02006X1227(01) — CS — 27.12.2006 — 000.001

Tento dokument slouží výhradně k informačním účelům a nemá žádný právní účinek. Orgány a instituce Evropské unie nenesou za jeho obsah žádnou odpovědnost. Závazná znění příslušných právních předpisů, včetně jejich právních východisek a odůvodnění, jsou zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie a jsou k dispozici v databázi EUR-Lex. Tato úřední znění jsou přímo dostupná přes odkazy uvedené v tomto dokumentu





Opraveno:









▼B

▼C1

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN) č. 17 – Jednotná ustanovení pro schvalování typu vozidel z hlediska sedadel, jejich ukotvení a opěrek hlavy

Revize 4

Zahrnující veškeré platné texty až po tyto dokumenty:

Série změn 07 – datum vstupu v platnost: 6. srpen 1998

Dodatek 1 k sérii změn 07 – datum vstupu v platnost: 17. listopadu 1999

Dodatek 2 k sérii změn 07 – datum vstupu v platnost: 13. ledna 2000

Oprava 1 série změn 06 na základě sdělení depozitáře C.N.655.1999.TREATIES-1 ze dne 19. července 1999

Oprava 1 série změn 07 na základě sdělení depozitáře C.N.425.2000.TREATIES-1 ze dne 27. června 2000

Oprava 1 k dodatku 1 k sérii změn 07 na základě sdělení depozitáře C.N.814.2001.TREATIES-1 ze dne 23. srpna 2001

Oprava 1 revize 4 nařízení na základě sdělení depozitáře C.N.165.2004.TREATIES-1 ze dne 4. března 2004

Oprava 2 revize 4 nařízení na základě sdělení depozitáře C.N.1035.2004.TREATIES-1 ze dne 4. října 2004

1. OBLAST PŮSOBNOSTI

Tento předpis se vztahuje na pevnost sedadel, jejich ukotvení a příslušné opěrky hlavy u vozidel kategorie M1 a N a na pevnost sedadel, jejich ukotvení a příslušné opěrky hlavy u vozidel kategorie M2 a M3, které nejsou řešeny předpisem č. 80 a sérií změn 01 ( 1 ) ( 2 ).

Předpis se rovněž vztahuje na konstrukci zadní části opěradel sedadel (2) a rovněž na zařízení určené k ochraně cestujících před nebezpečím vznikajícím pohybem zavazadel při čelním nárazu u vozidel kategorie M1.

Předpis se nevztahuje na sklopná, bočně orientovaná nebo proti směru jízdy orientovaná sedadla nebo na opěrky hlavy upevněné na tato sedadla.

2. DEFINICE

Pro účely tohoto předpisu se

2.1 „schválením vozidla“ rozumí schválení typu vozidla, pokud jde o pevnost sedadel a jejich ukotvení, konstrukci zadní části opěradel sedadel a vlastnosti jejich opěrek hlavy;

2.2 „typem vozidla“ rozumí kategorie motorových vozidel, která se neliší v takových základních hlediscích jako jsou:

2.2.1 konstrukce, tvar, rozměry, materiály a hmotnost sedadel, sedadla se však mohou lišit v potahu a barvě; rozdíly hmotnosti nepřevyšující 5 procent schváleného typu sedadla nejsou pokládány za významné;

2.2.2 typ a rozměry seřizovacího, posouvacího a blokovacího systému opěradel a sedadel a jejich částí;

2.2.3 typ a rozměry ukotvení sedadel;

2.2.4 rozměry, konstrukce, materiály a polštářování opěrek hlavy, mohou se však lišit v potahu a barvě;

2.2.5 typ a rozměry upevnění opěrek hlavy a vlastnosti části vozidla, ke které je opěrka hlavy upevněna, pokud se jedná o samostatnou opěrku hlavy;

2.3 „sedadlem“ rozumí konstrukce včetně polštářování, která může být pevnou součástí konstrukce vozidla a která je určena k sezení jedné dospělé osoby. Tento pojem zahrnuje jak jednotlivé sedadlo, tak i část spojených sedadel určenou pro jednu osobu;

2.4 „lavicovým sedadlem“ rozumí konstrukce, včetně polštářování, určená k sezení více než jedné dospělé osoby;

2.5 „ukotvením“ rozumí systém, kterým je soustava sedadel připevněna ke karoserii vozidla, včetně příslušných částí karoserie vozidla;

2.6 „systémem seřízení“ rozumí zařízení, kterým se sedadlo nebo jeho části mohou nastavit do polohy vyhovující tvaru těla sedící osoby:

2.6.1 podélné seřízení;

2.6.2 výškové seřízení;

2.6.3 úhlové seřízení;

2.7 „systémem posouvání“ rozumí zařízení, pomocí kterého se může sedadlo nebo jedna z jeho částí posunout nebo natočit, bez pevné mezilehlé polohy, k usnadnění přístupu do prostoru za dotyčným sedadlem;

2.8 „blokovacím systémem“ rozumí zařízení, které zajišťuje sedadlo a jeho části v poloze pro užívání;

2.9 „sklopným sedadlem“ rozumí pomocné sedadlo určené k příležitostnému použití, které je běžně sklopeno;

2.10 „příčnou rovinou“ rozumí rovina kolmá k podélné střední rovině vozidla;

2.11 „podélnou rovinou“ rozumí rovina rovnoběžná se střední podélnou rovinou vozidla;

2.12 „opěrkou hlavy“ rozumí zařízení, jehož účelem je omezit posun hlavy dospělého cestujícího směrem dozadu vzhledem k trupu, aby se zmenšilo nebezpečí poranění krční páteře v případě nehody;

2.12.1 „opěrkou hlavy tvořící nedílnou část sedadla“ rozumí opěrka tvořená horní částí opěradla sedadla. Této definici vyhovují opěrky hlavy, které vyhovují definici v bodech 2.12.2 nebo 2.12.3, avšak mohou být vyjmuty ze sedadla nebo konstrukce vozidla pouze s použitím nástrojů nebo při částečném nebo úplném sejmutí čalounění sedadla;

2.12.2 „oddělitelnou opěrkou hlavy“ rozumí opěrka hlavy tvořená konstrukční částí oddělitelnou od sedadla, která je navržena pro zasunutí a pevné zachycení v konstrukci opěradla sedadla;

2.12.3 „samostatnou opěrkou hlavy“ rozumí opěrka hlavy tvořená konstrukční částí oddělenou od sedadla, která je navržena pro zasunutí nebo pevné zachycení v konstrukci vozidla;

2.13 „R-bodem“ rozumí vztažný bod místa k sezení podle definice v příloze 3 tohoto předpisu;

2.14 „vztažnou čárou“ rozumí přímka na figuríně znázorněné na obrázku 1 v dodatku 1 k příloze 3 tohoto předpisu.

2.15 „oddělovacím systémem“ rozumí části nebo zařízení, která, navíc k opěradlům sedadel, mají chránit cestující proti pohybu zavazadel; oddělovací systém může být konkrétně tvořen sítí nebo drátěným pletivem umístěným nad úrovní opěradel sedadel v jejich vzpřímené nebo rozložené poloze. Opěrky hlavy dodávané jako standardní vybavení vozidel vybavovaných takovými částmi nebo zařízením jsou pokládány za součást oddělovacího systému. Ovšem sedadlo vybavené opěrkou hlavy není samo o sobě pokládáno za oddělovací systém.

3. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ

3.1 Žádost o schválení typu vozidla předkládá výrobce vozidla nebo jeho řádně pověřený zástupce.

3.2 Žádost musí být doplněna následujícími dokumenty ve trojím vyhotovení a s následujícími specifikacemi:

3.2.1 podrobný popis typu vozidla, pokud jde o konstrukci sedadel, jejich ukotvení a jejich seřizovací, posouvací a blokovací systém;

3.2.1.1 podrobný popis a/nebo výkresy oddělovacího systému, je-li to vhodné.

3.2.2 výkresy sedadel, jejich ukotvení na vozidle a jejich seřizovacího, posouvacího a blokovacího systému, provedené ve vhodném měřítku a dostatečně podrobné.

3.2.3 V případě sedadla s oddělitelnou opěrkou hlavy:

3.2.3.1 podrobný popis opěrky hlavy upřesňující zejména druh materiálu nebo materiálů pro polštářování;

3.2.3.2 podrobný popis umístění, typu nosiče a upevňovacích součástí pro montáž opěrky hlavy na sedadlo.

3.2.4 V případě samostatné opěrky hlavy:

3.2.4.1 podrobný popis opěrky hlavy upřesňující zejména druh materiálu nebo materiálů pro polštářování;

3.2.4.2 podrobný popis umístění a typu nosiče a upevňovacích elementů pro montáž opěrky hlavy na konstrukci vozidla.

3.3 Technické zkušebně provádějící zkoušky pro schválení typu se předloží:

3.3.1 vozidlo představující typ vozidla, které má být schváleno, nebo části vozidla, které technická zkušebna pokládá za nezbytné pro schvalovací zkoušení;

3.3.2 další sada sedadel, kterými je vozidlo vybaveno, s jejich ukotvením.

3.3.3 U vozidel se sedadly, která jsou vybavena nebo která mohou být vybavena opěrkami hlavy navíc k požadavkům stanoveným v bodech 3.3.1 a 3.3.2:

3.3.3.1 v případě oddělitelných opěrek hlavy: další sada sedadel opatřených opěrkami hlavy, kterými je vozidlo vybavováno, včetně jejich ukotvení.

3.3.3.2 V případě samostatných opěrek hlavy: další sada sedadel, kterými je vozidlo vybavováno včetně jejich ukotvení, další sada příslušných opěrek hlavy a část konstrukce vozidla, ke které jsou opěrky hlavy upevněny, nebo kompletní konstrukce.

4. SCHVÁLENÍ

4.1 Schválení typu vozidla se udělí, jestliže vozidlo předané ke schválení podle tohoto předpisu splňuje odpovídající požadavky (sedadla vybavená nebo potencionálně vybavovaná opěrkami hlavy).

4.2 Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení typu. První dvě číslice (nyní 07, což odpovídá sérii změn 07) informují o sérii změn, která zahrnuje poslední podstatné technické změny předpisu v době vydání schválení typu. Táž smluvní strana nesmí přidělit stejné číslo stejnému typu vozidla vybaveného jiným typem sedadel nebo opěrek hlavy nebo sedadly s jiným odlišným ukotvením na vozidle (platí to jak pro sedadla s opěrkami hlavy, tak i bez nich), tak i jinému typu vozidla.

4.3 Oznámení o schválení nebo rozšíření nebo odmítnutí schválení typu vozidla podle tohoto předpisu se smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, oznámí na formuláři podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.

4.4 Každé vozidlo odpovídající typu vozidla schválenému podle tohoto předpisu se viditelně a na snadno přístupném místě uvedeném ve formuláři schválení označí mezinárodní značkou schválení typu sestávající z:

4.4.1 z písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo státu, který schválení udělil ( 3 );

4.4.2 čísla tohoto předpisu následovaného písmenem „R“, pomlčkou a číslem schválení typu vpravo od kružnice předepisované v bodě 4.4.1.

4.4.3 Pokud je ale vozidlo vybaveno jedním sedadlem nebo větším počtem sedadel vybavených nebo potencionálně vybavovaných opěrkami hlavy schválenými jako odpovídající požadavkům níže uvedených bodů 5.1 a 5.2, bude číslo tohoto předpisu doplněno písmeny „RA“. Formulář podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu bude informovat, které sedadlo (sedadla) vozidla je (jsou) vybaveno(a) nebo potencionálně vybavováno(a) opěrkami hlavy. Značení musí rovněž informovat, že zbývající sedadla ve vozidle, nevybavená nebo potencionálně vybavovaná opěrkami hlavy, jsou schválena a odpovídají požadavkům níže uvedeného bodu 5.1 tohoto předpisu.

4.5 Pokud vozidlo odpovídá typu vozidla schválenému podle jednoho nebo více jiných předpisů přiložených k dohodě v zemi, která udělila schválení podle tohoto předpisu, pak symbol předepsaný v bodě 4.4.1 nemusí být opakován; v takovém případě budou číslo předpisu a čísla schválení typu a doplňkové symboly veškerých předpisů, podle kterých bylo schválení uděleno v zemi, která udělila schválení podle tohoto předpisu, umístěny ve svislých sloupcích vpravo od symbolu předepsaného v bodě 4.4.1.

4.6 Značka schválení musí být jasně čitelná a neodstranitelná.

4.7 Značka schválení musí být umístěna poblíž typového štítku vozidla nebo přímo na něm. Tento štítek upevňuje výrobce.

4.8 Příklady uspořádání značky schválení jsou uvedeny v příloze 2 tohoto předpisu.

5. POŽADAVKY

5.1 Všeobecné požadavky týkající se veškerých sedadel vozidel kategorie M1 ( 4 )

5.1.1 Všechny systémy seřízení a posouvání musí být opatřeny samočinně fungujícím blokovacím systémem. U loketních opěrek nebo jiných zařízení ke zvýšení pohodlí není blokovací systém nutný, pokud přítomnost uvedených zařízení nezpůsobuje další nebezpečí poranění cestujících v případě kolize.

5.1.2 Ovládač sloužící k odblokování zařízení podle bodu 2.7 musí být umístěn na vnější straně sedadla blízko u dveří. Musí být snadno přístupný, a to i pro cestujícího na sedadle, které se nachází bezprostředně za dotyčným sedadlem.

5.1.3 Zadní části sedadel v oblasti 1 definované v bodě 6.8.1.1 musí vyhovět při zkoušce pohlcování energie v souladu s požadavky přílohy 6 tohoto předpisu.

5.1.3.1 Tento požadavek se považuje za splněný, jestliže při zkouškách postupem podle přílohy 6 nepřesáhne zpoždění zkušební hlavice 80 g spojitě po dobu delší než 3 ms. Mimo to se v průběhu zkoušky a po zkoušce nesmějí objevit žádné nebezpečné hrany.

5.1.3.2 Požadavky bodu 5.1.3 se nevztahují na nejzadnější sedadla nebo sedadla, jejichž opěradla směřují k sobě.

5.1.4 Povrch zadních částí sedadel nesmí vykazovat žádné nebezpečné nerovnosti nebo ostré hrany, které mohou zvýšit nebezpečí poranění cestujících. Tento požadavek se považuje za splněný, jestliže povrch zadních částí sedadel zkoušených za podmínek uvedených v bodě 6.1 vykazuje poloměry zakřivení nejméně:

2,5 mm v oblasti 1,

5,0 mm v oblasti 2,

3,2 mm v oblasti 3.

Tyto oblasti jsou definovány v bodě 6.8.1.

5.1.4.1 Tento požadavek se nevztahuje na:

5.1.4.1.1 části v různých oblastech vykazující výčnělky menší než 3,2 mm nad okolním povrchem, které musí mít tupé hrany, za předpokladu, že výška výčnělku není větší než polovina jeho šířky;

5.1.4.1.2 nejzadnější sedadla a sedadla směřující opěradly k sobě;

5.1.4.1.3 zadní části sedadel nacházející se pod vodorovnou rovinou, která prochází nejnižším R-bodem v každé řadě sedadel. (Pokud mají řady sedadel počínaje odzadu rozdílné výšky, musí se tato rovina otočit nahoru nebo dolů tak, aby vytvářela svislý schod procházející R-bodem řady sedadel bezprostředně vepředu.);

5.1.4.1.4 takové části jako ohebné drátěné pletivo.

5.1.4.2 V oblasti 2 definované v bodě 6.8.1.2 mohou povrchy vykazovat poloměry menší než 5 mm, nikoli však menší než 2,5 mm, za předpokladu, že vyhoví při zkoušce pohlcování energie podle přílohy 6 tohoto předpisu. Kromě toho musí být tyto povrchy čalouněny, aby se zabránilo přímému dotyku hlavy s konstrukcí rámu sedadla.

5.1.4.3 Jestliže se ve výše uvedených oblastech nacházejí části pokryté materiálem tvrdosti menší než 50 Shore A, pak se uvedené požadavky vztahují jen na tuhé části s výjimkou požadavků, které se týkají zkoušky pohlcování energie podle přílohy 6.

5.1.5 V průběhu zkoušek nebo po zkouškách podle bodů 6.2 a 6.3 se nesmějí objevit na kostře sedadla, na ukotvení sedadla, na systémech seřízení a posouvání a jejich blokovacích zařízeních žádné vady. Trvalé deformace včetně trhlin jsou přípustné za předpokladu, že se nezvýší nebezpečí poranění v případě kolize a zůstane zachována schopnost zařízení unést předepsané zatížení.

5.1.6 V průběhu zkoušek popsaných v bodě 6.3 a v bodě 2.1 přílohy 9 nesmí dojít k uvolnění blokovacích systémů.

5.1.7 Systémy posouvání, které umožňují nebo usnadňují přístup cestujících, musí po zkouškách zůstat schopné funkce; musí umožnit, aby byly alespoň jednou odblokovány, a musí dovolit posunutí sedadla nebo části sedadla, pro které jsou určeny.

Ostatní systémy posouvání, jakož i systémy seřízení a jejich blokovací systémy si nemusí zachovat schopnost funkce.

V případě sedadel s opěrkami hlavy se pevnost opěradla a jeho blokovacích zařízení považuje za vyhovující požadavkům podle bodu 6.2, jestliže se po zkoušce podle bodu 6.4.3.6 neobjeví žádné poškození sedadla nebo opěradla sedadla; v ostatních případech je nutno prokázat, že sedadlo je schopno vyhovět požadavkům bodu 6.2.

V případě sedadel (lavic) s větším počtem míst k sezení, než je počet opěrek hlavy, musí být provedena zkouška podle bodu 6.2.

5.2 Všeobecné specifikace pro sedadla vozidel kategorie N1, N2 a N3 a sedadla vozidel kategorie M2 a M3, na která se nevztahuje předpis č. 80

5.2.1 Sedadla a lavicová sedadla musí být pevně přimontována k vozidlu.

5.2.2 Seřiditelná sedadla a lavicová sedadla se musí ve všech svých polohách samočinně zablokovat.

5.2.3 Seřiditelná opěradla sedadel musí být možno ve všech jejich polohách zablokovat.

5.2.4 Všechna sedadla, která mohou být sklopena dopředu nebo která mají sklopné opěradlo, se musí v obvyklé poloze samočinně zablokovat.

5.3 Montáž opěrek hlavy

5.3.1 Opěrka hlavy musí být namontována na každém vnějším předním sedadle každého vozidla kategorie M1. Sedadla vybavená opěrkami hlavy a určená k montáži na jiná místa k sezení a do jiných kategorií vozidel mohou být rovněž schválena podle tohoto předpisu.

5.3.2 Opěrka hlavy musí být montována na každé vnější přední sedadlo každého vozidla kategorie M2 o maximální hmotnosti nepřevyšující 3 500 kg a každého vozidla kategorie N1; opěrky hlavy montované do takových vozidel musí odpovídat požadavkům předpisu č. 25 ve znění podle série změn 03.

5.4 Zvláštní požadavky na sedadla vybavená nebo schopná vybavení opěrkami hlavy

5.4.1 Přítomnost opěrek hlavy nesmí být pro cestující ve vozidle zdrojem dalšího nebezpečí. Zejména nesmějí opěrky hlavy v jakékoli poloze užívání vykazovat nebezpečné nerovnosti povrchu nebo ostré hrany, které by mohly zvyšovat riziko nebo vážnost poranění cestujících.

5.4.2 Části přední a zadní plochy opěrek hlavy v oblasti 1 definované v bodě 6.8.1.1.3 musí vyhovět při zkoušce pohlcování energie.

5.4.2.1 Tento požadavek se považuje za splněný, jestliže při zkouškách postupem podle přílohy 6 nepřesáhne zpoždění zkušební hlavice 80 g spojitě po dobu delší než 3 ms. Mimo to se v průběhu zkoušky a po zkoušce nesmějí objevit žádné nebezpečné hrany.

5.4.3 Části přední a zadní strany opěrky hlavy nacházející se v oblasti 2 podle definice v níže uvedeném bodě 6.8.1.2.2 musí být čalouněny tak, aby zabránily přímému kontaktu hlavy s částmi konstrukce opěrky a musí vyhovovat požadavkům výše uvedeného bodu 5.1.4 použitelného na zadní části sedadel nacházející se v oblasti 2.

5.4.4 Požadavky bodů 5.4.2 a 5.4.3 se nevztahují na části zadních ploch opěrek hlavy určených k instalaci na sedadla, za kterými nejsou další sedadla.

5.4.5 Opěrka hlavy musí být připevněna k sedadlu nebo ke karoserii vozidla takovým způsobem, aby z čalounění opěrky hlavy nebo z jejího připevnění k opěradlu sedadla nemohly vlivem tlaku způsobeného zkušební hlavicí v průběhu zkoušky vyčnívat žádné tuhé a nebezpečné části.

5.4.6 V případě sedadla vybaveného opěrkou hlavy mohou být požadavky uvedené v bodě 5.1.3 se souhlasem technické zkušebny považovány za splněné, jestliže sedadlo vybavené opěrkou hlavy vyhovuje bodu 5.4.2.

5.5 Výška opěrek hlavy

5.5.1 Výška opěrek hlavy se měří podle bodu 6.5.

5.5.2 Výška opěrek hlavy, které nejsou výškově seřiditelné, musí být nejméně 800 mm u sedadel prvé řady a nejméně 750 mm na ostatních místech k sezení.

5.5.3 U výškově seřiditelných opěrek hlavy:

5.5.3.1 musí být jejich výška nejméně 800 mm u sedadel prvé řady a nejméně 750 mm na ostatních místech k sezení; tato hodnota musí být naměřena v poloze mezi nejvyšší a nejnižší možnou nastavitelnou polohou;

5.5.3.2 nesmí být možnost použití polohy odpovídající výšce menší než 750 mm;

5.5.3.3 jiná sedadla než přední mohou být vybavena opěrkami hlavy, které lze posunout do polohy odpovídající výšce menší než 750 mm za předpokladu, že cestující jasně pozná, že v této poloze se opěrka nemá používat;

5.5.3.4 přední sedadla mohou být vybavena opěrkami hlavy, které se v případě neobsazených sedadel mohou samočinně posunout do polohy nižší než 750 mm za předpokladu, že se při obsazení sedadla samočinně vrátí do polohy pro použití.

5.5.4 Rozměry dle výše uvedených bodů 5.5.2 a 5.5.3.1 mohou být zmenšeny na méně než 800 mm u předních sedadel a 750 mm v případě jiných než předních sedadel tak, aby zůstal dostatečný volný prostor mezi opěrkou hlavy a vnitřním povrchem střechy, oken nebo jinou částí karoserie vozidla; tento volný prostor však nesmí přesáhnout 25 mm. V případě sedadel vybavených systémem posouvání nebo seřízení se tento požadavek vztahuje na všechny polohy sedadla. Mimo to odchylně od bodu 5.5.3.2 nesmí žádná z poloh pro použití odpovídat výšce menší než 700 mm.

5.5.5 Odchylně od požadavků na výšku podle bodů 5.5.2 a 5.5.3.1 nesmí být výška opěrky hlavy určené pro zadní střední sedadla nebo zadní střední místa k sezení menší než 700 mm.

5.6 U sedadla, které může být vybaveno opěrkou hlavy, je nutno splnění požadavků bodů 5.1.3 a 5.4.2 ověřit.

5.6.1 Výška části zařízení, na kterém spočívá hlava, měřená podle bodu 6.5, musí být u výškově seřiditelných opěrek hlavy nejméně 100 mm.

5.7 V případě zařízení, které nelze výškově nastavovat, nesmí být mezera mezi opěradlem sedadla a opěrkou hlavy větší než 60 mm. Pokud je opěrka hlavy výškově nastavitelná, nesmí být ve své nejnižší poloze více než 25 mm od horní hrany opěradla sedadla. V případě výškově seřiditelných sedadel nebo lavicových sedadel opatřených samostatnými opěrkami hlavy musí být tyto požadavky ověřeny pro všechny polohy sedadla nebo lavicového sedadla.

5.8 V případě opěrek hlavy tvořící nedílnou část sedadla se bere v úvahu následující oblast:

nad rovinou kolmou ke vztažné čáře ve vzdálenosti 540 mm od R-bodu.

Mezi dvěma svislými podélnými rovinami procházejícími 85 mm na každé straně vztažné čáry. V této oblasti je povolen jeden nebo více otvorů se vzdáleností „a“, která, nezávisle na tvaru otvorů, může být větší než 60 mm, měřeno postupem podle bodu 6.7, pokud jsou i po provedení dalších zkoušek podle bodu 6.4.3.3.2 splněny požadavky bodu 5.11.

5.9 V případě výškově nastavitelných opěrek hlavy je na části zařízení sloužícího jako opěrka hlavy povolen jeden nebo více otvorů se vzdáleností „a“, která, nezávisle na tvaru otvorů, může být větší než 60 mm, měřeno postupem podle bodu 6.7 za podmínky, že jsou i po provedení dalších zkoušek podle bodu 6.4.3.3.2 splněny požadavky bodu 5.11.

5.10 Šířka opěrky hlavy musí být taková, aby poskytovala vhodnou oporu pro hlavu běžně sedící osoby. Jak je určeno podle postupu popsaného v níže uvedeném bodě 6.6, musí opěrka hlavy zaujímat prostor sahající nejméně 85 mm na každou stranu od svislé střední roviny sedadla, pro kterou je opěrka hlavy určena.

5.11 Opěrka hlavy a její ukotvení musí být takové, aby maximální pohyb hlavy X směrem dozadu, který opěrka hlavy dovoluje a který se měří statickým postupem stanoveným podle níže uvedeného bodu 6.4.3, byl menší než 102 mm.

5.12 Opěrka hlavy a její ukotvení musí být dostatečně pevné, aby opěrka unesla bez porušení zatížení uvedené v bodě 6.4.3.6. V případě opěrek hlavy tvořící nedílnou část sedadla se požadavky tohoto bodu použijí na tu část konstrukce opěradla sedadla, která se nachází se nad rovinou kolmou ke vztažné čáře ve vzdálenosti 540 mm od R-bodu.

5.13 Pokud je opěrka hlavy nastavitelná, nesmí být možné zvednout ji nad maximální výšku pro používání s výjimkou záměrné akce uživatele odlišné od jakékoli jiné činnosti, která slouží k jejímu nastavení.

5.14 Pevnost opěradla sedadla a jeho blokovacího zařízení se pokládá za vyhovující požadavkům stanoveným v bodě 6.2, když po zkoušení podle bodu 6.4.3.6 nedojde k porušení sedadla nebo opěradla sedadla; v opačném případě musí být prokázáno, že je sedadlo schopné vyhovět zkušebním požadavkům stanoveným v bodě 6.2.

5.15 Speciální požadavky na ochranu cestujících před pohybem zavazadel

5.15.1 Opěradla sedadla

Opěradla sedadla a/nebo opěrky hlavy umístěná tak, že tvoří přední hranici zavazadlového prostoru, musí být, pokud jsou veškerá sedadla umístěná a nastavená do normální polohy pro používání podle údajů výrobce, dostatečně pevná, aby chránila cestující před pohybem zavazadel během čelního nárazu. Tento požadavek se pokládá za splněný, pokud zůstane po provedení zkoušky popsané v příloze 9 opěradlo sedadla ve své pozici a blokovací mechanismus zůstane na svém místě. Je ale povolena deformace opěradla sedadla a jejího upevnění za předpokladu, že se přední obrysy těch částí zkoušeného opěradla sedadla a/nebo opěrky hlavy, které jsou tvrdší než 50 Shore A, nepřemístí dopředu od příčné svislé roviny, která prochází následovně:

a) bodem 150 mm před R-bodem příslušného sedadla, pokud jde o součásti opěrky hlavy;

b) bodem 100 mm před R-bodem příslušného sedadla, pokud jde o součásti opěradla sedadla;

při vyloučení odskokové fáze zkušebních bloků.

U opěrky hlavy tvořící nedílnou část sedadla je hranice mezi opěrkou hlavy a opěradlem sedadla definována rovinou kolmou ke vztažné čáře 540 mm od R-bodu.

Veškerá měření se provádějí v podélné střední rovině příslušného sedadla nebo v poloze sezení pro každé místo k sezení vytvářející přední hranici zavazadlového prostoru.

Během zkoušky popsané v příloze 9 musí zkušební bloky zůstat za opěradlem příslušného sedadla (sedadel).

5.15.2 Oddělovací systémy

Na žádost výrobce vozidla mohou být zkoušky popsané v příloze 9 provedeny s nainstalovaným oddělovacím systémem, pokud je takový systém dodáván jako standardní výbava daného typu vozidla.

Oddělovací systémy, kovová síť umístěná nad opěradlo sedadel v jejich normální poloze pro používání musí být zkoušeny podle bodu 2.2 přílohy 9.

Tento požadavek se pokládá za splněný, pokud během zkoušky zůstane oddělovací systém na svém místě. Je ale povolena deformace oddělovacího systému za předpokladu, že se přední obrys oddělovacího systému (včetně částí zkoušeného opěradla sedadla a/nebo opěrky hlavy (opěrek)), které jsou tvrdší než 50 Shore A, nepřemístí dopředu od příčné svislé roviny, která prochází následovně:

a) bodem 150 mm před R-bodem příslušného sedadla u součástí opěrky hlavy;

b) bodem 100 mm před R-bodem příslušného sedadla u součástí opěradla sedadla a součástí oddělovacího systému jiného než opěrky hlavy.

U opěrky hlavy tvořící nedílnou část sedadla je hranice mezi opěrkou hlavy a opěradlem sedadla definována v bodě 5.15.1.

Veškerá měření se provádějí v podélné střední rovině příslušného sedadla nebo v poloze sezení pro každé místo k sezení vytvářející přední hranici zavazadlového prostoru.

Po zkoušce se nesmí vyskytnout žádné ostré nebo drsné hrany, které by mohly zvýšit nebezpečí nebo riziko vážného úrazu cestujících.

5.15.3 Požadavky bodů 5.13.1 a 5.13.2 se nevztahují na záchytné systémy zavazadel, které se v případě nárazu aktivují automaticky. Výrobce musí prokázat stanovisko technické zkušebny, že ochrana poskytovaná takovým systémem je rovnocenná systému popsanému v bodech 5.15.1 a 5.15.2.

6. ZKOUŠENÍ

6.1 Obecné požadavky týkající se všech zkoušek

6.1.1 Opěradlo sedadla musí být, pokud je seřiditelné, zajištěno v poloze odpovídající sklonu vztažné čáry trupu figuríny co nejblíže úhlu 25o od svislice směrem dozadu popsané v příloze 3, pokud není výrobcem předepsáno jinak.

6.1.2 Pokud je některé sedadlo, jeho blokovací mechanismus a jeho instalace shodná nebo symetrická s jiným sedadlem ve vozidle, může technická zkušebna podrobit zkoušce pouze toto sedadlo.

6.1.3 V případě sedadel vybavených opěrkami hlavy musí být zkouška prováděna s opěrkami hlavy umístěnými do nejvíce nepříznivé polohy (všeobecné do nejvyšší polohy), kterou umožňuje nastavovací systém.

6.2 Zkouška pevnosti opěradla a jeho systémů seřízení

6.2.1 Na horní část konstrukce opěradla sedadla se přes prvek simulující záda figuríny vyobrazené v příloze 3 tohoto předpisu působí podélně a směrem dozadu silou, která vyvozuje moment 53 daNm vůči R-bodu. V případě lavicového sedadla, kde je část nebo celek nosné konstrukce (včetně konstrukce opěrek hlavy) společná pro více než jedno místo k sezení, se zkouška provede současně pro veškerá místa k sezení.

6.3 Zkouška pevnosti ukotvení sedadla a systémů seřízení, blokování a posouvání sedadla

6.3.1 Na celou karoserii vozidla nebo na její reprezentativní část se zepředu působí podélným vodorovným zpožděním nejméně 20 g po dobu 30 ms, v souladu s požadavky bodu 1 přílohy 7. Na žádost výrobce může být alternativně použit zkušební impuls popsaný v příloze 9 – dodatek.

6.3.2 Podle požadavků bodu 6.3.1 se působí podélným zpožděním zezadu.

6.3.3 Požadavky výše uvedených bodů 6.3.1 a 6.3.2 musí být kontrolovány u každé polohy sedadla. V případě sedadel vybavených opěrkami hlavy musí být zkouška prováděna s opěrkami hlavy umístěnými do nejvíce nepříznivé polohy (všeobecné do nejvyšší polohy), kterou umožňuje nastavovací systém. Během zkoušky musí být sedadlo nastaveno do takové polohy, aby žádný vnější faktor nemohl zabránit uvolnění blokovacího systému.

Tyto podmínky budou pokládány za splněné, pokud bude sedadlo zkoušeno po nastavení do následujících poloh:

podélné nastavení je zajištěno v poloze posunuté o jeden stupeň nebo o 10 mm od krajní přední obvyklé polohy pro řízení nebo od polohy pro použití podle výrobce (u sedadel s nezávisle nastavitelnou výškou je sedák sedadla umístěn ve své nejvyšší poloze);

podélné nastavení je zajištěno v poloze posunuté o jeden stupeň nebo o 10 mm od krajní zadní obvyklé polohy pro řízení nebo od polohy pro použití podle výrobce (u sedadel s nezávisle nastavitelnou výškou je sedák sedadla umístěn ve své nejnižší poloze) a popřípadě v souladu s požadavky bodu 6.3.4.

6.3.4 Případech, kdy vzhledem k uspořádání blokovacích systémů by v jiné poloze, než jaké jsou uvedeny v bodě 6.3.3, bylo rozložení sil působících na blokovací systémy a ukotvení sedadla méně příznivé než v polohách podle bodu 6.3.3, provedou se zkoušky pro tuto nejnepříznivější polohu sezení.

6.3.5 Zkušební podmínky podle bodu 6.3.1 budou pokládány za splněné, pokud jsou na žádost výrobce nahrazeny nárazovou zkouškou celého pohybujícího se vozidla proti pevné překážce podle popisu v bodě 2 přílohy 7 tohoto předpisu. V tomto případě musí být sedadlo nastaveno do podmínek nejméně příznivého rozložení namáhání systému ukotvení podle podmínek výše uvedených bodů 6.1.1, 6.3.3 a 6.3.4.

6.4 Zkouška vlastností opěrky hlavy

6.4.1 Je-li opěrka hlavy seřiditelná, nastaví se do nejméně příznivé polohy (zpravidla nejvyšší polohy), jakou její systém seřízení umožňuje.

6.4.2 V případě lavicového sedadla, kde je část nebo celek nosné konstrukce (včetně konstrukce opěrek hlavy) společná pro více než jedno místo k sezení, se zkouška provede současně pro veškerá místa k sezení.

6.4.3 Zkouška

6.4.3.1 Veškeré přímky včetně průmětu vztažné čáry musí být umístěny ve svislé střední rovině příslušného sedadla nebo místa k sezení (viz příloha 5 tohoto předpisu).

6.4.3.2 Posunutá vztažná čára se určuje aplikací výchozí síly vyvozující dozadu působící moment 37,3 daNm vůči R-bodu na součást simulující záda figuríny vyobrazené v Příloze 3 tohoto předpisu.

6.4.3.3 Pomocí kulové zkušební hlavice o průměru 165 mm se působí ve směru kolmém na posunutou vztažnou čáru ve vzdálenosti 65 mm pod horním okrajem opěrky hlavy počáteční silou vyvozující moment 37,3 daNm vůči R-bodu, přitom musí být vztažná čára udržována ve své posunuté poloze podle bodu 6.4.3.2.

6.4.3.3.1 Pokud existující otvory zabraňují uplatnění síly požadované v bodě 6.4.3.3. ve vzdálenosti 65 mm pod horním okrajem opěrky hlavy, může se tato vzdálenost zmenšit tak, aby osa působení síly procházela střednicí části rámu, která je nejbližší k otvoru.

6.4.3.3.2 V případech popsaných v bodech 5.8 a 5.9 se opakuje zkouška, při níž se s použitím koule o průměru 165 mm působí na každý otvor silou, která:

prochází těžištěm nejmenšího průřezu otvoru podél příčných rovin rovnoběžných se vztažnou čárou a

vyvozuje moment 37,3 daNm vůči R-bodu.

6.4.3.4 Určí se tečna Y ke kouli (hlavě), která je rovnoběžná k posunuté vztažné čáře.

6.4.3.5 Změří se vzdálenost X mezi tečnou Y a posunutou vztažnou čárou, jak je popsáno ve výše uvedeném bodě 5.11.

6.4.3.6 Ke kontrole účinnosti opěrky hlavy se zvýší výchozí zatížení podle specifikace výše uvedených bodů 6.4.3.3 a 6.4.3.3.2 na 89 daN, pokud předtím nedojde k porušení sedadla nebo opěradla sedadla.

6.5 Určení výšky opěrky hlavy

6.5.1 Všechny přímky včetně průmětu vztažné čáry se prokládají svislou rovinou souměrnosti příslušného sedadla nebo dotyčného místa k sezení, přitom průsečnicí této roviny se sedadlem je určen obrys opěrky hlavy a opěradla sedadla (viz obr. 1 příloha 4 tohoto předpisu).

6.5.2 Figurína popsaná v příloze 3 tohoto předpisu se umístí na sedadlo do obvyklé polohy.

6.5.3 Průmět vztažné čáry figuríny, jak je vyobrazeno v příloze 3 tohoto předpisu, se poté u příslušného sedadla promítne do roviny specifikované dle výše uvedeného bodu 6.4.3.1.

Tečna S k hornímu okraji opěrky hlavy se protáhne kolmo ke vztažné čáře.

6.5.4 Vzdálenost „h“ od R-bodu k tečně S je výškou, která se použije pro aplikaci požadavků bodu 5.5.

6.6 Stanovení šířky opěrky hlavy (viz obr. 2 příloha 4 tohoto předpisu)

6.6.1 Rovina S1 kolmá ke vztažné čáře a ležící 65 mm pod tečnou S definovanou podle výše uvedeného bodu 6.5.3 určuje průřez opěrky hlavy ohraničený obrysem C.

6.6.2 Šířka opěrky hlavy, která se použije pro aplikaci požadavků výše uvedeného bodu 5.10, je vzdálenost „L“ měřená v rovině S1 mezi svislými podélnými rovinami P a P'.

6.6.3 Šířka opěrky hlavy může být, pokud je to nezbytné, určena rovněž v rovině kolmé ke vztažné čáře 635 mm nad R-bodem sedadla, přičemž se tato vzdálenost měří podél vztažné čáry.

6.7 Určení vzdálenosti „a“ otvorů opěrky hlavy (viz příloha 8 tohoto předpisu)

6.7.1 Vzdálenost „a“ musí být určena pro každý otvor vůči přední straně opěrky hlavy pomocí koule o průměru 165 mm.

6.7.2 Koule musí být v kontaktu s otvorem v takovém bodu oblasti otvoru, který umožňuje maximální zanoření koule, aniž by byla použita síla.

6.7.3 Vzdálenost mezi oběma body dotyku koule s otvorem představuje vzdálenost „a“, která se používá pro vyhodnocování požadavků výše uvedených bodů 5.8 a 5.9.

6.8 Zkoušky pro kontrolu pohlcování energie opěradlem sedadla a opěrkou hlavy

6.8.1 Povrch zadní části sedadel, které mají být kontrolovány se nachází v níže definovaných oblastech, na které lze aplikovat kouli o průměru 165 mm, když je sedadlo namontováno na vozidlo.

6.8.1.1 Oblast 1

6.8.1.1.1 V případě jednotlivých sedadel bez opěrek hlavy tato oblast zahrnuje zadní část opěradla mezi svislými podélnými rovinami, které procházejí ve vzdálenosti 100 mm na obě strany od podélné střední roviny každého vnějšího místa k sezení určeného výrobcem, a nad rovinou kolmou k vztažné čáře a procházející ve vzdálenosti 100 mm pod vrcholem opěradla sedadla.

6.8.1.1.2 V případě lavicových sedadel bez opěrek hlavy se tato oblast prostírá mezi svislými podélnými rovinami, které procházejí ve vzdálenosti 100 mm na obě strany od podélné střední roviny každého vnějšího místa k sezení určeného výrobcem a nad rovinou kolmou k vztažné čáře a procházející ve vzdálenosti 100 mm pod vrcholem opěradla sedadla.

6.8.1.1.3 V případě sedadel nebo lavicových sedadel s opěrkami hlavy se tato oblast prostírá mezi svislými podélnými rovinami, které procházejí ve vzdálenosti 70 mm na obě strany od podélné střední roviny sedadla nebo dotyčného místa k sezení, a nad rovinou kolmou k vztažné čáře a vzdálenou 635 mm od R-bodu. Je-li opěrka hlavy seřiditelná, nastaví se při zkoušce do nejméně příznivé polohy (zpravidla nejvyšší), jakou její systém seřízení umožňuje.

6.8.1.2 Oblast 2

6.8.1.2.1 V případě sedadel nebo lavicových sedadel bez opěrek hlavy a sedadel nebo lavicových sedadel s oddělitelnými nebo samostatnými opěrkami hlavy se oblast 2 prostírá nad rovinou kolmou k vztažné čáře a procházející ve vzdálenosti 100 mm od vrcholu opěradla, mimo části náležející do oblasti 1.

6.8.1.2.2 V případě sedadel nebo lavicových sedadel s opěrkami hlavy tvořící nedílnou část sedadla se oblast 2 prostírá nad rovinou kolmou k vztažné čáře a procházející ve vzdálenosti 440 mm od R-bodu sedadla nebo dotyčného místa k sezení, mimo části náležející do oblasti 1.

6.8.1.3 Oblast 3

6.8.1.3.1 Oblast 3 je definována jako část opěradla sedadla nebo lavicového sedadla umístěná nad vodorovnými rovinami definovanými podle výše uvedeného bodu 5.1.4.1.3 s výjimkou částí nacházejících se v oblastech 1 a 2.

6.9 Rovnocenné zkušební metody

Pokud se používá jiné zkušební metody než jak je uvedeno výše v bodě 6.2, 6.3, 6.4 a v příloze 6, musí být prokázána její rovnocennost.

7. SHODNOST VÝROBY

Shoda výrobních metod musí odpovídat metodám stanoveným v dohodě, příloha 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), kde jsou specifikovány následující požadavky:

7.1 Každé vozidlo schválené podle tohoto předpisu musí být vyráběno tak, aby odpovídalo schválenému typu při splnění požadavků stanovených ve výše uvedeném bodě 5. Ovšem v případě opěrek hlavy podle definice v bodech 2.12.2 a 2.12.3 nemůže nic zabránit tomu, aby vozidlo bylo shodné s vozidlem schváleného typu, i kdyby bylo prodáváno se sedadly, které nejsou vybaveny opěrkami hlavy.

7.2 Příslušný orgán, který poskytl typové schválení, může kdykoliv přezkoumat metody pro kontrolu shodnosti používané v každé výrobní jednotce. Tento orgán může rovněž provádět nahodilé kontroly u sériově vyráběných vozidel se zaměřením na požadavky stanovené ve výše uvedeném bodě 5.

8. SANKCE ZA NESHODU PŘI VÝROBĚ

8.1 Schválení udělené typu vozidla podle tohoto předpisu může být odebráno, pokud nejsou požadavky stanovené ve výše uvedeném bodě 7.1 plněny nebo pokud vozidlo neuspěje při kontrole podle bodu 7.

8.2 Pokud některá strana dohody používající tento předpis odebere schválení, které předtím poskytla, musí o tom vyrozumět druhou smluvní stranu používající tento předpis pomocí formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.

9. ZMĚNA TYPU VOZIDLA A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ Z HLEDISKA SEDADEL, JEJICH UKOTVENÍ A/NEBO JEJICH OPĚREK HLAVY

9.1 Každá změna typu vozidla, pokud jde o sedadla, jejich ukotvení a/nebo jejich opěrky hlavy, bude oznámena správnímu orgánu, který schválil typ vozidla. Tento orgán poté může:

9.1.1 usoudit, že provedené změny zřejmě nemohou mít významnější negativní vliv a že tedy v každém případě vozidlo i nadále odpovídá požadavkům; nebo

9.1.2 usoudit, že změny jsou dostatečně nevýznamné vzhledem k výsledkům ve výše uvedených bodech 6.2, 6.3 a 6.4, aby byly ověřeny pomocí výpočtů založených na výsledcích schvalovacích zkoušek; nebo

9.1.3 požádat o další zprávu od technické zkušebny zodpovědné za provedení zkoušek.

9.2 Potvrzení nebo odmítnutí schválení se specifikací změn bude sděleno stranám dohody používající tento předpis postupem podle bodu 4.3.

9.3 Kompetentní úřad vydávající rozšíření schválení přidělí takovému rozšíření pořadové číslo, aby o něm informoval další strany dohody z roku 1958 používající tento předpis pomocí formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.

10. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY

10.1 Pokud držitel schválení úplně zastaví výrobu zařízení schváleného podle tohoto předpisu, musí informovat orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného sdělení informuje tento úřad o takové skutečnosti ostatní strany dohody z roku 1958 používající tento předpis, a to pomocí formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.

11. NÁVOD K POUŽITÍ

11.1 U sedadel vybavených nastavitelnými opěrkami hlavy musí výrobce poskytnout návod k obsluze, nastavení, blokování a pokud je to vhodné, i k demontáži opěrek hlavy.

12. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ZODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A NÁZVY A ADRESY SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ

Strany dohody používající tento předpis sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben zodpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a rovněž správních orgánů, které vydávají schválení a kterým se mají zasílat formuláře potvrzující schválení nebo rozšíření nebo odmítnutí nebo odejmutí schválení vydaného v jiných zemích.

13. PŘECHODNÁ USTANOVENÍ

13.1 Počínaje úředním datem vstoupení série změn 06 v platnost žádná ze smluvních stran používajících tento předpis neodmítne poskytnout schválení EHK podle tohoto předpisu ve znění série změn 06.

13.2 Počínaje 1. říjnem 1999 poskytnou smluvní strany používající tento předpis schválení EHK pouze tehdy, pokud jsou požadavky tohoto předpisu ve znění podle série změn 06 splněny.

13.3 Počínaje 1. říjnem 2001 mohou smluvní strany používající tento předpis odmítnout uznání schválení, které nebylo poskytnuto ve shodě se sérií změn 06 k tomuto předpisu.

13.4 Počínaje úředním datem vstupu série změn 07 v platnost neodmítne žádná smluvní strana používající tento předpis udělení schválení EHK podle tohoto předpisu ve znění podle série změn 07.

13.5 Počínaje 24. měsícem po datu vstoupení série změn 07 v platnost poskytnou smluvní strany uplatňující tento předpis schválení EHK pouze tehdy, je-li typ schvalovaného vozidla shodný s požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 07.

13.6 Počínaje 48. měsícem po datu vstupu série změn 07 v platnost přestane platit existující schválení podle tohoto předpisu s výjimkou případu typu vozidla, které odpovídá požadavkům tohoto předpisu ve znění série změn 07.









PŘÍLOHA 1

SDĚLENÍ

(maximální formát: A4 (210 × 297 mm))









PŘÍLOHA 2

USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ TYPU

Vzor A

(viz body 4.4, 4.4.1, 4.4.2 a 4.4.3 tohoto předpisu)

Vozidlo s alespoň jedním sedadlem vybaveným nebo schopným vybavení opěrkou hlavy

Výše uvedená značka schválení typu udává, pokud je upevněna na vozidle, že vozidlo tohoto příslušného typu bylo schváleno, pokud jde o pevnost sedadel vybavených nebo schopných vybavení opěrkami hlavy a s ohledem na vlastnosti opěrek hlavy, v Holandsku (E4) podle předpisu č. 17, pod schvalovacím číslem 072439. První dvě číslice čísla schválení typu udávají, že předpis již v okamžiku schvalování obsahoval sérii změn 07. Výše uvedená značka schválení typu rovněž udává, že typ vozidla je schválen podle předpisu č. 17 s ohledem na pevnost sedadel ve vozidlech, která nejsou vybavena nebo schopna vybavení opěrkami hlavy.

Vzor B

(viz body 4.4, 4.4.1 a 4.4.2 tohoto předpisu)

Vozidlo se sedadly nevybavenými nebo neschopnými vybavení opěrkami hlavy

Výše uvedená značka schválení typu udává, pokud je upevněna na vozidle, že vozidlo tohoto příslušného typu je opatřeno sedadly nevybavenými nebo neschopnými vybavení opěrkami hlavy a že bylo s ohledem na pevnost sedadel a jejich ukotvení schváleno v Holandsku (E4) podle předpisu č. 17 pod schvalovacím číslem schválení typu 072439. První dvě číslice čísla schválení typu udávají, že předpis již v okamžiku schvalování obsahoval sérii změn 07.

Vzor C

(viz bod 4.5 tohoto předpisu)

Vozidlo s minimálně jedním sedadlem vybaveným nebo schopným vybavení opěrkami hlavy

Výše uvedená značka schválení typu udává, pokud je upevněna na vozidle, že vozidlo tohoto příslušného typu je opatřeno minimálně jedním sedadlem vybaveným nebo schopným vybavení opěrkou hlavy a že bylo schváleno v Holandsku (E4) podle předpisů č. 17 a 33 ( 5 ).

Čísla schválení typu udávají, že k datu udělení schválení obsahoval předpis č. 17 sérii změn 07, ale předpis č. 33 byl ještě v původním znění. Výše uvedená značka schválení typu rovněž udává, že tento typ vozidla byl schválen podle předpisu č. 17 s ohledem na pevnost těch sedadel na vozidle, která nejsou vybavena nebo schopna vybavení opěrkami hlavy.

Vzor D

(viz bod 4.5 tohoto předpisu)

Vozidlo se sedadly nevybavenými nebo neschopnými vybavení opěrkami hlavy

Výše uvedená značka schválení typu udává, pokud je upevněna na vozidle, že vozidlo tohoto příslušného typu je opatřeno sedadly nevybavenými nebo neschopnými vybavení opěrkami hlavy a že bylo schváleno v Holandsku (E4) podle předpisu č. 17 a 33 (1) . Čísla schválení typu udávají, že k datu udělení schválení obsahoval předpis č. 17 sérii změn 07, ale předpis č. 33 byl ještě v původním znění.









PŘÍLOHA 3

POSTUP STANOVENÍ H-BODU A SKUTEČNÉHO ÚHLU TRUPU PRO MÍSTA K SEZENÍ V MOTOROVÝCH VOZIDLECH

1. ÚČEL

Postup popsaný v této příloze se používá ke stanovení polohy H-bodu a skutečného úhlu trupu pro jedno nebo několik míst k sezení v motorovém vozidle a k ověření vztahu mezi změřenými údaji a konstrukčními hodnotami udanými výrobcem vozidla ( 6 ).

2. DEFINICE

Pro účely této přílohy se:

2.1 „vztažnými údaji“ rozumí jedna nebo několik z těchto vlastností místa k sezení:

2.1.1 H-bod a R-bod a jejich vztah,

2.1.2 skutečný úhel trupu a konstrukční úhel trupu a jejich vztah.

2.2 „trojrozměrným zařízením ke stanovení H-bodu“ (zařízením 3DH) rozumí zařízení používané ke stanovení H-bodů a skutečných úhlů trupu. Toto zařízení je popsáno v dodatku 1 k této příloze;

2.3 „H-bodem“ rozumí střed otáčení trupu a stehna u zařízení 3DH instalovaného na sedadle vozidla podle níže uvedeného bodu 4. H-bod je umístěn ve středu osy zařízení, které se nachází mezi průhledítky H-bodu na každé straně zařízení 3DH. H-bod odpovídá teoreticky R-bodu (tolerance jsou uvedeny níže v bodě 3.2.2). Jakmile je H-bod určen podle postupu popsaném v bodě 4, je pokládán vůči konstrukci sedáku sedadla za pevný a má se za to, že se pohybuje, když je sedadlo seřizováno;

2.4 „R-bodem“ nebo „vztažným bodem místa k sezení“ rozumí konstrukční bod definovaný výrobcem vozidla pro každé místo k sezení a stanovený s ohledem na trojrozměrný vztažný systém;

2.5 „čárou trupu“ rozumí osa snímače na zařízení 3DH, když je snímač v nejzazší poloze;

2.6 „skutečným úhlem trupu“ rozumí skutečný úhel měřený mezi svislou čárou přes H-bod a čárou trupu s použitím zadního úhlového kvadrantu na zařízení 3DH. Skutečný úhel trupu odpovídá teoreticky konstrukčnímu úhlu trupu (tolerance viz níže uvedený bod 3.2.2);

2.7 „konstrukčním úhlem trupu“ rozumí úhel, který svírá svislice procházející R-bodem s čárou trupu v poloze odpovídající konstrukční poloze opěradla sedadla určené výrobcem;

2.8 „střední rovinou sedící osoby“ (C/LO) se rozumí střední rovina zařízení 3DH umístěného v každém konstrukčním místě k sezení; je představována souřadnicí H-bodu na ose Y. U jednotlivých sedadel odpovídá střední rovina sedadla střední rovině cestujícího. U ostatních sedadel je střední rovina cestujícího specifikována výrobcem;

2.9 „trojrozměrným vztažným systémem“ rozumí systém popsaný v příloze 2 tohoto dodatku;

2.10 „výchozími vztažnými značkami“ rozumějí fyzické body (otvory, plošky, značky nebo vruby) na karoserii vozidla určené výrobcem;

2.11 „měřicí polohou vozidla“ se rozumí poloha vozidla určená souřadnicemi výchozích vztažných značek v trojrozměrném vztažném systému.

3. POŽADAVKY

3.1 Uvedení údajů

Pro každé místo k sezení, pro které jsou vyžadovány referenční údaje, aby bylo možno prokázat shodu s požadavky tohoto předpisu, musí být veškeré údaje nebo odpovídající výběr následujících údajů uváděny ve formě uváděné v příloze 3 tohoto dodatku:

3.1.1 souřadnice R-bodu vztažené na trojrozměrný vztažný systém;

3.1.2 konstrukční úhel trupu;

3.1.3 veškeré údaje nezbytné k nastavení sedadla (pokud je seřiditelné) do polohy měření stanovené v níže uvedeném bodě 4.3.

3.2 Vztah mezi naměřenými údaji a konstrukčními specifikacemi

3.2.1 Souřadnice H-bodu a hodnota skutečného úhlu trupu získané postupem podle níže uvedeného bodu 4 se postupně porovnají se souřadnicemi R-bodu a hodnotou konstrukčního úhlu trupu udávaného výrobcem vozidla.

3.2.2 Relativní polohy R-bodu a H-bodu a vztah mezi konstrukčním úhlem trupu a skutečným úhlem trupu budou pokládány za vyhovující pro příslušné místo k sezení, pokud H-bod definovaný těmito souřadnicemi leží uvnitř čtverce o straně 50 mm a s vodorovnými a svislými stranami, jejichž úhlopříčky se protínají v R-bodě a jestliže se skutečný úhel trupu neodchyluje od konstrukčního úhlu trupu o více než 5 stupňů.

3.2.3 Pokud jsou tyto podmínky splněny, pak se použije R-bod a konstrukční úhel trupu k prokázání shody s požadavky tohoto předpisu.

3.2.4 Pokud neodpovídají H-bod nebo skutečný úhel trupu požadavkům bodu 3.2.2, pak H-bod a skutečný úhel trupu budou učeny ještě dvakrát (celkem třikrát). Pokud výsledky dvou z těchto tří operací odpovídají požadavkům, pak se použijí podmínky výše uvedeného bodu 3.2.3.

3.2.5 Pokud výsledky minimálně dvou ze tří operací popsaných ve výše uvedeném bodě 3.2.4 neodpovídají požadavkům výše uvedeného bodu 3.2.2 nebo pokud nelze ověření provést, protože výrobce vozidla nedodal informace týkající se polohy R-bodu nebo konstrukčního úhlu trupu, pak se použije centroid ze všech tří naměřených bodů nebo průměr tří naměřených úhlů a bude pokládán za použitelný pro všechny případy, kdy se jedná o použití R-bodu nebo konstrukčního úhlu trupu podle tohoto předpisu.

4. POSTUP PRO URČENÍ H-BODU A SKUTEČNÉHO ÚHLU TRUPU

4.1 Vozidlo bude tepelně připraveno podle uvážení výrobce na teplotu 20 ± 10 oC, aby se zajistilo, že materiál sedadel dosáhne pokojové teploty. Pokud nebylo kontrolované sedadlo nikdy zatíženo sedící osobou, použije se osoba o hmotnosti 70 až 80 kg nebo stejné zařízení a umístí se na sedadlo dvakrát po dobu jedné minuty, aby se zatížil sedák a opěradlo. Na žádost výrobce zůstanou veškerá kompletní sedadla bez zatížení po minimální dobu 30 minut před instalací zařízení 3DH.

4.2 Vozidlo musí být umístěno v poloze měření definované ve výše uvedeném bodě 2.11.

4.3 Pokud je sedadlo seřiditelné, musí být nejprve nastaveno do zadní vnější normální polohy pro řízení nebo do zadní vnější normální polohy pro jízdu, jak udává výrobce vozidla, přitom se bere v úvahu pouze podélné nastavení sedadla s vyloučením pohybu sedadla používaného pro účely jiné než normální poloha při řízení nebo během jízdy. Pokud existují jiné způsoby pro nastavení sedadla (svislé, úhlové, opěradlo atd.), pak se tyto nastaví do polohy specifikované výrobcem vozidla. U odpružených sedadel musí být svislá poloha zafixována tak, aby odpovídala normální poloze při řízen podle specifikace výrobce.

4.4 Oblast místa k sezení, která má být v kontaktu se zařízením 3DH, se pokryje bavlněnou tkaninou dostatečné velikosti a vhodné struktury, která je definována jako plochá bavlněná tkanina s 18,9 osnovami na cm2 a hmotností 0,228 kg m2 nebo tkaná nebo netkaná textilie s rovnocennou charakteristikou. Pokud se zkouška provádí na sedadle mimo vozidlo, pak musí mít podloží, na kterém je sedadlo umístěno, identickou základní charakteristiku ( 7 ) jako podlaha vozidla, ve kterém má být sedadlo používáno.

4.5 Umístěte sestavu sedadla a opěradla zařízení 3DH tak, aby střední rovina cestujícího (C/LO) odpovídala střední rovině zařízení 3DH. Na žádost výrobce může být zařízení 3DH přesunuto směrem dovnitř vzhledem k C/LO, pokud by bylo zařízení 3DH umístěn tak daleko k vnější straně, že by hrana sedadla neumožnila ustavení zařízení 3DH.

4.6 Ke skořepině sedací části se připevní sestavy dolních končetin (chodidla a bérce) buď jednotlivě, nebo s použitím tyče T a sestavy dolních končetin. Čára probíhající průhledítky H-bodu musí být rovnoběžná k podloží a kolmá na podélnou střední rovinu sedadla.

4.7 Nastavte polohu chodidla a nohy na zařízení 3DH následujícím způsobem:

4.7.1 Určená místa k sezení: řidič a krajní přední cestující.

4.7.1.1 Jak skupina chodidla, tak skupina nohy musí být posunuty dopředu tak, aby chodidla zaujala přirozenou polohu na podlaze mezi ovládacími pedály, pokud je to nezbytné. Je-li to možné, musí být levé chodidlo umístěno přibližně ve stejné vzdálenosti nalevo od střední roviny zařízení 3DH jako pravá noha doprava. Pro kontrolu příčné orientace zařízení 3DH se použije vodováha a překontroluje se vodorovné nastavení vany sedadla. Popřípadě se nastaví noha a chodidlo více dozadu. Čára procházející průhledítky H-bodu musí být udržována kolmá k podélné střední rovině sedadla.

4.7.1.2 Pokud nelze zajistit rovnoběžnou polohu levé nohy vůči pravé noze a levé chodidlo nemůže být podepřeno konstrukcí, přemístěte levé chodidlo tak, až je podepřeno. Musí být dodrženo nastavení průhledítkových bodů.

4.7.2 Určené místo k sezení: vnější zadní

U zadních sedadel nebo u pomocných sedadel jsou nohy umístěny podle specifikace výrobce. Pokud se pak chodidla opřou na části podlahy, které mají různé výšky, pak chodidlo, které přichází jako první do kontaktu s předním sedadlem bude pokládáno za vztažné a druhé chodidlo bude uspořádáno tak, aby vodováha sloužící k příčné orientaci sedadla na zařízení udávala vodorovnou rovinu.

4.7.3 Jiná určená místa k sezení:

Všeobecný postup uváděný ve výše uvedeném bodě 4.7.1 musí být dodržen s výjimkou týkající se umístění chodidel, kdy se použije specifikace výrobce vozidla.

4.8 Nasaďte závaží na spodní část nohy a stehno a ustavte zařízení 3DH.

4.9 Sklopte skořepinu opěradla dopředu na přední doraz a táhněte zařízení 3DH od opěradla za použití tyče T. Znovu nastavte zařízení 3DH na sedadlo některou z následujících metod:

4.9.1 Pokud má zařízení 3DH tendenci klouzat dozadu, použijte následující postup. Nechte zařízení 3DH sklouznout dozadu, až již není dopředné vodorovné omezovací závaží na tyči T zapotřebí, to znamená, až skořepina sedadla dosedne na opěradlo. Pokud je to nezbytné, znovu nastavte spodní část nohy.

4.9.2 Pokud zařízení 3DH nemá tendenci pohybovat se dozadu, použijte následující postup. Posuňte zařízení 3DH dozadu pomocí vodorovného zpětného závaží na tyči T, až skořepina sedadla dosedne na opěradlo (viz obr. 2 v dodatku 1 této přílohy).

4.10 Přiložte zatížení 100 ± 10 N na skupinu záda – skořepina zařízení 3DH v místě průsečíku kvadrantu úhlu kyčlí a uložení tyče T. Směr působení zatížení musí být udržován podél čáry procházející výše uvedeným průsečíkem k bodu těsně nad uložením stehenní tyče (viz obr. 2 v dodatku 1 této přílohy). Poté opatrně obraťte zadní skořepinu k opěradlu sedadla. Během celé operace musí být věnována zvýšená péče, aby se zabránilo odsunutí zařízení 3 DH dopředu.

4.11 Nainstalujte pravé a levé hýžďové závaží a poté střídavě osm tělních závaží. Zachovejte výškovou polohu zařízení 3DH.

4.12 Nakloňte zádovou skořepinu dopředu, aby se eliminovalo napětí na opěradle sedadla. Zahoupejte zařízením 3DH ze strany na stranu v oblouku 10 stupňů (5 stupňů na každou stranu od střední vertikální roviny) celkem třikrát, aby se uvolnilo naakumulované tření mezi zařízením 3 DH a sedadlem.

Během houpání může mít tyč T zařízení 3DH tendenci odklonit se ze specifikované nastavené horizontální a vertikální polohy. Proto musí být během nakláněcích pohybů tyč T přidržována pomocí vhodného bočního zatížení. Přitom musí být věnována zvýšená pozornost přidržování tyče T a houpání zařízení 3DH, aby se vyloučilo působení nahodilých vnějších zatížení ve svislém nebo předozadním směru.

Chodidla zařízení 3DH nemají být během této operace přidržována. Pokud dojde ke změně polohy chodidel, musí jim být umožněno, aby po určitou dobu v této poloze zůstaly.

Opatrně vraťte zádovou skořepinu na opěradlo sedadla a překontrolujte nulovou polohu u obou vodovah. Pokud došlo k pohybu chodidel během houpání zařízení 3DH, musí být poloha upravena následovně:

Zvedněte střídavě každé chodidlo z podlahy o minimální vzdálenost, až nedochází k žádnému dalšímu pohybu chodidla. Během tohoto zvedání musí mít chodidla možnost otáčení, nesmí se aplikovat žádné dopředné nebo boční zatížení. Když se chodidlo umístí zpět do spodní polohy, musí být pata v kontaktu s k tomu určenou konstrukcí.

Překontrolujte nulovou polohu boční vodováhy; v případě nezbytnosti aplikujte boční zatížení na horní stranu zádové vany tak, aby se vyrovnala skořepina sedadla zařízení 3DH se sedadlem.

4.13 Držte tyč T, aby se zabránilo zařízení 3DH posunu vpřed na sedáku sedadla a postupujte následujícím způsobem:

a) vraťte zádovou skořepinu na opěradlo sedadla;

b) střídavě aplikujte a uvolňujte vodorovné zadní zatížení, které nemá překročit hodnotu 25 N, na zadní úhlovou tyč ve výšce přibližně uprostřed závaží trupu, až kvadrant kyčelního úhlu ukáže, že po uvolnění zatížení bylo dosaženo stabilní polohy. Přitom musí být věnována zvýšená pozornost, aby se zajistilo, že na zařízení 3DH nepůsobí žádné externí dolů nebo na bok směřující zatížení. Pokud je nezbytné jiné nastavení úrovně zařízení 3DH, otočte dopředu zádovou skořepinu, proveďte znovu ustavení do roviny a opakujte postup od bodu 4.12.

4.14 Proveďte veškerá měření:

4.14.1 Souřadnice H-bodu se měří vzhledem k trojrozměrnému vztažnému systému.

4.14.2 Skutečný úhel trupu se odečte na zadním úhlovém kvadrantu zařízení 3DH snímačem ve vnější zadní poloze.

4.15 Pokud je nutno zopakovat instalaci zařízení 3DH, musí být před takovou operací sestava sedadla bez zatížení po dobu minimálně 30 minut. Zařízení 3DH nesmí zůstat nainstalováno na sedadle déle než je doba nezbytně nutná k provedení zkoušky.

4.16 Pokud jsou sedadla v jedné řadě pokládána za totožná (lavicové sedadlo, totožná sedadla atd.), pak se pro každou řadu sedadel určuje pouze jeden H-bod a jeden „skutečný úhel trupu“, přičemž je zařízení 3DH popsané v dodatku 1 této přílohy usazeno na místě, které je pokládáno za reprezentativní pro celou řadu. Toto místo se určuje následovně:

4.16.1 v případě přední řady je to sedadlo řidiče;

4.16.2 v případě zadní řady nebo řad je to vnější sedadlo.









PŘÍLOHA 3

Dodatek 1

POPIS TROJROZMĚRNÉHO ZAŘÍZENÍ KE STANOVENÍ H-BODU ( *1 )

(Zařízení 3DH)

1. Skořepiny zádové a sedací části

Skořepiny zádové a sedací části jsou konstruovány ze zesílené plastické hmoty a kovu; simulují lidský trup a stehno a jsou mechanicky zavěšeny v H-bodě. Na snímač zavěšený v H-bodě je upevněn měřící kvadrant určený k měření skutečného úhlu trupu. Stavitelná stehenní tyč upevněná na sedací skořepinu zajišťuje střední linii stehna a slouží jako základní čára pro kvadrant kyčelního úhlu.

2. Prvky těla a dolních končetin

Spodní segmenty dolních končetin jsou spojeny se sedací skořepinou pomocí tyče T spojující kolena, která je bočním prodloužením nastavitelné stehenní tyče. Ve spodních segmentech dolní končetiny se nacházejí měřící kvadranty, pomocí kterých se měří kolenní úhly. Sestava boty a chodidla je kalibrována za účelem měření úhlu chodidla. Pomocí dvou vodovah se zařízení orientuje v prostoru. Závaží tělových prvků se umísťují do příslušného těžiště, aby se zajistilo zatížení sedadla ekvivalentní hmotností 76 kg muže. Všechny klouby zařízení 3DH musí být překontrolovány. Pokud jde o volnost jejich pohybu, nesmí být zjištěno žádné znatelné tření.

Obr. 1 – Označení prvků zařízení 3DH

Obr. 2 – Rozměry prvků zařízení 3DH a rozložení zatížení (Rozměry v milimetrech)









PŘÍLOHA 3

Dodatek 2

TROJROZMĚRNÝ REFERENČNÍ SYSTÉM

1. Trojrozměrný vztažný systém je definován pomocí tří kolmých rovin stanovených výrobcem vozidla (viz obr.) ( *2 ).

2. Poloha vozidla pro měření se stanoví tak, že se vozidlo umístí na podložku takovým způsobem, aby souřadnice základních značek odpovídaly hodnotám udaných výrobcem.

3. Souřadnice R-bodu a H-bodu se určí vzhledem základním značkám definovaných výrobcem vozidla.

Obrázek — Trojrozměrný vztažný systém









PŘÍLOHA 3

Dodatek 3

REFERENČNÍ ÚDAJE PRO MÍSTA K SEZENÍ

1. Kódování referenčních údajů

Referenční údaje se udávají v řadě postupně pro každé místo k sezení. Místa k sezení se identifikují pomocí dvoumístného kódu. První znak je arabská číslice a označuje řadu sedadel počínaje od předního k zadnímu konci vozidla. Druhý znak je velké písmeno udávající umístění místa k sezení v řadě při pohledu ve směru dopředného pohybu vozidla; používají se následující písmena:

L = vlevo

C = střední

R = vpravo

2. Popis polohy vozidla při měření

2.1 Souřadnice základních značek

X …………………………

Y …………………………

Z …………………………

3. Seznam referenčních údajů

3.1 Místo k sezení: …………………………

3.1.1 Souřadnice R-bodu

X …………………………

Y …………………………

Z …………………………

3.1.2 Konstrukční úhel trupu: …………………………

3.1.3 Specifikace pro nastavení sedadla ( *3 )

vodorovně: …………………………

svisle: …………………………

úhlově: …………………………

úhel trupu: …………………………

Poznámka: Pro další místa k sezení se uvádí referenční údaje pod bodem 3.2, 3.3, atd.









PŘÍLOHA 4

URČENÍ VÝŠKY A ŠÍŘKY OPĚREK HLAVY

Obr. 1

Obr. 2









PŘÍLOHA 5

ZNÁZORNĚNÍ ZAKRESLOVANÝCH ČAR A MĚŘENÍ PROVÁDĚNÝCH BĚHEM ZKOUŠEK

1 Původní nezatížená poloha.

2a Posunutá poloha vzniklá působením na záda figuríny silou vyvozující moment 373 Nm okolo R-bodu, definující polohu posunuté vztažené čáry r1.

2b Posunutá poloha vzniklá působením síly F na kouli o průměru 165 mm vyvozující moment of 373 Nm okolo R-bodu, udržující na místě posunutou vztažnou čáru r1.

3 Poloha po posunutí silou F zvýšenou na 890 N.









PŘÍLOHA 6

POSTUP ZKOUŠKY K OVĚŘENÍ POHLCOVÁNÍ ENERGIE

1. Uspořádání, zkušební zařízení, registrační přístroje a postup

1.1 Uspořádání

Sedadlo namontované stejným způsobem jako ve vozidle se pomocí připevňovacích součástí dodaných výrobcem pevně zajistí na zkušebním zařízení tak, aby se při nárazu nepohnulo.

Je-li opěradlo sedadla seřiditelné, zablokuje se v poloze podle bodu 6.1.1 tohoto předpisu.

Pokud je sedadlo vybavena opěrkou hlavy, musí být tato opěrka namontována na opěradlo sedadla stejným způsobem jako ve vozidle. Pokud je opěrka hlavy samostatná, musí být připevněna na tu část konstrukce vozidla, ke které je normálně připevňována.

Pokud je opěrka hlavy nastavitelná, musí být přestavena do nejméně příznivé polohy, kterou umožňuje její nastavovací systém.

1.2 Zkušební zařízení

1.2.1 Zkušební zařízení sestává z kyvadla, jehož čep je uložen na kuličkových ložiskách a jehož redukovaná hmotnost ( *4 ) ve středu nárazu činí 6,8 kg. Spodní okraj kyvadla je tvořen tuhou maketou hlavy o průměru 165 mm, jejíž střed je shodný se středem nárazu kyvadla.

1.2.2 Maketa hlavy musí být vybavena dvěma měřiči zrychlení a zařízením pro měření rychlosti, přičemž veškerá tato zařízení musí být schopna měřit hodnoty ve směru nárazu.

1.3 Registrační přístroje

Použité registrační přístroje musí umožňovat provádění měření s následující přesností:

1.3.1 Zrychlení:

přesnost = ± 5 % skutečné hodnoty;

frekvenční třída datového kanálu: třída 600 odpovídající normě ISO 6487 (1980);

příčná citlivost = < 5 % nejnižšího bodu na stupnici.

1.3.2 Rychlost:

přesnost: ±2,5 % skutečné hodnoty;

citlivost: 0,5 km/h.

1.3.3 Registrace času:

přístroje musí schopné zaznamenat celý průběh zkoušky a odečítat hodnoty v mezích jedné tisíciny sekundy,

počátek nárazu v okamžiku prvního styku makety hlavy se zkoušenou opěrkou hlavy se zaznamená do záznamů použitých k analýze zkoušky.

1.4 Postup zkoušení

1.4.1 Zkoušení opěradla

Sedadlo musí být nainstalováno, jak je uvedeno v bodě 1.1 této přílohy, směr nárazu zezadu dopředu musí ležet v podélné rovině pod úhlem 45o od svislice.

Body nárazu musí být vybrány zkušební laboratoří v oblasti 1 podle definice v bodě 6.8.1.1 tohoto předpisu nebo v případě nezbytnosti v oblasti 2 podle definice v bodě 6.8.1.2 tohoto předpisu, a to na povrchy vykazující poloměr zakřivení menší než 5 mm.

1.4.2 Zkoušky na opěrce hlavy

Opěrka hlavy musí být upevněna a nastavena způsobem jak je uvedeno v bodě 1.1 této přílohy. Nárazy musí být realizovány na body vybrané zkušební laboratoří v oblasti 1, jak je definováno v bodě 6.8.1.1 tohoto předpisu, a pokud je to možné, v oblasti 2, jak je definováno v bodě 6.8.1.2 tohoto předpisu, a to na povrchy vykazující poloměr zakřivení menší než 5 mm.

1.4.2.1 U zadní strany musí ležet směr nárazu zezadu dopředu v podélné rovině v úhlu 45o od svislice.

1.4.2.2 Pokud jde o přední stranu, směr nárazu zepředu dozadu musí být vodorovný v podélné rovině.

1.4.2.3 Přední a zadní oblasti jsou navzájem ohraničeny vodorovnou rovinou tečnou k vrcholu opěrky hlavy, jak je uvedeno v bodě 6.5 tohoto předpisu.

1.4.3 Zkušební hlavice musí na zkoušený předmět narazit 24,1 km/h: této rychlosti se dosáhne buď energií samotného kyvadla, nebo pomocí doplňkového hnacího zařízení.

2. Výsledky

Za hodnotu zpomalení se považuje průměr z údajů obou měřičů zpomalení.

3. Rovnocenné postupy (viz bod 6.9 tohoto předpisu).









PŘÍLOHA 7

METODA ZKOUŠENÍ PEVNOSTI UKOTVENÍ SEDADEL A JEJICH SEŘIZOVACÍHO, BLOKOVACÍHO A POSOUVACÍHO SYSTÉMU

1. Zkouška odolnosti vůči působení setrvačnosti

1.1 Zkoušená sedadla musí být namontována na šasi vozidla, pro které jsou určena. Šasi vozidla musí být pevně upevněno na zkušební vozík, jak je popsáno v následujících bodech.

1.2 Metoda použitá k upevnění šasi vozidla na zkušební vozík nesmí zahrnovat zesílení ukotvení sedadel.

1.3 Sedadla a jejich části musí být seřízena a zablokována tak, jak je předepsáno v bodě 6.1.1 a musí se nacházet v jedné z poloh popsaných v bodě 6.3.3 nebo v bodě 6.3.4 tohoto předpisu.

1.4 Pokud se sedadla z jedné skupiny nevyznačují podstatnými rozdíly ve smyslu bodu 2.2 tohoto předpisu, pak zkouška předepsaná v bodě 6.3.1 a 6.3.2 tohoto předpisu může být provedena s jedním sedadlem přestaveným do krajní přední polohy a druhým sedadlem přestaveným do krajní zadní polohy.

1.5 Zpomalení vozíku se měří pomocí datového kanálu s frekvenční třídou (CFC) 60 odpovídající charakteristice mezinárodní normy ISO 6487 (1980).

2. Nárazová zkouška celého vozidla proti pevné překážce

2.1 Překážka musí být tvořena blokem zesíleného betonu o šířce minimálně 3 m, s výškou minimálně 1,5 m a tloušťkou minimálně 0,6 m. Přední strana musí být kolmá ke koncové části nájezdové dráhy a musí být potažena překližkovými panely o tloušťce 19 ± 1 mm. Za blokem vyztuženého betonu musí být napěchováno minimálně 90 tun zeminy. Překážka z vyztuženého betonu a zeminy může být nahrazena překážkami o stejné čelní ploše za předpokladu, že tyto poskytují rovnocenné výsledky.

2.2 V okamžiku nárazu musí jet vozidlo volně. Na překážku naráží kolmo k nárazové stěně; maximální povolená boční odchylka mezi svislou středovou čarou čela vozidla a svislou středovou čarou nárazové stěny může být ± 30 cm; v okamžiku nárazu již nesmí být vozidlo vystaveno působení přídavného řídicího nebo hnacího zařízení. Rychlost nárazu se musí pohybovat mezi 48,3 km/h a 53,1 km/h.

2.3 Palivový systém musí být naplněn alespoň na 90 procent kapacity palivem nebo ekvivalentní kapalinou.









PŘÍLOHA 8

STANOVENÍ ROZMĚRU „A“ U OTVORŮ V OPĚRCE HLAVY

Obr. 1: Příklad vodorovných otvorů

Poznámka: Řez A-A musí být proveden v takovém bodu v oblasti otvorů, který umožňuje maximální zanoření koule, na kterou nepůsobí žádné zatížení.

Obr. 2: Příklad svislých otvorů

Poznámka: Řez A-A musí být proveden v takovém bodu v oblasti otvorů, který umožňuje maximální zanoření koule, na kterou nepůsobí žádné zatížení.









PŘÍLOHA 9

ZKUŠEBNÍ POSTUP PRO ZAŘÍZENÍ URČENÉ K OCHRANĚ CESTUJÍCÍCH PROTI POHYBU ZAVAZADEL

1. Zkušební bloky

Tuhé bloky se středem setrvačnosti v geometrickém středu.

Typ 1







Rozměry: 300 mm × 300 mm × 300 mm veškeré hrany a rohy zaobleny 20 mm Hmotnost: 18 kg

Typ 2







Rozměry : 500 mm × 350 mm × 125 mm veškeré hrany a rohy zaobleny 20 mm Hmotnost: 10 kg

2. Příprava zkoušky

2.1 Zkouška opěradel (viz obr.1)

2.1.1 Všeobecné požadavky

2.1.1.1 Podle uvážení výrobce vozidla mohou být z testovaných sedadel a opěrek hlavy za účelem zkoušky odstraněny části s tvrdostí nižší než 50 Shore A.

2.1.1.2 Na podlahu zavazadlového prostoru budou umístěny dva zkušební bloky typu 1. Aby bylo možno určit polohu zkušebních bloků v podélném směru, budou nejdříve nastaveny tak, aby jejich přední strana dosedala na tu část vozidla, která vytváří přední okraj zavazadlového prostoru a aby jejich nejnižší strana ležela na podlaze zavazadlového prostoru. Poté budou přesunuty zpět a rovnoběžně k podélné střední rovině vozidla, až jejich geometrický střed vykoná horizontální vzdálenost 200 mm. Pokud rozměr zavazadlového prostoru neumožňuje takovou vzdálenost 200 mm a pokud jsou zadní sedadla vodorovně seřiditelná, pak tato sedadla budou posunuta dopředu až do krajní polohy seřizovacího rozsahu určeného pro používání normálním cestujícím nebo do polohy odpovídající vzdálenosti 200 mm podle toho, která vzdálenost je menší. V ostatních případech musí být zkušební bloky umístěny co nejdále za zadní sedadla. Vzdálenost mezi podélnou rovinou souměrnosti vozidla a stranou každého bloku směřující dovnitř musí být 25 mm, aby vznikla vzdálenost mezi oběma bloky 50 mm.

2.1.1.3 Během zkoušky musí být sedadla nastavena tak, aby se jejich blokovací systém nemohl uvolnit v důsledku působení externích faktorů. Pokud je to možné, sedadla mají být seřízena následujícím způsobem:

Podélné seřízení má být nastaveno na jeden zářez nebo 10 mm před krajní zadní polohou pro používání specifikovanou výrobcem (u sedadel s nezávislým svislým nastavováním musí být sedák umístěn do nejnižší možné polohy). Zkouška se provede s opěradly v normální poloze pro používání.

2.1.1.4 Pokud je opěradlo vybaveno opěrkou hlavy, musí být zkouška provedena s opěrkou hlavy vysunutou do nejvyšší polohy, pokud je nastavitelná.

2.1.1.5 Pokud je opěradlo (opěradla) zadního sedadla (sedadel) sklopné, musí být upevněno ve své normální vzpřímené poloze pomocí standardního blokovacího mechanismu.

2.1.1.6 Sedadla, za kterými nelze umístit bloky typu 1, nepodléhají tomuto typu zkoušky.

Obr. 1: Poloha zkušebních bloků před zkouškou opěradel zadních sedadel

2.1.2 Vozidla s více než dvěma řadami sedadel

2.1.2.1 Pokud je zadní řada sedadel vyjímatelná a/nebo může být uživatelem sklopena podle pokynů výrobce, aby se zvětšila plocha zavazadlového prostoru, pak se rovněž zkouší řada sedadel bezprostředně předcházející zadní řadě sedadel.

2.1.2.2 Ovšem v tomto případě může technická zkušebna po konzultaci s výrobcem rozhodnout, že se nebude zkoušet jedna z obou zadních řad sedadel, pokud jsou sedadla a jejich upevnění podobné konstrukce a jestliže je dodržen zkušební požadavek 200 mm.

2.1.3 Pokud existuje mezera umožňující posunutí jednoho bloku typu 1 kolem sedadel, pak testovací závaží (dva bloky typu 1) musí být nainstalováno za sedadla po dohodě mezi technickou zkušebnou a výrobcem.

2.1.4 Přesná konfigurace zkoušky musí být vyznačena ve zkušebním protokolu.

2.2 Zkouška oddělovacích systémů

Pro zkoušku oddělovacích systémů nad opěradly sedadel musí být vozidlo vybaveno pevnou zvýšenou zkušební podlážkou s povrchem, na kterém je závaží, které umísťuje těžiště zkušebního bloku středově mezi horní hranu okraje opěradla (opěrky hlav se neberou v úvahu) a spodní hranu obložení střechy. Jeden zkušební blok typu 2 se umístí na zvýšenou zkušební podlážku svým větším povrchem 500 × 350 mm středově vůči podélné ose vozidla a povrch 500 × 125 mm bude směřovat dopředu. Zachycovací systémy, za kterými nelze zkušební blok typu 2 umístit, této zkoušce nepodléhají. Zkušební blok se umístí tak, aby se přímo dotýkal oddělovacího systému. Navíc se umístí dva zkušební bloky typu 1 způsobem podle bodu 2.1, aby se provedla simultánní zkouška opěradel (viz obr. 2).

Obr. 2: Zkoušení oddělovacího systému nad okrajem opěradel

2.2.1 Pokud je opěradlo vybaveno opěrkou hlavy, musí být zkouška provedena s opěrkou hlavy vysunutou do nejvyšší polohy, pokud je nastavitelná.

3. Dynamické zkoušení opěradel sedadel a oddělovacího systému používaného jako zachycovací systém zavazadel

3.1 Šasi osobního automobilu musí být pevně ukotveno na zkušební sáně a toto ukotvení nesmí být provedeno jako zesílení opěradel a oddělovacího systému. Po namontování zkušebních bloků způsobem popsaným v bodě 2.1 nebo 2.2 se šasi automobilu zrychlí způsobem uvedeným v dodatku přílohy 9 tak, aby v okamžiku nárazu byla rychlost jeho volného pohybu 50 +0/–2 km/h. Se souhlasem výrobce může být použito popsaného zkušebního pulzního koridoru jako alternativy ke splnění zkoušky pevnosti sedadel podle bodu 6.3.1.









PŘÍLOHA 9

Dodatek

KORIDOR ZPOMALENÍ SANÍ JAKO FUNKCE ČASU

(Čelní náraz)