1987L0102 — CS — 21.04.1998 — 002.001

Tento dokument je třeba brát jako dokumentační nástroj a instituce nenesou jakoukoli odpovědnost za jeho obsah

Ve znění:

▼B

SMĚRNICE RADY

ze dne 22. prosince 1986

o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se spotřebitelského úvěru

(87/102/EHS)

RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,

s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy,

s ohledem na návrh Komise ( 1 ),

s ohledem na návrh Evropského parlamentu ( 2 ),

s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru ( 3 ),

vzhledem k tomu, že existují velké rozdíly mezi právními předpisy členských států v oblasti spotřebitelského úvěru;

vzhledem k tomu, že tyto rozdíly v právních předpisech mohou vést k narušení hospodářské soutěže mezi poskytovateli úvěru uvnitř společného trhu;

vzhledem k tomu, že tyto rozdíly omezují možnosti spotřebitele získat úvěr v jiných členských státech; že ovlivňují rozsah a charakter požadovaného úvěru, a také nákup zboží a služeb;

vzhledem k tomu, že tyto rozdíly následně ovlivňují volný pohyb zboží a služeb, jež mohou spotřebitelé získat na základě úvěru, a tím mají přímý dopad na fungování společného trhu;

vzhledem k tomu, že při rostoucím celkovém rozsahu úvěru poskytovaném ve Společenství spotřebitelům by zřízení společného trhu v oblasti spotřebitelského úvěru prospělo stejnou měrou spotřebitelům, poskytovatelům úvěru, výrobcům, velkoobchodníkům i maloobchodníkům se zbožím i poskytovatelům služeb;

vzhledem k tomu, že programy Evropského hospodářského společenství pro politiku ochrany a informovanosti spotřebitele ( 4 ) mimo jiné stanoví, že spotřebitel má být chráněn proti nevýhodným úvěrovým podmínkám a že by se mělo přednostně přikročit k harmonizaci obecných podmínek spotřebitelského úvěru;

vzhledem k tomu, že rozdíly v právních předpisech a v praxi vedou k nerovné ochraně spotřebitele v oblasti spotřebitelského úvěru mezi jednotlivými členskými státy;

vzhledem k tomu, že v posledních letech došlo k mnoha změnám v různých typech úvěru dostupných spotřebitelům a jimi užívaných; že vznikly nové formy úvěru a že se dále vyvíjejí;

vzhledem k tomu, že by spotřebitel měl mít dostatečné informace o podmínkách a nákladech úvěru, jakož i o svých závazcích; že tyto informace by mimo jiné měly obsahovat roční sazbu v procentech za daný úvěr, nebo pokud neexistuje, za celkovou částku, kterou spotřebitel musí za úvěr zaplatit; že do rozhodnutí o způsobu nebo způsobech výpočtu této roční sazby v procentech by členské státy měly nadále uplatňovat dosavadní způsoby nebo praxi výpočtu této sazby, nebo pokud tomu tak nebude, měly by vydat ustanovení pro obeznámení spotřebitele s celkovými náklady úvěru;

vzhledem k tomu, že podmínky úvěru mohou být pro spotřebitele nevýhodné; že lze docílit lepší ochrany spotřebitele přijetím jistých požadavků vztahujících se na všechny formy úvěru;

vzhledem k tomu, že pro charakter jistých smluv o úvěru nebo druhů transakcí by měly být tyto smlouvy nebo transakce částečně nebo zcela vyloučeny z působnosti této směrnice;

vzhledem k tomu, že by členské státy měly mít po konzultaci s Komisí možnost vyloučit z této směrnice jisté formy úvěru nekomerčního charakteru poskytované za zvláštních podmínek;

vzhledem k tomu, že praxe uplatňovaná v některých členských státech u notářsky nebo soudně stvrzených dokumentů je taková, že u těchto dokumentů činí uplatňování některých ustanovení této směrnice zbytečným; že by z tohoto důvodu měly mít členské státy možnost vyjmout takové dokumenty z působnosti uvedených ustanovení;

vzhledem k tomu, že úvěrové smlouvy na velké finanční částky se odlišují od obvyklých smluv o spotřebitelském úvěru; že uplatňování ustanovení této směrnice na smlouvy o velmi malých částkách by mohlo klást zbytečnou administrativní zátěž jak na spotřebitele, tak na poskytovatele úvěru; že by z tohoto důvodu měly být z této směrnice vyloučeny smlouvy přesahující stanovené finanční limity i nedosahující stanovených finančních limitů;

vzhledem k tomu, že poskytování informací o nákladech úvěru v reklamě a v provozních místnostech poskytovatele nebo zprostředkovatele úvěru usnadňuje spotřebiteli srovnávat různé nabídky;

vzhledem k tomu, že ochrana spotřebitele se dále zlepšuje, mají-li smlouvy o úvěru písemnou formu a obsahují-li určité minimální údaje o smluvních podmínkách;

vzhledem k tomu, že by členské státy měly stanovit podmínky, za nichž je možný zpětný přechod držby zboží, zvláště pokud k tomu spotřebitel neudělil souhlas; že by se vyúčtování mezi smluvními stranami mělo po zpětném přechodu držby uskutečnit tak, aby zpětný přechod držby nevedl k bezdůvodnému obohacení;

vzhledem k tomu, že by spotřebiteli mělo být umožněno splnit závazky před uplynutím stanovené lhůty; že by pak spotřebitel měl mít nárok na spravedlivou slevu z celkových nákladů úvěru;

vzhledem k tomu, že postoupení práv věřitele vyplývajících ze smlouvy o úvěru by nemělo zhoršit právní postavení spotřebitele;

vzhledem k tomu, že ty členské státy, které umožňují spotřebitelům používat směnky, dlužní úpisy nebo šeky v souvislosti se smlouvami o úvěru, by měly zajistit vhodnou ochranu spotřebitele při takovém použití uvedených nástrojů;

vzhledem k tomu, že pokud jde o zboží nebo služby, které spotřebitel získal na úvěr, měl by mít, alespoň za okolností níže uvedených, vůči poskytovateli úvěru navíc další práva ke svým běžným smluvním právům vůči tomuto poskytovateli a vůči dodavateli zboží nebo služeb; že výše zmíněné okolnosti jsou dány tehdy, když poskytovatel úvěru a dodavatel zboží nebo služeb mají dřívější smlouvu, na jejímž základě je úvěr nabízen výhradně uvedeným poskytovatelem úvěru zákazníkům tohoto dodavatele, aby od něho mohli získat zboží nebo služby;

vzhledem k tomu, že pojmem ECU se rozumí zúčtovací jednotka podle definice v nařízení Rady (EHS) č. 3180/78 ( 5 ) naposledy pozměněném nařízením (EHS) č. 2626/84 ( 6 ); že by členské státy měly mít do určité míry volnost zaokrouhlovat částky v národní měně vzniklé přepočtem částek, jež jsou v této směrnici vyjádřeny v ECU; že by částky uvedené v této směrnici měly být pravidelně zkoumány s ohledem na hospodářský a měnový vývoj ve Společenství a případně revidovány;

vzhledem k tomu, že by členské státy měly přijmout vhodná opatření pro povolování činnosti osob nabízejících úvěr nebo zprostředkování smluv o úvěru, nebo pro kontrolu a sledování činnosti osob nabízejících úvěr nebo zprostředkujících poskytnutí úvěru, nebo opatření umožňující spotřebitelům podávat stížnosti ohledně smluv o úvěru nebo úvěrových podmínek;

vzhledem k tomu, že smlouvy o úvěru by se neměly k újmě spotřebitele odchylovat od prováděcích předpisů k této směrnici nebo od předpisů odpovídajících jejím ustanovením; že by tyto předpisy neměly být obcházeny v důsledku formulace uvedených smluv;

vzhledem k tomu, že pokud tato směrnice stanoví jistý stupeň sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se spotřebitelského úvěru, a také jistý stupeň ochrany spotřebitele, nemělo by být členským státům bráněno v tom, aby si zachovaly nebo přijaly přísnější opatření na ochranu spotřebitele s řádným přihlédnutím ke svým závazkům ze Smlouvy;

vzhledem k tomu, že má Komise předložit Radě nejpozději do 1. ledna 1995 zprávu o provádění této směrnice,

PŘIJALA TUTO SMĚRNICI: