02017R0654 — CS — 13.09.2021 — 003.001

Tento dokument slouží výhradně k informačním účelům a nemá žádný právní účinek. Orgány a instituce Evropské unie nenesou za jeho obsah žádnou odpovědnost. Závazná znění příslušných právních předpisů, včetně jejich právních východisek a odůvodnění, jsou zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie a jsou k dispozici v databázi EUR-Lex. Tato úřední znění jsou přímo dostupná přes odkazy uvedené v tomto dokumentu

Ve znění:









▼B

NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2017/654

ze dne 19. prosince 2016,

kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1628, pokud jde o technické a obecné požadavky na mezní hodnoty emisí a schválení typu spalovacích motorů v nesilničních mobilních strojích







Článek 1

Definice

Použijí se tyto definice:

(1) „Wobbeho indexem“ nebo „W“ se rozumí poměr odpovídající výhřevnosti plynu na jednotku objemu k druhé odmocnině poměrné hustoty plynu za stejných referenčních podmínek;

(2) „faktorem posunu λ“ nebo „Sλ“ se rozumí výraz, který popisuje požadovanou pružnost systému řízení motoru z hlediska změny poměru přebytku vzduchu λ, jestliže motor pracuje s plynem rozdílného složení, než má čistý methan;

(3) „režimem kapalného paliva“ se rozumí normální provozní režim motoru dual fuel, v němž motor není poháněn plynným palivem za žádných provozních podmínek motoru;

(4) „režimem dual fuel“ se rozumí normální provozní režim motoru dual fuel, během nějž je za určitých provozních podmínek motor poháněn současně kapalným a plynným palivem;

(5) „systémem následného zpracování pevných částic“ se rozumí systém následného zpracování výfukových plynů určený ke snížení emisí pevných znečišťujících látek pomocí mechanické, aerodynamické, difúzní nebo inerční separace;

(6) „regulátorem“ se rozumí zařízení nebo regulační strategie, které automaticky reguluje otáčky motoru nebo zatížení motoru, jiné než omezovač nadměrných otáček, nainstalované v motoru kategorie NRSh a omezující maximální otáčky motoru pouze za účelem zabránění provozu motoru při otáčkách překračujících určitou mez;

(7) „teplotou okolí“ se rozumí, ve vztahu k laboratornímu prostředí (např. místnost nebo komora pro vážení filtru), teplota v uvedeném laboratorním prostředí;

(8) „základní strategií pro regulaci emisí“ nebo „BECS“ se rozumí strategie pro regulaci emisí, která je aktivní v celém rozsahu otáček a zatížení, ve kterém je motor provozován, není-li aktivována pomocná strategie pro regulaci emisí (AECS);

(9) „činidlem“ se rozumí jakékoli spotřebitelné nebo neobnovitelné médium potřebné a používané pro účinné fungování systému následného zpracování výfukových plynů;

(10) „pomocnou strategií pro regulaci emisí“ nebo „AECS“ se rozumí strategie pro regulaci emisí, která se aktivuje a dočasně upravuje základní strategii pro regulaci emisí (BECS) za specifickým účelem nebo v reakci na specifický soubor okolních a/nebo provozních podmínek a která je aktivní pouze za těchto provozních podmínek;

(11) „osvědčeným technickým úsudkem“ se rozumí úsudek, který je v souladu s všeobecně uznávanými vědeckými a technickými principy a dostupnými relevantními informacemi;

(12) „horními otáčkami“ nebo „nhi“ se rozumí nejvyšší otáčky, při kterých má motor 70 % maximálního výkonu;

(13) „dolními otáčkami“ nebo „nlo“ se rozumí nejnižší otáčky, při kterých má motor 50 % maximálního výkonu;

(14) „maximálním výkonem“ nebo „Pmax“ se rozumí maximální výkon v kW podle návrhu výrobce;

(15) „ředěním části toku“ se rozumí metoda analýzy výfukového plynu, při níž je část celkového toku výfukového plynu před dosažením filtru pro odběr vzorků pevných částic oddělena a následně mísena s příslušným množstvím ředicího vzduchu;

(16) „posunem“ se rozumí rozdíl mezi signálem nuly nebo kalibrace a příslušnou hodnotou udanou měřicím přístrojem bezprostředně po jeho použití ve zkoušce emisí;

(17) „kalibrací pro plný rozsah“ se rozumí seřízení přístroje tak, aby dával správnou odezvu na kalibrační standard, který odráží 75 % až 100 % maximální hodnoty rozsahu přístroje nebo očekávaného rozsahu použití;

(18) „kalibračním plynem pro plný rozsah“ se rozumí směs čištěných plynů používaná ke kalibrování analyzátorů plynu pro plný rozsah;

(19) „filtrem HEPA“ se rozumí filtr znečišťujících částic s vysokou účinností, který má počáteční minimální účinnost zachycování 99,97 % podle normy ASTM F 1471-93;

(20) „kalibrací“ se rozumí proces nastavení odezvy měřícího systému na vstupní signál, tak aby se jeho výstupní hodnoty shodovaly s referenčními signály v příslušném rozsahu;

(21) „specifickými emisemi“ se rozumí hmotnost emisí vyjádřená v g/kWh;

(22) „požadavkem operátora“ se rozumí vstup zadaný operátorem motoru k řízení výstupu motoru;

(23) „otáčkami maximálního točivého momentu“ se rozumí otáčky motoru, při kterých je dosaženo maximálního točivého momentu podle návrhu výrobce;

(24) „regulovanými otáčkami motoru“ se rozumí provozní otáčky motoru, když jsou regulovány namontovaným regulátorem;

(25) „volnými emisemi z klikové skříně“ se rozumí jakýkoli tok z klikové skříně motoru, emitovaný přímo do okolního prostředí;

(26) „sondou“ se rozumí první část potrubí, kterou se odebíraný vzorek vede do další části systému pro odběr vzorků;

(27) „zkušebním intervalem“ se rozumí doba, během které se určují emise specifické pro brzdění;

(28) „nulovacím plynem“ se rozumí plyn, který při vstupu do analyzátoru vyvolá jako odezvu nulovou hodnotu;

(29) „nastavením na nulu“ se rozumí seřízení přístroje tak, že dává odezvu nula na nulovací kalibrační standard, jako je čištěný dusík nebo čištěný vzduch;

(30) „nesilničním zkušebním cyklem v ustáleném stavu s proměnnými otáčkami“ (dále jen „NRSC s proměnnými otáčkami“) se rozumí nesilniční zkušební cyklus, který není NRSC s konstantními otáčkami;

(31) „nesilničním zkušebním cyklem v ustáleném stavu s konstantními otáčkami“ (dále jen „NRSC s konstantními otáčkami“) se rozumí jakýkoli z těchto nesilničních zkušebních cyklů v ustáleném stavu definovaných v příloze IV nařízení (EU) 2016/1628: D2, E2, G1, G2 nebo G3;

(32) „aktualizací záznamu“ se rozumí frekvence, s jakou analyzátor zaznamenává nové, průběžně se měnící údaje;

(33) „kalibračním plynem“ se rozumí čištěná směs plynů používaná ke kalibrování analyzátorů plynu;

(34) „stechiometrickým“ se rozumí zvláštní poměr vzduchu a paliva, u kterého by při plné oxidaci paliva nezůstal žádný zbytek paliva nebo kyslíku;

(35) „úložným médiem“ se rozumí filtr částic, vak k jímání vzorků, nebo jakékoli jiné odběrné zařízení používané pro odběr vzorků;

(36) „ředěním plného toku“ se rozumí metoda míšení toku výfukového plynu s ředicím vzduchem před oddělením části toku zředěného výfukového plynu pro účely analýzy;

(37) „dovolenou odchylkou“ se rozumí interval, ve kterém musí ležet 95 % zaznamenaných hodnot určité veličiny, zbývajících 5 % zaznamenaných hodnot se od tohoto intervalu může odchylovat;

(38) „servisním režimem“ se rozumí zvláštní režim motoru dual fuel, který se aktivuje pro účely opravy či přemístění nesilničního mobilního stroje na bezpečné místo, není-li provoz v režimu dual fuel možný.

Článek 2

Požadavky týkající se jiných specifikovaných paliv, směsí paliv nebo emulzí paliv

Referenční paliva a jiná specifikovaná paliva, směsi paliv nebo emulze paliv zahrnuté výrobcem v žádosti o EU schválení typu podle čl. 25 odst. 2 nařízení (EU) 2016/1628 musí splňovat technické vlastnosti a musí být popsány v dokumentaci výrobce, jak je stanoveno v příloze I tohoto nařízení.

Článek 3

Opatření ohledně shodnosti výroby

Za účelem zajištění shody vyráběných motorů se schváleným typem v souladu s čl. 26 odst. 1 nařízení (EU) 2016/1628 přijmou schvalovací orgány opatření a dodržují postupy stanovené v příloze II tohoto nařízení.

▼M2

Článek 4

Metodika pro úpravu výsledků laboratorních zkoušek emisí, aby zohledňovaly faktory zhoršení

Výsledky laboratorních zkoušek emisí se upraví tak, aby zohledňovaly faktory zhoršení, včetně těch, které se týkají měření počtu částic (PN) a motorů spalujících plynná paliva podle čl. 25 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) 2016/1628, v souladu s metodikou stanovenou v příloze III tohoto nařízení.

▼B

Článek 5

Požadavky týkající se strategií pro regulaci emisí, opatření pro regulaci emisí NOx a opatření pro regulaci emisí částic

Měření a zkoušky týkající se strategií pro regulaci emisí podle čl. 25 odst. 3 písm. f) bodu i) nařízení (EU) 2016/1628 a opatření pro regulaci emisí NOx podle čl. 25 odst. 3) písm. f) bodu ii) uvedeného nařízení a opatření pro regulaci emisí pevných znečišťujících látek, jakož i dokumentace požadovaná k jejich doložení se provádějí v souladu s technickými požadavky stanovenými v příloze IV tohoto nařízení.

Článek 6

Měření a zkoušky týkající se oblasti spojené s nesilničním zkušebním cyklem v ustáleném stavu

Měření a zkoušky týkající se oblasti podle čl. 25 odst. 3 písm. f) bodu iii) nařízení (EU) 2016/1628 se provádějí v souladu s podrobnými technickými požadavky stanovenými v příloze V tohoto nařízení.

Článek 7

Podmínky a metody pro provádění zkoušek

Podmínky pro provádění zkoušek podle čl. 25 odst. 3 písm. a) a b) nařízení (EU) 2016/1628, metody pro určení nastavení zatížení a otáček motoru podle článku 24 uvedeného nařízení, metody pro započítání emisí z klikové skříně podle čl. 25 odst. 3 písm. e) bodu i) uvedeného nařízení a metody pro určování a započítání kontinuální a periodické regenerace systémů následného zpracování výfukových plynů podle čl. 25 odst. 3 písm. e) bodu ii) uvedeného nařízení musí splňovat požadavky stanovené v oddílech 5 a 6 přílohy VI tohoto nařízení.

Článek 8

Postupy pro provádění zkoušek

Zkoušky podle čl. 25 odst. 3 písm. a) a čl. 25 odst. 3 písm. f) bodu iv) nařízení (EU) 2016/1628 se provádí v souladu s postupy stanovenými v oddíle 7 přílohy VI a v příloze VIII tohoto nařízení.

Článek 9

Postupy pro měření emisí a odběr vzorků

Měření emisí a odběr vzorků podle čl. 25 odst. 3 písm. b) nařízení (EU) 2016/1628 se provádí v souladu s postupy stanovenými v oddíle 8 přílohy VI tohoto nařízení a v dodatku 1 k uvedené příloze.

Článek 10

Přístroje pro provádění zkoušek a pro měření emisí a odběr vzorků

Přístroje pro provádění zkoušek podle čl. 25 odst. 3 písm. a) nařízení (EU) 2016/1628 a pro měření emisí a odběr vzorků podle čl. 25 odst. 3 písm. b) uvedeného nařízení musí splňovat technické požadavky a vlastnosti stanovené v oddílu 9 přílohy VI tohoto nařízení.

Článek 11

Metoda pro vyhodnocení a výpočty údajů

Údaje podle čl. 25 odst. 3 písm. c) nařízení (EU) 2016/1628 se hodnotí a vypočítávají v souladu s metodou stanovenou v příloze VII tohoto nařízení.

Článek 12

Technické vlastnosti referenčních paliv

Referenční paliva podle čl. 25 odst. 2 nařízení (EU) 2016/1628 musí splňovat technické vlastnosti stanovené v příloze IX tohoto nařízení.

Článek 13

Podrobné technické specifikace a podmínky pro dodávání motoru bez systému následného zpracování výfukových plynů

Pokud výrobce dodá motor výrobci původního zařízení v Unii odděleně od jeho systému následného zpracování výfukových plynů, jak stanoví čl. 34 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1628, musí uvedené dodání splňovat podrobné technické specifikace a podmínky stanovené v příloze X tohoto nařízení.

Článek 14

Podrobné technické specifikace a podmínky pro dočasné uvádění na trh za účelem provádění provozních zkoušek

Motory, které nezískaly EU schválení typu v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1628, se v souladu s čl. 34 odst. 4 uvedeného nařízení mohou dočasně uvádět na trh za účelem provádění provozních zkoušek, pokud splňují podrobné technické specifikace a podmínky stanovené v příloze XI tohoto nařízení.

Článek 15

Podrobné technické specifikace a podmínky pro motory pro zvláštní účely

EU schválení typu motory pro zvláštní účely a povolení pro uvedení těchto motorů na trh se udělí v souladu čl. 34 odst. 5 a 6 nařízení (EU) 2016/1628, pokud jsou splněny podrobné technické požadavky a podmínky stanovené v příloze XII tohoto nařízení.

Článek 16

Přijímání rovnocenných schválení typu motorů

Předpisy EHK OSN nebo jejich změny podle čl. 42 odst. 4 písm. a) nařízení (EU) 2016/1628 a akty Unie podle čl. 42 odst. 4 písm. b) uvedeného nařízení jsou uvedeny v příloze XIII tohoto nařízení.

Článek 17

Podrobné údaje o příslušných informacích a pokynech pro výrobce původního zařízení

Podrobné údaje o informacích a pokynech pro výrobce původního zařízení podle čl. 43 odst. 2, 3 a 4 nařízení (EU) 2016/1628 jsou uvedeny v příloze XIV tohoto nařízení.

Článek 18

Podrobné údaje o příslušných informacích a pokynech pro konečné uživatele

Podrobné údaje o informacích a pokynech pro konečné uživatele podle čl. 43 odst. 3 a 4 nařízení (EU) 2016/1628 jsou uvedeny v příloze XV tohoto nařízení.

Článek 19

Výkonnostní normy a posuzování technických zkušeben

1. Technické zkušebny musí splňovat výkonnostní normy stanovené v příloze XVI.

2. Schvalovací orgány posuzují technické zkušebny v souladu s postupem stanoveným v příloze XVI tohoto nařízení.

Článek 20

Vlastnosti zkušebních cyklů v ustáleném a neustáleném stavu

Zkušební cykly v ustáleném a neustáleném stavu podle článku 24 nařízení (EU) 2016/1628 musí splňovat vlastnosti stanovené v příloze XVII tohoto nařízení.

▼M2

Článek 20a

Přechodná ustanovení

1. Bez ohledu na uplatňování ustanovení tohoto nařízení ve znění nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/989 schvalovací orgány do dne 31. prosince 2018 rovněž nadále udělují EU schválení typu pro typy motorů nebo rodiny motorů v souladu s tímto nařízením ve znění použitelném ke dni 6. srpna 2018.

2. Bez ohledu na uplatňování ustanovení tohoto nařízení ve znění nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/989 členské státy do dne 30. června 2019 rovněž povolují uvádění na trh motorů na základě typu motoru schváleného v souladu s tímto nařízením ve znění použitelném ke dni 6. srpna 2018.

▼M3

3. EU schválení typu pro typ motoru nebo rodinu motorů, které byly schváleny v souladu s nařízením v přenesené pravomoci (EU) 2017/654 před 24. srpnem 2021, zůstávají v platnosti.

▼B

Článek 21

Vstup v platnost a použitelnost

Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.









PŘÍLOHY







Číslo přílohy Název přílohy Strana I Požadavky týkající se jiných specifikovaných paliv, směsí paliv nebo emulzí paliv II Opatření ohledně shodnosti výroby III Metodika pro úpravu výsledků laboratorních zkoušek emisí, tak aby zohledňovaly faktory zhoršení IV Požadavky týkající se strategie pro regulaci emisí, opatření k regulaci emisí NOx a opatření k regulaci částic V Měření a zkoušky týkající se rozsahu spojeného s nesilničním zkušebním cyklem v ustáleném stavu VI Podmínky, metody, postupy a přístroje pro provádění zkoušek a pro měření emisí a odběr vzorků VII Metoda vyhodnocování údajů a výpočtů VIII Požadavky na výkonnost a zkušební postupy pro motory duel fuel IX Technické vlastnosti referenčních paliv X Podrobné technické specifikace a podmínky pro dodávání motoru bez systému následného zpracování výfukových plynů XI Podrobné technické specifikace a podmínky pro dočasné uvádění na trh za účelem provádění provozních zkoušek XII Podrobné technické specifikace a podmínky pro motory pro zvláštní účely XIII Uznávání rovnocenných schválení typu motorů XIV Podrobné údaje o příslušných informacích a pokynech pro výrobce původního zařízení XV Podrobné údaje o příslušných informacích a pokynech pro konečné uživatele XVI Výkonnostní normy a posuzování technických zkušeben XVII Vlastnosti zkušebních cyklů v ustáleném a neustáleném stavu









PŘÍLOHA I

Požadavky týkající se jiných specifikovaných paliv, směsí paliv nebo emulzí paliv

1. Požadavky týkající se motorů na kapalná paliva

1.1. Při podávání žádosti o EU schválení typu mohou výrobci vybrat jednu z těchto možností, pokud jde o použitelnost paliv motoru: a) motor se standardní použitelností paliv podle požadavků stanovených v bodě 1.2 nebo b) motor pro konkrétní palivo podle požadavků stanovených v bodě 1.3.

1.2. Požadavky na motor se standardní použitelností paliv (naftový, benzínový) Motor se standardní použitelností paliv musí splňovat požadavky uvedené v bodech 1.2.1 až 1.2.4. 1.2.1. Základní motor musí splňovat příslušné mezní hodnoty emisí stanovené v příloze II nařízení (EU) a 2016/1628 a požadavky stanovené v tomto nařízení, pokud je motor používán s referenčními palivy uvedenými v oddílech 1.1 nebo 2.1 přílohy IX. 1.2.2. ▼M2 Jelikož norma Evropského výboru pro normalizaci (norma „CEN“) pro plynový olej pro nesilniční stroje ani tabulka vlastností paliv pro plynový olej pro nesilniční stroje ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 98/70/ES ( 1 ) neexistuje, referenční palivo motorová nafta (plynový olej pro nesilniční stroje) v příloze IX představuje běžně prodávané nesilniční plynové oleje s obsahem síry nejvýše 10 mg/kg, cetanovým číslem nejméně 45 a obsahem methylesteru mastné kyseliny („FAME“) nejvýše 8,0 % obj. Není-li povoleno jinak podle bodů 1.2.2.1, 1.2.3 a 1.2.4, poskytne výrobce konečným uživatelům v souladu s požadavky přílohy XV odpovídající prohlášení, že provoz motoru s využitím plynového oleje pro nesilniční stroje je omezen na paliva s obsahem síry nejvýše 10 mg/kg (20 mg/kg v koncovém článku dodavatelského řetězce), s cetanovým číslem nejméně 45 a obsahem FAME nejvýše 8,0 % obj. Výrobce může volitelně stanovit další parametry (např. ohledně mazivosti). ▼B 1.2.2.1. ►M2 Výrobce motoru nesmí nikdy uvádět, že určitý typ motoru nebo rodina motorů smí být provozována v Unii s jinými běžně prodávanými palivy, než jsou ta, která splňují požadavky tohoto bodu, pokud výrobce navíc nesplňuje požadavek bodu 1.2.3: ◄ a) v případě benzinu směrnice 98/70/ES nebo norma CEN EN 228: 2012. V souladu se specifikací výrobce může být přidán mazací olej; b) v případě motorové nafty (jiné než plynový olej pro nesilniční stroje) směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/70/ES nebo norma CEN EN 590: 2013; ▼M2 c) v případě motorové nafty (jiné než plynový olej pro nesilniční stroje) směrnice 98/70/ES a zároveň jak cetanové číslo nejméně 45, tak FAME nejvýše 8,0 % obj. ▼B 1.2.3. Pokud výrobce povoluje provoz motorů s dalšími běžně prodávanými palivy, která nejsou uvedena v bodě 1.2.2, jako je provoz na B100 (EN 14214:2012+A1:2014), B20 nebo B30 (EN16709:2015), nebo pro specifikovaná paliva, směsi paliv nebo emulze paliv, musí výrobce kromě požadavků bodu 1.2.2.1 učinit všechny tyto kroky: a) prostřednictvím informačního dokumentu stanoveného v prováděcím nařízení Komise (EU) 2017/656 ( 2 ) deklarovat specifikaci komerčních paliv, směsí paliv nebo emulzí paliv, s nimž je daná rodina motorů schopna provozu; b) prokázat schopnost základního motoru splnit požadavky tohoto nařízení na uvedená paliva, směsi paliv nebo emulze paliv; c) splnit požadavky monitorování v provozu stanovené v nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2017/655 ( 3 ) týkající se deklarovaných paliv, směsí paliv a emulzí paliv, včetně případného mísení deklarovaných paliv, směsí paliv a emulzí paliv a příslušného běžně prodávaného paliva podle bodu 1.2.2.1. 1.2.4. U zážehových motorů musí být poměrem směsi paliva a oleje poměr doporučený výrobcem. Procentuální podíl oleje ve směsi palivo/mazivo se uvede v informačním dokumentu stanoveném v prováděcím nařízení (EU) 2017/656.

1.3. Požadavky na motor pro konkrétní palivo (ED 95 nebo E 85) Motor na konkrétní palivo (ED 95 nebo E 85) musí splňovat požadavky uvedené v bodech 1.3.1 a 1.3.2. 1.3.1. Pro ED 95 musí základní motor splňovat příslušné mezní hodnoty emisí stanovené v příloze II nařízení (EU) a 2016/1628 a požadavky stanovené v tomto nařízení, pokud je motor používán s referenčními palivy uvedenými v bodě 1.2 přílohy IX. 1.3.2. Pro E 85 musí základní motor splňovat příslušné mezní hodnoty emisí stanovené v příloze II nařízení (EU) a 2016/1628 a požadavky stanovené v tomto nařízení, pokud je motor používán s referenčními palivy uvedenými v bodě 2.2 přílohy IX.

2. Požadavky na motory poháněné zemním plynem / biomethanem (NG) nebo zkapalněným ropným plynem (LPG), včetně motorů dual fuel

2.1. Při podávání žádosti o EU schválení typu mohou výrobci vybrat jednu z těchto možností, pokud jde o použitelnost paliv motoru: a) motor s univerzální použitelností paliv podle požadavků stanovených v bodě 2.3; b) motor s omezenou použitelností paliv podle požadavků stanovených v bodě 2.4; c) motor pro konkrétní palivo podle požadavků stanovených v bodě 2.5.

2.2. Tabulky shrnující požadavky pro EU schválení motorů na zemní plyn / biomethan, na LPG a motorů dual fuel jsou uvedeny v dodatku 1.

2.3. Požadavky na motor s univerzální použitelností paliv 2.3.1. U motorů na zemní plyn / biomethan, včetně motorů dual fuel, je výrobce povinen prokázat schopnost základního motoru přizpůsobit se jakémukoli složení zemního plynu / biomethanu, které může být nabízeno na trhu. Uvedené prokázání se provede v souladu s tímto oddílem 2 a v případě motorů dual fuel rovněž v souladu s dodatečnými ustanoveními týkajícími se postupu přizpůsobení paliva stanovenými v bodě 6.4 přílohy VIII. 2.3.1.1. U motorů na stlačený zemní plyn / biomethan (CNG) obecně existují dva druhy paliva: palivo s velkou výhřevností (plyn H) a palivo s malou výhřevností (plyn L), avšak s velkým rozptylem v obou skupinách; liší se výrazně svým obsahem energie vyjádřeným Wobbeho indexem a svým faktorem posunu λ (Sλ). Zemní plyny s faktorem posunu λ mezi 0,89 a 1,08 (0,89 ≤ Sλ ≤ 1,08) se považují za paliva s velkou výhřevností (skupina H), zatímco zemní plyny s faktorem posunu λ mezi 1,08 a 1,19 (1,08 ≤ Sλ ≤ 1,19) se považují za paliva s malou výhřevností (skupina L). Složení referenčních paliv odráží extrémní proměnlivost Sλ. Základní motor musí splňovat požadavky tohoto nařízení na referenční paliva GR (palivo 1) a G25 (palivo 2) uvedené v příloze IX nebo na rovnocenná paliva vytvořená použitím příměsí plynu z plynovodu s jinými plyny, jak je uvedeno v dodatku 1 k příloze IX, aniž by se provedlo jakékoli nové ruční nastavení palivového systému motoru mezi oběma zkouškami (je vyžadována samočinná adaptace). Po změně paliva je přípustný jeden přizpůsobovací běh. Přizpůsobovací průběh zahrnuje provedení stabilizace pro následující zkoušku emisí podle odpovídajícího zkušebního cyklu. V případě motorů zkoušených pomocí nesilničních zkušebních cyklů v ustáleném stavu („NRSC“), kde stabilizační cyklus nepostačuje k tomu, aby se přívod paliva do motoru přizpůsobil automaticky, smí být před stabilizací motoru proveden alternativní přizpůsobovací průběh stanovený výrobcem. 2.3.1.1.1 Výrobce smí zkoušet motor s třetím palivem (palivo 3), jestliže se faktor posunu λ (Sλ) pohybuje mezi 0,89 (tj. nižší rozsah paliva GR)) a 1,19 (tj. vyšší rozsah paliva G25), například tehdy, je-li palivo 3 běžně prodávaným palivem. Výsledky této zkoušky se mohou použít jako základ pro hodnocení shodnosti výroby. 2.3.1.2. V případě motorů na zkapalněný zemní plyn / zkapalněný biomethan (LNG) splňuje základní motor požadavky tohoto nařízení na referenční paliva GR (palivo 1) a G20 (palivo 2) uvedené v příloze IX nebo na rovnocenná paliva vytvořená použitím příměsí plynu z plynovodu s jinými plyny, jak je uvedeno v dodatku 1 k příloze IX, aniž by se provedlo jakékoli nové ruční nastavení systému přívodu paliva do motoru mezi oběma zkouškami (je vyžadována samočinná adaptace). Po změně paliva je přípustný jeden přizpůsobovací běh. Přizpůsobovací průběh zahrnuje provedení stabilizace pro následující zkoušku emisí podle odpovídajícího zkušebního cyklu. V případě motorů zkoušených na NRSC, kde stabilizační cyklus nepostačuje k tomu, aby se přívod paliva do motoru automaticky přizpůsobil, smí být před stabilizací motoru proveden alternativní přizpůsobovací průběh stanovený výrobcem. 2.3.2. V případě motorů na stlačený zemní plyn / biomethan (CNG), které se mohou samočinně přizpůsobit jednak pro skupinu plynů H a jednak pro skupinu plynů L a u něhož se mezi skupinou H a skupinou L přepíná přepínačem, se musí základní motor zkoušet s odpovídajícím referenčním palivem uvedeným v příloze IX pro každou skupinu při každé poloze přepínače. Tato paliva jsou GR (palivo 1) a G23 (palivo 3) pro skupinu plynů H a G25 (palivo 2) a G23 (palivo 3) pro skupinu plynů L nebo rovnocenná paliva vytvořená použitím příměsí plynu z plynovodu s jinými plyny, jak je uvedeno v dodatku 1 k příloze IX. Základní motor musí splňovat požadavky tohoto nařízení v obou polohách přepínače bez jakéhokoli nového nastavení přívodu paliva mezi oběma zkouškami provedenými při jedné a druhé poloze přepínače. Po změně paliva je přípustný jeden přizpůsobovací běh. Přizpůsobovací průběh zahrnuje provedení stabilizace pro následující zkoušku emisí podle odpovídajícího zkušebního cyklu. V případě motorů zkoušených na NRSC, kde stabilizační cyklus nepostačuje k tomu, aby se přívod paliva do motoru automaticky přizpůsobil, smí být před stabilizací motoru proveden alternativní přizpůsobovací průběh stanovený výrobcem. 2.3.2.1. Výrobce smí zkoušet motor s třetím palivem místo G23 (palivo 3), jestliže se faktor posunu λ (Sλ) pohybuje mezi 0,89 (tj. nižší rozsah paliva GR)) a 1,19 (tj. vyšší rozsah paliva G25), například tehdy, je-li palivo 3 běžně prodávaným palivem. Výsledky této zkoušky se mohou použít jako základ pro hodnocení shodnosti výroby. 2.3.3. U motorů na zemní plyn / biomethan se určí poměr výsledků měření emisí „r“ pro každou znečišťující látku takto: nebo a 2.3.4. U motorů na LPG je výrobce povinen prokázat schopnost základního motoru přizpůsobit se jakémukoli složení paliva, které může být nabízeno na trhu. U motorů na LPG složení C3/C4 kolísá. Tato kolísání se odrážejí v referenčních palivech. Základní motor musí splňovat požadavky na emise s referenčními palivy A a B uvedenými v příloze IX, aniž by se provedlo jakékoli nové nastavení přívodu paliva mezi oběma zkouškami. Po změně paliva je přípustný jeden přizpůsobovací běh. Přizpůsobovací průběh zahrnuje provedení stabilizace pro následující zkoušku emisí podle odpovídajícího zkušebního cyklu. V případě motorů zkoušených na NRSC, kde stabilizační cyklus nepostačuje k tomu, aby se přívod paliva do motoru automaticky přizpůsobil, smí být před stabilizací motoru proveden alternativní přizpůsobovací průběh stanovený výrobcem. 2.3.4.1. Poměr výsledků měření emisí „r“ se určí pro každou znečišťující látku takto:

2.4. Požadavky na motor s omezenou použitelností paliv Motor s omezenou použitelností paliv musí splňovat požadavky uvedené v bodech 2.4.1 až 2.4.3. ▼M2 2.4.1. Motory na stlačený zemní plyn konstruované pro provoz buď se skupinou plynů H, nebo se skupinou plynů L ▼B 2.4.1.1. Základní motor se zkouší s odpovídajícím referenčním palivem uvedeným v příloze IX pro danou skupinu. Tato paliva jsou GR (palivo 1) a G23 (palivo 3) pro skupinu plynů H a G25 (palivo 2) a G23 (palivo 3) pro skupinu plynů L nebo rovnocenná paliva vytvořená použitím příměsí plynu z plynovodu s jinými plyny, jak je uvedeno v dodatku 1 k příloze IX. Základní motor musí splňovat požadavky tohoto nařízení bez jakéhokoli nového nastavení přívodu paliva mezi oběma zkouškami. Po změně paliva je přípustný jeden přizpůsobovací běh. Přizpůsobovací průběh zahrnuje provedení stabilizace pro následující zkoušku emisí podle odpovídajícího zkušebního cyklu. V případě motorů zkoušených na NRSC, kde stabilizační cyklus nepostačuje k tomu, aby se přívod paliva do motoru automaticky přizpůsobil, smí být před stabilizací motoru proveden alternativní přizpůsobovací průběh stanovený výrobcem. 2.4.1.2. Výrobce smí zkoušet motor s třetím palivem místo G23 (palivo 3), jestliže se faktor posunu λ (Sλ) pohybuje mezi 0,89 (tj. nižší rozsah paliva GR)) a 1,19 (tj. vyšší rozsah paliva G25), například tehdy, je-li palivo 3 běžně prodávaným palivem. Výsledky této zkoušky se mohou použít jako základ pro hodnocení shodnosti výroby. 2.4.1.3. Poměr výsledků měření emisí „r“ se určí pro každou znečišťující látku takto: nebo a ▼M2 ————— ▼B 2.4.2. U motorů na zemní plyn nebo LPG konstruovaných pro provoz s jedním specifickým složením paliva. 2.4.2.1. Základní motor musí splňovat požadavky na emise s referenčními palivy GR a G25 nebo s rovnocennými palivy vytvořenými použitím příměsí plynu z plynovodu s jinými plyny, jak je uvedeno v dodatku 1 k příloze IX, v případě stlačeného zemního plynu, s referenčními palivy GR a G20 nebo s rovnocennými palivy vytvořenými použitím příměsí plynu z plynovodu s jinými plyny, jak je uvedeno v dodatku 2 k příloze VI, v případě zkapalněného zemního plynu, nebo s referenčními palivy A a B v případě zkapalněného ropného plynu, jak je uvedeno v příloze IX. Mezi zkouškami je přípustné jemné seřízení palivového systému. Toto jemné seřízení se skládá z překalibrování databáze palivového systému, aniž by přitom došlo ke změně základní strategie pro regulaci nebo základní struktury databáze. V případě potřeby se připouští výměna částí, které mají přímý vztah k průtočnému množství paliva, jako jsou vstřikovací trysky. 2.4.2.2. U motorů na stlačený zemní plyn smí výrobce vyzkoušet motor s referenčními palivy GR a G23 nebo s referenčními palivy G25 a G23 nebo s rovnocennými palivy vytvořenými použitím příměsí plynu z plynovodu s jinými plyny, jak je uvedeno v dodatku 1 k příloze IX, v kterémžto případě EU schválení typu platí pouze pro skupinu plynů H, nebo pro skupinu plynů L. 2.4.2.3. Při dodání zákazníkovi musí být na motoru štítek podle přílohy III prováděcího nařízení (EU) 2017/656 udávající, pro jakou skupinu složení paliva je motor kalibrován.

2.5. Požadavky na motor na konkrétní palivo využívající zkapalněný zemní plyn / zkapalněný biomethan (LNG) Motor na konkrétní palivo využívající zkapalněný zemní plyn / zkapalněný biomethan musí splňovat požadavky uvedené v bodech 2.5.1 až 2.5.2. 2.5.1. Motor na konkrétní palivo využívající zkapalněný zemní plyn / zkapalněný biomethan (LNG) 2.5.1.1. Motor musí být kalibrován pro konkrétní složení zkapalněného zemního plynu vedoucí k faktoru posunu λ, který se neliší o více než 3 % od faktoru posunu λ paliva G20 uvedeného v příloze IX, a s obsahem ethanu nepřesahujícím 1,5 %. 2.5.1.2. Nejsou-li požadavky stanovené v bodě 2.5.1.1 splněny, požádá výrobce o schválení typu pro motor s univerzální použitelností paliv podle specifikací uvedených v bodě 2.1.3.2. ▼M2 2.5.2. Motor dual fuel na konkrétní palivo využívající zkapalněný zemní plyn (LNG) 2.5.2.1. U rodiny motorů dual fuel, u kterých jsou motory kalibrovány pro specifické složení plynu LNG vedoucí k faktoru posunu λ, který se neliší o více než 3 % od faktoru posunu λ paliva G20 uvedeného v příloze IX, a s obsahem ethanu nepřesahujícím 1,5 %, se základní motor zkouší pouze s referenčním plynným palivem G20 nebo s rovnocenným palivem vytvořeným použitím příměsí plynu z plynovodu s jinými plyny, jak je uvedeno v dodatku 1 k příloze IX. ▼B

2.6. EU schválení typu člena rodiny 2.6.1. S výjimkou případu uvedeného v bodu 2.6.2 se EU schválení typu základního motoru rozšíří bez dalšího zkoušení na všechny členy rodiny motorů pro všechna složení paliva ve skupině, pro kterou základní motor získal EU schválení typu (v případě motorů popsaných v bodu 2.5), nebo pro tutéž skupinu paliv (v případě motorů popsaných buď v bodu 2.3, nebo v bodu 2.4), pro kterou základní motor získal EU schválení typu. ▼M3 2.6.2. Pokud schvalovací orgán zjistí, že z hlediska vybraného základního motoru předložená žádost ne zcela reprezentuje rodinu motorů definovanou v příloze IX prováděcího nařízení (EU) 2017/656, může vybrat a vyzkoušet alternativní referenční zkušební motor, případně další referenční zkušební motor. ▼B

2.7. Dodatečné požadavky na motory dual fuel Za účelem získání EU schválení typu motoru nebo rodiny motorů dual fuel výrobce: a) provede zkoušky podle tabulky 1.3 dodatku 1; b) kromě splnění požadavků stanovených v oddílu 2 prokáže, že motory dual fuel byly podrobeny zkouškám a splňují požadavky stanovené v příloze VIII.









Dodatek 1

Shrnutí postupu schvalování u motorů na zemní plyn a na LPG včetně motorů dual fuel

Tabulky 1.1 až 1.3 obsahují shrnutí postupu schvalování u motorů na zemní plyn a na LPG a minimálního počtu zkoušek potřebných ke schválení motorů dual fuel.







Tabulka 1.1 EU schválení typu motorů na zemní plyn Bod 2.3: Požadavky na motor s univerzální použitelností paliv Počet zkoušek Výpočet „r“ Bod 2.4: Požadavky na motor s omezenou použitelností paliv Počet zkoušek Výpočet „r“ Viz bod 2.3.1. motor na NG, který lze přizpůsobit jakémukoli složení paliva GR (1) a G25 (2) Na žádost výrobce se motor může zkoušet s dalším běžně prodávaným palivem (3), jestliže Sl = 0,89 – 1,19 2 (max. 3) a je-li zkouška s dalším palivem; a Viz bod 2.3.2. motor na NG, který se může samočinně přizpůsobit pomocí přepínače GR (1) a G23 (3) pro H a G25 (2) a G23 (3) pro L Na žádost výrobce se motor může zkoušet s běžně prodávaným palivem (3) místo G23, jestliže Sl = 0,89 – 1,19 2 pro skupinu H a 2 pro skupinu L v příslušné poloze vypínače a viz bod 2.4.1. motor na NG použitelný buď pro plyny skupiny H, nebo pro plyny skupiny L GR (1) a G23 (3) pro H nebo G25 (2) a G23 (3) pro L Na žádost výrobce se motor může zkoušet s běžně prodávaným palivem (3) místo G23, jestliže Sl = 0,89 – 1,19 2 pro skupinu H nebo 2 pro skupinu L 2 pro skupinu H nebo pro skupinu L Viz bod 2.4.2. motor na NG použitelný pro jedno specifické složení paliva GR (1) a G25 (2), jemné seřízení mezi zkouškami povoleno. Na žádost výrobce se motor může zkoušet s palivem: GR (1) a G23 (3) pro H nebo G25 (2) a G23 (3) pro L 2 2 pro skupinu H nebo 2 pro skupinu L







Tabulka 1.2 EU schválení typu motorů na LPG Bod 2.3: Požadavky na motor s univerzální použitelností paliv Počet zkoušek Výpočet „r“ Bod 2.4: Požadavky na motor s omezenou použitelností paliv Počet zkoušek Výpočet „r“ Viz bod 2.3.4. motor na LPG použitelný pro jakékoli složení paliva Palivo A a palivo B 2 Viz bod 2.4.2. motor na LPG použitelný pro jedno specifické složení paliva Palivo A a palivo B, jemné seřízení mezi zkouškami povoleno 2







Tabulka 1.3 Minimální počet zkoušek požadovaných pro EU schválení typu motorů dual fuel Typ dual fuel Režim kapalného paliva Režim dual fuel CNG LNG LNG20 LPG 1A Univerzální nebo omezené (2 zkoušky) Univerzální (2 zkoušky) Pro konkrétní palivo (1 zkouška) Univerzální nebo omezené (2 zkoušky) 1B Univerzální (1 zkouška) Univerzální nebo omezené (2 zkoušky) Univerzální (2 zkoušky) Pro konkrétní palivo (1 zkouška) Univerzální nebo omezené (2 zkoušky) 2A Univerzální nebo omezené (2 zkoušky) Univerzální (2 zkoušky) Pro konkrétní palivo (1 zkouška) Univerzální nebo omezené (2 zkoušky) 2 B Univerzální (1 zkouška) Univerzální nebo omezené (2 zkoušky) Univerzální (2 zkoušky) Pro konkrétní palivo (1 zkouška) Univerzální nebo omezené (2 zkoušky) 3 B Univerzální (1 zkouška) Univerzální nebo omezené (2 zkoušky) Univerzální (2 zkoušky) Pro konkrétní palivo (1 zkouška) Univerzální nebo omezené (2 zkoušky)









PŘÍLOHA II

Opatření ohledně shodnosti výroby

1. Definice

Pro účely této přílohy se použijí tyto definice:

1.1. „systémem řízení jakosti“ se rozumí soubor vzájemně propojených a vzájemně se ovlivňujících prvků, které organizace používají k řízení a kontrole toho, jak jsou uskutečňovány politiky jakosti a dosahovány cíle jakosti;

1.2. „auditem“ se rozumí postup shromažďování důkazů k hodnocení toho, nakolik jsou kritéria auditu uplatňována; měl by být objektivní, nestranný a nezávislý a auditní postup by měl být systematický a řádně zdokumentovaný;

1.3. „nápravnými opatřeními“ se rozumí postup řešení problému s návaznými kroky, kterými dojde k odstranění příčin neshody nebo nežádoucí situace a které mají zabránit jejich opakování.

2. Účel

2.1. Cílem opatření pro shodnost výroby je zajistit, aby byl každý motor ve shodě se specifikací, požadavky na výkon a na označení schváleného typu motoru nebo rodiny motorů.

2.2. Nedílnou součástí těchto postupů je posouzení systémů řízení jakosti (dále jen „úvodní posouzení“) stanovené v bodě 3 a ověření a kontroly týkající se výroby (dále jen „opatření pro shodnost výrobků“) stanovené v bodě 4.

3. Úvodní posouzení

3.1. Před udělením EU schválení typu schvalovací orgán ověří existenci uspokojivých opatření a postupů zavedených výrobcem za účelem zajištění účinné kontroly, aby vyráběné motory odpovídaly schválenému typu motoru nebo rodině motorů.

3.2. Na úvodní posouzení se použijí směrnice pro auditování systémů managementu jakosti a/nebo systémů environmentálního managementu stanovené v normě EN ISO 19011:2011.

3.3. Schvalovací orgán vyjádří spokojenost s úvodním posouzením a s opatřeními pro shodnost výrobku podle oddílu 4, přičemž v případě potřeby vezme v úvahu jedno z opatření popsaných v bodech 3.3.1 až 3.3.3 nebo případně úplnou nebo částečnou kombinaci uvedených opatření. 3.3.1. Úvodní posouzení a/nebo ověření opatření pro shodnost výroby provádí schvalovací orgán udělující schválení nebo určený orgán z pověření schvalovacího orgánu. 3.3.1.1. Při zvažování rozsahu úvodního posouzení může schvalovací orgán vzít v úvahu dostupné informace o certifikaci výrobce, které nebyly uznány podle bodu 3.3.3. 3.3.2. ▼M2 Úvodní posouzení a ověření opatření pro shodnost výroby může být provedeno rovněž ve spolupráci se schvalovacím orgánem jiného členského státu nebo určeným orgánem pověřeným k tomuto účelu schvalovacím orgánem. ▼B 3.3.2.1. V takovém případě schvalovací orgán jiného členského státu vypracuje prohlášení o shodě, ve kterém označí oblasti a výrobní zařízení, které zahrnul jako týkající se motorů, jejichž typ má obdržet EU schválení typu. 3.3.2.2. Po přijetí žádosti o prohlášení o shodě od schvalovacího orgánu členského státu udělujícího EU schválení typu schvalovací orgán jiného členského státu prohlášení o shodě neprodleně zašle, nebo sdělí, že není schopen takové prohlášení poskytnout. 3.3.2.3. Prohlášení o shodě musí obsahovat alespoň tyto údaje: 3.3.2.3.1 skupina nebo společnost (např. XYZ manufacturing); 3.3.2.3.2. konkrétní útvar (např. evropská divize); 3.3.2.3.3 závody/provozy (např. motorárna 1 (Spojené království) – motorárna 2 (Německo)); 3.3.2.3.4 zahrnuté typy motorů / rodiny motorů 3.3.2.3.5 posuzované oblasti (např. montáž motorů, zkoušení motorů, výroba systémů následného zpracování) 3.3.2.3.6 zkoumané dokumenty (např. příručka jakosti a postupy společnosti a příslušného provozu); 3.3.2.3.7 datum posouzení (např. audit proběhl od 18. do 30. května 2013); 3.3.2.3.8 plánovaná kontrolní návštěva (např. říjen 2014). 3.3.3. Schvalovací orgán rovněž uzná vhodný certifikát výrobce o dodržení harmonizované normy EN ISO 9001:2008 nebo rovnocenné harmonizované normy jako vyhovující požadavkům úvodního posouzení podle bodu 3.3. Výrobce poskytne podrobné informace o certifikaci a zajistí, aby byl schvalovací orgán informován o každé změně platnosti nebo rozsahu certifikace.

4. Opatření pro shodnost výrobku

4.1. Každý motor, který získal EU schválení typu podle nařízení (EU) 2016/1628, tohoto nařízení v přenesené pravomoci, nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/655 a prováděcího nařízení (EU) 2017/656, musí být vyroben tak, aby se v důsledku splnění požadavků této přílohy, nařízení (EU) 2016/1628 a výše uvedených nařízení v přenesené pravomoci a prováděcích nařízení shodoval se schváleným typem motoru nebo rodiny motorů.

4.2. Před udělením schválení typu podle nařízení (EU) 2016/1628, aktů v přenesené pravomoci a prováděcího aktu přijatých podle uvedeného nařízení ověří schvalovací orgán existenci odpovídajících opatření a dokumentovaných kontrolních plánů, které budou dohodnuty s výrobcem pro každé schválení, za účelem pravidelného provádění těchto zkoušek nebo souvisejících kontrol k ověření pokračující shody se schváleným typem motoru nebo rodiny motorů, případně včetně zkoušek uvedených v nařízení (EU) 2016/1628 a aktech v přenesené pravomoci a prováděcích aktech přijatých podle uvedeného nařízení.

4.3. Držitel EU schválení typu musí: 4.3.1. zajistit existenci a používání postupů účinné kontroly shodnosti motorů se schváleným typem motoru nebo rodinou motorů; 4.3.2. mít přístup ke zkušebnímu nebo jinému vhodnému vybavení nezbytnému pro ověřování shodnosti s každým schváleným typem motoru nebo rodiny motorů; 4.3.3. zajistit, aby byly výsledky zkoušek nebo kontrol zaznamenávány a aby připojené dokumenty byly dostupné po dobu až deseti let, která se stanoví dohodou se schvalovacím orgánem; 4.3.4. u kategorií motorů NRSh a NRS, kromě NRS-v-2b a NRS-v-3 pro každý typ motoru zajistit alespoň provedení kontrol a zkoušek předepsaných v nařízení (EU) 2016/1628 a aktech v přenesené pravomoci a prováděcím aktu přijatých podle uvedeného nařízení. U ostatních kategorií se na zkouškách na úrovni součástí nebo sestavy součástí s vhodným kritériem může dohodnout výrobce se schvalovacím orgánem. 4.3.5. analyzovat výsledky každého druhu zkoušky nebo kontroly tak, aby byla ověřena a zajištěna stabilita vlastností výrobku s připuštěním odchylek v průmyslové výrobě; 4.3.6. zajistit, aby v případě, že jakýkoli soubor vzorků nebo zkušebních dílů vykáže neshodnost při daném druhu zkoušky, následoval další odběr vzorků a nová zkouška nebo kontrola.

4.4. Pokud schvalovací orgán nepovažuje výsledky dalších auditů nebo kontroly podle bodu 4.3.6 za uspokojivé, zajistí výrobce co nejdříve prostřednictvím nápravných opatření ke spokojenosti schvalovacího orgánu obnovení shodnosti výroby.

5. Opatření pro průběžná ověřování

5.1. Orgán, který udělil EU schválení typu, může kdykoliv prostřednictvím pravidelných auditů ověřovat postupy kontroly shodnosti výroby používané v každém výrobním provozu. Výrobce za tímto účelem umožní přístup do svých výrobních, inspekčních, zkušebních, skladovacích a distribučních zařízení a poskytne veškeré nezbytné informace z dokumentace a záznamů systému řízení jakosti. 5.1.1. Běžným přístupem k takovým pravidelným auditům je monitorovat trvalou účinnost postupů stanovených v oddílech 3 a 4 (úvodní posouzení a opatření pro shodnost výroby). 5.1.1.1. Dohled vykonávaný technickou zkušebnou (kvalifikovanou nebo uznanou podle bodu 3.3.3) se uzná jako vyhovující požadavkům bodu 5.1.1 z hlediska postupů stanovených při úvodním posouzení. 5.1.1.2. Minimální četnost ověřování (jiných než podle bodu 5.1.1.1) k zajištění přezkumu příslušných kontrol shodnosti výroby prováděných podle bodů 3 a 4 se přezkoumává v časových intervalech odpovídajících stupni důvěry stanovených schvalovacím orgánem a je nejméně jednou za dva roky. Další ověřování však provádí schvalovací orgán v závislosti na ročním objemu výroby, výsledcích předchozích hodnocení, potřebě monitorovat nápravná opatření a na základě odůvodněné žádosti jiného schvalovacího orgánu nebo jakéhokoli orgánu dozoru nad trhem.

5.2. Při každém přezkumu jsou inspektorovi k dispozici záznamy o zkouškách a kontrolách a výrobní záznamy, a zejména záznamy o zkouškách nebo kontrolách dokumentovaných podle požadavků bodu 4.2.

5.3. Inspektor může namátkově vybrat vzorky, které se přezkoušejí v laboratoři výrobce, nebo v zařízeních technické zkušebny, v kterémžto případě se provedou pouze fyzické zkoušky. Minimální počet vzorků může být určen podle výsledků vlastních kontrol výrobce.

5.4. Pokud se úroveň kontroly jeví jako neuspokojivá nebo pokud se zdá nutné ověřit platnost zkoušek provedených podle bodu 5.2 nebo na základě odůvodněné žádosti jiného schvalovacího orgánu nebo orgánu dozoru nad trhem, vybere inspektor namátkově vzorky, které se přezkoušejí v laboratoři výrobce nebo odešlou technické zkušebně k provedení fyzických zkoušek podle požadavků uvedených v oddílu 6 nařízení (EU) 2016/1628 a v aktech v přenesené pravomoci a prováděcím aktu přijatých podle uvedeného nařízení.

5.5. Pokud schvalovací orgán v průběhu inspekce nebo kontrolního přezkumu nebo schvalovací orgán v jiném členském státě v souladu s čl. 39 odst. 3 nařízení (EU) 2016/1628 zjistí neuspokojivé výsledky, schvalovací orgán zajistí, aby byla co nejdříve přijata veškerá opatření nezbytná pro obnovení shodnosti výroby.

6. Požadavky na zkoušky shodnosti výroby v případech neuspokojivé úrovně kontroly shodnosti výrobku podle bodu 5.4

6.1. V případě neuspokojivé úrovně kontroly shodnosti výrobku podle bodu 5.4 nebo 5.5 se shodnost výroby zkontroluje zkouškou emisí na základě popisu v certifikátech EU schválení typu uvedených v příloze IV prováděcího nařízení (EU) 2017/656.

6.2. Nestanoví-li bod 6.3 jinak, použije se tento postup: 6.2.1. Ze sériové výroby posuzovaného typu motoru se ke kontrole namátkově vyberou tři motory a případně tři systémy následného zpracování. Je-li to nutné k dosažení kritéria vyhovění nebo nevyhovění, vyberou se další motory. K dosažení kritéria vyhovění je zapotřebí vyzkoušet nejméně čtyři motory. 6.2.2. Poté, co inspektor vybere motory, nesmí výrobce na vybraných motorech provádět žádná seřízení. 6.2.3. Motory se podrobí zkouškám emisí podle požadavků přílohy VI, nebo v případě motorů dual fuel podle dodatku 2 k příloze VIII, a zkušebním cyklům pro daný typ motoru podle přílohy XVII. ▼M2 6.2.3.1. Bez ohledu na bod 6.2.3, je-li v případě motorů kategorie RLL pro účel schválení typu podle čl. 7 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) 2017/656 použit stávající zkušební protokol, smí být procentuální zatížení a výkon a váhový faktor u čísla režimu zkušebního cyklu typu F pro účel této přílohy stejné jako v případě zkoušky v rámci schvalování typu. ▼B 6.2.4. Jako mezní hodnoty se použijí hodnoty uvedené v příloze II nařízení (ES) 2016/1628. Pokud se motor se systémem následného zpracování regeneruje občas, jak je uvedeno v bodě 6.6.2 přílohy VI, každý výsledek emisí plynných nebo pevných znečišťujících látek se upraví pomocí faktoru použitelného pro daný typ motoru. Ve všech případech se každý výsledek zkoušky emisí plynných nebo pevných znečišťujících látek upraví pomocí příslušných faktorů zhoršení pro uvedený typ motoru, ►M2 které se stanoví v souladu s přílohou III ◄ . 6.2.5. Zkoušky se provedou s nově vyrobenými motory. 6.2.5.1. Na žádost výrobce se však mohou zkoušky provést s motory, které byly v záběhu, po dobu buď odpovídající 2 % doby životnosti emisních vlastností, nebo, pokud je tato doba kratší, 125 hodin. Pokud záběh provádí výrobce, musí se výrobce zavázat, že nebude uvedené motory nijak seřizovat. Pokud výrobce stanovil postup záběhu v bodě 3.3 informačního dokumentu, jak stanoví příloha I prováděcího nařízení (EU) 2017/656, záběh se provede podle uvedeného postupu. 6.2.6. Na základě zkoušek vybraných motorů podle dodatku 1 se sériová výroba posuzovaných motorů pokládá za shodnou se schváleným typem, pokud podle zkušebních kritérií v příslušném dodatku bylo splněno kritérium vyhovění pro všechny znečisťující látky, a za neshodnou se schváleným typem, pokud bylo splněno kritérium nevyhovění pro jednu znečisťující látku, podle kritérií zkoušky použitých v dodatku 1 a jak je znázorněno na obrázku 2.1. 6.2.7. Jestliže bylo dosaženo kritéria vyhovění u jedné znečišťující látky, nelze toto rozhodnutí změnit na základě výsledku jakýchkoli doplňkových zkoušek určených k dosažení určitého kritéria pro ostatní znečišťující látky. Jestliže nebylo dosaženo kritéria vyhovění pro všechny znečišťující látky a nebylo dosaženo kritéria nevyhovění pro žádnou znečišťující látku, podrobí se zkoušce jiný motor. 6.2.8. Výrobce může kdykoli rozhodnout o zastavení zkoušek, jestliže nebylo dosaženo žádného kritéria. V takovém případě se zaznamená kritérium nevyhovění.

6.3. Odchylně od bodu 6.2.1 se u typů motoru s objemem prodeje v EU méně než 100 kusů ročně použije tento postup: 6.3.1. Z posuzované sériové výroby typu motoru se ke kontrole namátkově vybere jeden motor a případně jeden systém následného zpracování. 6.3.2. Pokud motor splňuje požadavky uvedené v bodě 6.2.4, bylo dosaženo kritéria vyhovění a další zkoušky nejsou zapotřebí. 6.3.3. Pokud při zkoušce nejsou uspokojeny požadavky uvedené v bodu 6.2.4, provede se postup uvedený v bodech 6.2.6 až 6.2.9.

6.4. Všechny tyto zkoušky smí být provedeny s příslušnými běžně prodávanými palivy. Na žádost výrobce se však použijí referenční paliva popsaná v příloze IX. ►M2 U motorů poháněných zemním plynem/biomethanem (NG) nebo zkapalněným ropným plynem (LPG), včetně motorů dual fuel, se zkoušky u každého motoru na plynová paliva provedou alespoň se dvěma referenčními palivy, s výjimkou motoru na plynná paliva se schválením typu pro specifické palivo, kdy je vyžadováno jen jedno referenční palivo, jak je popsáno v dodatku 1 k příloze I. ◄ Pokud se použije více plynných referenčních paliv, musí výsledky prokázat, že motor splňuje mezní hodnoty s každým palivem.

6.5. Nevyhovění motorů na plynná paliva V případě sporu ohledně nevyhovění motorů na plynná paliva, včetně motorů dual fuel, při použití běžně prodávaného paliva se musí zkoušky provést s každým referenčním palivem, se kterým byl zkoušen základní motor, a na žádost výrobce popřípadě s dalším třetím palivem podle bodů 2.3.1.1.1, 2.3.2.1 a 2.4.1.2 přílohy I, s kterým byla případně provedena zkouška základního motoru. Výsledky se pak musí přepočítat s použitím příslušných faktorů „r“, „r a“ nebo „r b“, jak je popsáno v bodech 2.3.3, 2.3.4.1 a 2.4.1.3 přílohy I. Jestliže r, r a nebo r b jsou menší než 1, korekce se neprovádí. Naměřené výsledky a případně vypočtené výsledky musí prokázat, že motor splňuje mezní hodnoty se všemi odpovídajícími palivy (například palivy 1, 2 a případně třetím palivem u motorů na zemní plyn / biomethan a palivy A a B u motorů na LPG). Obrázek 2.1 Schéma zkoušek shodnosti výroby









Dodatek 1

Postup zkoušek kontroly shodnosti výroby

1. Tento dodatek popisuje postup, který se použije k ověření shodnosti výroby z hlediska emisí znečišťujících látek.

2. Postup odběru vzorků při velikosti souboru nejméně tří motorů je stanoven tak, aby pravděpodobnost, že soubor při zkoušce vyhoví i při 30 % vadných motorů, byla rovna 0,90 (riziko výrobce = 10 %), zatímco pravděpodobnost, že soubor bude přijat i při 65 % vadných motorů, byla rovna 0,10 (riziko spotřebitele = 10 %).

3. Pro každou z emisí znečišťujících látek podle tohoto nařízení se použije následující postup (viz obrázek 2.1):

Nechť : n = velikost vzorku.

4. Pro vzorek se vypočte statistický údaj zkoušek, který kvantifikuje kumulativní počet nevyhovujících zkoušek při n-té zkoušce.

5. Pak:

a) je-li statistický údaj zkoušek menší nebo rovný hodnotě kritéria vyhovění uvedeného pro velikost vzorku v tabulce 2.1, bylo dosaženo kritéria vyhovění pro danou znečišťující látku;

b) je-li statistický údaj zkoušek větší nebo rovný hodnotě kritéria nevyhovění uvedeného pro velikost vzorku v tabulce 2.1, bylo dosaženo kritéria nevyhovění pro danou znečišťující látku;

c) nastane-li jiný případ, přezkouší se další motor podle bodu 6.2 a postup výpočtu se použije pro vzorek navýšený o jednu jednotku.

V tabulce 2.1 jsou hodnoty kritéria vyhovění a kritéria nevyhovění vypočteny podle mezinárodní normy ISO 8422/1991.

Tabulka 2.1

Statistika zkoušky kontroly shodnosti výroby







Nejmenší velikost vzorku: 3 Nejmenší velikost vzorku pro kritérium vyhovění: 4







Kumulativní počet zkoušených motorů (velikost vzorku) Hodnota kritéria vyhovění Hodnota kritéria nevyhovění 3 — 3 4 0 4 5 0 4 6 1 5 7 1 5 8 2 6 9 2 6 10 3 7 11 3 7 12 4 8 13 4 8 14 5 9 15 5 9 16 6 10 17 6 10 18 7 11 19 8 9









PŘÍLOHA III

Metodika pro úpravu výsledků laboratorních zkoušek emisí, tak aby zohledňovaly faktory zhoršení

1. Definice

Pro účely této přílohy se použijí tyto definice:

1.1 „Cyklem stárnutí“ se rozumí provoz nesilničního mobilního stroje nebo motoru (otáčky, zatížení, výkon) během doby akumulace provozu.

1.2 „Kritickými součástmi souvisejícími s emisemi“ se rozumí systém následného zpracování výfukových plynů, elektronická řídicí jednotka motoru a s ní související čidla a ovládací prvky a systém recirkulace výfukových plynů (EGR) včetně všech příslušných filtrů, chladičů, regulačních ventilů a potrubí.

1.3 „Kritickou údržbou související s emisemi“ se rozumí údržba prováděná na kritických součástech motoru souvisejících s emisemi.

1.4 „Údržbou související s emisemi“ se rozumí údržba, která podstatně ovlivňuje emise či pravděpodobně ovlivní výkonnost z hlediska emisí nesilničních mobilních strojů nebo motoru za běžných podmínek provozu.

1.5 „Rodinou motorů se stejným systémem následného zpracování“ se rozumí výrobcem stanovená skupina motorů odpovídající definici rodiny motorů, které se však dále seskupují do rodiny rodin motorů používajících stejný systém následného zpracování výfukových plynů.

1.6 „Údržbou nesouvisející s emisemi“ se rozumí údržba, která neovlivňuje podstatným způsobem emise a která nemá trvalý vliv na zhoršení emisních vlastností stroje nebo motoru za běžných podmínek, jakmile je údržba provedena.

1.7 „Programem akumulace doby provozu“ se rozumí cyklus stárnutí a akumulace doby provozu pro určení faktorů zhoršení u rodiny motorů se stejným systémem následného zpracování.

2. Obecně

2.1 Tato příloha podrobně popisuje postupy pro výběr motorů, které mají být zkoušeny v rámci programu akumulace doby provozu pro účely stanovení faktorů zhoršení pro účely EU schválení typu motorů nebo rodiny motorů a posuzování shodnosti výroby. Faktory zhoršení se použijí na emise změřené podle přílohy VI a vypočtené podle přílohy VII v souladu s postupem stanoveným v bodech 3.2.7 nebo 4.3.

2.2 Zkoušky v rámci programu akumulace provozu nebo zkoušky emisí, jimiž se určuje zhoršení, se nemusí konat za přítomnosti schvalovacího orgánu.

2.3 Tato příloha podrobně popisuje také údržbu související i nesouvisející s emisemi, která by měla být nebo může být prováděna na motorech zařazených do programu akumulace provozu. Tato údržba musí splňovat požadavky na údržbu prováděnou na motorech v provozu a koneční uživatelé nových motorů o ní musejí být informováni.

3. Kategorie NRE, NRG, IWP, IWA, RLL, RLR, SMB, ATS a podkategorie NRS-v-2b a NRS-v-3 motorů

3.1 Výběr motorů k určení faktorů zhoršení po dobu životnosti emisních vlastností

3.1.1 Pro zkoušky emisí k určení faktorů zhoršení během doby životnosti emisních vlastností se vyberou motory z rodiny motorů definované v oddílu 2 přílohy IX prováděcího nařízení (EU) 2017/656.

▼M2

3.1.2 Motory z různých rodin motorů lze dále spojovat do rodin na základě typu použitého systému následného zpracování výfukových plynů nebo, není-li použit žádný systém následného zpracování, na základě podobnosti technických vlastností systému pro regulaci emisí. Motory s různými vývrty a zdvihy válců, různými konfiguracemi, různými systémy řízení vzduchu nebo různými palivovými systémy lze považovat za rovnocenné z hlediska vlastností zhoršování způsobovaného emisemi, pokud výrobce schvalovacímu orgánu poskytne údaje o tom, že pro takové zařazení existuje přiměřené technické opodstatnění. Aby rodiny motorů s obdobnými technickými specifikacemi a instalací systému následného zpracování výfukových plynů mohly být zařazeny do rodiny motorů se stejným systémem následného zpracování, poskytne výrobce schvalovacímu orgánů údaje, které prokáží, že vlastnosti těchto motorů, pokud jde o snížení emisí, jsou obdobné.

3.1.3 Zkušební motor musí reprezentovat ty vlastnosti rodin motorů týkající se zhoršování emisí, u kterých se pro účel schvalování typu použijí výsledné faktory zhoršení. Výrobce motorů vybere jeden motor reprezentující rodinu motorů, skupinu rodin motorů nebo rodinu motorů se stejným systémem následného zpracování určený podle bodu 3.1.2 pro zkoušení v rámci programu akumulace doby provozu podle bodu 3.2.2 a před zahájením zkoušek o něm informuje schvalovací orgán.

3.1.4 Pokud schvalovací orgán rozhodne, že nejhorší případ emisí rodiny motorů, skupiny rodin motorů nebo rodiny motorů se stejným systémem následného zpracování by mohl lépe charakterizovat jiný zkušební motor, pak zkušební motor vybere společně schvalovací orgán s výrobcem motorů.

▼B

3.2 Určení faktorů zhoršení po dobu životnosti emisních vlastností

▼M2

3.2.1 Obecně

Faktory zhoršení použitelné na rodinu motorů, skupinu rodin motorů nebo rodinu motorů se stejným systémem následného zpracování se odvodí z vybraných motorů na základě programu akumulace doby provozu, který zahrnuje pravidelné zkoušky plynných emisí a emisí pevných částic po dobu každého zkušebního cyklu použitelného pro kategorii motoru, jak je uvedeno v příloze IV nařízení (EU) 2016/1628. V případě nesilničních zkušebních cyklů v neustáleném stavu pro motory kategorie NRE („NRTC“) se použijí pouze výsledky zkoušky cyklu NRTC se startem za tepla („NRTC se startem za tepla“).

▼B

3.2.1.1 Na žádost výrobce může schvalovací orgán povolit použití faktorů zhoršení, které byly stanoveny za použití jiných postupů než těch, které jsou uvedeny v bodech 3.2.2 až 3.2.5. V takovém případě musí výrobce prokázat ke spokojenosti schvalovacího orgánu, že použité alternativní postupy nejsou méně přísné než ty, které jsou stanoveny v bodech 3.2.2 až 3.2.5.

3.2.2 Program akumulace doby provozu

Programy akumulace doby provozu je možno provádět na základě volby výrobce tak, že se buď nesilniční mobilní stroj vybavený zvoleným motorem nechá projít programem akumulace doby provozu realizovaným přímo v běžném provozu stroje, nebo se zvolený motor nechá projít programem akumulace doby provozu realizovaným na dynamometru. Nevyžaduje se, aby výrobce pro akumulaci doby provozu mezi zkušebními body měření emisí použil referenční palivo.

3.2.2.1 Akumulace doby provozu v běžném provozu a na dynamometru

3.2.2.1.1 Výrobce v souladu s osvědčeným technickým úsudkem určí formu a trvání akumulace doby provozu a cyklus stárnutí motorů.

3.2.2.1.2 Výrobce určí zkušební body, v nichž budou pomocí příslušných cyklů měřeny plynné emise a emise pevných částic, takto: 3.2.2.1.2.1 Při provádění programu akumulace doby provozu, který je kratší než doba životnosti emisních vlastností podle bodu 3.2.2.1.7, je minimální počet zkušebních bodů tři, přičemž jeden je na začátku, jeden přibližně uprostřed a jeden na konci programu akumulace doby provozu. 3.2.2.1.2.2 Při dokončení akumulace doby provozu až do konce doby životnosti emisních vlastností je minimální počet zkušebních bodů dva, přičemž jeden je na začátku a jeden na konci akumulace doby provozu. 3.2.2.1.2.3 Výrobce může navíc provést zkoušku s rovnoměrně rozloženými mezilehlými body.

3.2.2.1.3 Hodnoty emisí v počátečním bodě a v konečném bodě doby životnosti emisních vlastností buď vypočtené podle bodu 3.2.5.1, nebo přímo změřené podle bodu 3.2.2.1.2.2 musí splňovat mezní hodnoty, které se na danou rodinu motorů vztahují. Jednotlivé výsledky emisí z mezilehlých zkušebních bodů však mohou tyto mezní hodnoty překročit.

3.2.2.1.4 U kategorií nebo podkategorií motorů, na které se vztahuje NRTC, nebo u kategorií motorů nebo podkategorií NRS, u kterých se použijí nesilniční zkušební cykly v neustáleném stavu pro velké zážehové motory („LSI-NRTC“), smí výrobce požádat schvalovací orgán o souhlas s tím, aby se v každém zkušebním bodě uskutečnil pouze jeden zkušební cyklus (NRTC se startem za tepla, nebo případně LSI-NRTC, nebo NRSC), přičemž druhý zkušební cyklus se uskuteční pouze na začátku a na konci programu akumulace doby provozu.

3.2.2.1.5 V případě kategorií nebo podkategorií motorů, pro které není v příloze IV nařízení (EU) 2016/1628 uveden žádný použitelný nesilniční zkušební cyklus v neustáleném stavu, se v každém zkušebním bodě provede pouze NRSC.

3.2.2.1.6 Programy akumulace doby provozu se mohou pro různé rodiny motorů se stejným systémem následného zpracování lišit.

3.2.2.1.7 Programy akumulace doby provozu mohou být kratší než doba životnosti emisních vlastností, nesmí však být kratší než ekvivalent nejméně jedné čtvrtiny příslušné doby životnosti emisních vlastností uvedené v příloze V nařízení (EU) 2016/1628.

3.2.2.1.8 Je povoleno zrychlené stárnutí formou úpravy programu akumulace doby provozu na základě spotřeby paliva. Úprava vychází z poměru mezi typickou spotřebou paliva v provozu a spotřebou paliva v cyklu stárnutí, spotřeba paliva v cyklu stárnutí však nesmí překročit typickou spotřebu v provozu o více než 30 %.

3.2.2.1.9 V případě souhlasu schvalovacího orgánu může výrobce použít alternativní metody zrychleného stárnutí.

3.2.2.1.10 Program akumulace doby provozu musí být podrobně popsán v žádosti o EU schválení typu a oznámen schvalovacímu orgánu ještě před zahájením zkoušek.

3.2.2.2 Pokud schvalovací orgán rozhodne, že je nutno provést dodatečná měření mezi jednotlivými body zvolenými výrobcem, oznámí to výrobci. Výrobce vyhotoví revidovaný program akumulace doby provozu a schvalovací orgán jej odsouhlasí.

3.2.3 Zkoušky motoru

3.2.3.1 Stabilizace motoru

3.2.3.1.1 Pro každou rodinu motorů se stejným systémem následného zpracování výrobce určí počet hodin chodu nesilničního mobilního stroje nebo motoru, po nichž se činnost motoru se systémem následného zpracování stabilizuje. Na žádost schvalovacího orgánu výrobce poskytne údaje a analýzu použitou k tomuto určení. Výrobce si případně může ke stabilizaci systému následného zpracování zvolit chod motoru nebo nesilničního mobilního stroje po dobu 60 až 125 hodin nebo ekvivalentní doby v cyklu stárnutí.

3.2.3.1.2 Za konec stabilizačního intervalu stanoveného v bodu 3.2.3.1.1 se považuje začátek programu akumulace doby provozu.

3.2.3.2 Zkoušky akumulace doby provozu

3.2.3.2.1 Po stabilizaci motor běží po dobu programu akumulace doby provozu vybraného výrobcem, jak je popsáno v bodu 3.2.2. V pravidelných intervalech během programu akumulace doby provozu určených výrobcem a případně stanovených schvalovacím orgánem podle bodu 3.2.2.2 se zkouší plynné emise a emise pevných částic motoru v cyklech NRTC a NRSC se startem za tepla nebo cyklech LSI-NRTC a NRSC použitelných pro kategorii motoru, jak je uvedeno v příloze IV nařízení (EU) 2016/1628. Výrobce může provádět měření emisí znečišťujících látek před systémem následného zpracování výfukových plynů odděleně od měření emisí znečišťujících látek za systémem následného zpracování výfukových plynů. Bylo-li v souladu s bodem 3.2.2.1.4 dohodnuto, že v každém zkušebním bodě bude proveden pouze jeden zkušební cyklus (NRTC se startem za tepla, LSI-NRTC nebo NRSC), druhý zkušební cyklus (NRTC se startem za tepla, LSI-NRTC nebo NRSC) se provede na začátku a na konci programu akumulace doby provozu. V souladu s bodem 3.2.2.1.5 v případě kategorií nebo podkategorií motorů, pro které není v příloze IV nařízení (EU) 2016/1628 uveden žádný použitelný nesilniční zkušební cyklus v neustáleném stavu, se v každém zkušebním bodě provede pouze NRSC.

3.2.3.2.2 Během programu akumulace doby provozu se provádí údržba motoru podle bodu 3.4.

3.2.3.2.3 Během programu akumulace doby provozu může být na motoru nebo nesilničním mobilním stroji prováděna neplánovaná údržba, pokud by například standardní diagnostický systém výrobce odhalil problém a sdělil operátorovi nesilničního mobilního stroje výskyt závady.

3.2.4 Podávání zpráv

3.2.4.1 Výsledky zkoušek emisí (NRTC se startem za tepla, LSI-NRTC a NRSC) provedených během programu akumulace doby provozu se poskytnou schvalovacímu orgánu. Pokud je některá zkouška emisí prohlášena za neplatnou, výrobce zdůvodní, proč tomu tak je. V takovém případě se provede během následujících 100 hodin akumulace doby provozu další série zkoušek emisí.

3.2.4.2 Výrobce uchovává záznamy o všech informacích týkajících se všech zkoušek emisí a údržby provedené na motoru během programu akumulace doby provozu. Tyto informace se předloží schvalovacímu orgánu společně s výsledky zkoušek emisí provedených během programu akumulace doby provozu.

3.2.5 Stanovení faktorů zhoršení

3.2.5.1 Při provádění programu akumulace doby provozu podle bodu 3.2.2.1.2.1 nebo bodu 3.2.2.1.2.3 se pro každou znečišťující látku naměřenou při cyklech NRTC se startem za tepla, LSI-NRTC a NRSC v každém zkušebním bodě během programu akumulace doby provozu na základě všech výsledků zkoušek provede lineární regresní analýza, která nejvíce vyhovuje. Výsledky každé zkoušky pro každou znečišťující látku se vyjádří na stejný počet desetinných míst jako mezní hodnota této znečišťující látky, která se na danou rodinu motorů vztahuje, s jedním desetinným místem navíc. Uskutečnil-li se v souladu s bodem 3.2.2.1.4 nebo 3.2.2.1.5 v každém zkušebním bodě pouze jeden zkušební cyklus (NRTC se startem za tepla, LSI-NRTC nebo NRSC), regresní analýza se provede pouze na základě výsledků zkoušek zkušebního cyklu provedeného v každém zkušebním bodě. Výrobce může požádat o předchozí souhlas schvalovacího orgánu s nelineární regresí.

3.2.5.2 Hodnoty emisí pro každou znečišťující látku na začátku programu akumulace doby provozu a na konci doby životnosti emisních vlastností, které se použijí pro zkoušený motor: a) se při provádění programu akumulace doby provozu podle bodu 3.2.2.1.2.1 nebo 3.2.2.1.2.3 určí extrapolací regresní rovnice podle bodu 3.2.5.1 nebo b) se při provádění programu akumulace doby provozu podle bodu 3.2.2.1.2.2 změří přímo. ▼M2 Jsou-li hodnoty emisí použity u rodin motorů patřících do stejné skupiny rodin motorů nebo rodiny motorů s následným zpracováním, ale s rozdílnými dobami životnosti emisních vlastností, musí se hodnoty emisí na konci doby životnosti emisních vlastností opětovně vypočítat pro každou dobu životnosti emisních vlastností pomocí extrapolace nebo interpolace regresní rovnice, jak je stanoveno v bodě 3.2.5.1. ▼B

3.2.5.3 Faktor zhoršení (DF) pro každou znečišťující látku je definován jako poměr použitých hodnot emisí na konci doby životnosti emisních vlastností a na začátku programu akumulace doby provozu (multiplikační faktor zhoršení). Výrobce může požádat o předchozí souhlas schvalovacího orgánu s použitím aditivního faktoru zhoršení pro každou znečišťující látku. Aditivní faktor zhoršení je definován jako rozdíl hodnot emisí vypočtených na konci doby životnosti emisních vlastností a hodnoty na začátku programu akumulace doby provozu. Příklad stanovení faktorů zhoršení pro emise NOx pomocí lineární regrese je znázorněn na obrázku 3.1. Kombinování multiplikačních a aditivních faktorů zhoršení v jednom souboru znečišťujících látek není povoleno. Je-li výsledkem výpočtu hodnota multiplikačního faktoru zhoršení menší než 1,00 nebo hodnota aditivního faktoru zhoršení menší než 0,00, platí hodnota faktoru zhoršení 1,0, respektive 0,00. Bylo-li v souladu s bodem 3.2.2.1.4 dohodnuto, že v každém zkušebním bodě bude proveden jen jeden zkušební cyklus (NRTC se startem za tepla, LSI-NRTC nebo NRSC) a druhý zkušební cyklus (NRTC se startem za tepla, LSI-NRTC nebo NRSC) bude uskutečněn pouze na začátku a na konci programu akumulace doby provozu, faktor zhoršení vypočtený pro zkušební cyklus, který byl prováděn v každém zkušebním bodě, se použije rovněž na druhý zkušební cyklus. Obrázek 3.1 Příklad stanovení faktorů zhoršení (DF)

3.2.6 Přidělené faktory zhoršení

3.2.6.1 Jako alternativu k programu akumulace doby provozu mohou výrobci motorů zvolit použití přidělených multiplikačních faktorů zhoršení uvedených v tabulce 3.1.



Tabulka 3.1 Přidělené faktory zhoršení Zkušební cyklus CO HC NOx PM PN NRTC a LSI-NRTC 1,3 1,3 1,15 1,05 1,0 NRSC 1,3 1,3 1,15 1,05 1,0 Nejsou dány přidělené aditivní faktory zhoršení. Přidělené aditivní faktory zhoršení se nepřevádějí na přidělené multiplikační faktory. ▼M2 ————— ▼M2 3.2.6.1.1 Bez ohledu na bod 3.2.6.1 smí být u PN použit buď aditivní faktor zhoršení 0,0, nebo multiplikační faktor zhoršení 1,0 ve spojení s výsledky předchozí zkoušky faktorů zhoršení, při které nebyla zjištěna hodnota PN, pokud jsou splněny obě tyto podmínky: a) předchozí zkouška faktorů zhoršení byla provedena s technologií motoru, která by byla způsobilá pro zahrnutí v rodině motorů se stejným systémem následného zpracování, jak stanoví bod 3.1.2, jako je rodina motorů, pro kterou se mají použít faktory zhoršení, a b) výsledky zkoušek byly použity v předchozím schválení typu uděleným před příslušným datem EU schválení typu uvedeným v příloze III nařízení (EU) 2016/1628. ▼B

3.2.6.2 Jsou-li použity přidělené faktory zhoršení, výrobce předloží schvalovacímu orgánu solidní důkazy, že lze reálně předpokládat, že životnost emisních vlastností součástí k regulaci emisí koresponduje s těmito přidělenými faktory. Tyto důkazy mohou být založeny na konstrukční analýze, nebo zkouškách, nebo na kombinaci obojího.

3.2.7 Použití faktorů zhoršení

3.2.7.1 Po aplikaci faktorů zhoršení na výsledek zkoušky změřený podle přílohy VI (cyklem vážená specifická hodnota emisí pevných částic a jednotlivých plynů) musí motory splňovat příslušné mezní hodnoty emisí pro každou znečišťující látku podle své rodiny motorů. V závislosti na druhu faktoru zhoršení se použijí tato ustanovení: a) multiplikační: (cyklem vážená specifická hodnota emisí) × DF ≤ mezní hodnota emisí; b) aditivní: (cyklem vážená specifická hodnota emisí) + DF ≤ mezní hodnota emisí. Cyklem vážená specifická hodnota emisí může v náležitých případech zahrnovat korekci o občasnou regeneraci.

3.2.7.2 V případě multiplikačního faktoru zhoršení u NOx + HC se určí separátní faktory pro HC a NOx a použijí se samostatně při výpočtu zhoršené úrovně emisí z výsledků zkoušky emisí, dříve než se výsledné zhoršené hodnoty NOx a HC zkombinují k ověření shody s mezní hodnotou emisí.

3.2.7.3 Výrobce může přenést faktory zhoršení určené pro rodinu motorů se stejným systémem následného zpracování na motor, který do téže rodiny motorů se stejným systémem následného zpracování nespadá. V těchto případech musí výrobce schvalovacímu orgánu prokázat, že motor, pro který byla rodina systému následného zpracování původně zkoušena, a motor, na který se faktory zhoršení přenášejí, mají obdobné technické specifikace a požadavky na montáž do nesilničního mobilního stroje a že emise z tohoto motoru jsou obdobné. Pokud se faktory zhoršení přenášejí na motor s odlišnou dobou životnosti emisních vlastností, musí se faktory zhoršení opětovně vypočítat pro příslušnou dobu životnosti emisních vlastností pomocí extrapolace nebo interpolace regresní rovnice, jak je stanoveno v bodě 3.2.5.1.

3.2.7.4 Faktor zhoršení pro každou znečišťující látku v každém uplatnitelném zkušebním cyklu se zaznamená do zkušebního protokolu uvedeného v příloze VI prováděcího nařízení (EU) 2017/656.

3.3 Kontrola shodnosti výroby

3.3.1 Shodnost výroby z hlediska dodržování úrovně emisí se kontroluje podle oddílu 6 přílohy II.

3.3.2 Výrobce může při provádění zkoušky pro EU schválení typu současně měřit emise znečišťujících látek před systémem následného zpracování výfukových plynů. Za tímto účelem může výrobce stanovit neformální faktory zhoršení samostatně pro motor bez systému následného zpracování a pro systém následného zpracování, které může výrobce použít jako pomůcku pro audit na konci výrobní linky.

3.3.3 Pro účely EU schválení typu se do zkušebního protokolu uvedeného v dodatku 1 k příloze VI prováděcího nařízení (EU) 2017/656 zaznamenají pouze faktory zhoršení určené v souladu s bodem 3.2.5 nebo 3.2.6.

3.4 Údržba

Pro účely programu akumulace doby provozu se údržba provádí v souladu s příručkou výrobce pro servis a údržbu.

3.4.1 Plánovaná údržba související s emisemi

3.4.1.1 Plánovaná údržba související s emisemi po dobu provozu motoru za účelem provedení programu akumulace doby provozu se musí uskutečnit v intervalech, které jsou ekvivalentní intervalům uvedeným v pokynech k údržbě, které poskytne výrobce konečnému uživateli nesilničního mobilního stroje nebo motoru. Tento plán údržby je možno v případě potřeby během programu akumulace doby provozu aktualizovat za předpokladu, že z plánu údržby není vyškrtnuta žádná činnost údržby poté, co byla provedena na zkušebním motoru.

3.4.1.2 Každé seřízení, demontáž, čištění nebo výměna kritických součástí souvisejících s emisemi prováděné v pravidelných časových odstupech v době životnosti emisních vlastností s cílem předejít chybnému fungování motoru se smějí provádět jen v rozsahu, který je technicky nezbytný pro správné fungování systému regulace emisí. Plánovaná výměna kritických součástí souvisejících s emisemi, které nejsou považovány za běžně měněné položky, se během programu akumulace doby provozu neprovádí. V této souvislosti se za běžně měněné položky považují spotřební položky pro údržbu určené pro pravidelnou výměnu nebo položky, které je třeba vyčistit po uplynutí určité doby provozu motoru.

3.4.1.3 Jakékoli případné požadavky na plánovanou údržbu musí být před udělením EU schválení typu schváleny schvalovacím orgánem a musí být zahrnuty v příručce pro zákazníka. ►M2 Schvalovací orgán neodmítne schválit požadavky na údržbu, pokud jsou přiměřené a technicky nezbytné, včetně těch, které jsou uvedeny v bodě 3.4.1.4. ◄

3.4.1.4 Výrobce motoru pro programy akumulace doby provozu specifikuje veškerá seřízení, čištění, údržbu (v případě potřeby) a plánovanou výměnu těchto součástí: — filtry a chladiče v systému recirkulace výfukových plynů (EGR), — případný ventil pro odvětrávání klikové skříně, — koncovky vstřikovačů paliva (je povoleno pouze čištění), — vstřikovače paliva, — turbodmychadlo, — elektronická řídicí jednotka motoru a související čidla a ovládací prvky, — systém následného zpracování emisí pevných částic (včetně souvisejících součástí), — systém následného zpracování emisí NO x (včetně souvisejících součástí), — systém recirkulace výfukových plynů (EGR), včetně všech regulačních ventilů a potrubí, — jakýkoli další systém následného zpracování výfukových plynů.

3.4.1.5 Plánovaná kritická údržba související s emisemi se musí provádět pouze tehdy, musí-li se uskutečnit v provozu a požadavek je sdělen konečnému uživateli motoru nebo nesilničního mobilního stroje.

3.4.2 Změny plánované údržby

Výrobce musí u schvalovacího orgánu podat žádost o schválení každé nové plánované údržby, kterou chce provést během programu akumulace doby provozu a následně doporučit konečným uživatelům nesilničního mobilního stroje nebo motoru. Žádost musí být doložena údaji, které odůvodňují potřebu nové plánované údržby a interval údržby.

3.4.3 Plánovaná údržba nesouvisející s emisemi

Plánovanou údržbu nesouvisející s emisemi, která je přiměřená a technicky nezbytná (např. výměna oleje, výměna olejového filtru, výměna palivového filtru, výměna vzduchového filtru, údržba chladicí soustavy, seřízení volnoběhu, regulátor, kontrola šroubových spojů motoru předepsaným utahovacím momentem, vůle ventilů, vůle vstřikovače, seřízení napnutí hnacích řemenů atd.), je možno provádět na motorech či nesilničních mobilních strojích vybraných pro program akumulace doby provozu v nejdelších možných intervalech, které výrobce konečnému uživateli doporučuje (např. nikoli v intervalech doporučených při provozu s velkým zatížením).

3.5 Opravy

3.5.1 Opravy součástí motoru vybraného ke zkouškám v rámci programu akumulace doby provozu se provádějí pouze v důsledku poruchy součásti nebo chybné funkce motoru. Opravy motoru, systému regulace emisí nebo palivového systému nejsou přípustné, vyjma v míře vymezené v bodě 3.5.2.

3.5.2 Jestliže během programu akumulace doby provozu selže sám motor, jeho systém regulace emisí nebo jeho palivový systém, považuje se akumulace doby provozu za neplatnou a bude zahájena nová akumulace doby provozu s novým motorem. Předchozí odstavec se nepoužije, pokud byly porouchané součásti nahrazeny rovnocennými součástmi, které prošly obdobným počtem hodin doby akumulace provozu.

4. Kategorie a podkategorie motorů NRSh a NRS, kromě NRS-v-2b a NRS-v-3

4.1 Příslušná kategorie doby životnosti emisních vlastností a odpovídající faktor zhoršení (DF) se stanoví podle tohoto oddílu 4.

4.2 Rodina motorů se považuje za vyhovující mezním hodnotám požadovaným pro podkategorii motorů, jsou-li výsledky zkoušky emisí všech motorů reprezentujících rodinu motorů, po úpravě vynásobením faktorem zhoršení stanoveným v oddílu 2, nižší nebo rovny mezní hodnotě pro danou podkategorii motorů. Je-li však jeden nebo více výsledků zkoušky emisí jednoho nebo více motorů reprezentujících rodinu motorů, po úpravě vynásobením faktorem zhoršení stanoveným v oddílu 2, vyšší než jedna nebo více jednotlivých mezních hodnot emisí požadovaných pro uvedenou podkategorii motorů, považuje se rodina motorů za nevyhovující mezním hodnotám požadovaným pro uvedenou podkategorii motorů.

4.3 Faktory zhoršení se určují takto: 4.3.1 S nejméně jedním ze zkoušených motorů, který představuje zvolenou konfiguraci, u níž je nejpravděpodobnější, že překročí mezní hodnoty emisí HC + NOx, a který byl vyroben tak, aby představoval motory ze sériové výroby, se provede, po uplynutí počtu hodin potřebných ke stabilizaci emisí, (úplný) postup zkoušek emisí popsaný v příloze VI. 4.3.2 Jestliže se zkouší více motorů, výsledky se vypočtou jako průměrná hodnota výsledků všech zkoušených motorů a zaokrouhlí se na počet desetinných míst, který je v příslušné mezní hodnotě, zvětšený o jedno doplňkové desetinné místo. 4.3.3 Stejné zkoušky emisí se zopakují po stárnutí motoru. Postup stárnutí by měl být vytvořen tak, aby výrobce mohl předvídat očekávané zhoršení emisí v provozu v průběhu doby životnosti emisních vlastností motoru. Přitom se vezmou v úvahu druh opotřebení a ostatní zhoršující mechanismy očekávané při typickém používání spotřebitelem, které mohou ovlivnit emisní vlastnosti. Jestliže se zkouší více motorů, výsledky se vypočtou jako průměrná hodnota výsledků všech zkoušených motorů a zaokrouhlí se na počet desetinných míst, který je v příslušné mezní hodnotě, zvětšený o jedno doplňkové desetinné místo. 4.3.4 Emise na konci doby životnosti emisních vlastností (popřípadě průměrné emise) každé znečišťující látky se vydělí hodnotou stabilizovaných emisí (popřípadě průměrných emisí) a zaokrouhlí se na dvě desetinná místa. Výsledné číslo je faktorem zhoršení, jestliže není menší než 1,00, a pokud je menší než tato hodnota, je faktor zhoršení roven 1,00. 4.3.5 Výrobce může naplánovat doplňkové body zkoušek emisí mezi bodem zkoušky stabilizovaných emisí a koncem doby životnosti emisních vlastností. Jestliže jsou naplánovány mezilehlé zkoušky, musí být zkušební body rovnoměrně rozloženy v průběhu doby životnosti emisních vlastností (± 2 hodiny) a jeden z těchto zkušebních bodů musí být v polovině plné doby životnosti emisních vlastností (± 2 hodiny). 4.3.6 Pro každou znečišťující látku HC + NOx a CO se proloží přímka mezi body údajů, přičemž začátek zkoušky se zakreslí v časovém bodu nula a použije se metoda nejmenších čtverců. Faktorem zhoršení je podíl emisí vypočtených na konci doby životnosti emisních vlastností a emisí vypočtených v časovém bodu nula. Faktor zhoršení pro každou znečišťující látku v příslušném zkušebním cyklu se zaznamená do zkušebního protokolu uvedeného v dodatku 1 k příloze VII prováděcího nařízení (EU) 2017/656. 4.3.7 Vypočtené faktory zhoršení se mohou vztahovat také na další rodiny motorů kromě rodiny, pro kterou byl proveden výpočet, jestliže výrobce předloží před EU schválením typu schvalovacímu orgánu přijatelné odůvodnění, že u dotyčných rodin motorů lze očekávat na základě jejich konstrukce a použité technologie, že budou mít podobné vlastnosti zhoršování emisí. Dále je uveden seznam skupin v závislosti na konstrukci a technologii, který však není vyčerpávající: — konvenční dvoudobé motory bez systému následného zpracování emisí, — konvenční dvoudobé motory s katalyzátorem se stejným aktivním materiálem a stejnou náplní a se stejným počtem komůrek na cm 2 , — dvoudobé motory se systémem vyplachování, — dvoudobé motory se systémem vyplachování s katalyzátorem se stejným aktivním materiálem a stejnou náplní a se stejným počtem komůrek na cm 2 , — čtyřdobé motory s katalyzátorem, se stejnou technikou ventilů a s identickým systémem mazání, — čtyřdobé motory bez katalyzátoru, se stejnou technikou ventilů a s identickým systémem mazání.

4.4 Kategorie doby životnosti emisních vlastností 4.4.1 U motorů kategorií uvedených v tabulce V-3 nebo V-4 v příloze V nařízení (EU) 2016/1628, které mají alternativní hodnoty pro dobu životnosti emisních vlastností, výrobci deklarují příslušnou kategorii doby životnosti emisních vlastností (kategorii EDP) pro každý motor nebo každou rodinu při EU schvalování typu. Tato kategorie je kategorií z tabulky 3.2, která se co nejvíce blíží očekávané užitečné životnosti zařízení, do nichž se mají motory montovat podle údaje výrobce motoru. Výrobci musí uchovávat údaje, které odůvodňují jeho volbu kategorie doby životnosti emisních vlastností pro každou rodinu motorů. Tyto údaje musí být předloženy schvalovacímu orgánu na vyžádání.



Tabulka 3.2 Kategorie EDP Kategorie EDP Použití motoru Kat. 1 Spotřební výrobky Kat. 2 Poloprofesionální výrobky Kat. 3 Profesionální výrobky 4.4.2 Výrobce musí ke spokojenosti schvalovacího orgánu prokázat, že deklarovaná kategorie EDP je přiměřená. Údaje odůvodňující, proč výrobce zvolil konkrétní kategorii EDP pro danou rodinu motorů, mohou obsahovat, avšak nejsou omezeny na: — přehledy životnosti zařízení, do kterých jsou dotyčné motory namontovány, — technické vyhodnocení motorů, které zestárly v provozu, aby se zjistilo, kdy se výkon motoru zhorší natolik, že jeho užitečnost a/nebo spolehlivost dosáhne stavu, který vyžaduje generální opravu nebo výměnu, — prohlášení o zárukách a záruční lhůty, — marketingové materiály týkající se životnosti motoru, — zprávy o poruchách od uživatelů motoru a — technická vyhodnocení životnosti (v hodinách) specifických technologií motorů, materiálů motorů nebo konstrukcí motorů.









PŘÍLOHA IV

Požadavky týkající se strategie pro regulaci emisí, opatření k regulaci emisí NOx a opatření k regulaci emisí pevných částic

1. Definice, zkratky a obecné požadavky

1.1. Pro účely této přílohy se použijí tyto definice a zkratky: 1) „diagnostickým chybovým kódem“ nebo „DTC“ se rozumí numerický nebo alfanumerický identifikátor, který identifikuje nebo označuje chybnou funkci regulace emisí NOx a/ chybnou funkci regulace emisí pevných částic; 2) „potvrzeným a aktivním DTC“ se rozumí DTC, který je uložen během časového intervalu, v němž systém NCD a/nebo PCD zjistí, že došlo k chybné funkci; 3) „rodinou motorů s NCD“ se rozumí výrobcem stanovená skupina motorů, které používají stejné metody monitorování a diagnostiky chybných funkcí regulace emisí NOx; 4) „diagnostickým systémem pro regulaci emisí NOx“ nebo „NCD“ se rozumí na motoru nainstalovaný systém, který je schopen: a) zjistit chybnou funkci regulace emisí NOx; b) určit pravděpodobnou příčinu chybné funkce regulace emisí NOx pomocí informací ukládaných do paměti počítače a/nebo přenosem těchto informací mimo vozidlo; 5) „chybnou funkcí regulace emisí NOx“ nebo „NCM“ se rozumí pokus zasahovat do systému regulace emisí NOx motoru nebo chybná funkce tento systém ovlivňující, jež může být způsobena nedovoleným zásahem, což podle tohoto nařízení vyžaduje aktivaci systému varování nebo upozornění, jakmile je chybná funkce zjištěna; 6) „diagnostickým systémem regulace emisí pevných částic“ nebo „PCD“ se rozumí na motoru nainstalovaný systém, který je schopen: a) zjistit chybnou funkci regulace emisí pevných částic; b) určit pravděpodobnou příčinu chybné funkce regulace emisí pevných částic pomocí informací ukládaných do paměti počítače a/nebo přenést tyto informace mimo vozidlo; 7) „chybnou funkcí regulace emisí pevných částic“ nebo „PCM“ se rozumí pokus o nedovolený zásah do filtru částic nebo chybná funkce tento filtr ovlivňující, jež může být způsobena nedovoleným zásahem, což podle tohoto nařízení vyžaduje aktivaci varování, jakmile je chybná funkce zjištěna; 8) „rodinou motorů s PCD“ se rozumí výrobcem stanovená skupina motorů, které používají stejné metody monitorování a diagnostiky chybných funkcí regulace emisí pevných částic; 9) „čtecím nástrojem“ se rozumí externí zkušební zařízení pro komunikaci se systémem NCD a/nebo PCD mimo vozidlo.

1.2. Teplota okolí Aniž je dotčen čl. 2 odst. 7, odkazuje-li se na teplotu okolí v souvislosti s prostředími jinými než laboratorní prostředí, použijí se tato ustanovení: 1.2.1. Pro motor nainstalovaný na zkušebním stavu je teplotou okolí teplota spalovaného vzduchu přiváděného do motoru, před jakoukoli částí zkoušeného motoru. 1.2.2. Pro motor nainstalovaný v nesilničním mobilním stroji je teplotou okolí teplota vzduchu v bezprostřední blízkosti nesilničního mobilního stroje.

2. Technické požadavky týkající se strategií pro regulaci emisí

2.1. Tento oddíl 2 se použije pro elektronicky řízené motory kategorií NRE, NRG, IWP, IWA, RLL a RLR splňující mezní hodnoty emisí „etapy V“, které jsou stanoveny v příloze II nařízení (EU) 2016/1628, a využívající elektronické řízení, které umožňuje stanovit množství i časování vstřiku paliva, nebo využívající elektronické řízení, které umožňuje aktivovat, deaktivovat nebo upravovat systém regulace emisí používaný ke snížení emisí NOx.

2.2. Požadavky na základní strategii pro regulaci emisí 2.2.1. Základní strategie pro regulaci emisí musí být navržena tak, aby umožnila motoru za běžného používání splnit požadavky tohoto nařízení. Normální používání není omezeno na podmínky regulace uvedené v bodě 2.4. 2.2.2. Základní strategie pro regulaci emisí zahrnují mimo jiné mapy nebo algoritmy pro regulaci: a) časování vstřiku paliva nebo zážehu (časování motoru); b) recirkulace výfukových plynů (EGR); c) dávkování činidla pro katalyzátor SCR (selektivní katalytická redukce). 2.2.3. Je zakázána jakákoli základní strategie pro regulaci emisí, která dokáže rozlišovat provoz motoru při normalizované zkoušce pro EU schválení typu a za jiných provozních podmínek, v důsledku čehož může při provozu za podmínek jiných, než které jsou převážně zahrnuty do postupu zkoušky pro EU schválení typu, snížit úroveň regulace emisí. ▼M2 2.2.3.1. Bez ohledu na bod 2.2.3 u (pod)kategorií motorů nepodléhajících nesilničním zkušebním cyklům v neustáleném stavu pro účely EU schválení typu může základní strategie pro regulaci emisí rozpoznat, jestliže nastanou neustálené provozní podmínky, a aplikovat odpovídající strategii pro regulaci emisí. V tom případě se tato strategie pro regulaci emisí uvede v přehledu základní strategie pro regulaci emisí, který je vyžadován bodem 1.4 přílohy I prováděcího nařízení (EU) 2017/656 a v důvěrných informacích o strategii pro regulaci emisí podle dodatku 2 k uvedené příloze. 2.2.4. Výrobce technické zkušebně během zkoušky EU schválení typu prokáže, že provádění základní strategie pro regulaci emisí je v souladu s ustanoveními tohoto oddílu na základě dokumentace uvedené v bodě 2.6. ▼B

2.3. Požadavky na pomocnou strategii pro regulaci emisí 2.3.1. ▼M2 Motor nebo nesilniční mobilní stroj může pomocnou strategii pro regulaci emisí aktivovat za předpokladu, že tato pomocná strategie pro regulaci emisí: ▼B 2.3.1.1. trvale nesnižuje účinnost systému regulace emisí; 2.3.1.2. je v činnosti pouze mimo podmínek regulace uvedených v bodech 2.4.1, 2.4.2 nebo 2.4.3 pro účely definované v bodě 2.3.5 a pouze tehdy, je-li to pro tyto účely nutné, s výjimkou povolení podle bodů 2.3.1.3, 2.3.2 a 2.3.4; 2.3.1.3. je aktivována pouze výjimečně za podmínek regulace podle bodů 2.4.1, 2.4.2 nebo 2.4.3, pokud je to prokazatelně nutné pro účely uvedené v bodě 2.3.5 a pokud to schvalovací orgán schválil, a není aktivována na dobu delší, než je to pro takové účely nutné; 2.3.1.4. zajišťuje úroveň výkonnosti systému regulace emisí, která se co nejvíce blíží úrovni, kterou zajišťuje základní strategie regulace emisí. 2.3.2. Pokud je pomocná strategie pro regulaci emisí během zkoušky pro EU schválení typu aktivována, aktivace není omezena na výskyt mimo podmínek regulace uvedených v bodě 2.4 a účel není omezen na kritéria uvedená v bodě 2.3.5. 2.3.3. Pokud pomocná strategie pro regulaci emisí během zkoušky pro EU schválení typu aktivována není, musí se prokázat, že pomocná strategie pro regulaci emisí je aktivní pouze po dobu nezbytně nutnou pro účely uvedené v bodě 2.3.5. 2.3.4. Provoz při nízké teplotě Pomocná strategie pro regulaci emisí smí být aktivována u motoru vybaveného recirkulací výfukových plynů (EGR) bez ohledu na podmínky regulace uvedené v bodě 2.4, pokud je teplota okolí nižší než 275 K (2 °C) a je splněno jedno z těchto dvou kritérií: a) teplota v sacím potrubí je menší nebo rovna teplotě definované podle následující rovnice: IMTc = PIM / 15,75 + 304,4, kde: IMTc je vypočtená teplota v sacím potrubí v kelvinech a PIM je absolutní tlak v sacím potrubí v kPa, b) teplota chladicí kapaliny motoru je menší nebo rovna teplotě definované podle následující rovnice: ECTc = PIM / 14 004 + 325,8, kde: ECTc je vypočtená teplota chladicí kapaliny motoru v kelvinech a PIM je absolutní tlak v sacím potrubí v kPa. 2.3.5. S výjimkou povolení podle bodu 2.3.2 smí být pomocná strategie pro regulaci emisí aktivována pouze pro tyto účely: a) palubními signály za účelem ochrany motoru (včetně ochrany zařízení k řízení proudu vzduchu) a/nebo ochrany nesilničního mobilního stroje, do nějž je motor instalován, před poškozením; b) s ohledem na provozní bezpečnost; c) z důvodu zabránění nadměrným emisím během startu za studena nebo zahřívání a během vypnutí motoru; d) pokud se používá k povolení vyšších emisí jedné regulované znečišťující látky za určitých okolních nebo provozních podmínek, aby byla zachována regulace všech ostatních regulovaných znečišťujících látek v rámci mezních hodnot emisí, které odpovídají dotyčnému motoru. Cílem je kompenzovat přirozeně se vyskytující jevy tak, aby byla zajištěna přijatelná regulace všech složek emisí. 2.3.6. Výrobce technické zkušebně během zkoušky EU schválení typu prokáže, že je provádění pomocné strategie pro regulaci emisí v souladu s ustanoveními tohoto oddílu. Podstatou tohoto prokazování bude vyhodnocení dokumentace uvedené bodě 2.6. 2.3.7. Je zakázáno provádění pomocné strategie pro regulaci emisí, která není v souladu s body 2.3.1 až 2.3.5.

2.4. Podmínky regulace Podmínky regulace stanoví nadmořskou výšku, teplotu okolí a rozsah chladicí kapaliny, na základě čehož se určuje, zda pomocné strategie pro regulaci emisí smí být aktivovány obecně nebo pouze výjimečně podle bodu 2.3. Podmínky regulace stanoví atmosférický tlak, který se měří jako absolutní atmosférický statický tlak (za vlhkého nebo suchého stavu) („atmosférický tlak“) 2.4.1. Podmínky regulace pro motory kategorií IWP a IWA: a) nadmořská výška nepřekračující 500 m (nebo nepřekračující ekvivalentní atmosférický tlak 95,5 kPa); b) teplota okolí v rozmezí 275 K až 303 K (2 °C až 30 °C); c) teplota chladicí kapaliny nad 343 K (70 °C). 2.4.2. Podmínky regulace pro motory kategorie RLL: a) nadmořská výška nepřekračující 1 000 m (nebo nepřekračující ekvivalentní atmosférický tlak 90 kPa); b) teplota okolí v rozmezí 275 K až 303 K (2 °C až 30 °C); c) teplota chladicí kapaliny nad 343 K (70 °C). 2.4.3. Podmínky regulace pro motory kategorií NRE, NRG a RLR: a) atmosférický tlak vyšší než 82,5 kPa nebo odpovídající této hodnotě; b) teplota okolí v následujícím rozmezí: — rovna nebo vyšší než 266 K (– 7 °C), — nižší nebo rovna teplotě určené následující rovnicí při stanoveném atmosférickém tlaku: T c = – 0,4514 × (101,3 – P b ) + 311, kde: T c je vypočtená teplota okolí v kelvinech a P b je atmosférický tlak v kPa; c) teplota chladicí kapaliny nad 343 K (70 °C).

2.5. Pokud se pro odhad teploty okolního vzduchu používá teplotní čidlo vzduchu vstupujícího do motoru, vyhodnotí se pro typ motoru nebo rodinu motorů jmenovitý rozdíl mezi dvěma body měření. V případě použití se naměřená teplota vzduchu vstupujícího do motoru upraví o hodnotu rovnající se jmenovitému rozdílu za účelem odhadu teploty okolí pro instalaci využívající určený typ motoru nebo rodinu motorů. Hodnocení rozdílu se provede podle osvědčeného technického úsudku na základě technických prvků (výpočtů, simulací, výsledků pokusů, údajů atd.) včetně: a) obvyklých kategorií nesilničních mobilních strojů, do kterých bude motor tohoto typu nebo této rodiny instalován, a b) návodu k montáži, který výrobci původního zařízení poskytl výrobce. Kopie hodnocení se na vyžádání poskytne schvalovacímu orgánu.

2.6. Požadavky na dokumentaci ▼M2 ————— ▼M2 2.6.1. Výrobce musí dodržet požadavky na dokumentaci stanovené v bodě 1.4 části A přílohy I prováděcího nařízení (EU) 2017/656 a v dodatku 2 k uvedené příloze. 2.6.2. Výrobce zajistí, aby všechny dokumenty použité k tomuto účelu byly označeny identifikačním číslem a datem vydání. Výrobce schvalovací orgán informuje o veškerých změnách zaznamenaných údajů. V takovém případě vydá buď aktualizovanou verzi dotčených dokumentů, kde jsou příslušné stránky jasně označeny spolu s datem revize a povahou změny, nebo novou konsolidovanou verzi, jejíž součástí je index s podrobným popisem a datem každé změny. ▼B

3. Technické požadavky týkající se opatření pro regulaci emisí NOx

3.1. Tento oddíl 3 se použije pro elektronicky řízené motory kategorií NRE, NRG, IWP, IWA, RLL a RLR splňující mezní hodnoty emisí „etapy V“, které jsou stanoveny v příloze II nařízení (EU) 2016/1628, a využívající elektronické řízení, které umožňuje stanovit množství i časování vstřiku paliva, nebo využívající elektronické řízení, které umožňuje aktivovat, deaktivovat nebo upravovat systém regulace emisí sloužící ke snižování emisí NOx.

3.2. Výrobce poskytne úplné informace o funkčních provozních vlastnostech opatření k regulaci emisí NOx, s využitím dokumentů uvedených v příloze I prováděcího nařízení (EU) 2017/656.

3.3. Strategie pro regulaci emisí NOx musí fungovat za všech podmínek vnějšího prostředí, které se pravidelně vyskytují na území Unie, zejména při nízkých teplotách okolí.

3.4. Výrobce prokáže, že emise amoniaku během příslušného cyklu zkoušky emisí v rámci postupu zkoušky pro EU schválení typu při použití činidla nepřesáhnou střední hodnotu 25 ppm u motorů kategorie RLL a 10 ppm u motorů všech ostatních příslušných kategorií.

3.5. Pokud jsou na nesilničním mobilním stroji namontovány nádrže na činidlo, nebo jsou k takovému stroji připojeny, musí se zajistit prostředky k odebrání vzorku činidla uvnitř nádrží. Místo odběru vzorků musí být snadno dostupné bez použití speciálních pomůcek nebo zařízení.

3.6. Kromě požadavků uvedených v bodech 3.2 až 3.5 se použijí tyto požadavky: a) pro motory kategorie NRG technické požadavky stanovené v dodatku 1; b) pro motory kategorie NRE: i) požadavky stanovené v dodatku 2, je-li motor výhradně určen k použití místo motorů etapy V kategorií IWP a IWA, podle čl. 4 odst. 1 bodu 1) písm. b) nařízení (EU) 2016/1628, nebo ii) požadavky stanovené v dodatku 1 na motory nezahrnuté v bodu i); c) pro motory kategorií IWP, IWA a RLR technické požadavky stanovené v dodatku 2; d) pro motory kategorie RLL technické požadavky stanovené v dodatku 3.

4. Technické požadavky týkající se opatření pro regulaci emisí pevných znečisťujících látek

4.1. Tento oddíl se použije pro motory podkategorií, na které se vztahuje mezní hodnota PN podle mezních hodnot emisí „etapy V“ stanovených v příloze II nařízení (EU) 2016/1628 a které jsou vybavené systémem následného zpracování pevných částic. V případech, kdy systém regulace emisí NOx a systém regulace emisí pevných částic sdílejí stejné fyzické součásti (např. tentýž nosič (SCR na filtru), totéž čidlo teploty výfukových plynů), požadavky tohoto oddílu se nepoužijí pro žádnou součást nebo chybnou funkci, pokud po zvážení odůvodněného posouzení poskytnutého výrobcem schvalovací orgán dospěje k závěru, že chybná funkce systému regulace emisí pevných částic v oblasti působnosti tohoto oddílu by vedla k chybné funkci odpovídajícího systému regulace emisí NOx v oblasti působnosti oddílu 3.

4.2. Podrobné technické požadavky týkající se opatření k regulaci emisí pevných znečišťujících látek jsou uvedeny v dodatku 4.









Dodatek 1

Dodatečné technické požadavky týkající se opatření k regulaci emisí NOx pro motory kategorií NRE a NRG, včetně metody prokázání těchto strategií

1. Úvod

Tento dodatek stanoví dodatečné požadavky k zajištění správné funkce opatření k regulaci emisí NOx. Obsahuje požadavky na motory, jež ke snížení emisí používají činidlo. EU schválení typu je podmíněno uplatňováním příslušných ustanovení o pokynech pro operátora, montážní dokumentaci, systému varování operátora, systému upozornění a ochraně činidla před zamrznutím, které jsou uvedeny v tomto dodatku.

2. Obecné požadavky

Motor musí být vybaven diagnostickým systémem pro regulaci emisí NOx (NCD), který dokáže určit chybné funkce regulace emisí NOx. Každý motor, na který se vztahuje tento oddíl, musí být navržen, vyroben a namontován tak, aby umožnil splnit tyto požadavky po celou dobu běžné životnosti motoru a za obvyklých podmínek používání. Při plnění tohoto cíle je přijatelné, aby motory, které jsou používány déle, než je doba životnosti emisních vlastností uvedená v příloze V nařízení (EU) 2016/1628, vykazovaly určité zhoršení výkonnosti a citlivosti diagnostického systému pro regulaci emisí NOx (NCD), a to takové, že mezní hodnoty uvedené v této příloze mohou být překročeny dříve, než dojde k aktivaci systémů varování a/nebo upozornění.

2.1 Požadované informace

2.1.1 Pokud systém regulace emisí vyžaduje činidlo, musí výrobce v souladu s částí B přílohy I prováděcího nařízení (EU) 2017/656 uvést druh činidla, informace o koncentraci, pokud je činidlo roztokem, jeho provozních teplotních podmínkách a odkaz na mezinárodní normy, pokud jde o složení a kvalitu, a ostatní vlastnosti uvedeného činidla.

2.1.2 Podrobné písemné informace s úplným popisem funkčních vlastností systému varování operátora podle oddílu 4 a systému upozornění operátora podle oddílu 5 se předloží při EU schvalování typu schvalovacímu orgánu.

2.1.3 Výrobce poskytne výrobci původního zařízení dokumenty s pokyny k takové instalaci motoru v nesilničním mobilním stroji, aby motor, jeho systém regulace emisí a součásti nesilničních mobilních strojů fungovaly v souladu s požadavky tohoto dodatku. Tato dokumentace musí obsahovat podrobné technické požadavky týkající se motoru (software, hardware a komunikace), jichž je zapotřebí ke správné instalaci motoru v nesilničním mobilním stroji.

2.2 Provozní podmínky

▼M2

2.2.1 Monitorování hladiny činidla v nádrži probíhá za všech podmínek, které měření technicky umožňují (např. za všech podmínek, kdy kapalné činidlo není zamrzlé).

▼M2

2.2.2 Ochrana činidla před zamrznutím platí pro teplotu okolí 266 K (–7 °C) nebo nižší.

2.2.3 Všechny prvky diagnostického systému pro regulaci emisí NOx vyjma těch, které jsou uvedeny v bodech 2.2.1 a 2.2.2, musí být minimálně provozuschopné za odpovídajících podmínek regulace pro každou kategorii motoru uvedených v bodě 2.4 této přílohy. Je-li to technicky možné, diagnostický systém zůstává v provozu i mimo tento rozsah.

▼B

2.3 Ochrana činidla před zamrznutím

2.3.1 ▼M2 Je povoleno použít vyhřívanou nebo nevyhřívanou nádrž na činidlo a systém dávkování. Vyhřívaný systém musí splňovat požadavky bodů 2.3.2.2 až 2.3.2.2.4. Nevyhřívaný systém musí splňovat požadavky bodu 2.3.2.3. ▼B 2.3.1.1 Údaje o použití nevyhřívané nádrže na činidlo a systému dávkování musí být uvedeny v písemných pokynech pro konečného uživatele nesilničního mobilního stroje.

2.3.2 Nádrž na činidlo a systém dávkování 2.3.2.1 Došlo-li k zamrznutí činidla, musí být činidlo opět použitelné nejpozději do 70 minut od nastartování vozidla při teplotě okolí 266 K (– 7 °C). 2.3.2.2 Konstrukční kritéria pro vyhřívaný systém ▼M2 Vyhřívaný systém musí být navržen tak, aby při zkoušení předepsaným způsobem splňoval provozní požadavky stanovené v bodech 2.3.2 až 2.3.2.2.4. ▼B 2.3.2.2.1 Nádrž na činidlo a systém dávkování se odstaví při 255 K (– 18 °C) na 72 hodin, nebo dokud činidlo neztuhne, podle toho, co nastane dříve. 2.3.2.2.2 Po době odstavení stanovené v bodu 2.3.2.2.1 se nesilniční mobilní stroj / motor nastartuje a udržuje v chodu při teplotě okolí 266 K (– 7 °C) nebo nižší tak