o spojování podniků jiným zúčastněným stranám, které byly o námitkách informovány, a to v míře nezbytné pro účely přípravy jejich připomínek.

34. Tyto jiné zúčastněné strany jsou strany navrhovaného spojení, které nejsou oznamujícími stranami, například prodávající a podnik, který je předmětem spojení ( 42 ).

IV. POSTUP PRO UMOŽNĚNÍ PŘÍSTUPU KE SPISU

A. Přípravný postup

35. Jakákoli osoba, jež sděluje informace či předkládá připomínky v jakékoli ze situací uvedených v tomto dokumentu nebo následně poskytuje Komisi další informace ve stejném řízení, je povinna zřetelně s uvedením důvodů označit veškeré materiály, jež považuje za důvěrné, a poskytnout ve lhůtě stanovené Komisí zvláštní znění dokumentů, jež není důvěrné,: ( 43 ) a) V antitrustovém řízení — subjekt, jemuž je určeno prohlášení o námitkách Komise, vyjádří své stanovisko k námitkám ( 44 ); — stěžovatel vyjádří své stanovisko k prohlášení o námitkách Komise ( 45 ); — jakákoli jiná fyzická či právnická osoba, jež žádá o vyslechnutí a prokáže dostatečný zájem, nebo kterou Komise vyzve, aby se k případu vyjádřila, vyjádří své stanovisko písemně nebo při ústním slyšení ( 46 ); — stěžovatel vyjádří své stanovisko k dopisu, v němž jej Komise informuje o úmyslu zamítnou jeho stížnost ( 47 ). b) V řízení o spojování podniků — oznamující strany či jiné zúčastněné strany vyjádří svá stanoviska k námitkám Komise vzneseným s cílem rozhodnout o žádosti o výjimku z odkladu uskutečňování spojení podniků, jež nepříznivě ovlivňuje jednu či více takových stran, či k předběžnému rozhodnutí vydanému v této věci ( 48 ); — oznamující strany, jimž je určeno oznámení o námitkách Komise, jiné zúčastněné strany, jež byly o těchto námitkách informovány, či strany, jimž Komise zaslala námitky s cílem uložit pokutu či penále, vyjádří k oznámeným námitkám připomínky ( 49 ); — třetí osoby, jež žádají o vyslechnutí, nebo jakákoli jiná fyzická či právnická osoba, kterou k tomu Komise vyzvala, vyjádří své stanovisko písemně nebo při ústním slyšení ( 50 ); — jakákoli osoba, jež sděluje informace podle článku 11 nařízení o spojování podniků.

36. Komise může navíc vyzvat podniky ( 51 ) ve všech případech, kdy předkládají či předložily dokumenty, aby označily dokumenty či jejich části, jež podle jejich názoru obsahují jejich obchodní tajemství či jiné důvěrné informace, a označily podniky, ve vztahu k nimž mají být takové dokumenty považovány za důvěrné ( 52 ).

37. Pro účely rychlého projednání žádostí o zachování důvěrnosti informací, jež jsou popsány v odstavci 36 výše, může Komise stanovit lhůtu, v níž jsou podniky povinny: i) odůvodnit svou žádost o zachování důvěrnosti informací ve vztahu ke každému jednotlivému dokumentu či jeho části; ii) předložit zvláštní znění daného dokumentu, z něhož jsou odstraněny části obsahující důvěrné informace ( 53 ). V antitrustovém řízení jsou podniky též povinny předložit ve stanovené lhůtě stručný popis každé odstraněné informace ( 54 ).

38. Znění dokumentů, která neobsahují důvěrné informace, a popis odstraněných informací musejí být vypracovány tak, aby každá strana, jež má do spisu přístup, byla schopna určit, zda může být odstraněná informace relevantní pro její obhajobu a zda může být dostatečným důvodem pro předložení žádosti Komisi o umožnění přístupu k informaci, která je označena za důvěrnou.

B. Nakládání s důvěrnými informacemi

39. Pokud podniky v antitrustovém řízení nesplní své povinnosti stanovené v odstavcích 35 až 37 výše, může Komise předpokládat, že příslušné dokumenty či prohlášení důvěrné informace neobsahují ( 55 ). Komise může následně předpokládat, že podnik nemá proti zveřejnění předložených dokumentů či prohlášení v celém rozsahu námitky.

40. Pokud v antitrustovém řízení i v řízení podle nařízení o spojování podniků dotčená osoba či podnik splní podmínky stanovené v odstavcích 35 až 37 výše, a to v rozsahu, v němž jsou použitelné, Komise buď: — předběžně vyhoví žádostem, jež se jeví jako opodstatněné.; nebo — sdělí dotčené osobě či podniku, že zamítá žádost o zachování důvěrnosti informací nebo její část, pokud je zřejmé, že není odůvodněná.

41. Komise je oprávněna později zcela či z části změnit svůj předběžný souhlas k žádosti o zachování důvěrnosti informací.

42. Nesouhlasí-li Generální ředitelství pro hospodářskou soutěž se žádostí o zachování důvěrnosti informací od samého počátku nebo domnívá-li se, že je třeba předběžný souhlas s takovou žádostí změnit, a rozhodne se proto předmětnou informaci zveřejnit, umožní dotčené osobě či podniku vyjádřit stanovisko. V takových případech oznámí Generální ředitelství pro hospodářskou soutěž písemně dotčené osobě či podniku, že hodlá předmětnou informaci zveřejnit, uvede důvody takového rozhodnutí a stanoví lhůtu, v níž může dotčená osoba či podnik vyjádřit své stanovisko. Pokud po předložení takového stanoviska Komise nadále nesouhlasí s žádostí o zachování důvěrnosti informací, projedná tuto záležitost úředník pro slyšení podle platného mandátu Komise pro úředníky pro slyšení ( 56 ).

43. Hrozí-li, že podnik, který je schopen vyvinout velmi podstatný hospodářský či obchodní tlak na své soutěžitele nebo na své obchodní partnery, zákazníky či dodavatele, proti nim přijme odvetná opatření v důsledku jejich spolupráce při šetření vedeném Komisí ( 57 ), utají Komise totožnost autorů tím, že umožní přístup ke znění původních dokumentů, které neobsahuje důvěrné informace, nebo k souhrnu příslušných odpovědí ( 58 ). Žádosti o utajení totožnosti za takových okolností a žádosti o utajení totožnosti podle bodu 81 oznámení Komise o vyřizování stížností ( 59 ) budou projednány v souladu s odstavci 40 až 42 výše.

C. Zajištění přístupu ke spisu

44. Komise může určit, že přístup do spisu bude zajištěn jedním z níže uvedených způsobů, přičemž se náležitě zohlednění technické možnosti stran: — prostřednictvím CD-ROM či jakéhokoli jiného zařízení pro ukládání dat v elektronické podobě, která jsou nebo budou k dispozici; — zasláním kopií dokumentů z přístupného spisu v tištěné podobě poštou; — vyzvou stranám k prostudování přístupného spisu v prostorách Komise. Komise může zvolit jakoukoli kombinaci uvedených způsobů.

45. Za účelem důvodu usnadnění přístupu do spisu obdrží strany seznam dokumentů tvořících obsah spisu Komise, jak je definován v odstavci 8 výše.

46. Přístup je zaručen k důkazům obsaženým ve spise Komise v jejich původní verzi: Komise není povinna zajišťovat překlad dokumentů ve spise ( 60 ).

47. Pokud strana poté, co jí byl umožněn přístup do spisu, usoudí, že pro svou obhajobu potřebuje znát určité nepřístupné informace, může v této věci předložit odůvodněnou žádost Komisi. Pokud dotčené straně nevyhoví odbory Generálního ředitelství pro hospodářskou soutěž a pokud s tímto názorem dotčená strana nesouhlasí věc bude rozhodnuta úředníkem pro slyšení v souladu s platným mandátem úředníků pro slyšení ( 61 ).

▼M1

48. Přístup do spisu podle tohoto oznámení se umožní pod podmínkou, že takto získané informace budou moci být využity pouze pro účely soudního či správního řízení k uplatnění pravidel Unie v oblasti hospodářské soutěže ( 62 ). Využití těchto informací v rozporu s omezeními stanovenými v článku 16a nařízení (ES) č. 773/2004 podléhá v určitých situacích sankcím podle vnitrostátních právních předpisů ( 63 ). Dojde-li k využití těchto informací pro jiné účely nebo za porušení uvedených omezení za účasti externího právního zástupce, může Komise tuto skutečnost oznámit advokátní komoře daného právního zástupce a dát podnět k zahájení disciplinárního řízení.

▼B

49. S výjimkou odstavců 45 a 47 se oddíl C vztahuje jak na umožnění přístupu k dokumentům stěžovatelům (v antitrustovém řízení), tak jiným zúčastněným stranám (v řízení o spojování podniků).