3.2

Zkoušky s maketou hlavy se provádějí nárazem do horního povrchu kapoty. Provede se nejméně osmnáct zkoušek s maketou hlavy, po šesti do střední a do krajních třetin horního povrchu kapoty v místech, která mohou nejpravděpodobněji způsobit poranění. Jestliže se konstrukční prvky v hodnocené oblasti liší, zaměřují se zkoušky na prvky různých druhů. Z minimálního počtu osmnácti zkoušek se jich nejméně dvanáct uskuteční s maketou hlavy uvnitř „zóny HPC1000“ a nejméně šest uvnitř „zóny HPC2000“, jak je stanoveno v bodě 3.2.1. Zkušební body se volí tak, aby nedošlo k tomu, že se nárazové těleso horního povrchu kapoty jen zlehka dotkne a poté s větší prudkostí narazí do čelního skla nebo do sloupku A. Pro maketu hlavy dítěte nebo malého dospělého se zkušební body volí ve vzdálenosti nejméně 165 mm od sebe, nejméně 82,5 mm od definovaných bočních vztažných čar a nejméně 82,5 mm před definovanou zadní vztažnou čárou kapoty. ▼M1 Každý ze zvolených zkušebních bodů pro náraz makety hlavy dítěte nebo malého dospělého musí také ležet nejméně 165 mm směrem dozadu od vztažné čáry náběžné hrany kapoty, nebo za dosahem ovinutí 1 000 mm podle toho, co je ve zvoleném zkušebním bodě nejvíce vzadu, ledaže by žádný z bodů ležících ve zkušebním úseku ve vzdálenosti do 165 mm směrem do strany v případě zkoušky nárazem horní části makety nohy do náběžné hrany kapoty nevyžadoval kinetickou energii nárazu vyšší než 200 J. ▼B Tyto nejmenší vzdálenosti se stanoví ohebnou páskou těsně napjatou podél vnějšího povrchu vozidla. Jestliže byl vybrán určitý počet zkušebních míst a zbylá oblast není dost velká pro výběr dalších míst při zachování předepsaných odstupů, smí být provedeno méně než osmnáct zkoušek. Místa zkoušená zkušebnami se zaznamenají ve zkušebním protokolu. Technické zkušebny pověřené prováděním těchto zkoušek musí však provést tolik zkoušek, kolik je potřeba k tomu, aby se prokázalo, že byly u vozidla dodrženy mezní hodnoty kritérií ochrany hlavy (HPC), a sice hodnota 1 000 v „zóně HPC1000“ a hodnota 2 000 v „zóně HPC2000“, především v bodech blízko hranic mezi oběma typy zón. 3.2.1 Určení „zóny HPC1000“ a „zóny HPC2000“. Výrobce určí na horním povrchu kapoty zóny, kde podle požadavků uvedených v bodě 2.3 přílohy I nařízení (ES) č. 78/2009 nesmí hodnota kritéria ochrany hlavy (HPC) překročit hodnotu 1 000 (zóna HPC1000) a 2 000 (zóna HPC2000) (viz obrázek 7). 3.2.2 Vyznačení nárazové oblasti horního povrchu kapoty a „zóny HPC1000“ a „zóny HPC2000“ se provede podle výkresu dodaného výrobcem, při pohledu z vodorovné roviny nad vozidlem, která je rovnoběžná s vodorovnou nulovou rovinou vozidla. Výrobce udá dostatečný počet souřadnic x a y, aby bylo možné vyznačit oblasti na skutečném vozidle se zřetelem k vnějšímu obrysu vozidla ve směru osy z. 3.2.3 „Zóna HPC1000“ a „zóna HPC2000“ se mohou skládat z několika částí, jejichž počet není omezen. ►M1 Určení nárazové plochy je provedeno prvním nárazem makety hlavy do horního povrchu kapoty. ◄ 3.2.4 Výpočet plochy nárazové oblasti a ploch „zóny HPC1000“ a „zóny HPC2000“ se provede na svislém průmětu kapoty z vodorovné roviny nad vozidlem, která je rovnoběžná s vodorovnou nulovou rovinou vozidla, na základě údajů z výkresu dodaného výrobcem.