1993R2454 — CS — 04.03.2007 — 010.001

Tento dokument je třeba brát jako dokumentační nástroj a instituce nenesou jakoukoli odpovědnost za jeho obsah

Ve znění:





Ve znění:

►A1 C 241 21 29.8.1994 ►A2 L 236 33 23.9.2003





Opraveno:







Pozn.: Toto úplné znění obsahuje odkazy na evropskou účetní jednotku a/nebo ECU, které je třeba od 1. ledna 1999 chápat jako odkazy na euro – nařízení Rady (EHS) č. 3308/80 (Úř. věst. L 345, 20.12.1980, s. 1) a nařízení Rady (ES) č. 1103/97 (Úř. věst. L 162, 19.6.1997, s. 1).









▼B

NAŘÍZENÍ KOMISE (EHS) č. 2454/93

ze dne 2. července 1993,

kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství







KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (dále jen „kodex“) ( 1 ), a zejména na článek 249 uvedeného nařízení, vzhledem k tomu, že kodex shromáždil veškeré existující celní předpisy v jediném právním nástroji; že v nich současně provedl některé úpravy za účelem jejich většího sladění, zjednodušení i zaplnění některých přetrvávajících mezer; že tento kodex proto v dané oblasti představuje úplnou právní úpravu Společenství; vzhledem k tomu, že pro vydání prováděcích předpisů v celní oblasti platí tytéž důvody, které vedly k přijetí kodexu; že je proto třeba, aby veškeré prováděcí předpisy v celní oblasti, která jsou v současnosti rozptýleny ve velkém počtu nařízení a směrnic Společenství, byly shromážděny do jediného nařízení; vzhledem k tomu, že prováděcí kodex k celnímu kodexu Společenství musí převzít stávající prováděcí předpisy v celní oblasti; že je však na základě získaných zkušeností účelné — tyto předpisy pozměnit a přizpůsobit je tak ustanovením kodexu, — rozšířit oblast působnosti některých ustanovení, která je v současné době omezena pouze na některé celní režimy, v souladu s obecnou působností kodexu, — zpřesnit některá pravidla, aby při jejich uplatňování existovala větší právní jistota. vzhledem k tomu, že prováděné změny se týkají zejména ustanovení o celním dluhu; vzhledem k tomu, že je vhodné omezit použití čl. 791 odst. 2 do 1. ledna 1995 a přezkoumat jej v této lhůtě na základě získaných zkušeností; vzhledem k tomu, že opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex, PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:







ČÁST I

OBECNÁ PROVÁDĚCÍ USTANOVENÍ







HLAVA I

OBECNÁ USTANOVENÍ







KAPITOLA 1

Definice

Článek 1

Pro účely tohoto nařízení se rozumí:

1. kodexem: nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství;

▼M6

2. karnetem ATA: mezinárodní celní doklad pro dočasné použití zřízený v rámci Úmluvy ATA či Istanbulské úmluvy;

▼M21

3. výborem: Výbor pro celní kodex zřízený podle článků 247a a 248a kodexu;

▼B

4. Radou pro celní spolupráci: organizace vytvořená Úmluvou o zřízení Rady pro celní spolupráci, která byla uzavřena dne 15. prosince 1950 v Bruselu;

5. údaji potřebnými ke ztotožnění zboží: údaje používané podle obchodních zvyklostí ke ztotožnění zboží, které celním orgánům umožňují jeho sazební zařazení, a údaje o množství zboží;

6. zbožím neobchodní povahy: zboží, které vstupuje do daného celního režimu příležitostně a jehož povaha a množství prokazují, že má sloužit výhradně k soukromému nebo osobnímu použití nebo spotřebě příjemců nebo osob, které je dovážejí, a jejich rodinných příslušníků, nebo které má sloužit jako dárek;

7. obchodněpolitickými opatřeními: nesazební opatření zavedená v rámci společné obchodní politiky předpisy Společenství upravujícími vývoz a dovoz zboží, například kontrolní a ochranná opatření, množstevní omezení nebo stropy a zákazy dovozu nebo vývozu;

8. celní nomenklaturou: některá z nomenklatur uvedených v čl. 20 odst. 6 kodexu;

9. harmonizovaným systémem: harmonizovaný systém popisu a číselného označování zboží;

▼M21

10. Smlouvou: Smlouva o založení Evropského společenství;

▼M6

11. Istanbulskou úmluvou: Úmluva o dočasném použití uzavřená dne 26. června 1990 v Istanbulu;

▼M29

12. Hospodářským subjektem se rozumí: osoba, která v rámci své podnikatelské činnosti provádí činnosti, na něž se vztahují celní předpisy.

▼M18

Článek 1a

Pro účely článků 291 až 300 se země Hospodářské unie Beneluxu považují za jediný členský stát.

▼B







KAPITOLA 2

Rozhodnutí

Článek 2

Jestliže osoba, která žádá o vydání rozhodnutí, není schopna poskytnout veškeré doklady a údaje potřebné k jeho přijetí, jsou celní orgány povinny poskytnout doklady a údaje, které mají k dispozici.

Článek 3

Rozhodnutí o jistotě ve prospěch osoby, která se zavázala, že uhradí příslušné částky na první písemné vyzvání celních orgánů, se zruší v případě, že závazek není splněn.

Článek 4

Zrušení rozhodnutí se nevztahuje na zboží, které již bylo v době, kdy zrušení nabylo účinku, propuštěno do režimu na základě zrušeného rozhodnutí.

Celní orgány však mohou požadovat, aby ve lhůtě, kterou stanoví, bylo zboží přiděleno některé přípustné celně schválené určení.

▼M1







KAPITOLA 3

Počítačové zpracování dat

Článek 4a

1. Celní orgány mohou za podmínek a způsoby, které samy určí, při dodržení zásad stanovených celními předpisy stanovit, že formality mají být plněny pomocí počítačového zpracování dat.

K tomuto účelu se

— „počítačovým zpracováním dat“ rozumí — a) výměnu standardních zpráv EDI s celními orgány; b) zanesení informací nezbytných ke splnění daných formalit do celních systémů počítačového zpracování dat;

— „EDI“ (Electronic Data Exchange) rozumí přenos dat strukturovaných podle dohodnutých standardů zpráv mezi dvěma systémy počítačového zpracování dat elektronickými prostředky,

— „standardní zprávou“ rozumí předdefinovaná struktura uznávaná pro elektronický přenos dat.

2. Podmínky stanovené pro plnění formalit pomocí počítačového zpracování dat musí zahrnovat zejména opatření pro kontrolu zdrojů a pro ochranu dat před nebezpečím neoprávněného přístupu, ztrátou, změnou nebo zničením.

Článek 4b

Jsou-li formality plněny pomocí počítačového zpracování dat, určí celní orgány pravidla pro nahrazení vlastnoručního podpisu jiným technickým postupem, který může být založen na použití kódů.

▼M19

Článek 4c

V případě zkušebních programů k vyhodnocování možných zjednodušení pomocí počítačového zpracování dat mohou celní orgány po dobu nezbytně nutnou pro uskutečnění programu upustit od požadavku poskytovat tyto informace:

a) prohlášení uvedené v čl. 178 odst. 1,

b) odchylně od čl. 222 odst. 1 údaje vztahující se k některým kolonkám jednotného správního dokladu, které nejsou nutné ke ztotožnění zboží a na jejichž základě se nevyměřuje dovozní nebo vývozní clo.

Tyto informace však musí být možné předložit na vyžádání v případě kontroly.

Výše dovozního cla, které je třeba zaplatit za období, po které platí odchylka přiznaná podle prvního pododstavce, nesmí být nižší než částka, která by byla požadována, pokud by tato odchylka neexistovala.

Členské státy, které se hodlají zapojit do těchto zkušebních programů, předem sdělí Komisi všechny podrobnosti o navrhovaném zkušebním programu, včetně zamýšlené doby trvání. Zároveň Komisi průběžně informují o jeho provádění a výsledcích. Komise informuje všechny ostatní členské státy.

▼M29







KAPITOLA 4

Předávání údajů mezi celními orgány prostřednictvím informačních technologií a počítačových sítí

Článek 4d

1. Aniž jsou dotčeny jakékoli zvláštní okolnosti a jakákoli ustanovení upravující daný režim, které se případně použijí přiměřeně, pokud členské státy ve spolupráci s Komisí vyvinuly elektronické systémy pro předávání informací v souvislosti s celním režimem nebo hospodářskými subjekty, používají celní orgány při předávání údajů mezi dotčenými celními úřady uvedené systémy.

2. Jestliže celní úřady zúčastněné na postupu sídlí v různých členských státech, celní orgány se vzájemně dohodnou na struktuře a podrobnostech sdělení používaných k předávání údajů.

Článek 4e

1. Vedle požadavků uvedených v čl. 4a odst. 2 celní orgány vytvoří a udržují odpovídající bezpečnostní opatření pro účinný, spolehlivý a bezpečný provoz různých systémů.

2. Aby byla zajištěna úroveň bezpečnosti systému uvedená v odstavci 1, zaznamená se každý vstup, změna nebo vymazání údajů společně s odůvodněním a přesným časem tohoto zpracování a určením osoby, která je provedla. Původní údaje a jakékoli takto zpracované údaje se navíc uchovávají po dobu nejméně tří kalendářních let po konci roku, na který se tyto údaje vztahují, není-li určeno jinak.

3. Celní orgány pravidelně sledují bezpečnost systému.

4. Zúčastněné celní orgány se navzájem informují o veškerých podezřeních na porušení bezpečnosti a v případě potřeby o nich vyrozumí i dotčený hospodářský subjekt.







KAPITOLA 5

Řízení rizik

Článek 4f

1. Celní orgány provádějí řízení rizik tak, aby rozlišily míru rizika spojenou s jednotlivými druhy zboží podléhajícího celním kontrolám nebo celnímu dohledu a určily, zda mají či nemají být provedeny konkrétní celní kontroly, a případně, kde mají být provedeny.

2. Určení míry rizika vychází z hodnocení pravděpodobnosti, že nastane událost, se kterou je riziko spojeno, a z dopadu takové události, pokud skutečně nastane. Výběr zásilek nebo celních prohlášení, u kterých má být provedena celní kontrola, se provádí nahodile.

Článek 4g

1. Řízení rizik na úrovni Společenství, uvedené v čl. 13 odst. 2 kodexu, se provádí v souladu se společným elektronickým rámcem pro řízení rizik sestávajícím z následujících prvků:

a) celního systému Společenství pro řízení rizik k provádění řízení rizik, který má být používán celními orgány a Komisí k předávání informací týkajících se rizik, jež by napomohly ke zlepšení celních kontrol;

b) společných prioritních oblastí kontrol;

c) společných kritérií rizik a norem pro harmonizované uplatňování celních kontrol ve zvláštních případech.

2. Celní orgány si předávají informace týkající se rizik prostřednictvím systému uvedeného v odst. 1 písm. a) za těchto okolností:

a) celní orgán vyhodnotí rizika jako natolik významná, že je nezbytná celní kontrola, a z výsledků kontroly je zřejmé, že nastala událost podle čl. 4 odst. 25 kodexu;

b) z výsledků kontroly nevyplynulo, že nastala událost podle čl. 4 odst. 25 kodexu, avšak dotčený celní orgán se domnívá, že hrozící událost představuje vysoké riziko v jiném státě Společenství.

Článek 4h

1. Společné prioritní oblasti kontroly se vztahují na konkrétní celně schválená určení, druhy zboží, přepravní cesty, způsoby dopravy nebo hospodářské subjekty, které mají v průběhu určitého období podléhat zvýšené úrovni analýzy rizik a rozsáhlejším celním kontrolám.

2. Uplatňování společných prioritních oblastí kontroly vychází ze společného přístupu k analýze rizik a v zájmu zajištění rovnocenné úrovně celních kontrol i ze společných kritérií rizik a norem pro výběr zboží nebo hospodářských subjektů, u nichž se provede kontrola.

3. Celními kontrolami prováděnými v rámci společných prioritních oblastí kontroly nejsou dotčeny jiné kontroly, které běžně provádějí celní orgány.

Článek 4i

1. Společná kritéria rizik a normy uvedené v čl. 4g odst. 1 písm. c) zahrnují tyto prvky:

a) popis rizika či rizik;

b) faktory nebo ukazatele rizika, které se použijí pro výběr zboží nebo hospodářských subjektů, u nichž se provede kontrola;

c) povahu celních kontrol, které uskuteční celní orgány;

d) dobu uplatňování celních kontrol uvedených v písmenu c).

Informace získané uplatňováním prvků uvedených v prvním pododstavci jsou šířeny prostřednictvím celního systému Společenství pro řízení rizik podle čl. 4g odst. 1 písm. a). Celní orgány je využijí v rámci svých systémů pro řízení rizik.

2. Celní orgány vyrozumí Komisi o výsledcích celních kontrol prováděných v souladu s odstavcem 1 tohoto článku.

Článek 4j

Pro stanovení společných prioritních oblastí kontroly, jakož i při uplatňování společných kritérií rizik a norem se přihlédne k těmto skutečnostem:

a) přiměřenosti k riziku;

b) naléhavosti nezbytného použití kontrol;

c) možnému dopadu na obchodní tok, na jednotlivé členské státy a na kontrolní zdroje.

▼M10







HLAVA II

ZÁVAZNÉ INFORMACE







KAPITOLA 1

Definice

Článek 5

Pro účely této hlavy se rozumí:

1. závaznou informací: informace o sazebním zařazení zboží nebo informace o původu zboží závazná pro orgány všech členských států Společenství, jestliže jsou splněny podmínky uvedené v článcích 6 a 7;

2. žadatelem: — v záležitostech sazebního zařazení: každá osoba, která podala celním orgánům žádost o vydání závazné informace o sazebním zařazení zboží, — v záležitostech původu: znamená osobu, každá osoba, která podala celním orgánům žádost o vydání závazné informace o původu zboží a má opodstatněné důvody tak učinit;

3. oprávněná osoba: osoba, které se závazná informace vydává.







KAPITOLA 2

Postup pro získání závazných informací – Oznámení informací žadatelům a jejich předávání Komisi

Článek 6

1. Žádost o vydání závazných informací se podává písemně příslušným celním orgánům členského státu nebo členských států, v nichž má být daná informace použita, nebo příslušným celním orgánům členského státu, v němž je žadatel usazen.

▼M18

Žádost o vydání závazné informace o sazebním zařazení zboží se podává na tiskopise podle vzoru v příloze 1b.

▼M10

2. Žádost o vydání závazné informace o sazebním zařazení zboží se smí týkat pouze jediného typu zboží; žádost o vydání závazné informace o původu zboží se smí týkat pouze jediného typu zboží a jednoho souboru okolností udělujících status původu.

3.

A) Žádost o vydání závazné informace o sazebním zařazení zboží musí obsahovat tyto údaje: a) jméno a adresu oprávněné osoby; b) jméno a adresu žadatele, pokud není oprávněnou osobou; c) celní nomenklaturu, do níž má být zboží zařazeno. Pokud žadatel požaduje zařazení zboží do některé z nomenklatur uvedených v čl. 20 odst. 3 písm. b) a odst. 6 písm. b) kodexu, musí v žádosti o vydání závazné informace o sazebním zařazení zboží tuto nomenklaturu výslovně uvést; d) přesný popis zboží umožňující jeho ztotožnění a zařazení do celní nomenklatury; e) složení zboží a případně zkušební metody použité k jeho stanovení, jestliže na tomto údaji závisí zařazení zboží; f) případně jako přílohy vzorky, fotografie, plány, katalogy nebo jiné podklady, které by mohly celním orgánům pomoci ke správnému zařazení daného zboží do celní nomenklatury; g) předpokládané zařazení; h) souhlas s předložením překladu jakýchkoliv přiložených dokladů do úředního jazyka nebo některého z úředních jazyků dotyčného členského státu, pokud o něj celní orgány požádají; i) vyznačení údajů, jež mají být považovány za důvěrné; j) sdělení žadatele, zda podle jeho informací byla pro stejné nebo podobné zboží v rámci Společenství vydána závazná informace o sazební-m zařazení zboží nebo zda byla podána žádost o její vydání; ▼M24 k) souhlas s tím, že sdělené informace mohou být uloženy v databázi Komise a že údaje závazné informace o sazebním zařazení zboží, včetně případných fotografií, náčrtů, dokumentace atd., s výjimkou údajů, které žadatel označil jako důvěrné, mohou být zveřejněny prostřednictvím internetu; použijí se platné předpisy o ochraně údajů. ▼M10

B) Žádost o vydání závazné informace o původu zboží musí obsahovat tytoúdaje: a) jméno a adresu oprávněné osoby; b) jméno a adresu žadatele, pokud není oprávněnou osobou; c) příslušný právní základ ve smyslu článků 22 a 27 kodexu; d) podrobný popis zboží a jeho sazební zařazení; e) v potřebném rozsahu složení zboží a případně zkušební metody použité k jeho stanovení, a případně jeho cena ze závodu; f) podmínky umožňující určení původu, použité materiály a jejich původ, sazební zařazení, odpovídající hodnoty a popis okolností (pravidla ke změně čísla sazebníku, přidaná hodnota, popis zpracování či opracování nebo jiné specifické pravidlo) umožňujících splnění příslušných podmínek; zejména musí být přesně uvedeno použité pravidlo původu a navrhovaný původ daného zboží; g) veškeré vzorky, fotografie, plány, katalogy nebo jiné podklady o složení zboží a o materiálech, z nichž se skládá, které by mohly pomoci při popisu výrobního procesu nebo zpracování, kterými materiály prošly; h) souhlas s předložením překladu případně přiložených dokladů do úředního jazyka nebo některého z úředních jazyků dotyčného členského státu, pokud o něj celní orgány požádají; i) vyznačení údajů, jež mají být považovány za důvěrné, ať již ve vztahu k veřejnosti nebo k správním orgánům; j) sdělení žadatele, zda podle jeho informací byla pro zboží nebo materiály stejné nebo podobné a materiálům uvedeným v písmenech d) nebo f) ve Společenství vydána závazné informace o sazebním zařazení zboží nebo závazná informace o původu zboží nebo zda byla podána žádost o její vydání; k) souhlas s tím, že sdělené informace mohou být uloženy ve veřejně přístupné databázi Komise Evropských společenství; kromě článku 15 kodexu se však na tyto informace vztahují předpisy o ochraně údajů platné v členských státech.

4. Mají-li celní orgány po obdržení žádosti za to, že žádost neobsahuje všechny údaje potřebné ke kvalifikovanému posouzení, vyzvou žadatele, aby chybějící údaje doplnil. Lhůty tří měsíců nebo 150 dnů, zmíněné v článku 7, počínají dnem, kdy mají celní orgány všechny informace potřebné k vydání rozhodnutí; celní orgány vyrozumí žadatele o obdržení žádosti a o dni, kterým uvedená lhůta počíná.

5. Seznam celních orgánů určených členskými státy k přijímání žádostí o vydání závazných informací a k jejich vydávání se zveřejní v řadě C Úředního věstníku Evropských společenství.

Článek 7

1. Závazná informace bude žadateli oznámena co nejdříve.

a) V záležitostech sazebního zařazení: není-li možné oznámit závaznou informaci o sazebním zařazení zboží žadateli do tří měsíců od přijetí žádosti, vyrozumějí jej celní orgány o této skutečnosti a uvedou důvod odkladu a dobu, ve které budou pravděpodobně schopny požadovanou informaci oznámit.

b) V záležitostech původu: závazná informace musí být oznámena ve lhůtě 150 dnů ode dne přijetí žádosti.

2. Oznámení se provádí na tiskopise odpovídajícím vzoru uvedenému v příloze 1 (závazné informace o sazebním zařazení zboží) nebo v příloze 1A (závazné informace o původu zboží). Na tiskopise se vyznačují údaje, jež mají být považovány za důvěrné. Na tiskopise se rovněž uvádí právo podat opravný prostředek proti rozhodnutí celních orgánů podle článku 243 kodexu.

▼M24

Článek 8

1. Pokud jde o závazné informace o sazebním zařazení zboží, předají celní orgány členských států neprodleně Komisi:

a) kopii žádosti o vydání závazné informace o sazebním zařazení zboží (příloha 1B);

b) kopii vydané závazné informace o sazebním zařazení zboží (vyhotovení č. 2 v příloze 1);

c) údaje uváděné ve vyhotovení č. 4 v příloze 1.

Pokud jde o závazné informace o původu, předají Komisi neprodleně příslušné údaje o vydané závazné informaci o původu.

Toto předání se uskuteční pomocí elektronického přenosu dat.

2. Na žádost kteréhokoli členského státu mu Komise neprodleně sdělí údaje získané v souladu s odstavcem 1. Toto sdělení se uskuteční pomocí elektronického přenosu dat.

3. Elektronicky přenášené údaje žádosti o závaznou informaci o sazebním zařazení zboží, vydaná závazná informace o sazebním zařazení zboží a údaje uvedené na vyhotovení č. 4 v příloze 1 se ukládají v centrální databázi Komise. Údaje závazné informace o sazebním zařazení zboží, včetně případných fotografií, náčrtů, dokumentace atd., s výjimkou údajů uvedených v kolonkách 3 a 8 vydané závazné informace o sazebním zařazení zboží, mohou být zveřejněny prostřednictvím internetu.

▼M10







KAPITOLA 3

Ustanovení o rozporných závazných informacích

Článek 9

1. V případě rozporu mezi dvěma nebo více závaznými informacemi,

— Komise z vlastního podnětu nebo na žádost zástupce některého členského státu zahrne tento bod k rozpravě na pořad jednání výboru, které se koná následující měsíc, a pokud tak neučiní, na pořad následujícího jednání,

— postupem projednávání ve výboru Komise přijme opatření k zajištění jednotného používání celní nomenklatury nebo pravidel původu co nejdříve do šesti měsíců od jednání zmíněného v první odrážce.

2. Pro účely odstavce 1 se závazné informace o původu zboží považují za rozporné, pokud určují různý původ zboží,

— které spadá do stejné položky sazebníku a jehož původ byl určen podle stejných pravidel původu a

— které bylo získáno stejným výrobním procesem.







KAPITOLA 4

Působnost závazných informací

Článek 10

1. Aniž jsou dotčeny články 5 a 64 kodexu, smí se závazné informace dovolávat pouze oprávněná osoba.

2.

a) V záležitostech sazebního zařazení: celní orgány mohou požadovat, aby je oprávněná osoba při plnění celních formalit uvědomila o tom, že má k dispozici závaznou informaci o sazebním zařazení zboží, která je předmětem celního řízení.

b) V záležitostech původu: orgány příslušné pro kontrolu použitelnosti závazné informace o původu zboží mohou požadovat, aby je oprávněná osoba při plnění celních formalit uvědomila o tom, že má k dispozici závaznou informaci o původu zboží, ke kterému jsou formality prováděny.

3. Oprávněná osoba může závaznou informaci uplatnit ve vztahu k určitému zboží pouze v případě, že

a) v záležitostech sazebního zařazení: věrohodně prokáže celním orgánům, že dotyčné zboží zcela odpovídá zboží uvedenému v předložené informaci;

b) v záležitostech původu: věrohodně prokáže orgánům uvedeným v odst. 2 písm. b), že dotyčné zboží a okolnosti určující jeho původ zcela odpovídají zboží a okolnostem uvedeným v předložené informaci.

4. Celní orgány (pro závazné informace o sazebním zařazení zboží) nebo orgány zmíněné v odst. 2 písm. b) (pro závazné informace o původu zboží) mohou požadovat překlad této závazné informace do úředního jazyka nebo některého z úředních jazyků daného členského státu.

Článek 11

Závazné informace o sazebním zařazení zboží vydané celními orgány kteréhokoli členského státu po 1. lednu 1991 jsou závazné pro příslušné orgány všech členských států za stejných podmínek.

Článek 12

1. Po přijetí některého z aktů nebo opatření podle čl. 12 odst. 5 kodexu učiní celní orgány kroky potřebné k zajištění toho, aby byly závazné informace vydávány pouze v souladu s daným aktem nebo opatřením.

2.

a) U závazných informací o sazebním zařazení zboží se pro účely odstavce 1 přihlíží k těmto datům: — pokud jde o nařízení uvedená v čl. 12 odst. 5 písm. a) bodě i) kodexu, která se týkají změncelní nomenklatury, den, od kterého se nařízení použije, — pokud jde o nařízení uvedená v čl. 12 odst. 5 písm. a) bodě i) kodexu, která stanovují či ovlivňují zařazení zboží do celní nomenklatury, den jejich vyhlášení v řadě L Úředního věstníku Evropských společenství, — pokud jde o opatření uvedená v čl. 12 odst. 5 písm. a) bodě ii) kodexu, která se týkají změn vysvětlivek ke kombinované nomenklatuře, den jejich zveřejnění v řadě C Úředního věstníku Evropských společenství, — pokud jde o rozsudky Soudního dvora Evropských společenství uvedených v čl. 12 odst. 5 písm. a) bodě ii) kodexu, den vynesení rozsudku, — pokud jde o opatření uvedená v čl. 12 odst. 5 písm. a) bodě ii), která se týkají přijetí stanoviska k zařazení nebo změny vysvětlivek k nomenklatuře harmonizovaného systému Světovou celní organizací, den sdělení Komise v řadě C Úředního věstníku Evropských společenství.

b) U závazných informací o původu zboží se pro účely odstavce 1 přihlíží k těmto datům: — ohledně nařízení uvedených v čl. 12 odst. 5 písm. b) bodě i) kodexu, která se týkají určení původu zboží, a pravidel uvedených v čl. 12 odst. 5 písm. b) bodě ii), den, od kterého se nařízení použije, — ohledně opatření uvedených v čl. 12 odst. 5 písm. b) bodu ii) kodexu, která se týkají změn vysvětlivek a stanovisek přijatých na úrovni Společenství, den jejich zveřejnění v řadě C Úředního věstníku Evropských společenství, — ohledně rozsudků Soudního dvora Evropských společenství uvedených v čl. 12 odst. 5 písm. b) bodě ii) kodexu, den vynesení rozsudku, — ohledně opatření uvedených v čl. 12 odst. 5 písm. b) bodě ii) kodexu, která se týkají stanovisek k původu nebo vysvětlivek přijatých Světovou obchodní organizací, den uvedený ve sdělení Komise v řadě C Úředního věstníku Evropských společenství, — ohledně opatření uvedených v čl. 12 odst. 5 písm. b) bodě ii) kodexu, která se týkají přílohy k Dohodě Světové obchodní organizace o pravidlech původu a opatření přijatých na základě mezinárodních dohod, den, od kterého se použijí.

3. Komise neprodleně sdělí data přijetí opatření a aktů uvedených v tomto článku celním orgánům.







KAPITOLA 5

Ustanovení o pozbytí platnosti závazných informací

Článek 13

Je-li závazná informace zrušena podle čl. 12 odst. 4 druhé věty kodexu nebo pozbude-li platnosti podle čl. 12 odst. 5 kodexu, uvědomí o tom celní orgány, které informaci vydaly, neprodleně Komisi.

Článek 14

1. Hodlá-li oprávněná osoba závaznou informaci, která pozbyla platnosti z důvodů uvedených v čl. 12 odst. 5 kodexu, používat po určitou dobu na základě odstavce 6 téhož článku, uvědomí o tom celní orgány a v případě potřeby jim poskytne veškeré podklady potřebné k prověření, zda jsou splněny příslušné podmínky.

2. Ve výjimečných případech, kdy Komise v souladu s čl. 12 odst. 7 druhým pododstavcem kodexu přijme opatření odchylná od odstavce 6 téhož článku nebo kdy podmínky uvedené v odstavci 1 týkající se možnosti nadále používat závaznou informaci o sazebním zařazení zboží nebo závaznou informaci o původu zboží nebyly splněny, vyrozumějí o tom celní orgány písemně oprávněnou osobu.

▼M18 —————

▼B







HLAVA IV

PŮVOD ZBOŽÍ







KAPITOLA 1

Nepreferenční původ zboží







Oddíl 1

Opracování nebo zpracování udělující status původu

Článek 35

V této kapitole jsou pro textilie a textilní výrobky třídy XI kombinované nomenklatury a některé jiné netextilní výrobky stanoveny způsoby opracování nebo zpracování, u nichž se má za to, že splňují kritéria uvedená v článku 24 kodexu a danému výrobku udělují status původu v zemi, v níž bylo opracování nebo zpracování provedeno.

„Zemí“ se podle kontextu rozumí buď třetí země, nebo Společenství.







Pododdíl 1

Textilie a textilní výrobky třídy XI kombinované nomenklatury

Článek 36

U textilií a textilních výrobků třídy XI kombinované nomenklatury se za opracování nebo zpracování, jež uděluje danému výrobku status původu v souladu s článkem 24 kodexu, považuje úplné zpracování ve smyslu článku 37.

Článek 37

Za úplné zpracování se považuje opracování nebo zpracování, v jehož důsledku jsou vyrobené nebo získané výrobky zařazeny do jiného čísla kombinované nomenklatury než jednotlivé nepůvodní materiály použité k jejich výrobě.

U výrobků uvedených v příloze 10 se však za úplné zpracování považují pouze jednotlivá zpracování uvedená pro každý vyrobený nebo získaný výrobek ve sloupci 3 zmíněné přílohy bez ohledu na to, zda dojde ke změně zařazení.

Způsoby uplatňování pravidel uvedených v příloze 10 jsou vysvětleny v úvodních poznámkách v příloze 9.

Článek 38

Pro účely předchozího článku se však za opracování nebo zpracování udělující výrobku status původu v žádném případě nepovažují tyto úkony bez ohledu na to, zda dojde ke změně zařazení:

a) úkony, jejichž účelem je uchování v nezměněném stavu výrobků během přepravy nebo skladování (větrání, rozprostírání, sušení, odstranění poškozených částí a obdobné úkony);

b) jednoduché úkony spočívající ve zbavování prachu, prosévání, výběru, třídění podle druhu či velikosti, sestavování (včetně skládání souprav výrobků), umývání, krájení;

i) výměna obalů, rozdělení nebo spojování nákladových kusů; ii) prosté uložení do pytlů, beden, krabic, upevnění na podložky apod. a veškeré ostatní jednoduché balící úkony; c)

d) připevňování značek, štítků nebo obdobných rozlišovacích znaků na výrobky nebo jeho obaly;

e) jednoduché sestavování součástí výrobků na úplný výrobek;

f) kombinace dvou nebo více úkonů uvedených v písmenech a) až e).







Pododdíl 2

Jiné výrobky než textilie a textilní výrobky třídy XI kombinované nomenklatury

Článek 39

U vyrobených nebo získaných výrobků uvedených v příloze 11 se za opracování nebo zpracování, jež uděluje danému výrobku status původu v souladu s článkem 24 kodexu, považuje opracování nebo zpracování uvedené ve sloupci 3 zmíněné přílohy.

Způsoby uplatňování pravidel uvedených v příloze 11 jsou vysvětleny v úvodních poznámkách v příloze 9.







Pododdíl 3

Společná ustanovení pro veškeré výrobky

Článek 40

Je-li v seznamech obsažených v přílohách 10 a 11 uvedeno, že výrobku je udělen status původu, pokud hodnota použitých nepůvodních materiálů nepřesáhne určitý procentní podíl ceny ze závodu vyrobených nebo získaných výrobků, vypočte se tento podíl takto:

— „hodnotou“ se rozumí celní hodnota použitých nepůvodních materiálů v době dovozu nebo, není-li tato hodnota známa a nelze ji zjistit, první prokazatelná cenazaplacená za tyto materiály v zemi zpracování,

— „cenou ze závodu“ se rozumí cena ze závodu vyrobeného nebo získaného výrobku, snížená o veškeré vnitřní daně, které jsou nebo mohou být vráceny, je-li výrobek vyvezen,

— „hodnotou získanou v důsledku montážních operací“ se rozumí zvýšení hodnoty vyplývající z vlastní montáže a jakýchkoli dalších dokončovacích prací či kontrol a případně z vmontování jakýchkoli součástek pocházejících ze země, kde tyto operace probíhají, včetně zisku a celkových nákladů vzniklých v dané zemi v důsledku těchto operací.







Oddíl 2

Prováděcí ustanovení pro náhradní díly

Článek 41

▼M1

1. Má se za to, že příslušenství, náhradní díly nebo nástroje dodané spolu s jakýmkoli zařízením, strojem, přístrojem nebo vozidlem, které tvoří součást jeho obvyklého vybavení, mají stejný původ jako dané zařízení, stroj, přístroj nebo vozidlo.

▼B

►M1 2. ◄ Má se za to, že podstatné náhradní díly určené pro jakýkoli stroj, přístroj, nástroj, zařízení nebo vozidlo propuštěné do volného oběhu nebo již dříve vyvezené mají stejný původ jako daný stroj, přístroj, nástroj, zařízení či vozidlo, pokud jsou splněny podmínky uvedené v tomto oddíle.

Článek 42

Domněnka uvedená v předchozím článku se uplatní pouze tehdy,

— pokud je nutná pro dovoz do země určení,

— pokud by použití uvedených podstatných náhradních dílů ve stroji, přístroji, nástroji, zařízení nebo vozidle při výrobě nebylo překážkou tomu, aby tento stroj, přístroj, nástroj, zařízení nebo vozidlo získaly status původu ve Společenství nebo v zemi výroby.

Článek 43

Pro účely článku 41 se rozumí:

a) „strojem, přístrojem, nástrojem, zařízením nebo vozidlem“ zboží, které je uvedeno ve třídách XVI, XVII a XVIII kombinované nomenklatury;

b) „podstatnými náhradními díly“ náhradní díly, které jsou současně — náhradními díly, bez nichž nemůže být řádně zajištěna funkce zboží uvedeného v písmenu a) propuštěného do volného oběhu nebo vyvezeného již dříve, — charakteristické pro toto zboží a — určeny k běžné údržbě zboží nebo výměně poškozených nebo opotřebovaných dílů téhož druhu.

Článek 44

Je-li příslušným orgánům nebo pověřeným subjektům členských států podána žádost o vydání osvědčení o původu zboží pro podstatné náhradní díly ve smyslu článku 41, musí toto osvědčení a žádost o jeho vydání obsahovat v kolonce 6 (číslo položky, značky, čísla, počet a druh nákladových kusů, popis zboží) prohlášení žadatele, že zboží uvedené v žádosti je určeno k běžné údržbě již dříve vyvezeného stroje, přístroje, nástroje, zařízení nebo vozidla, a přesné určení daného stroje, přístroje, nástroje, zařízení nebo vozidla.

Je-li to možné, uvede žadatel rovněž odkaz na osvědčení o původu zboží (vydávající subjekt, číslo, datum vydání), na jehož základě byl vyvezen stroj, přístroj, nástroj, zařízení nebo vozidlo, pro jehož údržbu jsou náhradní díly určeny.

Článek 45

Je-li k propuštění podstatných náhradních dílů ve smyslu článku 41 do volného oběhu ve Společenství nutno prokázat jejich původ předložením osvědčení o původu zboží, musí toto osvědčení obsahovat náležitosti uvedené v článku 44.

Článek 46

K zajištění dodržování pravidel stanovených v tomto oddíle mohou příslušné orgány členských států požadovat předložení dodatečných dokladů, zejména

— faktury nebo její kopie vystavené na stroj, přístroj, nástroj, zařízení nebo vozidlo propuštěné do volného oběhu nebo již dříve vyvezené,

— smlouvu, její kopii nebo jiný doklad potvrzující, že se dodání uskutečňuje v rámci běžné údržby.







Oddíl 3

Prováděcí ustanovení k osvědčení o původu zboží







Pododdíl 1

Ustanovení o obecném osvědčení o původu zboží

Článek 47

Jestliže se při dovozu prokazuje nebo musí být prokázán původ zboží předložením osvědčení o původu zboží, musí osvědčení splňovat tyto požadavky:

a) musí být vydáno orgánem nebo jiným spolehlivým subjektem řádně pověřeným k provádění těchto úkonů vydávající zemí;

b) musí obsahovat veškeré údaje potřebné ke ztotožnění výrobku, jehož se týká, zejména — počet, povahu, značky a čísla nákladových kusů, — druh zboží, — hrubou a čistou hmotnost zboží; tyto údaje však mohou být nahrazeny jinými údaji, například počtem kusů nebo objemem, pokud výrobek během dopravy podléhá značným změnám hmotnosti nebo jeho hmotnost nelze ověřit anebo v případě, že se takovéto jiné údaje běžně používají k jeho ztotožnění, — jméno odesílatele;

c) jednoznačně prokazuje, že zboží, na které se vztahuje, pochází z určité země.

Článek 48

1. Osvědčení o původu zboží vydané příslušnými orgány nebo pověřenými subjekty členských států musí splňovat požadavky čl. 47 písm. a) a b).

2. Osvědčení o původu zboží a žádosti o jejich vydání musí být vyhotoveny na tiskopisech odpovídajících vzorům uvedeným v příloze 12.

3. Tato osvědčení o původu zboží prokazují, že dané zboží pochází ze Společenství.

Tato osvědčení však mohou potvrzovat i původ dotyčného zboží v určitém členském státě, pokud to potřeby vývozu vyžadují.

Jsou-li podmínky uvedené v článku 24 kodexu splněny pouze v důsledku kumulace operací uskutečněných v různých členských státech, může být pro dotyčné zboží vydáno v každém případě pouze osvědčení o původu zboží ve Společenství.

Článek 49

Osvědčení o původu zboží se vydávají na písemnou žádost žadatele.

Pokud to okolnosti odůvodňují, zejména jestliže žadatel vyváží zboží pravidelně, mohou se členské státy rozhodnout nevyžadovat podání žádosti pro každou takovouto operaci, je-li zajištěno dodržování předpisů o původu zboží.

Pokud to potřeby vývozu vyžadují, lze vydat kromě osvědčení o původu zboží jednu nebo více jeho dodatečných kopií.

Tyto kopie musí být vystaveny na tiskopisech odpovídajících vzoru uvedenému v příloze 12.

Článek 50

1. Tiskopis osvědčení o původu zboží musí mít rozměry 210 × 297 mm, přičemž přípustná odchylka je od – 5 mm do + 8 mm na délku. Použije se bílý papír bez dřevoviny klížený ke psaní o plošné hmotnosti nejméně 64 g/m2 nebo v případě, že bude použito papíru určeného pro leteckou poštu, 25 až 30 g/m2. Přední strana prvopisu osvědčení musí být na pozadí opatřena hnědým gilošovaným vzorem, na němž je patrný jakýkoli pokus o padělání mechanickými nebo chemickými prostředky.

2. Tiskopis žádosti musí být vytištěn v úředním jazyce nebo v jednom či více z úředních jazyků členského státu vývozu. Tiskopis osvědčení o původu zboží musí být vytištěn v jednom či více úředních jazycích Společenství nebo s ohledem na obchodní zvyklosti a potřeby v jakémkoli jiném jazyce.

3. Členské státy si mohou vyhradit právo tisknout tiskopisy osvědčení o původu zboží nebo jejich tisk svěřit schváleným tiskárnám. Ve druhém případě musí každé osvědčení obsahovat odkaz na toto schválení. Každý tiskopis osvědčení o původu zboží musí nést název a adresu tiskárny nebo značku umožňující její identifikaci. Tiskopis musí rovněž za účelem identifikace obsahovat pořadové číslo, vytištěné nebo ve formě otisku razítka.

Článek 51

Tiskopisy žádosti a osvědčení o původu zboží je nutno vyplnit strojem nebo ručně hůlkovým písmem v některém z úředních jazyků Společenství nebo s ohledem na obchodní zvyklosti a potřeby v jakémkoli jiném jazyce.

Článek 52

Každé osvědčení o původu zboží podle článku 48 musí nést pořadové číslo pro účely identifikace. Žádost o vydání osvědčení a všechny jeho kopie musí nést stejné pořadové číslo.

Kromě toho mohou příslušné orgány nebo pověřené subjekty členských států opatřit takovéto doklady registračním číslem.

Článek 53

Příslušné orgány členských států stanoví, jaké případné další údaje musí být v žádosti uvedeny. Množství doplňujících informací je třeba omezit na naprosté minimum.

Každý členský stát uvědomí Komisi o předpisech, které přijme v oblasti působnosti prvního odstavce. Komise tyto informace neprodleně sdělí ostatním členským státům.

Článek 54

Příslušné orgány nebo pověřené subjekty členských států, které vydaly osvědčení o původu zboží, uchovávají související žádosti po dobu nejméně dvou let.

Žádosti však lze uchovávat i ve formě kopií, pokud jim právní předpisy daného členského státu přikládají stejnou průkaznost.







Pododdíl 2

Zvláštní ustanovení o osvědčeních o původu zboží pro některé zemědělské produkty, na něž se vztahují zvláštní dovozní režimy

Článek 55

Články 56 až 65 stanoví podmínky použití osvědčení o původu zboží na zemědělské produkty pocházející ze třetích zemí, na něž se vztahují zvláštní nepreferenční dovozní režimy, pokud úprava těchto dovozních režimů odkazuje na následující ustanovení.







a)

Osvědčení o původu zboží

Článek 56

1. Osvědčení o původu zboží pro zemědělské produkty pocházející ze třetích zemí, na něž se vztahují zvláštní nepreferenční dovozní režimy, se vydávají na tiskopisech odpovídajících vzoru uvedenému v příloze 13.

2. Pokud lze produkty, jichž se osvědčení týkají, považovat na základě předpisů platných ve Společenství za produkty pocházející ze třetích zemí, vydávají tato osvědčení příslušné státní orgány dotyčných třetích zemí (dále jen „vydávající orgány“).

3. Tato osvědčení musí potvrzovat veškeré potřebné údaje stanovené v právních předpisech Společenství upravujících zvláštní dovozní režimy zmíněné v článku 55.

4. Aniž jsou dotčeny zvláštní předpisy o dovozních režimech zmíněných v článku 55, platí osvědčení o původu zboží deset měsíců ode dne vydání vydávajícími orgány.

Článek 57

1. Osvědčení o původu zboží vydaná podle tohoto pododdílu smí tvořit pouze jediné vyhotovení označené slovem „prvopis“ umístěným vedle názvu dokladu.

Bude-li třeba vydat další vyhotovení, musí být vedle názvu dokladu označeny slovem „kopie“.

2. Příslušné orgány ve Společenství přijmou jako platný doklad pouze prvopis osvědčení o původu zboží.

Článek 58

1. Tiskopis osvědčení o původu zboží musí mít rozměry 210 × 297 mm, přičemž přípustná odchylka je od – 5 mm do + 8 mm na délku. Použije se bílý papír bez dřevoviny klížený ke psaní o plošné hmotnosti nejméně 40 g/m2. Přední strana prvopisu osvědčení musí být na pozadí opatřena žlutým gilošovaným vzorem, na němž je patrný jakýkoli pokus o padělání mechanickými nebo chemickými prostředky.

2. Osvědčení musí být vytištěna a vyplněna v některém z úředních jazyků Společenství.

Článek 59

1. Tiskopis osvědčení musí být vyplněn strojem, pomocí počítačového zpracování dat nebo obdobným způsobem.

2. Zápisy v osvědčení o původu zboží nelze mazat ani přepisovat. Jakékoli změny se provedou škrtnutím nesprávného údaje a vepsáním případných správných údajů. Každou změnu provedenou tímto způsobem musí parafovat osoba, která ji provedla, a potvrdit vydávající orgán.

Článek 60

1. Osvědčení o původu zboží vydaná v souladu s články 56 až 59 musí v kolonce 5 obsahovat všechny doplňující údaje uvedené v čl. 56 odst. 3, které jsou popřípadě potřebné pro uplatnění zvláštních dovozních režimů, pro které byla vydána.

2. Nevyužitá místa v kolonkách 5, 6 a 7 se proškrtnou tak, aby do nich nebylo možno provést dodatečné zápisy.

Článek 61

Každé osvědčení o původu zboží musí být pro identifikaci opatřeno pořadovým číslem, které může být natištěné, otiskem razítka vydávajícího orgánu a podpisem oprávněné osoby nebo oprávněných osob.

Osvědčení o původu zboží se vydává při vývozu zboží, na něž se vztahuje, a vydávající orgán si ponechá jednu kopii od každého vydaného osvědčení o původu zboží.

Článek 62

Ve výjimečných případech mohou být tato osvědčení o původu zboží vydána po vývozu produktů, na něž se vztahují, jestliže nebyla vydána při vývozu v důsledku omylu, neúmyslného opomenutí nebo zvláštních okolností.

Vydávající orgány nemohou osvědčení podle článků 56 až 61 dodatečně vydat, dokud neověří, že údaje uvedené v žádosti vývozce souhlasí s údaji uvedenými v příslušné vývozní evidenci.

Osvědčení vydaná dodatečně musí v kolonce „Poznámky“ obsahovat některý z těchto údajů:

— expedido a posteriori,

— udstedt efterfølgende,

— Nachträglich ausgestellt,

— Εκδοθέν εκ των υστέρων,

— Issued retrospectively,

— Délivré a posteriori,

— rilasciato a posteriori,

— afgegeven a posteriori,

— emitido a posteriori,

▼A1

— annettu jälkikäteen/utfärdat i efterhand,

— utfärdat i efterhand,

▼A2

— Vystaveno dodatečně,

— Välja antud tagasiulatuvalt,

— Izsniegts retrospektīvi,

— Retrospektyvusis išdavimas,

— Kiadva visszamenőleges hatállyal,

— Maħruġretrospettivament,

— Wystawione retrospektywnie,

— Izdano naknadno,

▼M26

— Vyhotovené dodatočne,

▼M30

— издаден впоследствие,

— eliberat ulterior.

▼B







b)

Správní spolupráce

Článek 63

1. Jestliže zvláštní dovozní režimy vztahující se na některé zemědělské produkty stanoví použití osvědčení o původu zboží uvedeného v článcích 56 až 62, závisí uplatnění tohoto dovozního režimu na zahájení postupu správní spolupráce, nestanoví-li úprava daného zvláštního dovozního režimu jinak.

K tomuto účelu sdělí dotčené třetí země Komisi Evropských společenství tyto údaje:

— názvy a adresy orgánů vydávajících osvědčení o původu zboží a vzory otisků razítek, která používají,

— názvy a adresy státních orgánů, které jsou pověřeny přijímat žádosti o dodatečné ověření osvědčení o původu zboží podle článku 64.

Komise veškeré tyto informace předá příslušným orgánům členských států.

2. Nepředloží-li dotyčnátřetí země Komisi informace uvedené v odstavci 1, odepřou jí příslušné orgány ve Společenství přiznání výhod zvláštního dovozního režimu.

Článek 64

1. Dodatečné ověření osvědčení o původu zboží uvedených v článcích 56 až 62 se provádí odběrem vzorků, a to v případech, kdy vzniknou důvodné pochybnosti o pravosti dokladu nebo o správnosti údajů, které obsahuje.

V otázkách původu bude ověření provedeno na podnět celních orgánů.

Pro účely použití zemědělských předpisů mohou ověření případně provést jiné příslušné orgány.

2. V případech uvedených v odstavci 1 vrátí příslušné orgány ve Společenství osvědčení o původu zboží nebo jeho kopii státnímu orgánu určenému třetí zemí vývozu, který je k ověřování příslušný, a případně uvedou věcné nebo formální důvody pro jeho ověření. Pokud byla na dotyčný produkt vystavena faktura, přiloží k vrácenému osvědčení její prvopis nebo případně kopii a rovněž poskytnou veškeré získané informace nasvědčující tomu, že údaje uvedené v osvědčení nejsou správné nebo že osvědčení není pravé.

Jestliže se celní orgány ve Společenství rozhodnou pozastavit uplatňování zvláštního dovozního režimu u daného zboží až do výsledku ověření, rozhodnou o propuštění produktů s výhradou ochranných opatření, která považují za nezbytná.

Článek 65

1. O výsledcích dodatečného ověření musí být příslušné orgány ve Společenství informovány co nejdříve.

Z těchto výsledků musí být patrné, zda se osvědčení o původu zboží vrácená na základě článku 64 vztahují na skutečně vyvážené zboží a zda se na ně skutečně vztahuje daný zvláštní dovozní režim.

2. Neodpoví-li země vývozu na žádost o dodatečné ověření do šesti měsíců, odmítnou příslušné orgány ve Společenství uplatnit zvláštní dovozní režim s konečnou platností.

▼M18







KAPITOLA 2

Preferenční původ zboží

Článek 66

Pro účely této kapitoly se rozumí:

a) „výrobou“ každé zpracování nebo opracování, včetně sestavování nebo zvláštních postupů;

b) „materiálem“ jakékoli příměsi, suroviny, komponenty, části apod., které jsou používány při výrobě;

c) „produktem“ či „výrobkem“ získaný produkt či výrobek, i když je zamýšleno jeho pozdější využití v jiné výrobní operaci;

d) „zbožím“ jak materiál, tak produkty či výrobky;

e) „celní hodnotou“ celní hodnota určená v souladu Dohodou o provádění článku VII Všeobecné dohody o clech a obchodu z roku 1994 (dohoda Světové obchodní organizace o celní hodnotě);

f) „cenou ze závodu“ v seznamu v příloze 15 cena zaplacená za produkt ze závodu výrobci, v jehož podniku došlo k poslednímu zpracování nebo opracování, pokud tato cena zahrnuje hodnotu všeho materiálu použitého při výrobě po odečtení případných vnitřních daní, které se vracejí nebo mohou být vráceny při vývozu získaného produktu;

g) „hodnotou“ v seznamu v příloze 15 celní hodnota v okamžiku dovozu použitých nepůvodních materiálů, a není-li známa nebo nelze-li ji určit, první ověřitelná cena zaplacená za tyto materiály ve Společenství nebo ve zvýhodněné zemi ve smyslu čl. 67 odst. 1 nebo ve zvýhodněné republice ve smyslu čl. 98 odst. 1. Pokud je třeba určit hodnotu použitých původních materiálů, použije se toto písmeno přiměřeně;

h) „kapitolami“ a „čísly“ kapitoly a čísla (čtyřmístné kódy) používané v nomenklatuře, která tvoří harmonizovaný systém;

i) „zařazením“ zařazení produktu nebo materiálu do určitého čísla;

j) „zásilkou“ produkty, které buď zasílá současně jeden vývozce jednomu příjemci, nebo které jsou dopravovány na podkladě jediného přepravního dokladu od vývozce k příjemci, a pokud tento doklad neexistuje, na podkladě jediné faktury.







Oddíl 1

Systém všeobecných preferencí







Pododdíl 1

Definice pojmu „původní produkty“ či „produkty pocházející z“

Článek 67

1. Pro účely předpisů o celních preferencích poskytovaných Společenstvím na produkty pocházející z rozvojových zemí (dále jen „zvýhodněné země“) se za produkty pocházející ze zvýhodněné země považují

a) produkty, které byly v dané zemi zcela získány ve smyslu článku 68;

b) produkty, které byly v této zvýhodněné zemi vyrobeny s použitím jiných produktů, než které jsou uvedeny v písmenu a), jestliže byly dostatečně zpracovány nebo opracovány ve smyslu článku 69.

2. Pro účely tohoto oddílu se produkty pocházející ze Společenství ve smyslu odstavce 3 považují za produkty pocházející ze zvýhodněné země, pokud byly v této zemi podrobeny zpracování nebo opracování přesahujícímu operace vyjmenované v článku 70.

3. Odstavec 1 se použije přiměřeně k určování původu produktů vyrobených nebo získaných ve Společenství.

4. Pokud Norsko a Švýcarsko poskytují všeobecné celní preference na produkty pocházející ze zvýhodněných zemí zmíněných v odstavci 1 a uplatňují pojem původu odpovídající pojmu definovanému v tomto oddíle, považují se produkty pocházející ze Společenství, Norska nebo Švýcarska, které jsou v některé zvýhodněné zemi podrobeny zpracování nebo opracování přesahujícímu operace vyjmenované v článku 70, za pocházející z této zvýhodněné země.

První pododstavec se vztahuje pouze na produkty pocházející ze Společenství, Norska nebo Švýcarska (podle pravidel původu týkajících se dotyčných celních preferencí), které jsou přímo vyváženy do zvýhodněných zemí.

První pododstavec se nevztahuje na produkty kapitol 1 až 24 harmonizovaného systému.

Komise v řadě C Úředního věstníku Evropských společenství zveřejní datum, od kterého se použijí ustanovení prvního a druhého pododstavce.

5. Odstavec 4 se použijí za podmínky, že Norsko a Švýcarsko poskytují na základě vzájemnosti stejné zacházení produktům Společenství.

Článek 68

1. Produkty zcela získanými ve zvýhodněné zemi nebo ve Společenství se rozumějí

a) nerostné produkty tam vytěžené z půdy nebo mořského dna;

b) rostlinné produkty tam sklizené;

c) živá zvířata tam narozená či vylíhnutá a odchovaná;

d) produkty získané z živých zvířat tam chovaných;

e) produkty tamního lovu a rybolovu;

f) produkty mořského rybolovu a jiné produkty vytěžené z moře mimo jejich pobřežní vody tamními plavidly;

g) produkty vyrobené na palubě tamních výrobních plavidel výlučně z produktů uvedených v písmenu f);

h) vyřazené předměty tam sebrané, jsou-li použitelné pouze k opětovnému získání surovin;

i) odpady a zbytkypocházející z výrobních operací tam provedených;

j) produkty získané z mořského dna nebo z mořského podzemí ležícího mimo pobřežní vody, má-li tato země nebo Společenství výhradní práva k využívání tohoto mořského dna nebo mořského podzemí;

k) zboží tam vyrobené výhradně z produktů uvedených v písmenech a) až j).

2. Pojmy „tamní plavidla“ a „tamní výrobní plavidla“ v odst. 1 písm. f) a g) se vztahují pouze na plavidla a výrobní plavidla,

— která jsou registrována nebo přihlášena ve zvýhodněné zemi nebo v některém členském státě,

— která plují pod vlajkou zvýhodněné země nebo některého členského státu,

— která alespoň z 50 % vlastní státní příslušníci zvýhodněné země nebo členských států nebo společnosti, jejíž hlavní sídlo se nachází ve zvýhodněné zemi nebo v některém členském státě a jejíž ředitel nebo ředitelé, předseda správní nebo dozorčí rady a většina členů těchto orgánů jsou státními příslušníky zvýhodněné země nebo členských států, a v případě společností navíc alespoň polovinu základního kapitálu vlastní zvýhodněná země nebo členské státy, veřejnoprávní subjekty nebo státní příslušníci zvýhodněné země nebo členských států,

— jejichž důstojnický sbor tvoří státní příslušníci zvýhodněné země nebo členských států a

— jejichž posádku tvoří alespoň ze 75 % státní příslušníci zvýhodněné země nebo členských států.

3. Pojmy „zvýhodněná země“ a „Společenství“ zahrnují rovněž pobřežní vody této země nebo členských států.

4. Zámořská plavidla včetně výrobních plavidel, na nichž se produkty rybolovu zpracovávají nebo opracovávají, se považují za součást území zvýhodněné země nebo členského státu, kterému náležejí, jestliže splňují požadavky odstavce 2.

Článek 69

Pro účely článku 67 se produkty, jež nejsou zcela získány v některé zvýhodněné zemi nebo ve Společenství, považují za dostatečně zpracované nebo opracované, jsou-li splněny podmínky uvedené v seznamu v příloze 15.

Tyto podmínky popisují pro všechny produkty, na které se vztahuje tento oddíl, zpracování nebo opracování, které musí být provedeno na nepůvodních materiálech použitých k jejich výrobě, a vztahují se výhradně na tyto materiály.

Je-li produkt, který získal status původu na základě splnění podmínek stanovených pro něj v seznamu, použit při výrobě jiného produktu, nevztahují se na něj podmínky stanovené pro produkt, v němž je obsažen, a nepřihlíží se ani k nepůvodním materiálům, jež byly případně použity při jeho výrobě.

Článek 70

▼M22

1. Aniž je dotčen odstavec 2, považují se za zpracování nebo opracování nedostatečná pro to, aby produktu udělila status původu, bez ohledu na to, zda jsou splněny podmínky článku 69, následující operace:

a) operace, jejichž účelem je uchování produktů v nezměněném stavu během přepravy a skladování;

b) rozdělování nebo spojování nákladových kusů;

c) umývání, čištění, zbavování prachu, odstraňování oxidů, oleje, barev nebo jiných povlaků;

d) žehlení nebo mandlování textilií;

e) jednoduché operace natírání a leštění;

f) loupání, částečné nebo úplné mletí, leštění a hlazení obilovin a rýže;

g) operace barvení cukru nebo tvarování cukru; částečné nebo úplné mletí cukru;

h) loupání, odpeckovávání ovoce, ořechů a zeleniny a zbavování kůry;

i) ostření, jednoduché broušení nebo jednoduché řezání;

j) prosévání, třídění, rozřazování podle druhu či velikosti, sestavování (včetně skládání souprav výrobků);

k) jednoduché plnění do lahví, konzerv, lahviček, pytlů, beden, krabic, upevnění na podložky nebo desky a veškeré ostatní jednoduché operace obalové úpravy;

l) připevňování nebo tisk značek, štítků, log nebo obdobných rozlišovacích znaků na produkty nebo jejich obaly;

m) jednoduché mísení produktů, též různých druhů, v případě, že jedna nebo více složek směsi nesplňuje podmínky stanovené v tomto oddílu tak, aby mohly být považovány za produkty pocházející z některé zvýhodněné země nebo ze Společenství;

n) jednoduché sestavování součástí produktu na úplný produkt nebo rozkládání produktů na části;

o) kombinace dvou nebo více operací uvedených v písmenech a) až n);

p) porážení zvířat.

▼M18

2. Při určování, zda se zpracování nebo opracování provedené na produktu považuje za nedostatečné ve smyslu odstavce 1, se všechna zpracování a opracování provedená na tomto produktu ve zvýhodněné zemi nebo ve Společenství posuzují dohromady.

Článek 70a

1. Určující jednotkou pro použití tohoto oddílu je produkt, který je považován za základní jednotku při jeho zařazení do nomenklatury založené na harmonizovaném systému.

Z toho vyplývá, že

a) je-li produkt sestávající ze sady nebo sestavy předmětů zařazen podle harmonizovaného systému do jednoho čísla, je určující jednotkou tento celek;

b) sestává-li zásilka z více stejných produktů zařazených do stejného čísla harmonizovaného systému, použije se tento oddíl na každý dotyčný produkt samostatně.

2. Je-li podle všeobecného pravidla 5 pro výklad harmonizovaného systému zařazován s produktem i jeho obal, považuje se pro účely určení původu za tvořící jeden celek s produktem.

Článek 71

1. Odchylně od článku 69 lze nepůvodní materiály použít při výrobě daného produktu, pokud jejich celková hodnota nepřesáhne 10 % ceny produktu ze závodu.

Je-li v seznamu uveden jeden nebo více procentních podílů pro nejvyšší přípustnou hodnotu nepůvodních materiálů, nesmějí být tyto podíly při použití prvního pododstavce překročeny.

2. Odstavec 1 se nevztahuje na produkty kapitol 50 až 63 harmonizovaného systému.

Článek 72

1. Odchylně od článku 67 se při určování, zda je produkt vyrobený ve zvýhodněné zemi, která je členem regionálního sdružení, původním produktem ve smyslu článku 67, považují produkty pocházející z kterékoli jiné země daného regionálního sdružení použité při výrobě za produkty pocházející ze země, v níž se daná výroba uskutečnila (regionální kumulace).

2. Země původu hotového produktu se určuje podle článku 72a.

▼M22

3. Regionální kumulace se vztahuje na tři různá regionální sdružení zvýhodněných zemí, které využívají systém všeobecných celních preferencí:

a) skupina I: Brunei-Darussalam, Kambodža, Indonésie, Laos, Malajsie, Filipíny, Singapur, Thajsko, Vietnam;

b) skupina II: Bolívie, Kolumbie, Kostarika, Ekvádor, Salvador, Guatemala, Honduras, Nikaragua, Panama, Peru, Venezuela;

c) skupina III: Bangladéš, Bhútán, Indie, Maledivy, Nepál, Pákistán, Srí Lanka.

4. „Regionálním sdružením“ se podle souvislosti rozumí skupina I, skupina II nebo skupina III.

▼M18

Článek 72a

1. Je-li zboží pocházející z některé země regionálního sdružení zpracováno nebo opracováno v jiné zemi stejného regionálního sdružení, pochází nadále z té země regionálního sdružení, v níž bylo provedeno poslednízpracování nebo opracování, jestliže

a) zde přidaná hodnota podle definice v odstavci 3 je vyšší než nejvyšší celní hodnota použitých produktů pocházejících z kterékoli jiné země regionálního sdružení a

b) zpracování nebo opracování, které zde bylo provedeno, přesahuje rámec operací uvedených v článku 70 a v případě textilních výrobků též rámec opracování uvedených v příloze 16.

2. Pokud nejsou splněny podmínky uvedené v odst. 1 písm. a) a b), pochází produkt z té země regionálního sdružení, ze které pocházejí produkty s nejvyšší celní hodnotou ze všech produktů pocházejících ze zemí regionálního sdružení.

3. „Přidanou hodnotou“ se rozumí cena ze závodu snížená o celní hodnotu všech začleněných produktů pocházejících z některé jiné země regionálního sdružení.

4. Původ zboží vyváženého ze země regionálního sdružení do jiné země stejné skupiny, kde má být dále zpracováno nebo opracováno nebo odkud má být zpětně vyvezeno v případě, že nedochází k žádnému dalšímu zpracování ani opracování, se prokazuje osvědčením o původu na tiskopise A vydaným v první uvedené zemi.

5. Status původu, nabytý nebo ponechaný podle článku 72, tohoto článku a článku 72b, se u zboží vyváženého ze země regionálního sdružení do Společenství prokazuje osvědčním o původu na tiskopise A vydaným podle odstavce 4, anebo prohlášením na faktuře vystaveným v uvedené zemi na základě osvědčení o původu na tiskopise A vydaného podle odstavce 4.

6. Země původu se vyznačuje v kolonce 12 osvědčení o původu na tiskopise A nebo na prohlášení na faktuře, a touto zemí je

— v případě produktů vyvezených bez dalšího zpracování nebo opracování podle odstavce 4 země výroby,

— v případě produktů vyvezených po dalším zpracování nebo opracování země původu, určená podle odstavce 1.

Článek 72b

1. Články 72 a 72a se použijí pouze tehdy, jestliže

a) je právní úprava obchodu mezi zeměmi regionálního sdružení s ohledem na regionální kumulaci totožná s ustanoveními tohoto oddílu;

b) se každá země regionálního sdružení zaváže, že bude dodržovat ustanovení tohoto oddílu nebo dbát na jejich dodržování a že zajistí nezbytnou správní spolupráci se Společenstvím i ostatními zeměmi regionálního sdružení, aby bylo zabezpečeno řádné vydávání osvědčení o původu zboží na tiskopise A a ověřování osvědčení o původu zboží na tiskopise A a prohlášení na faktuře. O tomto závazku uvědomí Komisi příslušný sekretariát: i) skupina I: Generální sekretariát Sdružení národů jihovýchodní Asie (ASEAN); ii) skupina II: Stálý smíšený výbor pro otázky původu Andské skupiny, Středoamerického společného trhu a Panamy (Comité Conjunto Permanente de Origen Comunidad Andina – Mercado Común Centroamericano y Panamá); iii) skupina III: Sekretariát Jihoasijského sdružení pro regionální spolupráci (SAARC).

2. Komise uvědomí členské státy, jakmile jednotlivá regionální sdružení splní podmínky stanovené v odstavci 1.

3. Ustanovení čl. 78 odst. 1 písm. b) se nevztahuje na produkty pocházející ze zemí regionálního sdružení, pokud přecházejí přes území některé jiné země regionálního sdružení, bez ohledu na to, zda se zde uskutečňuje další zpracování nebo opracování.

Článek 73

Příslušenství, náhradní díly a nástroje dodávané spolu se strojem, přístrojem, nástrojem, zařízením nebo vozidlem se považují za jeden celek se strojem, přístrojem, nástrojem, zařízením nebo vozidlem, jestliže jsou součástí jejich běžného vybavení a jsou zahrnuty v ceně nebo nejsou fakturovány zvlášť.

Článek 74

Soupravy zboží ve smyslu všeobecného pravidla 3 harmonizovaného systému se považují za původní produkty, jestliže jsou původními produkty všechny součásti, z nichž se skládají. Soupravy produktů, které se skládají z původních i nepůvodních součástí, se považují za původní produkt jako celek, jestliže hodnota nepůvodních součástí netvoří více než 15 % ceny soupravy ze závodu.

Článek 75

Při určování, zda je produkt původní, se nezjišťuje původ těchto položek, jež mohou být použity při jeho výrobě:

a) energie a palivo;

b) zařízení a vybavení;

c) stroje a nástroje;

d) zboží, které se nestává a nemá se stát součástí konečného složení produktu.

Článek 76

1. Ve prospěch nejméně rozvinutých zemí zvýhodněných systémem všeobecných celních preferencí mohou být učiněny odchylky od ustanovení tohoto oddílu, jestliže k tomu opravňuje rozvoj stávajících průmyslových odvětví nebo zahájení činnosti nových průmyslových odvětví. Nejméně rozvinuté země jsou uvedeny v nařízeních Rady a v rozhodnutí ESUO o uplatňování všeobecných celních preferencí. Dotyčná země za tímto účelem podá Společenství žádost o udělení odchylky a připojí podklady vypracované podle odstavce 3.

2. Při posuzování žádostí se přihlíží zejména

a) k případům, kdy by uplatňování stávajících pravidel o prokazování původu značně omezilo schopnost průmyslových odvětví ve zvýhodněné zemi pokračovat ve svém vývozu do Společenství, a zejména k případům, kdy by uplatnění pravidel mohlo vést k ukončení činnosti;

b) ke zvláštním případům, kdy může být jednoznačně prokázáno, že by se v důsledku uplatňování pravidel o prokazování původu neuskutečnily významné investice do některého průmyslového odvětví a kdy by odchylka podpořila investiční program, jenž by postupně umožnil dodržování těchto pravidel;

c) k hospodářským a sociálním dopadům rozhodnutí, která mají být přijata, zejména s ohledem na stav zaměstnanosti ve zvýhodněných zemích a ve Společenství.

3. Aby usnadnily posuzování žádostí o udělení odchylky, předloží země, které je podávají, pokud možno úplné podklady k jejich zůvodnění, odpovídající zejména na tyto otázky:

— název hotového produktu,

— druh a množství materiálů pocházejících ze třetích zemí,

— výrobní postup,

— přidaná hodnota,

— počet zaměstnanců daného podniku,

— předpokládaný objem vývozu do Společenství,

— další možné zdroje dodávek surovin,

— odůvodnění požadované doby platnosti,

— jiné poznámky.

4. Komise předloží žádost o odchylku výboru. ►M22 Rozhodne o ní postupem projednávání ve výboru. ◄

5. Použije-li se odchylka, uvede se v kolonce 4 osvědčení o původu na tiskopise A nebo v prohlášení na faktuře podle článku 89 tato poznámka:

„Odchylka — nařízení (ES) č. …“

6. Odstavce 1 až 5 se vztahují i na případné žádosti o prodloužení platnosti.

Článek 77

Podmínky pro nabytí statusu původu obsažené v tomto oddíle musí být plněny ve zvýhodněné zemi nebo ve Společenství nepřetržitě.

Jsou-li původní produkty vyvezené ze zvýhodněné země nebo ze Společenství do jiné země vráceny do zvýhodněné země nebo do Společenství, je třeba je považovat za nepůvodní, nelze-li příslušným orgánům věrohodně prokázat, že

— vrácené produkty jsou totožné s vyvezenými,

— byly případně podrobeny pouze operacím nezbytným pro jejich uchování v nezměněném stavu po dobu pobytu v dané zemi nebo při jejich vývozu.

Článek 78

1. Za dopravené přímo ze zvýhodněné země do Společenství nebo ze Společenství do dané zvýhodněné země se považují

a) produkty, jejichž přeprava se uskutečňuje bez vstupu na území jiné země, s výjimkou jiné země téhož regionálního sdružení, použije-li se článek 72;

b) produkty, které tvoří jedinou zásilku a jejichž přeprava se uskutečňuje přes území jiných zemí než zvýhodněné země nebo Společenství, též s překládkou nebo dočasným uskladněním v těchto zemích, pokud tyto produkty zůstanou v zemi tranzitu nebo uskladnění pod celním dohledem a nejsou tam podrobeny jiným operacím než případné vykládce, překládce anebo operacím, jejichž účelem je jejich uchování v nezměněném stavu;

c) produkty, jejichž přeprava se uskutečňuje přes území Norska nebo Švýcarska a jsou následně zcela nebo částečně zpětně vyvezeny do Společenství nebo do zvýhodněné země, pokud tyto produkty zůstanou v zemi tranzitu nebo uskladnění pod celním dohledem a nejsou podrobeny jiným operacím než případné vykládce, překládce anebo operacím, jejichž účelem je jejich uchování v nezměněném stavu;

d) produkty, jejichž přeprava se uskutečňuje bez přerušení potrubím přes území jiných zemí než přes území zvýhodněné země nebo Společenství.

2. Splnění podmínek stanovených v odst. 1 písm. b) a c) se prokazuje tak, že se příslušným celním orgánům předloží

a) buď jediný přepravní doklad, na jehož základě se uskutečňuje přeprava ze země vývozu přes zemi tranzitu;

b) nebo potvrzení celních orgánů země tranzitu obsahující — přesný popis produktů, — data vykládky nebo překládky produktů a případně jména použitých plavidel nebo jiných dopravních prostředků a — osvědčení podmínek, v nichž se produkty nacházely v zemi tranzitu;

c) nebo, nemohou-li být předloženy, jakékoli jiné průkazní doklady.

Článek 79

1. Jsou-li produkty pocházející ze zvýhodněné země zaslány na výstavu do jiné země a prodány za účelem dovozu do Společenství, uplatní se na ně celní preference uvedené v článku 67, jestliže splňují podmínky stanovené v tomto oddíle pro to, aby byly považovány za pocházející z dané zvýhodněné země, a je-li příslušným celním orgánům ve Společenství věrohodně prokázáno, že

a) vývozce zaslal tyto produkty přímo ze zvýhodněné země do země konání výstavy a vystavil je tam;

b) vývozce tyto produkty prodal příjemci ze Společenství nebo je na něj převedl;

c) produkty byly do Společenství zaslány během výstavy nebo bezprostředně po ní ve stavu, v jakém byly odeslány na výstavu;

d) produkty nebyly od okamžiku, kdy byly odeslány na výstavu, použity k jinému účelu než k předvedení na této výstavě.

2. Celním orgánům ve Společenství se předloží osvědčení o původu zboží na tiskopise A obvyklým způsobem. Musí v něm být uveden název a adresa výstavy. V případě potřeby mohou být požadovány další doklady o druhu produktů a o okolnostech, za kterých byly vystavovány.

3. Odstavec 1 se vztahuje na všechny výstavy, veletrhy a podobné veřejné akce obchodní, průmyslové, zemědělské nebo řemeslné, v jejichž průběhu produkty zůstávají pod celním dohledem, s výjimkou výstav pořádaných soukromě v prodejnách nebo obchodních prostorách s úmyslem prodat zahraniční produkty.







Pododdíl 2

Prokazování původu

Článek 80

Na produkty pocházející ze zvýhodněných zemí se celní preference uvedené v článku 67 vztahují po předložení

a) buď osvědčení o původu na tiskopise A, jehož vzor je uveden v příloze 17;

b) nebo v případech uvedených v čl. 89 odst. 1 prohlášení, jehož text je uveden v příloze 18, uvedeného vývozcem na faktuře, dodacím listu nebo jakémkoli jiném obchodním dokladu, který popisuje dotyčný produkt dostatečně podrobně, aby umožnil jeho ztotožnění (dále jen „prohlášení na faktuře“).







a)

OSVĚDČENÍ O PŮVODU NA TISKOPISE A

Článek 81

1. Na původní produkty ve smyslu tohoto oddílu se při dovozu do Společenství mohou vztahovat celní preference uvedené v článku 67, pokud byly dopraveny do Společenství přímo ve smyslu článku 78, po předložení osvědčení o původu zboží na tiskopise A, jestliže toto osvědčení vydaly celní orgány nebo jiné příslušné vládní orgány zvýhodněné země a jestliže daná země

— sdělila Komisi údaje požadované podle článku 93 a

— poskytuje Společenství pomoc tím, že umožňuje celním orgánům členských států ověřit pravost osvědčení a správnost údajů o skutečném původu dotyčných produktů.

2. Osvědčení o původu zboží na tiskopise A smí být vydáno pouze v případě, že má sloužit k prokázání nároku na uplatnění celních preferencí uvedených v článku 67.

3. Osvědčení o původu zboží na tiskopise A se vydává pouze na základě písemné žádosti vývozce nebo jeho zmocněného zástupce.

4. Vývozce nebo jeho zástupce připojí k žádosti veškeré podklady potřebné k prokázání, že pro vyvážené produkty může být vydáno osvědčení o původu zboží na tiskopise A.

5. Osvědčení vydává příslušný vládní orgán zvýhodněné země, pokud vyvážené produkty mohou být považovány za produkty pocházející z této země ve smyslu pododdílu 1. Osvědčení se předá vývozci, jakmile je vývoz skutečně proveden nebo zajištěn.

6. K ověření toho, zda je splněna podmínka stanovená v odstavci 5, může příslušný vládní orgán požadovat předložení všech podkladů nebo provádět veškeré kontroly, které považuje za účelné.

7. Příslušný vládní orgán zvýhodněné země dbá na to, aby tiskopisy osvědčení o původu zboží a žádosti byly řádně vyplněny.

8. Vyplnění kolonky 2 osvědčení o původu zboží na tiskopise A není povinné. V kolonce 12 tohoto osvědčení musí být nezbytně obsažen údaj „Evropské společenství“ nebo název některého členského státu.

9. Datum vydání osvědčení o původu zboží na tiskopise A se uvádí v kolonce 11. Podpis, jenž má být v této kolonce obsažen a je vyhrazen příslušnému vládnímu orgánu vydávajícímu osvědčení, musí být vlastnoruční.

Článek 82

Jsou-li na žádost dovozce za podmínek stanovených celními orgány země dovozu dováženy po částech rozložené nebo nesložené produkty ve smyslu všeobecného pravidla 2 písm. a) harmonizovaného systému, spadající do tříd XVI či XVII nebo čísel 7308 či 9406 harmonizovaného systému, prokazuje se jejich původ celním orgánům pouze při dovozu první části.

Článek 83

Vzhledem k tomu, že osvědčení o původu zboží na tiskopise A slouží k prokázání nároku na uplatnění celních preferencí uvedených v článku 67, jsou příslušné vládní orgány země vývozu povinny přijmout předpisy potřebné k ověření původu produktů a správnosti ostatních údajů uvedených v osvědčení.

Článek 84

Doklady o původu zboží se předkládají celním orgánům členského státu dovozu postupy uvedenými v článku 62 kodexu. Tyto orgány mohou požadovat jejich překlad. Dále mohou požadovat, aby bylo dovozní celní prohlášení doplněno prohlášením dovozce o tom, že produkty splňují podmínky pro použití tohoto oddílu.

Článek 85

1. Odchylně od čl. 81 odst. 5 může být osvědčení o původu na tiskopise A ve výjimečných případech vydáno po skutečném vývozu produktů, jichž se týká, jestliže

a) nebylo vydáno při vývozu v důsledku omylu, neúmyslného opomenutí nebo zvláštních okolností nebo

b) bylo příslušným vládním orgánům uspokojivě prokázáno, že osvědčení o původu na tiskopise A bylo vydáno, ale nebylo při dovozu přijato z technických příčin.

2. Příslušné vládní orgány mohou vydat osvědčení o původu zboží dodatečně pouze v případě, že ověří, že údaje uvedené v žádosti vývozce souhlasí s odpovídající vývozní dokumentací a že osvědčení o původu zboží na tiskopise A splňující podmínky tohoto oddílu nebylo vydáno již při vývozu dotyčných produktů.

3. V osvědčeních o původu zboží na tiskopise A vydanýchdodatečně musí být v kolonce 4 obsažena poznámka „issued retrospectively“ nebo „délivré a posteriori“.

Článek 86

1. V případě krádeže, ztráty nebo zničení osvědčení o původu zboží na tiskopise A může vývozce požádat příslušné vládní orgány o vystavení duplikátu na základě dokladů o vývozu, které má vývozce v držení. Duplikát tiskopisu A musí v kolonce 4 obsahovat poznámku „duplicata“ nebo „duplicate“ a musí být opatřen datem vydání a pořadovým číslem prvopisu osvědčení.

2. Pro účely článku 90b nabývá duplikát účinku dnem, kdy byl vydán prvopis osvědčení.

Článek 87

1. Jsou-li původní produkty umístěny pod dohled celního úřadu ve Společenství, je možné nahradit původní doklad o původu zboží jedním nebo více osvědčeními o původu na tiskopise A pro účely zaslání všech nebo některých z těchto produktů na jiné místo ve Společenství nebo do Norska nebo Švýcarska. Náhradní osvědčení o původu na tiskopise A vydává celní úřad, pod jehož dohledem se produkty nacházejí.

2. Náhradní osvědčení vydané podle odstavce 1 nebo článku 88 se považuje za konečné osvědčení o původu produktů v něm uvedených. Náhradní osvědčení se vydává na základě písemné žádosti zpětného vývozce.

3. V náhradním osvědčení musí být v kolonce vpravo nahoře uveden název prostřednické země, v níž bylo náhradní osvědčení vydáno.

V kolonce 4 se uvede jedna z poznámek „Certificat de replacement“ nebo „Replacement certificate“ a datum vydání původního osvědčení a jeho pořadové číslo.

V kolonce 1 se uvede jméno zpětného vývozce.

V kolonce 2 může být uvedeno jméno konečného příjemce.

Do kolonek 3 až 9 je nutno přenést veškeré údaje obsažené v původním osvědčení, které se vztahují na zpětně vyvážené produkty.

V kolonce 10 je nutno uvést odkaz na fakturu zpětného vývozce.

V kolonce 11 musí být uveden úřední záznam celních orgánů, které náhradní osvědčení vydaly. Odpovědnost těchto orgánů se týká pouze vydání náhradního osvědčení. V kolonce 12 se uvedou místo původu a místo určení obsažené v původním osvědčení. Tuto kolonku podepisuje zpětný vývozce. Zpětný vývozce, který kolonku podepsal v dobré víře, neodpovídá za správnost údajů v původním osvědčení.

4. Celní úřad, který vydává náhradní osvědčení uvedené v odstavci 1, zaznamená do původního osvědčení hmotnost, čísla a druh odesílaných nákladových kusů a pořadová čísla jednoho nebo více odpovídajících náhradních osvědčení. Původní osvědčení musí daný celní úřad uchovávat po dobu nejméně tří let.

5. K náhradnímu osvědčení může být přiložena fotokopie původního osvědčení.

6. Vztahují-li se na produkty ve Společenství celní preference zmíněné v článku 67 na základě odchylky stanovené článku 76, použije se postup podle tohoto článku jen tehdy, jsou-li tyto produkty určeny pro Společenství.

Článek 88

Na původní produkty ve smyslu tohoto oddílu se při dovozu do Společenství mohou vztahovat celní preference uvedené v článku 67 po předložení náhradního osvědčení o původu zboží na tiskopise A, jestliže toto osvědčení vydaly celní orgány Norska nebo Švýcarska na základě osvědčení o původu zboží na tiskopise A vydaného příslušnými orgány zvýhodněné země, jestliže jsou splněny podmínky uvedené v článku 78 a jestliže Norsko nebo Švýcarsko poskytují Společenství pomoc tím, že umožňují celním orgánům členských států ověřit pravost a pravdivost vydaných osvědčení. Ověřovací postup stanovený v článku 94 se použije přiměřeně. Lhůta uvedená v čl. 94 odst. 3 se prodlužuje na osm měsíců.







b)

PROHLÁŠENÍ NA FAKTUŘE

Článek 89

1. Prohlášení na faktuře může učinit

a) schválený vývozce Společenství ve smyslu článku 90 nebo

b) kterýkoli vývozce pro jakoukoli zásilku sestávající z jednoho nebo více nákladových kusů obsahujících původní produkty, jejichž celková hodnota nepřesahuje 6 000 EUR, pokud se na tento postup rovněž vztahuje pomoc zmíněná v čl. 81 odst. 1.

2. Prohlášení na faktuře může být učiněno, lze-li dotyčné produkty považovat za pocházející ze Společenství nebo z některé zvýhodněné země a splňují-li ostatní podmínky stanovené v tomto oddíle.

3. Vývozce činící prohlášení na faktuře musí být připraven kdykoli předložit, na žádost celních nebo jiných příslušných vládních orgánů země vývozu, veškeré související doklady prokazující status původu dotyčných produktů a splnění ostatních podmínek stanovených v tomto oddíle.

4. Prohlášení na faktuře, jehož text je uveden v příloze 18, vyhotovuje vývozce buď ve francouzštině, nebo angličtině, psacím strojem, razítkem nebo tiskem na faktuře, dodacím listu, nebo jakémkoli jiném obchodním dokladu. Je-li prohlášení psáno rukou, musí být napsáno inkoustem a hůlkovým písmem.

5. Prohlášení na faktuře podepisuje vlastnoručně vývozce. Vývozce schválený ve smyslu článku 90 však není povinen podepisovat tato prohlášení, jestliže se celním orgánům písemně zaváže, že přebírá plnou odpovědnost za jakékoli prohlášení na faktuře, které jej identifikuje, jako by je vlastnoručně podepsal.

6. V případech uvedených v odst. 1 písm. b) podléhá použití prohlášení na faktuře těmto zvláštním podmínkám:

a) pro každou zásilku je vyhotoveno jedno prohlášení na faktuře;

b) bylo-li zboží obsažené v zásilce již kontrolováno v zemi vývozu, pokud jde o definici pojmu „původní produkt“, může vývozce v prohlášení na faktuře na tuto kontrolu odkázat.

První pododstavec nezprošťuje vývozce povinnosti splnit případné jiné formality požadované celními nebo poštovními předpisy.

Článek 90

1. Celní orgány Společenství mohou povolit kterémukoli vývozci (dále jen „schválený vývozce“), který často odesílá produkty pocházející ze Společenství ve smyslu čl. 67 odst. 2 a který k uspokojení celních orgánů skýtá veškeré záruky potřebné k ověření statusu původu produktů a ke splnění všech ostatních požadavků tohoto oddílu, aby činil prohlášení na faktuře bez ohledu na hodnotu dotyčných produktů.

2. Celní úřady mohou vázat poskytnutí statusu schváleného vývozce na splnění jakýchkoli podmínek, které považují za vhodné.

3. Celní úřady udělí schválenému vývozci číslo povolení, které musí být uváděno v prohlášení na faktuře.

4. Celní úřady dohlížejí na používání povolení schváleným vývozcem.

5. Celní úřady mohou povolení kdykoli odejmout. Jsou povinny tak učinit, jestliže schválený vývozce již neskýtá záruky zmíněné v odstavci 1, nesplňuje podmínky zmíněné v odstavci 2 nebo udělené povolení jinak jakýmkoli způsobem zneužívá.

Článek 90a

1. Status původu produktů Společenství ve smyslu čl. 67 odst. 2 se prokazuje předložením

a) průvodního osvědčení EUR.1 podle vzoru uvedeného v příloze 21 nebo

b) prohlášení uvedeného v článku 89.

2. Vývozce nebo jím zmocněný zástupce uvede v kolonce 2 průvodního osvědčení EUR.1 slova „Pays bénéficaires du SPG“ a „CE“ nebo „GSP beneficiary countries“ a „EC“.

3. Ustanovení tohoto oddílu o vydávání, používání a dodatečném ověřování osvědčení o původu zboží na tiskopise A se použijí přiměřeně na průvodní osvědčení EUR.1 a, s výjimkou ustanovení o jejich vydávání, na prohlášení na faktuře.

Článek 90b

1. Doklady o původu zboží platí deset měsíců ode dne vydání v zemi vývozu země a v této lhůtě musí být předloženy celním orgánům země dovozu.

2. Doklady o původu zboží, které jsou celním orgánům země dovozu předloženy po uplynutí lhůty uvedené v odstavci 1, mohou být přijaty pro účely uplatnění celních preferencí uvedených v článku 67 pouze v případě, že nemohly být předloženy ve stanovené lhůtě v důsledku mimořádných okolností.

3. V ostatních případech opožděného předložení dokladů o původu zboží je mohou celní orgány země dovozu přijmout, pokud jim byly dotyčné produkty předloženy před uplynutím uvedené lhůty.

4. Na žádost dovozce může být za podmínek stanovených celními orgány členského státu dovozu těmto orgánům předkládán doklad o původu pouze při dovozu první zásilky, jestliže zboží

a) je dováženo v rámci pravidelných a trvalých operací značné obchodní hodnoty;

b) je předmětem téže kupní smlouvy a strany této smlouvy jsou usazeny v zemi vývozu a ve Společenství;

c) je zařazeno do stejné podpoložky (osm číslic) kombinované nomenklatury;

d) pochází výhradně od stejného vývozce, je určeno pro stejného dovozce a plní vstupní formality u stejného celního úřadu ve Společenství.

Tento postup lze použít na množství a období určená příslušnými celními orgány. Uvedené období nesmí za žádných okolností přesáhnout tři měsíce.

Článek 90c

1. Produkty, které jsou zasílány v drobných zásilkách soukromými osobami soukromým osobám nebo které se nacházejí v osobních zavazadlech cestujících, se považují za původní produkty, na které se vztahují celní preference ve smyslu článku 67, aniž by bylo třeba předložit osvědčení o původu zboží na tiskopise A nebo prohlášení na faktuře, pokud nejsou dováženy obchodně, pokud dovozce prohlásí, že produkty splňují všechny podmínky pro použití tohoto oddílu, a pokud o pravdivosti tohoto prohlášení neexistují žádné pochybnosti.

2. Za neobchodní dovoz se považuje příležitostný dovoz, který se týká výlučně produktů pro osobní použití příjemců nebo cestujících nebo jejich rodin, je-li z povahy a množství těchto produktů zřejmé, že neslouží žádnému obchodnímu účelu.

Dále celková hodnota těchto produktů nesmí u malých zásilek překročit 500 EUR a u produktů nacházejících se v osobních zavazadlech cestujících 1 200 EUR.

Článek 91

1. Použije-li se čl. 67 odst. 2, 3 nebo 4, přihlížejí příslušné vládní orgány zvýhodněné země, kterým je podána žádost o vydání osvědčení o původu zboží na tiskopise A pro produkty, při jejichž výrobě byl použit materiál pocházející ze Společenství, z Norska nebo ze Švýcarska, k průvodnímu osvědčení EUR.1 nebo případně k prohlášení na faktuře.

2. V kolonce 4 osvědčení o původu zboží na tiskopise A se v případech uvedených v odstavci 1 uvede „cumul CE“, „cumul Norvège“, „cumul Suisse“ nebo „EC cumulation“, „Norway cumulation“, „Switzerland cumulation“.

Článek 92

Jsou-li zjištěny drobné rozpory mezi údaji uvedenými v osvědčení o původu na tiskopise A, v průvodním osvědčení EUR.1 nebo v prohlášení na faktuře a údaji v podkladech, které byly celnímu úřadu předloženy za účelem splnění celních formalit při dovozu produktu, není tím zapříčiněna neplatnost osvědčení, je-li možné nesporně prokázat, že se osvědčení vztahuje na předložené produkty.

Zjevné formální chyby, například překlepy v osvědčení o původu zboží na tiskopise A, v průvodním osvědčení EUR.1 nebo v prohlášení na faktuře nevedou k odmítnutí dokladů, nejsou-li takové povahy, že vyvolávají pochybnost o správnosti údajů obsažených v těchto dokladech.







Pododdíl 3

Způsoby správní spolupráce

Článek 93

1. Zvýhodněné země sdělí Komisi názvy a adresy vládních orgánů na svém území příslušných pro vydávání osvědčení o původu na tiskopise A, vzory otisků razítek, která tyto orgány používají, a názvy a adresy vládních orgánů příslušných ke kontrole osvědčení o původu na tiskopise A a prohlášení na faktuře. Tato razítka jsou platná od data, kdy je Komise obdrží. Komise tyto údaje sdělí celním orgánům členských států. Jsou-li tato sdělení činěna formou aktualizace předchozích sdělení, uvede Komise datum začátku platnosti nových razítek v souladu s údaji poskytnutými příslušnými vládními orgány zvýhodněných zemí. Tyto informace jsou důvěrné; má-li však být zboží propuštěno dovolného oběhu, mohou dotyčné celní orgány dovolit dovozci nebo jeho řádně pověřenému zástupci, aby se seznámil s otisky vzorů razítek zmíněnými v tomto odstavci.

2. Komise zveřejní v řadě C Úředního věstníku Evropských společenství datum, ke kterému nové zvýhodněné země ve smyslu článku 97 splní povinnosti podle odstavce 1.

3. Komise zašle zvýhodněným zemím vzory otisků razítek, která používají celní orgány členských států při vydávání průvodních osvědčení EUR.1.

Článek 93a

Při používání předpisů o celních preferencích uvedených v článku 67 musí zvýhodněné země dodržovat ustanovení o původu zboží, o vydávání osvědčení o původu zboží na tiskopise A, o podmínkách pro použití prohlášení na faktuře a o správní spolupráci nebo zajistit jejich dodržování.

Článek 94

1. Dodatečné ověření osvědčení o původu zboží na tiskopise A a prohlášení na faktuře se provádí nahodile anebo vždy v případech, kdy mají celní orgány ve Společenství odůvodněné pochybnosti o pravosti dokladu, o statusu původu dotyčného produktu nebo o splnění jiných povinností stanovených v tomto oddíle.

2. Pro účely odstavce 1 vrátí celní orgány ve Společenství osvědčení o původu zboží na tiskopise A a fakturu, pokud byla předložena, prohlášení na faktuře nebo kopii těchto dokladů příslušným vládním orgánům zvýhodněné země vývozu, a případně uvedou důvody pro jeho ověření. Spolu s žádostí o ověření zašlou rovněž veškeré získané informace nebo doklady nasvědčující, že údaje uvedené v dokladu o původu zboží nejsou správné.

Jestliže se dané orgány rozhodnou pozastavit uplatňování celních preferencí uvedených v článku 67 až do výsledku ověření, nabídnou dovozci propuštění produktů, avšak stanoví ochranná opatření, která považují za potřebná.

3. Pokud byla podána žádost o dodatečné ověření podle odstavce 1, musí být ověření provedeno ve lhůtě šesti měsíců a jeho výsledky musí být v této lhůtě sděleny celním orgánům ve Společenství. Z výsledků musí být zřejmé, zda se napadený doklad o původu zboží vztahuje na skutečně vyvezené produkty a zda lze tyto produkty považovat za produkty pocházející ze zvýhodněné země nebo ze Společenství.

4. V případě osvědčení o původu zboží na tiskopise A vydaných podle článku 91 musí odpověď obsahovat zaslání jedné nebo více kopií odpovídajících průvodních osvědčení EUR.1, nebo případně prohlášení na faktuře.

5. Jestliže v případě odůvodněných pochybností po uplynutí šestiměsíční lhůty uvedené v odstavci 2 neobdrží celní orgány odpověď nebo jestliže odpověď neobsahuje údaje, které postačují k rozhodnutí o pravosti daného dokladu nebo o skutečném původu produktů, zašle se příslušnému orgánu druhé sdělení. Jestliže ve lhůtě čtyř měsíců od tohoto druhého sdělení nejsou celním orgánům sděleny výsledky ověření, o které požádaly, nebo jestliže výsledky neumožňují rozhodnout o pravosti daného dokladu nebo o skutečném původu produktů, odmítnou příslušné orgány uplatnit celnípreference, s výjimkou existence mimořádných okolností.

První pododstavec se použije mezi zeměmi téhož regionálního sdružení pro účely dodatečného ověření osvědčení o původu zboží vzoru A vydaných v souladu s tímto oddílem.

6. Pokud ověřovací postup nebo jiné dostupné informace naznačují, že nejsou dodržována ustanovení tohoto oddílu, provede zvýhodněná země vývozu z vlastního podnětu nebo na žádost Společenství potřebná šetření nebo přijme vhodná opatření, aby tato šetření byla provedena s požadovanou naléhavostí, aby byly takové přestupky odhaleny a aby jim bylo možno předcházet. Společenství se může na šetření k tomuto účelu podílet.

7. Pro účely dodatečného ověření osvědčení o původu zboží na tiskopise A musí příslušné vládní orgány zvýhodněné země vývozu uchovávat kopie osvědčení o původu zboží a případné související vývozní doklady alespoň po dobu tří let.

Článek 95

Ustanovení čl. 78 odst. 1 písm. c) a článku 88 se použijí pouze v případě, že Norsko a Švýcarsko používají v rámci celních preferencí, jež poskytují určitým produktům pocházejícím z rozvojových zemí, předpisy obdobné předpisům Společenství.

Komise uvědomí celní orgány členských států o přijetí těchto předpisů Norskem a Švýcarskem a sdělí jim datum, od něhož se použijí čl. 78 odst. 1 písm. c) a článek 88 a obdobné předpisy přijaté Norskem a Švýcarskem.

Tato ustanovení se použijí za podmínky, že Společenství, Norsko a Švýcarsko uzavřou dohodu, jež mimo jiné stanoví, že si vzájemně poskytují nezbytnou pomoc v záležitostech správní spolupráce.







Pododdíl 4

Ceuta a Melilla

Článek 96

1. Pojem „Společenství“ používaný v tomto oddíle nezahrnuje Ceutu a Melillu. Pojem „produkty pocházející ze Společenství“ nezahrnuje produkty pocházející z Ceuty a Melilly.

2. Tento oddíl se použije přiměřeně při určování, zda lze určité produkty považovat za produkty pocházející z vyvážející zvýhodněné země, na kterou se vztahuje systém všeobecných celních preferencí, dovezené do Ceuty a Melilly nebo za pocházející z Ceuty a Melilly.

3. Ceuta a Melilla se považují za jediné území.

4. Ustanovení tohoto oddílu o vydávání, používání a dodatečném ověřování osvědčení o původu na tiskopise A se použijí přiměřeně na produkty pocházející z Ceuty a Melilly.

5. Španělské celní orgány zajistí použití tohoto oddílu v Ceutě a Melille.







Pododdíl 5

Závěrečná ustanovení

Článek 97

Je-li země nebo území přijato nebo znovu přijato jako zvýhodněné v rámci systému všeobecných celních preferencí, pokud jde o produkty uvedené v nařízeních Rady nebo v rozhodnutí ESUO, může být zmíněný systém uplatňován na zboží pocházející z této země nebo území za podmínky, že je vyváženo z této země nebo území ode dne uvedeného v čl. 92 odst. 3.







Oddíl 2

▼M21

Zvýhodněné země nebo zvýhodněná území, na něž sevztahují preferenční sazební opatření, které Společenstvíjednostranně přijalo pro určité země nebo území

▼M18







Pododdíl 1

Definice pojmu „původní produkty“ či „produkty pocházející z“

Článek 98

▼M21

1. Pro účely použití předpisů o preferenčních sazebních opatřeních, která Společenství jednostranně přijalo pro určité země, seskupení zemí nebo území (dále jen: „zvýhodněné země nebo území“.), s výjimkou zemí a území, které jsou uvedeny v oddíle 1 této kapitoly, a zámořských zemí a území přidružených ke Společenství, se za produkty pocházející ze zvýhodněné země nebo zvýhodněného území považují:

▼M18

a) produkty, které byly v ►M21 zvýhodněné zemi nebo území ◄ zcela získány ve smyslu článku 99;

b) produkty, které byly v ►M21 zvýhodněné zemi nebo území ◄ vyrobeny s použitím jiných produktů, než které jsou uvedeny v písmenu a), jestliže byly dostatečně zpracovány nebo opracovány ve smyslu článku 100.

2. Pro účely tohoto oddílu se produkty pocházející ze Společenství ve smyslu odstavce 3 považují za produkty pocházející ze ►M21 zvýhodněné země nebo území ◄ , pokud byly v ►M21 zvýhodněné zemi nebo území ◄ podrobeny zpracování nebo opracování přesahujícímu operace vyjmenované v článku 101.

3. Odstavec 1 se použije přiměřeně k určování původu produktů vyrobených nebo získaných ve Společenství.

Článek 99

1. Produkty zcela získanými ve ►M21 zvýhodněné zemi nebo území ◄ nebo ve Společenství se rozumějí

a) nerostné produkty tam vytěžené z půdy nebo mořského dna;

b) rostlinné produkty tam sklizené;

c) živá zvířata tam narozená nebo vylíhnutá a odchovaná;

d) produkty získané z živých zvířat tam chovaných;

e) produkty tamního lovu a rybolovu;

f) produkty mořského rybolovu a jiné produkty vytěžené z moře mimo jejich pobřežní vody tamními plavidly;

g) produkty vyrobené na palubě tamních výrobních plavidel výlučně z produktů uvedených v písmenu f);

h) vyřazené předměty tam sebrané, jsou-li použitelné pouze k opětovnému získání surovin;

i) odpady a zbytky pocházející z výrobních operací tam provedených;

j) produkty získané z mořského dna nebo z mořského podzemí ležícího mimo pobřežní vody, má-li ►M21 zvýhodněné země nebo území ◄ nebo Společenství výhradní práva k využívání tohoto mořského dna nebo mořského podzemí;

k) zboží tam vyrobené výhradně z produktů uvedených v písmenech a) až j).

2. Pojmy „tamní plavidla“ a „tamní výrobní plavidla“ v odst. 1 písm. f) a g) se vztahují pouze na plavidla a výrobní plavidla,

— které jsou registrována nebo přihlášena ve ►M21 zvýhodněné zemi nebo území ◄ nebo v některém členském státě,

— které plují pod vlajkou ►M21 zvýhodněné země nebo území ◄ nebo některého členského státu,

— která alespoň z 50 % vlastní státní příslušníci ►M21 zvýhodněné země nebo území ◄ nebo členských států nebo společnosti, jejíž hlavní sídlo se nachází ve ►M21 zvýhodněné zemi nebo území ◄ nebo v některém členském státě a jejíž ředitel nebo ředitelé, předseda správní nebo dozorčí rady a většina členů těchto orgánů jsou státními příslušníky ►M21 zvýhodněné země nebo území ◄ nebo členských států, a v případě společností navíc alespoň polovinu základního kapitálu vlastní ►M21 zvýhodněná země nebo území ◄ nebo členské státy, veřejnoprávní subjekty nebo státní příslušníci ►M21 zvýhodněné země nebo území ◄ nebo členských států,

— jejichž důstojnický sbor tvoří státní příslušníci ►M21 zvýhodněné země nebo území ◄ nebo členských států a

— jejichž posádku tvoří alespoň ze 75 % státní příslušníci ►M21 zvýhodněné země nebo území ◄ nebo členských států.

3. Pojmy „ ►M21 zvýhodněná země nebo území ◄ “ a „Společenství“ zahrnují rovněž pobřežní vody této republiky nebo členských států.

4. Zámořská plavidla včetně výrobních plavidel, na nichž se produkty rybolovu zpracovávají nebo opracovávají, se považují za součást území ►M21 zvýhodněné země nebo území ◄ nebo členského státu, kterému náležejí, jestliže splňují požadavky odstavce 2.

Článek 100

Pro účely článku 98 se produkty, jež nejsou zcela získány v ►M21 zvýhodněné zemi nebo území ◄ nebo ve Společenství, považují za dostatečně zpracované nebo opracované, jsou-li splněny podmínky uvedené v seznamu v příloze 15.

Tyto podmínky stanoví pro všechny produkty, na které se vztahuje tento oddíl, zpracování nebo opracování, které musí být provedeno na nepůvodních materiálech použitých k jejich výrobě, a vztahují se výhradně na tyto materiály.

Je-li produkt, který získal status původu na základě splnění podmínek stanovených pro něj v seznamu, použit při výrobě jiného produktu, nevztahují se na něj podmínky stanovené pro produkt, v němž je obsažen, a nepřihlíží se ani k nepůvodním materiálům, jež byly případně použity při jeho výrobě.

Článek 101

▼M22

1. Aniž je dotčen odstavec 2, považují se zpracování nebo opracování nedostatečná pro to, aby produktu udělila status původu, bez ohledu na to, zda jsou splněny podmínky článku 100, následující operace:

a) operace, jejichž účelem je uchování produktů v nezměněném stavu během přepravy a skladování;

b) rozdělování nebo spojování nákladových kusů;

c) umývání, čištění, zbavování prachu, odstraňování oxidů, oleje, barev nebo jiných povlaků;

d) žehlení nebo mandlování textilií;

e) jednoduché operace natírání a leštění;

f) loupání, částečné nebo úplné mletí, leštění a hlazení obilovin a rýže;

g) operace barvení cukru nebo tvarování cukru; částečné nebo úplné mletí cukru;

h) loupání, odpeckovávání ovoce, ořechů a zeleniny a zbavování kůry;

i) ostření, jednoduché broušení nebo jednoduché řezání;

j) prosévání, třídění, rozřazování podle druhu či velikosti, sestavování (včetně skládání souprav výrobků);

k) jednoduché plnění do lahví, konzerv, lahviček, pytlů, beden, krabic, upevnění na podložky nebo desky a veškeré ostatní jednoduché operace obalové úpravy;

l) připevňování nebo tisk značek, štítků, log nebo obdobných rozlišovacích znaků na produkty nebo jejich obaly;

m) jednoduché mísení produktů, též různých druhů, v případě, že jedna nebo více složek směsi nesplňuje podmínky stanovené v tomto oddílu tak, aby mohly být považovány za produkty pocházející z některé zvýhodněné země nebo ze Společenství;

n) jednoduché sestavování součástí produktu na úplný produkt nebo rozkládání produktů na části;

o) kombinace dvou nebo více operací uvedených v písmenech a) až n);

p) porážení zvířat.

▼M18

2. Při určování, zda se zpracování nebo opracování provedené na produktu považuje za nedostatečné ve smyslu odstavce 1, se všechna zpracování a opracování provedená na tomto produktu ve ►M21 zvýhodněné zemi nebo území ◄ nebo ve Společenství posuzují dohromady.

Článek 101a

1. Určující jednotkou pro použití tohoto oddílu je produkt, který je považován za základní jednotku při jeho zařazení do nomenklatury založené na harmonizovaném systému.

Z toho vyplývá, že

a) je-li produkt sestávající ze sady nebo sestavy předmětů zařazen podle harmonizovaného systému do jednoho čísla, je určující jednotkou tento celek;

b) sestává-li zásilka z více stejných produktů zařazených do stejného čísla harmonizovaného systému, použije se tento oddíl na každý dotyčný produkt samostatně.

2. Je-li podle všeobecného pravidla 5 pro výklad harmonizovaného systému zařazován s produktem i jeho obal, považuje se pro účely určení původu za tvořící jeden celek s produktem.

Článek 102

1. Odchylně od článku 100 lze nepůvodní materiály použít při výrobě daného produktu, pokud jejich celková hodnota nepřesáhne 10 % ceny produktu ze závodu.

Je-li v seznamu uveden jeden nebo více procentních podílů pro nejvyšší přípustnou hodnotu nepůvodních materiálů, nesmějí být tyto podíly při použití prvního pododstavce překročeny.

2. Odstavec 1 se nevztahuje na produkty kapitol 50 až 63 harmonizovaného systému.

Článek 103

Příslušenství, náhradní díly a nástroje dodávané spolu se strojem, přístrojem, nástrojem, zařízením nebo vozidlem se považují za jeden celek se strojem, přístrojem, nástrojem, zařízením nebo vozidlem, jestliže jsou součástí jejich běžného vybavení a jsou zahrnuty v ceně nebo nejsou fakturovány zvlášť.

Článek 104

Soupravy zboží ve smyslu všeobecnéhopravidla 3 harmonizovaného systému se považují za původní produkty, jestliže jsou původními produkty všechny součásti, z nichž se skládají. Soupravy produktů, které se skládají z původních i nepůvodních součástí, se považují za původní produkt jako celek, jestliže hodnota nepůvodních součástí netvoří více než 15 % ceny soupravy ze závodu.

Článek 105

Při určování, zda je produkt původní, se nezjišťuje původ těchto prvků, jež mohou být použity při jeho výrobě:

a) energie a palivo;

b) zařízení a vybavení;

c) stroje a nástroje;

d) zboží, které se nestává a nemá se stát součástí konečného složení produktu.

Článek 106

Podmínky pro nabytí statusu původu obsažené v tomto oddíle musí být plněny ve ►M21 zvýhodněné zemi nebo území ◄ nebo ve Společenství nepřetržitě.

Jsou-li původní produkty vyvezené ze ►M21 zvýhodněné země nebo území ◄ nebo ze Společenství do jiné země vráceny do ►M21 zvýhodněné země nebo území ◄ nebo do Společenství, je třeba je považovat za nepůvodní, nelze-li příslušným orgánům věrohodně prokázat, že

— vrácené produkty jsou totožné s vyvezenými,

— byly případně podrobeny pouze operacím nezbytným pro jejich uchování v nezměněném stavu po dobu pobytu v dané zemi nebo při jejich vývozu.

Článek 107

1. Za dopravené přímo ze ►M21 zvýhodněné země nebo území ◄ do Společenství nebo ze Společenství do dané ►M21 zvýhodněné země nebo území ◄ se považuje

a) produkty, jehož přeprava se uskutečňuje bez vstupu na území jiné země;

b) produkty, které tvoří jedinou zásilku a jehož přeprava se uskutečňuje přes území jiných zemí než ►M21 zvýhodněné země nebo území ◄ nebo Společenství, též s překládkou nebo dočasným uskladněním v těchto zemích, pokud tyto produkty zůstanou v zemi tranzitu nebo uskladnění pod celním dohledem a nebylo tam podrobeno jiným operacím než případné vykládce, překládce anebo operacím, jejichž účelem je jeho uchování v nezměněném stavu;

c) produkty, jejichž přeprava se uskutečňuje bez přerušení potrubím přes území jiných zemí než přes území ►M21 zvýhodněné země nebo území ◄ nebo Společenství.

2. Splnění podmínek stanovených v odst. 1 písm. b) a c) se prokazuje tak, že se příslušným celním orgánům předloží

a) buď jediný přepravní doklad, na jehož základě se uskutečňuje přeprava ze země vývozu přes zemi tranzitu;

b) nebo potvrzení celních orgánů země tranzitu obsahující — přesný popis produktů, — data vykládky nebo překládky produktů a případně jména použitých plavidel nebo jiných dopravních prostředků a — osvědčení podmínek, v nichž se produkty nacházely v zemi tranzitu,

c) nebo, nemohou-li být předloženy, jakékoli jiné průkazní doklady.

Článek 108

1. Jsou-li produkty pocházející ze ►M21 zvýhodněné země nebo území ◄ zaslány na výstavu do jiné země a prodány za účelem dovozu do Společenství, uplatní se na ně celní preference uvedené v článku 98, jestliže splňují podmínky stanovené v tomto oddíle pro to, aby byly považovány za pocházející z dané ►M21 zvýhodněné země nebo území ◄ , a je-li příslušným celním orgánům ve Společenství věrohodně prokázáno, že

a) vývozce zaslal tyto produkty přímo ze ►M21 zvýhodněné země nebo území ◄ do země konání výstavy a vystavil je tam;

b) vývozce tyto produkty prodal příjemci ze Společenství nebo je na něj převedl;

c) produkty byly do Společenství zaslány během výstavy nebo bezprostředně po ní ve stavu, v jakém byly odeslány na výstavu;

d) produkty nebyly od okamžiku, kdy byly odeslány na výstavu, použity k jinému účelu než k předvedení na této výstavě.

2. Celním orgánům ve Společenství se předloží průvodní osvědčení EUR.1 obvyklým způsobem. Musí v něm být uveden název a adresa výstavy. V případě potřeby mohou být požadovány další doklady o druhu produktů a o okolnostech, za kterých byly vystavovány.

3. Odstavec 1 se vztahuje na všechny výstavy, veletrhy a podobné veřejné akce obchodní, průmyslové, zemědělské nebo řemeslné, v jejichž průběhu produkty zůstávají pod celním dohledem, s výjimkou výstav pořádaných soukromě v prodejnách nebo obchodních prostorách s úmyslem prodat zahraniční produkty.







Pododdíl 2

Prokazování původu

Článek 109

Na produkty pocházející ze ►M21 zvýhodněných zemí nebo území ◄ se celní preference uvedené v článku 98 vztahují po předložení

a) buď průvodního osvědčení EUR.1, jehož vzor je uveden v příloze 21;

b) nebo v případech uvedených v čl. 116 odst. 1 prohlášení, jehož text je uveden v příloze 22, uvedeného vývozcem na faktuře, dodacím listu nebo jakémkoli jiném obchodním dokladu, který popisuje dotyčný produkt dostatečně podrobně, aby umožnil jeho ztotožnění (dále jen „prohlášení na faktuře“).







a)

PRŮVODNÍ OSVĚDČENÍ EUR.1

Článek 110

▼M21

1. Na původní produkty ve smyslu tohoto oddílu se při dovozu do Společenství mohou vztahovat celní preference uvedené v článku 98, pokud byly dopraveny přímo do Společenství ve smyslu článku 107, po předložení průvodního osvědčení EUR.1 vydaného celními nebo jinými příslušnými vládními orgány některé zvýhodněné země nebo území, jestliže tyto zvýhodněné země nebo území:

▼M18

— sdělily Komisi údaje požadované podle článku 121 a

— poskytují Společenství pomoc tím, že umožňují celním orgánům členských států ověřit pravost dokladu a správnost údajů o skutečném původu dotyčných produktů.

2. Průvodní osvědčení EUR.1 smí být vydáno pouze v případě, že má sloužit k prokázání nároku na uplatnění celních preferencí uvedených v článku 98.

3. Průvodní osvědčení EUR.1 se vydává pouze na základě písemné žádosti podané vývozcem nebo jehopověřeným zástupcem. Žádost se podává na tiskopise, jehož vzor je uveden v příloze 21 a který musí být vyplněn v souladu s tímto pododdílem.

Žádosti o průvodní osvědčení EUR.1 musí být příslušnými orgány ►M21 zvýhodně