2008R0889 — CS — 01.07.2010 — 003.002

Tento dokument je třeba brát jako dokumentační nástroj a instituce nenesou jakoukoli odpovědnost za jeho obsah

Ve znění:









▼B

NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 889/2008

ze dne 5. září 2008,

kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 834/2007 o ekologické produkci a označování ekologických produktů, pokud jde o ekologickou produkci, označování a kontrolu







KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského Společenství, s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 834/2007 ze dne 28. června 2007 o ekologické produkci a označování ekologických produktů a o zrušení nařízení (EHS) č. 2092/91 ( 1 ), a zejména na čl. 9 odst. 4, čl. 11 druhý pododstavec, čl. 12 odst. 3, čl. 14 odst. 2, čl. 16 odst. 3 písm. c), čl.17 odst. 2, čl. 18 odst. 5, čl. 19 odst. 3 druhý pododstavec, čl. 21 odst. 2, čl. 22 odst. 1, čl. 24 odst. 3, čl. 25 odst. 3, článek 26, čl. 28 odst. 6, čl. 29 odst. 3 a čl. 38 písm. a), b), c) a e) a článek 40 uvedeného nařízení, vzhledem k těmto důvodům: (1) Nařízení (ES) č. 834/2007, a zejména hlavy III, IV a V uvedeného nařízení, stanovují základní požadavky na produkci, označování a kontrolu ekologických produktů v rostlinné a živočišné výrobě. Měla by být stanovena prováděcí pravidla pro tyto požadavky. (2) Vývoj nových prováděcích pravidel produkce pro některé živočišné zvířat, ekologickou akvakulturu, mořské řasy a kvasinky používané jako potraviny nebo krmiva na úrovni Společenství bude vyžadovat více času, a měl by být tudíž rozpracován v následném řízení. Proto je vhodné vyloučit tyto produkty z oblasti působnosti tohoto nařízení. Pokud však jde o některé druhy hospodářských zvířat, produkty pocházející z akvakultury a mořské řasy, měla by se na tyto produkty obdobně uplatňovat v souladu s článkem 42 nařízení (ES) č. 834/2007 pravidla Společenství stanovená pro produkce, kontroly a označování. (3) Aby se předešlo nejednoznačnosti a aby bylo zaručeno jednotné uplatňování pravidel ekologické produkce, měly by definovány některé pojmy. (4) Ekologická rostlinná produkce je založena na tom, že vyživování rostlin se uskutečňuje zejména prostřednictvím půdního ekosystému. Neměla by být tudíž povolena hydroponie, při níž se rostliny pěstují s kořeny v inertním pěstebním médiu s rozpustnými minerály a živinami. (5) Ekologická rostlinná produkce zahrnuje odlišné pěstitelské postupy a omezené používání hnojiv a pomocných půdních látek s nízkou rozpustností, a tyto postupy by měly být proto upřesněny. Měly by být stanoveny zejména podmínky pro používání nesyntetických produktů. (6) Výrazně by mělo být omezeno používání pesticidů, které mohou mít škodlivé účinky na životní prostředí nebo vést k přítomnosti reziduí v zemědělských produktech. V ochraně před škůdci, chorobami a plevely by mělo být upřednostněno používání preventivních opatření. Navíc by měly být stanoveny podmínky používání některých přípravků na ochranu rostlin. (7) Pro účely ekologického zemědělství bylo používání některých přípravků na ochranu rostlin, hnojiv, pomocných půdních látek, některých jiných než ekologických krmných surovin, doplňkových látek a činidel pro krmiva a některých produktů, které se používají při čištění a dezinfekci, povoleno za řádně definovaných podmínek nařízením Rady (EHS) č. 2092/91. Z důvodu zajištění kontinuity v odvětví ekologického zemědělství by měly být v souladu s ustanoveními čl. 16 odst. 3 písm. c) nařízení (ES) č. 834/2007 dotčené produkty a látky i nadále povoleny. Kromě toho je za účelem přehlednosti vhodné uvést v přílohách tohoto nařízení seznamy produktů a látek, které byly povoleny nařízením (EHS) č. 2092/91 ( 2 ). V budoucnu mohou být další produkty a látky doplňovány na tyto seznamy na jiném právním základě, konkrétně na základě čl. 16 odst. 1 nařízení (ES) č. 834/2007. Je tudíž vhodné označit rozdílný status jednotlivých kategorií produktů a látek pomocí symbolu v seznamu. (8) V rámci komplexního přístupu, jež volí ekologické zemědělství, se požaduje, aby měla živočišná produkce vazbu na půdu, a aby se tedy vyprodukovaná statková hnojiva používala k výživě v rostlinné produkci. Jelikož má chov hospodářských zvířat vždy souvislost s obhospodařováním půdy, měla by být zakázána živočišná produkce bez zemědělské půdy. Při výběru plemen by se v ekologické živočišné produkci měla brát v úvahu jejich schopnost přizpůsobit se místním podmínkám, jejich vitalita a jejich odolnost vůči nákazám a měla by se podporovat biologická rozmanitost. (9) Za určitých okolností mohou hospodářské subjekty čelit potížím při získávání ekologicky chovaných plemenných zvířat z omezeného genofondu, což by mohlo ohrozit rozvoj odvětví. Z tohoto důvodu by měla být stanovena možnost dovážet do zemědělského podniku v zájmu pokračování chovu omezené množství zvířat mimo ekologický chov. (10) V ekologické živočišné produkci by mělo být zajištěno, že jsou uspokojeny specifické etologické potřeby zvířat. V tomto ohledu by mělo ustájení všech druhů hospodářských zvířat odpovídat jejich potřebám, pokud jde o větrání, světlo, prostor a dobré životní podmínky, a v souladu s tím by měl být zajištěn dostatečný prostor umožňující každému jedinci hojnou volnost pohybu a rozvíjející jeho přirozené sociální chování. Měly by být stanoveny zvláštní podmínky ustájení a chovatelské postupy týkající se některých zvířat, včetně včel. Tyto zvláštní podmínky ustájení by měly zajistit vysokou úroveň životních podmínek zvířat, které jsou prioritou ekologického chovu hospodářských zvířat, a tudíž mohou být přísnější než normy pro dobré životní podmínky ve Společenství, které se v zemědělství uplatňují obecně. Ekologické chovatelské postupy by měly zabránit zkracování doby chovu u drůbeže. Měly by být tudíž zařazena zvláštní ustanovení, která vyloučí intenzivní metody chovu. Zvláště drůbež se má buď chovat až do dosažení minimálního věku, nebo má pocházet z linií drůbeže s pomalým růstem, takže se v žádném případě neobjeví motivace k využívání intenzivních metod chovu. (11) Ve většině případů by měla mít hospodářská zvířata stálý přístup na otevřená prostranství za účelem pastvy, pokud to umožní povětrnostní podmínky, a tato otevřená prostranství by měla být v zásadě zařazena do vhodného systému střídání plodin. (12) Aby prostřednictvím živin nedocházelo k environmentálnímu znečišťování přírodních zdrojů, jako je půda a voda, měla by být stanovena horní mez pro množství použitých statkových hnojiv na hektar a pro množství chovaných hospodářských zvířat na hektar. Tato mez by měla být ve vztahu k obsahu dusíku ve statkových hnojivech. (13) Mrzačení, která vedou ke stresu, poškození, nákaze nebo utrpení zvířat, by měla být zakázána. Za omezených podmínek však mohou být povoleny zvláštní činnosti zásadní pro některé typy produkce a z důvodu bezpečnosti zvířat a lidí. (14) Hospodářská zvířata by měla být s přihlédnutím ke svým fyziologickým potřebám krmena trávou, pící a krmivy vyprodukovanými v souladu s pravidly ekologického zemědělství, nejlépe pocházejícími z vlastního zemědělského podniku. Splnění základních požadavků na výživu hospodářských zvířat si kromě toho může vyžádat zařazení některých minerálů, stopových prvků a vitaminů, podávaných za náležitě definovaných podmínek. (15) Přísun potřebných základních vitamínů A, D, E z krmných dávek bude v případě ekologicky chovaných přežvýkavců i nadále regionálně ovlivněn rozdíly v podnebí a dostupnosti zdrojů krmiv, a proto by mělo být při chovu přežvýkavců podávání těchto vitamínů povoleno. (16) Péče o zdraví zvířat by se měla hlavně opírat o prevenci nákaz. Kromě toho by se měla uplatňovat zvláštní opatření v oblasti čištění a dezinfekce. (17) V ekologickém zemědělství není povoleno preventivní používání chemicky syntetizovaných alopatických léčiv. Avšak v případě nemoci nebo poranění zvířete vyžadujících okamžité ošetření by mělo být použití chemicky syntetizovaných alopatických léčiv omezeno na nezbytně nutné minimum. S cílem zaručit spotřebitelům integritu ekologické produkce by dále mělo být možné přijmout restriktivní opatření, jako je prodloužení ochranné lhůty na dvojnásobek po použití chemicky syntetizovaných alopatických léčiv. (18) Měla by být stanovena zvláštní pravidla pro prevenci nákaz a veterinární péči ve včelařství. (19) Mělo by být stanoveno, že hospodářské subjekty produkující krmiva nebo potraviny musejí zohledňovat vhodné postupy opírající se o systematické označování kritických zpracovatelských kroků s cílem zajistit, aby získané zpracované produkty splňovaly pravidla ekologické produkce. (20) Pro zajištění produkce některých zpracovaných ekologických potravin a krmiv jsou nutné některé produkty a látky konvenčního zemědělství. Harmonizace pravidel pro zpracování vína na úrovni Společenství si vyžádá více času. Z tohoto důvodu by měly být zmíněné produkty vyloučeny z procesu zpracování vína, dokud nebudou v následném řízení stanovena zvláštní pravidla. (21) Pro účely zpracování ekologických potravin bylo nařízením (EHS) č. 2092/91 za náležitě definovaných podmínek povoleno používání některých složek nezemědělského původu, některých pomocných látek při zpracování potravin a některých složek zemědělského původu nezískaných z ekologického zemědělství. Z důvodu zajištění kontinuity v odvětví ekologického zemědělství by měly být v souladu s ustanoveními čl. 21 odst. 2 nařízení (ES) č. 834/2007 dotčené produkty a látky i nadále povoleny. Kromě toho je za účelem přehlednosti vhodné uvést v přílohách tohoto nařízení seznamy produktů a látek, které byly povoleny nařízením (EHS) č. 2092/91. V budoucnu mohou být další produkty a látky doplňovány na tyto seznamy na jiném právním základě, konkrétně na základě čl. 21 odst. 2 nařízení (ES) č. 834/2007. Je tudíž vhodné označit rozdílný status jednotlivých kategorií produktů a látek pomocí symbolu v seznamu. (22) Za určitých podmínek mohou být ekologické produkty a produkty konvenčního zemědělství sbírány a přepravovány současně. Měla by být zařazena zvláštní ustanovení, které by zajistila řádné oddělení ekologických produktů od produktů konvenčního zemědělství při manipulaci a které by zabránily jakémukoli promíchání. (23) Přechod na ekologický způsob produkce vyžaduje určitá období na přizpůsobení všech používaných prostředků. V závislosti na předchozí zemědělské produkci by měly být pro různá odvětví produkce stanoveny zvláštní lhůty. (24) V souladu s článkem 22 nařízení (ES) č. 834/2007 by měly být stanoveny zvláštní podmínky pro uplatňování výjimek stanovených v uvedeném článku. Je vhodné stanovit takové podmínky s ohledem na nedostupnost ekologicky chovaných zvířat, ekologických krmiv, včelího vosku, osiv a sadbových brambor a ekologických složek a na specifické problémy při řízení živočišné produkce a v případě katastrofických událostí. (25) Zeměpisné a strukturální rozdíly v zemědělství a podnebná omezení mohou v některých regionech zpomalit vývoj ekologické produkce, a vyžadují si tudíž výjimky pro některé postupy v souvislosti s charakteristikami budov a zařízení pro živočišnou výrobu. Z tohoto důvodu by vazné ustájení zvířat mělo být za náležitě definovaných podmínek povoleno v zemědělských podnicích, které jsou z důvodu své zeměpisné polohy a strukturálních omezení, zejména v horských oblastech, malých rozměrů, a pouze v případě, že není možné chovat dobytek ve skupinách vhodných z hlediska jejich etologických potřeb. (26) S cílem zajistit vývoj rodícího se odvětví ekologické živočišné výroby bylo v nařízení (EHS) č. 2092/91 povoleno několik dočasných odchylek týkajících se vazného ustájení zvířat, podmínek ustájení zvířat a intenzity chovu. Tyto odchylky by měly být přechodně zachovány až do uplynutí doby, na kterou byly uděleny, aby nebylo odvětví ekologické živočišné produkce narušeno. (27) Vzhledem ke významu opylování pro odvětví ekologického včelařství by mělo být možné udělit výjimky umožňující souběžnou produkci ekologických i konvenčních včelařských jednotek v témže zemědělském podniku. (28) Za určitých okolností mohou zemědělci čelit potížím při zajišťování dodávek ekologicky odchovaných hospodářských zvířat a ekologických krmiv, a proto by mělo být povoleno používání vymezeného počtu zemědělských vstupů pocházejících z konvenční produkce v omezeném množství. (29) Producenti zabývající se ekologickou produkcí vynakládají velké úsilí, pokud jde o rozvoj produkce ekologických osiv a vegetativního materiálu, s cílem vytvořit široký výběr odrůd rostlinných druhů, pro něž jsou k dostání ekologická osiva a vegetativní rozmnožovací materiál. V současné době však stále není pro mnoho druhů dostatečná nabídka ekologických osiv a vegetativního rozmnožovacího materiálu a v takových případech by mělo být povoleno používání osiv a vegetativního rozmnožovacího materiálu pocházejících z konvenčního zemědělství. (30) Na pomoc hospodářským subjektům při hledání dostupných ekologických druhů by každý členský stát měl zajistit zřízení databáze obsahující odrůdy, k nimž jsou na trhu k dispozici ekologická osiva a sadbové brambory. (31) Péče o dospělý skot může ohrozit chovatele a další osoby, které se zvířaty manipulují. Z tohoto důvodu by mělo být povoleno udělování výjimek pro závěrečnou fázi výkrmu savců, zejména pro skot. (32) Katastrofické události nebo rozšířené nákazy zvířat či rostlin mohou mít vážný dopad na ekologickou produkci v postižených regionech. Je zapotřebí přijmout vhodná opatření pro zajištění zachování zemědělské produkce, nebo dokonce její obnovení. Po omezenou dobu by měly být proto v postižených oblastech povoleny dodávky zvířat mimo ekologický chov nebo dodávky jiných než ekologických krmiv. (33) V souladu s čl. 24 odst. 3 a čl. 25 odst. 3 nařízení (ES) č. 834/2007 by měla být stanovena zvláštní kritéria týkající se obchodní úpravy, složení, velikosti a vzhledu loga Společenství a kritéria týkající se obchodní úpravy a složení číselného kódu kontrolního orgánu nebo subjektu a označení místa, kde byl zemědělský produkt vyprodukován. (34) V souladu s článkem 26 nařízení (ES) č. 834/2007 by měly být stanoveny zvláštní požadavky na označování ekologického krmiva zohledňující druhy a složení krmiva a horizontální předpisy o označování použitelné na krmivo. (35) Kromě kontrolního systému podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat ( 3 ), by měla být stanovena zvláštní kontrolní opatření. Jedná se zejména o podrobné požadavky týkající se všech fází produkce, přípravy a distribuce ekologických produktů. (36) Na základě informací, které členské státy oznamují Komisi, musí být Komise schopna přímo a co nejúčinněji spravovat statistické informace a referenční údaje. K dosažení tohoto cíle je třeba stanovit, že veškeré informace budou mezi členskými státy a Komisí zpřístupňovány a sdělovány elektronickou nebo digitální cestou. (37) Výměna informací a dokumentů mezi Komisí a členskými státy, jakož i poskytování a sdělování informací členskými státy Komisi obvykle probíhá elektronickou nebo digitální cestou. V zájmu dokonalejšího průběhu a širšího využití těchto výměn informací podle pravidel ekologické produkce je nutné přizpůsobit stávající počítačové systémy nebo zavést systémy nové. Je třeba stanovit, že tato opatření uskuteční Komise a po předání informací členským státům budou prováděna prostřednictvím Výboru pro ekologickou produkci. (38) Podmínky pro zpracování informací těmito počítačovými systémy, jakož i forma a obsah dokumentů, jejichž sdělování je požadováno podle nařízení (ES) č. 834/2007, vyžadují časté úpravy, které jsou důsledkem vývoje použitelných předpisů nebo požadavků spojených s řízením. Nezbytná je i jednotná podoba dokumentů, které jsou členské státy povinny předávat. Pro dosažení těchto cílů a ve snaze zjednodušit postupy a zajistit, aby příslušné počítačové systémy byly okamžitě provozuschopné, je třeba určit formu a obsah dokumentů na základě vzorů nebo dotazníků, jejichž úpravy a aktualizaci by měla provádět Komise poté, co informuje Výbor pro ekologickou produkci. (39) Aby byla nebyla ohrožena kontinuita ekologické produkce, měla by být pro některá ustanovení podle nařízení (EHS) č. 2092/91 stanovena přechodná opatření. (40) Nařízení Komise (EHS) č. 207/93 ze dne 29. ledna 1993, kterým se vymezuje obsah přílohy VI nařízení (EHS) č. 2092/91 o ekologickém zemědělství a k tomu se vztahujícímu označování zemědělských produktů a potravin a kterým se stanoví prováděcí pravidla k čl. 5 odst. 4 uvedeného nařízení ( 4 ), nařízení Komise (ES) č. 1452/2003 ze dne 14. srpna 2003, kterým se zachovává odchylka podle čl. 6 odst. 3 písm. a) nařízení Rady (EHS) č. 2092/91 s ohledem na určité druhy osiva a vegetativního rozmnožovacího materiálu a kterým se stanoví prováděcí pravidla a kritéria pro uvedenou odchylku ( 5 ), a nařízení Komise (ES) č. 223/2003 ze dne 5. února 2003 o požadavcích na označování u ekologických metod produkce krmiv, krmných směsí a krmných surovin a o změně nařízení Rady (EHS) č. 2092/91 ( 6 ) by měla být zrušena a nahrazena novým nařízením. (41) Nařízení (EHS) č. 2092/91 se zrušuje nařízením (ES) č. 834/2007 s účinkem ode dne 1. ledna 2009. Velká část jeho ustanovení by však s určitými úpravami měla i nadále platit, a měla by být tudíž přijata v rámci tohoto nařízení. Pro účely přehlednosti je vhodné, aby byla ustanovení nařízení (EHS) č. 2092/91 a ustanovení tohoto nařízení porovnána. (42) Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem regulativního Výboru pro ekologickou produkci, vzhledem k těmto důvodům: PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:







Obsah Hlava I Úvodní ustanovení Hlava II Pravidla produkce, zpracování, balení, přepravy a skladování ekologických produktů Kapitola 1 Rostlinná produkce Kapitola 1a Produkcec mořských řas Kapitola 2 Živočišná produkce Oddíl 1 Původ zvířat Oddíl 2 Ustájení hospodářských zvířat a chovatelské postupy Oddíl 3 Krmiva Oddíl 4 Prevence nákaz a veterinární péče Kapitola 2a Produkce živočichů pocházejících z akvakultury Oddíl 1 Společná pravidla Oddíl 2 Původ živočichů v akvakultuře Oddíl 3 Chovatelské postupy v akvakultuře Oddíl 4 Rozmnožování Oddíl 5 Krmivo pro ryby, korýše a ostnokožce Oddíl 6 Zvláštní pravidla pro měkkýše Oddíl 7 Prevence chorob a veterinární péče Kapitola 3 Zpracované produkty Kapitola 4 Sběr, balení přeprava a skladování produktů Kapitola 5 Pravidla přechodu na ekologickou produkci Kapitola 6 Výjimečná pravidla produkce Oddíl 1 Podnebná, zeměpisná nebo strukturální omezení Oddíl 2 Nedostupnost vstupů pro ekologické zemědělství Oddíl 3 Specifické problémy při řízení živočišné produkce Oddíl 3a Výjimečná pravidla produkce týkající se specifických produktů a látek při zpracování v souladu s čl. 22 odst. 2 písm. e) nařízení (ES) č. 834/2007 Oddíl 4 Katastrofické události Kapitola 7 Databáze osiv Hlava III Označování Kapitola 1 Logo Evropské unie pro ekologickou produkci Kapitola 2 Zvláštní požadavky na označování krmiv Kapitola 3 Ostatní zvláštní požadavky na označování Hlava IV Kontroly Kapitola 1 Minimální požadavky na kontrolu Kapitola 2 Požadavky na kontrolu rostlin a rostlinných produktů Kapitola 2a Zvláštní požadavky na kontrolu ohledně mořských řas Kapitola 3 Požadavky na kontrolu hospodářských zvířat a živočišných produktů Kapitola 3a Zvláštní požadavky na kontrolu ohledně produkce živočichů pocházejících z akvakultury Kapitola 4 Požadavky na kontrolu jednotek produkujících rostlinné a živočišné produkty, mořské řasy a živočišné produkty akvakultury a potraviny tvořené těmito produkty Kapitola 5 Požadavky na kontrolu dovozů ekologických produktů ze třetích zemí Kapitola 6 Požadavky na kontrolu jednotek uzavírajících smlouvy se třetími osobami Kapitola 7 Požadavky na kontrolu jednotek připravujících krmiva Kapitola 8 Porušení předpisů a výměna informací Hlava V Předávání informací, přechodná a závěrečná ustanovení Kapitola 1 Předávání informací Komisi Kapitola 2 Přechodná a závěrečná ustanovení







HLAVA I

ÚVODNÍ USTANOVENÍ

Článek 1

Předmět a oblast působnosti

1. Toto nařízení stanoví zvláštní pravidla ekologické produkce, označování a kontroly, pokud jde o produkty uvedené v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 834/2007.

▼M2

2. Toto nařízení se nevztahuje na:

a) druhy hospodářských zvířat neuvedené v článku 7; a

b) živočichy pocházející z akvakultury neuvedené v článku 25a.

Nicméně hlava II, hlava III a hlava IV se budou obdobně vztahovat na takové produkty, dokud pro ně nebudou přijata podrobná pravidla produkce na základě nařízení (ES) č. 834/2007.

▼B

Článek 2

Definice

Kromě definicí v článku 2 nařízení (ES) č. 834/2007 se pro účely tohoto nařízení použijí tyto definice:

a) „konvenčním“, „mimo ekologický chov“, „jiným než ekologickým“ se rozumí nepocházející z produkce nebo nesouvisející s produkcí v souladu s nařízením (ES) č. 834/2007 a tímto nařízením;

b) „veterinárními léčivými přípravky“ se rozumějí přípravky definované v čl. 1 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/82/ES ( 7 ) o kodexu Společenství týkajícím se veterinárních léčivých přípravků;

c) „dovozcem“ se rozumí fyzická nebo právnická osoba ve Společenství, která uvede zásilku do volného oběhu ve Společenství, a to buď sama, nebo prostřednictvím zástupce;

d) „prvním příjemcem“ se rozumí fyzická nebo právnická osoba, které je dovezená zásilka doručena a která ji převezme k další přípravě a/nebo uvedení na trh;

e) „zemědělským podnikem“ se rozumějí všechny produkční jednotky provozované s jednotným vedením a za účelem produkce zemědělských produktů;

▼M2

f) „produkční jednotkou“ se rozumějí veškerá aktiva, která se používají v odvětví produkce, jako jsou produkční zařízení, pozemky, pastviny, otevřená prostranství, budovy pro živočišnou výrobu, rybníky, systémy pro oddělení míst pěstování mořských řas nebo živočichů pocházejících z akvakultury od okolního prostředí, koncesované oblasti pobřeží nebo mořského dna, skladovací prostory pro plodiny, rostlinné produkty, produkty pěstování mořských řas, živočišné produkty, suroviny a jakékoli další vstupy významné pro toto konkrétní odvětví produkce;

▼B

g) „hydroponickou produkcí“ se rozumí způsob pěstování rostlin, při němž se kořeny rostlin nacházejí pouze v minerálním živném roztoku, nebo v inertním pěstebním médiu, jako je perlit, štěrk nebo minerální vlna, s přidaným živným roztokem;

h) „veterinární péčí“ se rozumí celý průběh léčebného nebo preventivního ošetření proti jednomu výskytu konkrétní nákazy;

i) „krmivy z přechodného období“ se rozumí krmiva vyprodukovaná během období přechodu na ekologickou produkci s výjimkou krmiv sklizených v průběhu dvanácti měsíců po začátku období přechodu podle čl. 17 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 834/2007;

▼M2

j) „uzavřeným recirkulačním akvakulturním zařízením“ se rozumí zařízení, kde se provádí akvakultura v uzavřeném prostředí na souši nebo na plavidle za použití úplné recirkulace vody a které je závislé na neustálém externím vstupu energie za účelem stabilizace prostředí pro živočichy pocházející z akvakultury;

k) „energií z obnovitelných zdrojů“ se rozumí obnovitelné nefosilní zdroje energie: větrná energie, sluneční energie, geotermální energie, energie vln, přílivová energie, vodní energie, energie ze skládkového plynu, energie z plynů z čističek odpadních vod a z bioplynů;

l) „líhní“ se rozumí místo rozmnožování, líhnutí a chovu živočichů pocházejících z akvakultury v časných vývojových stadiích, zejména ryb a měkkýšů;

m) „odchovným zařízením“ se rozumí místo, kde se aplikuje přechodný systém chovu mezi stádiem líhně a stádii chovu dospělých jedinců. Stádium chovu v odchovném zařízení končí ještě během první třetiny produkčního cyklu s výjimkou druhů, u nichž probíhá proces smoltifikace;

n) „znečištěním“ se v rámci akvakultury a produkce mořských řas rozumí přímé nebo nepřímé uvádění látek nebo energie do vodního prostředí, jak je vymezuje směrnice 2008/56/ES ( 8 ) Evropského parlamentu a Rady a směrnice 2000/60/ES ( 9 ) Evropského parlamentu a Rady, a to ve vodách, na které se každá z těchto směrnic vztahuje;

o) „polykulturou“ se v rámci akvakultury a produkce mořských řas rozumí pěstování nebo chov dvou či více druhů obvykle z různých trofických úrovní v téže pěstební nebo chovné jednotce;

p) „produkčním cyklem“ se v rámci akvakultury a produkce mořských řas rozumí doba života živočicha pocházejícího z akvakultury nebo mořské řasy od nejranějšího stádia života až po ulovení nebo sklizeň;

q) „místně pěstovanými nebo chovanými druhy“ se v rámci akvakultury a produkce mořských řas rozumí takové druhy, které nepatří mezi cizí a místně se nevyskytující druhy podle nařízení Rady (ES) č. 708/2007 ( 10 ); za místně pěstované nebo chované druhy lze považovat druhy uvedené v příloze IV směrnice (ES) č. 708/2007;

r) „hustotou chovu“ se v rámci akvakultury rozumí živá váha zvířat vztažená na metr krychlový vody v jakémkoliv okamžiku během fáze chovu a v případě platýse a garnátů váha na čtvereční metr hladiny.

▼B







HLAVA II

PRAVIDLA PRODUKCE, ZPRACOVÁNÍ, BALENÍ, PŘEPRAVY A SKLADOVÁNÍ EKOLOGICKÝCH PRODUKTŮ







KAPITOLA 1

Rostlinná produkce

Článek 3

Hospodaření s půdou a hnojení

1. Pokud nutriční potřeby rostlin nelze uspokojit opatřeními stanovenými v čl. 12 odst. 1 písm. a), b) a c) nařízení (ES) č. 834/2007, lze v ekologické produkci použít pouze hnojiva a pomocné půdní látky uvedené v příloze I tohoto nařízení, a to pouze v nezbytné míře. Hospodářské subjekty si musejí uschovat osvědčení o nutnosti použít takový produkt.

2. Celkové množství statkových hnojiv, jak jsou definována ve směrnici Rady 91/676/EHS ( 11 ) o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů, používaných v zemědělském podniku nesmí přesáhnout 170 kg dusíku ročně na hektar zemědělsky využité půdy. Tato mez se týká pouze používání chlévského hnoje, sušeného chlévského hnoje a dehydrovaného drůbežího trusu, kompostovaných živočišných výkalů, včetně drůbežího trusu, kompostovaného chlévského hnoje a kapalných živočišných výkalů.

3. Zemědělské podniky s ekologickou produkcí mohou uzavřít písemné dohody o spolupráci výhradně s jinými zemědělskými podniky, které splňují pravidla ekologické produkce, za účelem rozmetání přebytečných statkových hnojiv z ekologické produkce. Horní mez podle odstavce 2 se vypočítá na základě všech jednotek ekologické produkce, které jsou zapojeny do této spolupráce.

4. Pro zlepšení celkového stavu půdy nebo zvýšení dostupnosti živin v půdě nebo plodinách lze použít vhodné přípravky s mikroorganismy.

5. K aktivaci kompostu lze používat vhodné přípravky na bázi rostlin nebo mikroorganismů.

Článek 4

Zákaz hydroponické produkce

Hydroponická produkce je zakázána.

Článek 5

Ochrana před škůdci, chorobami a plevely a jejich potírání a hubení

1. Pokud rostliny nemohou být náležitě chráněny před škůdci a chorobami opatřeními podle čl. 12 odst. 1 písm. a), b), c) a g) a v souladu s čl. 12 písm. h) nařízení (ES) č. 834/2007, lze v ekologické produkci používat pouze produkty uvedené v příloze II tohoto nařízení. Hospodářské subjekty si musejí uschovat osvědčení o nutnosti použít takový produkt.

2. U produktů používaných v pastích nebo rozprašovačích, kromě feromonových rozprašovačů, zabraňují pasti a/nebo rozprašovače proniknutí látek do životního prostředí a zabraňují jejich kontaktu s pěstovanými plodinami. Pasti musejí být po použití sebrány a bezpečně zlikvidovány.

Článek 6

Zvláštní pravidla produkce hub

V produkci hub lze používat substráty, které se skládají pouze z těchto složek:

a) chlévský hnůj a živočišné výkaly: i) buď pocházející ze zemědělských podniků produkujících ekologickým způsobem produkce, ii) nebo uvedené v příloze I, pouze pokud není k dispozici produkt uvedený v bodě i), a pokud nepřekročí 25 % hmotnosti všech složek substrátu, kromě krycího substrátu a přidané vody, před kompostováním;

b) produkty zemědělského původu, vyjma produktů uvedených v písmenu a), ze zemědělských podniků s ekologickou produkcí;

c) chemicky neošetřená rašelina;

d) dřevo, které po kácení nebylo chemicky ošetřeno;

e) minerální produkty uvedené v příloze I, voda a půda.

▼M2







KAPITOLA 1a

Produkcec mořských řas

Článek 6a

Oblast působnosti

V této kapitole jsou stanoveny prováděcí předpisy produkce pro sběr a pěstování mořských řas. Obdobně se tato pravidla vztahují i na produkci všech mnohobuněčných mořských řas nebo fytoplanktonu a mikroskopických řas dále používaných jako krmivo pro živočichy pocházející z akvakultury.

Článek 6b

Vhodnost vodního prostředí a plán udržitelného řízení

1. Příslušné činnosti musí být provozovány v místech, která nejsou vystavena znečištění produkty nebo látkami, jež nejsou pro ekologickou produkci povoleny, nebo škodlivinami, které by narušily ekologickou povahu produktů.

2. Ekologické a konvenční produkční jednotky musejí být odpovídajícím způsobem odděleny. Taková separační opatření musí být založena na přírodních podmínkách, oddělených systémech rozvodu vody, vzdálenostech, proudění vody při přílivu a na tom, zda jsou produkční jednotky umístěny ve směru po proudu, nebo proti proudu. Orgány členského státu mohou stanovit místa nebo oblasti, která považují za nevhodné pro ekologickou akvakulturu nebo sklízení mořských řas, a mohou rovněž určit minimální odstupy mezi ekologickými a konvenčními produkčními jednotkami.

V případech, kdy se stanoví minimální odstupy, sdělí členské státy tyto informace hospodářským subjektům, dalším členským státům a Komisi.

3. U všech nových provozů žádajících o zařazení do kategorie ekologické produkce a produkujících více než 20 tun produktů akvakultury za rok je vyžadováno provedení hodnocení vlivů na životní prostředí přiměřené dané produkční jednotce, aby byly posouzeny podmínky produkční jednotky a jejího bezprostředního okolí a možné vlivy její činnosti. Hospodářský subjekt musí předložit hodnocení vlivů na životní prostředí kontrolnímu subjektu nebo orgánu. Obsah hodnocení vlivů na životní prostředí musí vycházet z přílohy IV směrnice Rady 85/337/EHS ( 12 ). Pokud daná jednotka již byla předmětem rovnocenného hodnocení, bude jeho použití k tomuto účelu povoleno.

4. Hospodářský subjekt předkládá plán udržitelného řízení přiměřený dané produkční jednotce akvakultury a sklízení mořských řas.

Tento plán je každoročně aktualizován a obsahuje podrobný přehled vlivů daného provozu na životní prostředí a způsobů sledování těchto vlivů, které je nutno provádět, a dále obsahuje přehled opatření, která je třeba přijmout za účelem minimalizace nepříznivých dopadů na okolní vodní i suchozemské prostředí, včetně kvantifikace případných úniků živin do okolního prostředí za jednotlivý produkční cyklus nebo za rok. V plánu je zaznamenán prováděný dohled a opravy technického vybavení.

5. Hospodářské subjekty zabývající se akvakulturou a podnikáním v oblasti mořských řas by měly upřednostňovat využívání obnovitelných zdrojů energie a recyklaci materiálů a v rámci plánu udržitelného řízení musí vypracovat harmonogram snižování množství odpadů, který bude uplatněn při zahájení provozu. Pokud je to možné, omezí se využívání zbytkového tepla na energii z obnovitelných zdrojů.

6. Při zahájení sklizně mořských řas je nutno provést jednorázový odhad množství vzniklé biomasy.

Článek 6c

Udržitelné sklízení volně se vyskytujících mořských řas

1. V produkční jednotce nebo provozovně musí být uloženy účetní doklady umožňující hospodářskému subjektu prokázat a kontrolnímu orgánu nebo subjektu ověřit, že producenti dodávali pouze volně se vyskytující mořské řasy vyprodukované v souladu s nařízením (ES) č. 834/2007.

2. Sklízení musí být prováděno takovým způsobem, aby sklízená množství neměla závažný dopad na stav vodního prostředí. Je nutno přijmout taková opatření, která zajistí, aby mořské řasy mohly regenerovat, jako je například technika sklízení, minimální velikost, věk, reprodukční cykly nebo velikost zbývajících mořských řas.

3. Pokud se sklízení provádí ve sdílené nebo společné sklizňové oblasti, musí být k dispozici doklady o tom, že celkové sklízené množství je v souladu s tímto nařízením.

4. S ohledem na čl. 73b odst. 2 písm. b) a c) musí tyto záznamy prokazovat udržitelné řízení těchto činností a také to, že tyto činnosti nemají žádný dlouhodobý dopad na sklizňové oblasti.

Článek 6d

Pěstování mořských řas

1. Při pěstování mořských řas v moři je nutno používat pouze živiny, které se přirozeně vyskytují v prostředí, případně živiny z ekologické produkce živočichů pocházejících z akvakultury, jež se pokud možno nachází v blízkosti jako součást polykulturního systému.

2. V zařízeních na pevnině, kde se používají externí zdroje živin, musí být úrovně obsahu živin v odtékající vodě prokazatelně stejné nebo nižší než v přitékající vodě. Používat se smějí jen živiny rostlinného nebo minerálního původu uvedené v příloze I.

3. Je nutno zaznamenávat hustotu kultury nebo provozní intenzitu, která musí vést k zachování neporušenosti vodního prostředí tím, že bude zajištěno, aby nedocházelo k překračování maximálního množství mořských řas, jež lze pěstovat bez negativních vlivů na životní prostředí.

4. Provazy a další vybavení používané k pěstování mořských řas je nutno pokud možno používat opakovaně nebo recyklovat.

Článek 6e

Opatření na zabránění znečištění a čištění produkčního vybavení a zařízení

1. Organismy, které biologicky znečišťují produkční vybavení a zařízení, je nutno odstranit výhradně fyzikálními prostředky nebo ručně a případně je vrátit do moře v dostatečné vzdálenosti od zemědělského podniku.

2. Čištění vybavení a zařízení se provádí fyzikálně nebo mechanicky. Pokud takové způsoby nejsou uspokojivé, mohou se použít pouze ty přísady, které jsou uvedeny v příloze VII oddílu 2.

▼B







KAPITOLA 2

Živočišná produkce

Článek 7

Oblast působnosti

V této kapitole jsou stanoveny prováděcí předpisy produkce pro následující druhy: skot včetně druhů buvol domácí a bizon, koňovití, prasata, ovce, kozy, drůbež (druhy uvedené v příloze III) a včely.







Oddíl 1

Původ zvířat

Článek 8

Původ ekologicky chovaných zvířat

1. Při volbě plemen nebo linií je třeba brát v úvahu schopnost zvířat přizpůsobit se místním podmínkám, jejich vitalitu a odolnost vůči nákazám. Kromě toho musejí být plemena nebo linie zvířat zvoleny tak, aby se předešlo určitým nákazám nebo zdravotním problémům, které se obzvláště vyskytují u některých plemen nebo linií používaných v intenzívním chovu, např. stresový syndrom prasat, enzootická meningoencefalomyelitida prasat (syndrom PSE způsobující bledé, měkké a vodnaté maso), náhlá smrt, samovolný potrat a komplikované porody vyžadující císařský řez. Přednost musí být dána domorodým plemenům a liniím.

2. U včel se upřednostní užívání druhů Apis mellifera a jejich místních ekotypů.

Článek 9

Původ zvířat mimo ekologický chov

1. V souladu s čl. 14 odst. 1 písm. a) bodem ii) nařízení (ES) č. 834/2007 lze pro účely plemenitby zavádět do zemědělského podniku zvířata mimo ekologický chov pouze v případě, že množství ekologicky chovaných zvířat je nedostatečné, a s výhradou podmínek stanovených v odstavcích 2 až 5 tohoto článku.

2. V případě, že se utváří nové stádo nebo hejno, musejí být mladí savci mimo ekologický chov chováni v souladu s pravidly ekologické produkce ihned po odstavu. Kromě toho v den, kdy jsou zvířata zařazena do stáda, platí tato omezení:

a) buvoli, telata a hříbata musejí být mladší šesti měsíců;

b) jehňata a kůzlata musejí být mladší 60 dnů;

c) selata musejí vážit méně než 35 kg.

3. Dospělí savci mimo ekologický chov, a to samci i dosud nerodící samice, určení pro obnovu stáda nebo hejna se následně chovají v souladu s pravidly ekologické produkce. Kromě toho počet samic podléhá těmto omezením za rok:

a) samice maximálně do výše 10 % počtu dospělých koňovitých nebo skotu, včetně druhů buvol domácí a bizon, a 20 % počtu dospělých prasat, ovcí a koz;

b) v případě jednotek s méně než deseti kusy koňovitých nebo skotu nebo s méně než pěti kusy prasat, ovcí či koz je výše uvedená obnova omezena na maximálně jedno zvíře ročně.

3. V roce 2012 bude proveden přezkum ustanovení tohoto odstavce za účelem jeho postupného zrušení.

4. Procenta uvedená v odstavci 3 mohou být zvýšena až na 40 % na základě předchozího povolení příslušného orgánu, a to v následujících zvláštních případech:

a) při podstatném rozšíření zemědělského podniku;

b) při změně plemene;

c) při zavádění nového druhu živočišné produkce;

d) pokud hrozí nebezpečí ztráty plemen pro zemědělskou produkci podle přílohy IV nařízení Komise (ES) č. 1974/2006 ( 13 ) a v takovém případě musejí být zvířata těchto plemen bezpodmínečně již rodící.

5. Při obnově včelínů může být v jednotce ekologické produkce 10 % včelích královen a rojů nahrazeno včelími královnami a roji mimo ekologický chov za podmínky, že tyto včelí královny a roje budou umístěny do úlů, jejichž plásty nebo podkladové plásty pocházejí z jednotek ekologické produkce.







Oddíl 2

Ustájení hospodářských zvířat a chovatelské postupy

Článek 10

Pravidla týkající se podmínek ustájení

1. Tepelná izolace, topení a větrání budov zajišťují, aby se proudění vzduchu, prašnost, teplota, relativní vlhkost a koncentrace plynů udržovaly v rozmezí, které není pro zvířata škodlivé. Budova v hojné míře umožňuje přirozené větrání a přístup denního světla.

2. Ustájovací prostory nejsou povinné v oblastech s příhodnými podnebnými podmínkami, které zvířatům umožňují žít venku.

3. Intenzita chovu v budovách musí zajišťovat pohodlí zvířat, jejich dobré životní podmínky a druhově specifické potřeby, a to především v závislosti na druhu, plemeni a věku zvířat. Musí rovněž zohledňovat etologické potřeby zvířat, které závisejí především na velikosti skupiny a na pohlaví zvířat. Intenzita chovu zajišťuje zvířatům dobré životní podmínky, a to tak, že jim poskytuje dostatečný prostor k tomu, aby mohla pobývat přirozeně vstoje, aby si mohla jednoduše lehnout, otáčet se, provádět očistu, pobývat ve všech přirozených polohách a provádět všechny přirozené pohyby jako například protáhnout se a zatřepat křídly.

4. Minimální rozloha uzavřených prostor a otevřených prostranství, jakož i jiné parametry ustájovacích prostor určených pro různé druhy a kategorie zvířat jsou stanoveny v příloze III.

Článek 11

Zvláštní podmínky ustájení a chovatelské postupy pro savce

1. Podlahy ustájovacích prostor jsou hladké, nikoli však kluzké. Nejméně polovina minimální plochy podlahy v uzavřených prostorách podle přílohy III je pevná, a nemůže tedy sestávat z roštové podlážky nebo mřížové konstrukce.

2. Ustájovací prostory jsou vybaveny pohodlným, čistým a suchým prostorem na spaní/odpočinek o dostatečné rozloze, který je tvořen pevnou konstrukcí bez roštů. Prostor k odpočinku je vybaven dostatečně velkým suchým místem ke spaní, které je pokryto podestýlkou. Podestýlka sestává ze slámy nebo jiného vhodného přírodního materiálu. Může být vylepšena a obohacena o jakékoli minerální produkty vyjmenované v příloze I.

3. Bez ohledu na čl. 3 odst. 3 směrnice Rady 91/629/EHS ( 14 ) je zakázáno ustájení telat starších jednoho týdne v jednotlivých boxech.

4. Bez ohledu na čl. 3 odst. 8 směrnice Rady 91/630/EHS ( 15 ) se prasnice chovají ve skupinách, kromě období konce březosti a období kojení.

5. Selata se neustájují na etážových plošinách nebo v klecích.

6. Oblasti volného pohybu umožňují prasatům kálet a rýt. Pro účely rytí mohou být použity různé substráty.

Článek 12

Zvláštní podmínky ustájení a chovatelské postupy pro drůbež

1. Drůbež nesmí být držena v klecích.

2. V zájmu uspokojení druhově specifických potřeb a požadavků na dobré životní podmínky musí mít vodní ptactvo přístup k tekoucí vodě, rybníku, jezeru nebo tůni vždy, kdy to povětrnostní a hygienické podmínky dovolují.

3. Budovy pro veškerou drůbež splňují tyto podmínky:

a) nejméně jedna třetina podlahové plochy je pevná, a nesestává tedy z roštových nebo mřížových konstrukcí, a je pokryta podestýlkou, jako je např. sláma, dřevěné hobliny, písek nebo rašelina;

b) v drůbežárně pro nosnice slouží dostatečně velká část podlahové plochy přístupná slepicím jako sběrné místo pro trus;

c) budovy jsou vybaveny hřady, jejichž počet a rozměry jsou uzpůsobeny velikosti skupiny a rozměrům ptáků podle přílohy III;

d) jsou vybaveny vstupními a výstupními otvory odpovídajících rozměrů o celkové délce nejméně 4 m na 100 m2 plochy budovy pro ptáky;

e) v jedné drůbežárně je nejvýše: i) 4 800 kuřat, ii) 3 000 nosnic, iii) 5 200 perliček, iv) 4 000 samic kachny pižmových či pekingské nebo 3 200 samců těchto druhů nebo jiných kachen, v) 2 500 kapounů, hus nebo krůt a krocanů;

f) celková užitná plocha drůbežáren pro drůbež na maso je v rámci jedné jednotky nejvýše 1 600 m2;

g) drůbežárny jsou postaveny tak, aby všichni ptáci měli snadný přístup na otevřené prostranství.

4. Denní světlo může být doplněno o umělé s cílem zajistit maximálně šestnáct hodin světla denně, přičemž je zajištěna souvislá doba nočního klidu bez umělého světla o délce nejméně osmi hodin.

5. S cílem předejít využívání intenzivních metod chovu se drůbež chová až do dosažení minimálního věku nebo pochází z linií drůbeže s pomalým růstem. Pokud hospodářský subjekt nevyužívá linie drůbeže s pomalým růstem, činí minimální věk při porážce:

a) 81 dní u kuřat,

b) 150 dní u kapounů,

c) 49 dní u kachen pekingských,

d) 70 dní u samiček kachny pižmové,

e) 84 dní u samečků kachny pižmové,

f) 92 dní u kachen mulard (mezidruhových kříženců kachny pižmové a pekingské),

g) 94 dní u perliček,

h) 140 dní u krocanů a hus na pečení a

i) 100 dní u krůt.

5. Příslušný orgán definuje kritéria linií s pomalým růstem nebo vypracuje jejich seznam a tuto informaci předá hospodářským subjektům, ostatním členským státům a Komisi.

Článek 13

Zvláštní požadavky a podmínky umístění ve včelařství

1. Včelíny jsou umístěny tak, aby se v okruhu tří kilometrů zdroje nektaru a pylu skládaly převážně z ekologicky pěstovaných plodin a/nebo z přirozené vegetace a/nebo z plodin ošetřovaných metodami s malým dopadem na životní prostředí, odpovídajícími metodám, které jsou popsány v článku 36 nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ( 16 ) nebo v článku 22 nařízení Rady 1257/1999 ( 17 ), které nemohou mít dopad na ekologický charakter včelařské produkce. Výše uvedené požadavky se nevztahují na oblasti, v nichž neprobíhá doba květu, nebo na období zimního spánku včel.

2. Členské státy mohou určit oblasti nebo území, kde není možné provozovat včelařství podle pravidel ekologické produkce.

3. Úly jsou v zásadě vyrobeny z přírodních materiálů nezávadných z hlediska znečištění životního prostředí ani z hlediska včelařských produktů.

4. Včelí vosk určený pro nové podkladové plásty pochází z jednotek ekologické produkce.

5. Aniž je dotčen článek 25, smějí být v úlech používány pouze přírodní látky, jako jsou propolis, vosk a rostlinné oleje.

6. Při vytáčení medu se zakazuje používání chemicky syntetizovaných odpuzovačů.

7. Použití plástů s plodišti k vytáčení medu je zakázáno.

Článek 14

Přístup na otevřená prostranství

1. Otevřená prostranství mohou být částečně zastřešená.

2. V souladu s čl. 14 odst. 1 písm. b) bodem iii) nařízení (ES) č. 834/2007 mají býložravci přístup na pastvinu, kdykoli to podmínky dovolí.

3. Pokud mají býložravci přístup na pastvinu v období pastvy a pokud zařízení na přezimování umožňují zvířatům volnost pohybu, je možné se odchýlit od povinnosti umožnit přístup na otevřená prostranství v zimních měsících.

4. Bez ohledu na odstavec 2 mají býci starší jednoho roku přístup na pastvinu nebo na otevřené prostranství.

5. Drůbež má přístup na otevřené prostranství alespoň po dobu jedné třetiny svého života.

6. Otevřená prostranství jsou převážně pokryta vegetací, jsou vybavena ochranným zařízením a umožňují drůbeži jednoduchý přístup k přiměřenému počtu napájecích a přívodních žlabů.

7. Pokud se drůbež chová v uzavřených zařízeních z důvodu omezení nebo povinností uložených právními předpisy Společenství, má trvalý přístup k dostatečnému množství objemného krmiva a vhodného materiálu, aby byly uspokojeny její etologické potřeby.

Článek 15

Intenzita chovu

1. Celková intenzita chovu je taková, aby nebyl překročen limit 170 kg dusíku ročně na hektar zemědělsky využité půdy podle čl. 3 odst. 2.

2. Pro účely určení vhodné intenzity chovu hospodářských zvířat stanoví příslušný orgán počty zvířat odpovídající výše uvedenému limitu, přičemž jako orientační hodnoty použije údaje uvedené v příloze IV nebo příslušné vnitrostátní předpisy přijaté podle směrnice 91/676/EHS.

Článek 16

Zákaz živočišné produkce bez zemědělské půdy

Živočišná produkce bez zemědělské půdy, při níž hospodářský subjekt vlastnící hospodářská zvířata nehospodaří na zemědělské půdě a/nebo neuzavřel písemnou dohodu o spolupráci s jiným hospodářským subjektem podle čl. 3 odst. 3, je zakázána.

Článek 17

Současná produkce ekologicky chovaných hospodářských zvířat a hospodářských zvířat mimo ekologický chov

1. Hospodářská zvířata mimo ekologický chov jsou v zemědělském podniku přípustná za podmínky, že jsou chována v jednotkách, jejichž budovy a pozemky jsou jasně odděleny od jednotek produkujících v souladu s pravidly ekologické produkce a že se jedná o odlišné živočišné druhy.

2. Hospodářská zvířata mimo ekologický chov mohou každoročně po omezenou dobu používat ekologické pastviny za podmínky, že tato zvířata pocházejí ze systému hospodaření podle odst. 3 písm. b) a že nejsou na těchto pastvinách současně s ekologicky chovanými zvířaty.

3. Ekologicky chovaná zvířata se mohou pást na běžných pozemcích za podmínky, že:

a) po dobu nejméně tří let nebyly na ošetření těchto pozemků použity produkty, které nejsou povolené pro ekologickou produkci;

b) všechna zvířata mimo ekologický chov, která se pasou na těchto pozemcích, pocházejí ze systému hospodaření rovnocenného systémům podle článku 36 nařízení (ES) č. 1698/2005 nebo podle článku 22 nařízení (ES) č. 1257/1999;

c) všechny živočišné produkty vyprodukované z ekologicky chovaných zvířat, která se však pásla na této půdě, nebudou považovány za produkty ekologického zemědělství, ledaže lze doložit jejich náležité oddělení od zvířat mimo ekologický chov.

4. Během období sezónního přesunu se zvířata smějí během přehánění z jedné pastviny na druhou pást na pozemcích, které nejsou udržovány ekologicky. Příjem jiných než ekologických krmiv v podobě travin a jiné vegetace, na kterých se zvířata pasou, nesmí během tohoto období přesahovat 10 % celkové roční krmné dávky. Tato hodnota se vypočítá jako procentní podíl sušiny v krmivech zemědělského původu.

5. Hospodářské subjekty si musejí uschovat osvědčení o uplatňování ustanovení tohoto článku.

Článek 18

Zacházení se zvířaty

1. V ekologickém zemědělství se pravidelně neprovádějí operace, jako je připevňování gumových kroužků na ocasy ovcí, krácení ocasů, ořezávání zubů a zobáku nebo odnímání rohů. Nicméně některé z těchto operací mohou být v jednotlivých případech povoleny příslušným orgánem z důvodů bezpečnosti, nebo pokud mají za cíl zlepšit zdraví, životní podmínky či hygienu zvířat.

1. Utrpení zvířat se omezuje na minimum pomocí vhodné anestézie a/nebo analgetik, přičemž operace provádí kvalifikovaný personál, a to pouze v nejvhodnějším věku zvířat.

2. Fyzická kastrace je v zájmu zachování kvality produktů a tradičních výrobních postupů povolena, ale jedině za podmínek uvedených v odst. 1 druhém pododstavci.

3. Mrzačení včel jako například přistřihování křídel včelím královnám je zakázáno.

4. Nakládka i vykládka zvířat se provádějí opatrně a bez použití jakékoli elektrické stimulace k nucení zvířat. Používání alopatických trankvilizérů před přepravou nebo v jejím průběhu je zakázáno.







Oddíl 3

Krmiva

Článek 19

Krmiva z vlastního zemědělského podniku nebo z jiných ekologických zemědělských podniků

1. V případě býložravců, s výjimkou období, kdy s výhradou čl. 17 odst. 4 každoročně dochází k sezónnímu přesunu zvířat, pochází nejméně 50 % krmiva z dané zemědělské jednotky nebo v případě, že to není proveditelné, se krmivo vyprodukuje ve spolupráci s jinými ekologickými hospodářstvími přednostně z téhož regionu.

2. V případě včel jsou na konci produkčního období v úlech ponechány dostatečné zásoby medu a pylu pro přezimování.

3. Umělá výživa včelstev je povolena, pokud je přežití úlů ohroženo podnebnými podmínkami, a pouze v období mezi poslední snůškou medu a patnácti dny před začátkem dalšího období produkce nektaru nebo medovice. Jako umělá výživa jsou povoleny med, cukrový sirup nebo cukr z ekologické produkce.

Článek 20

Krmiva splňující požadavky na výživu zvířat

1. Všechna mláďata savců jsou přednostně před přírodním mlékem krmena mateřským mlékem, a to minimálně po dobu tří měsíců u skotu, včetně druhů buvol domácí a bizon a koňovitých, čtyřicet pět dní u ovcí a koz a čtyřicet dní u prasat.

2. Systémy chovu býložravců jsou založeny na maximálním využívání pastvin podle jejich dostupnosti v různých obdobích roku. Nejméně 60 % sušiny v denní krmné dávce býložravců pochází z objemných, čerstvých, sušených nebo silážovaných krmiv. Může však být povoleno snížení na 50 % u zvířat chovaných k produkci mléka, a to na maximální dobu tří měsíců na začátku laktace.

3. Do denní krmné dávky prasat a drůbeže se přidávají objemná, čerstvá, sušená nebo silážovaná krmiva.

4. Je zakázáno chovat hospodářská zvířata v rámci podmínek nebo výživy, které by mohly způsobit chudokrevnost.

5. Výkrm je povolen, pokud je v jakémkoli stadiu chovu vratný. Nucené vykrmování je zakázáno.

Článek 21

Krmiva z přechodného období

▼M1

1. Je povoleno zařazení krmiv z přechodného období do krmné dávky až do výše 30 % krmného receptu v průměru. Pokud krmiva z přechodného období pocházejí z některé jednotky daného zemědělského podniku, může být toto množství zvýšeno až na 100 %.

▼M2

2. V průměru až 20 % celkového průměrného množství krmiv pro hospodářská zvířata může pocházet z pastvy či sklizně na trvalých pastvinách, pozemcích s víceletými pícninami či z bílkovinných plodin zasetých podle zásad řízení ekologického pěstování na pozemcích v prvním roce jejich období přechodu, pokud tvoří součást daného zemědělského podniku a během uplynulých pěti let nebyly součástí jednotky ekologické produkce uvedeného podniku. V případě, že se používají jak krmiva z přechodného období, tak krmiva z pozemků v prvním roce jejich období přechodu, nesmí celkový kombinovaný procentní podíl těchto krmiv přesáhnout maximální podíly stanovené v prvním odstavci.

▼B

3. Údaje uvedené v odstavcích 1 a 2 se vypočítají každý rok jako procentní podíl sušiny v krmivech rostlinného původu.

Článek 22

Produkty a látky uvedené v čl. 14 odst. 1 písm. d) bodu iv) nařízení (ES) č. 834/2007

1. Jiné než ekologické krmné suroviny rostlinného a živočišného původu se mohou v ekologické produkci používat s výhradou omezení stanovených v článku 43 a pouze v případě, že jsou uvedeny v příloze V a že jsou splněna omezení uvedená v této příloze.

2. V ekologické produkci se mohou používat ekologické krmné suroviny živočišného původu a krmné suroviny minerálního původu, pouze pokud jsou uvedeny v příloze V a pokud jsou splněna omezení uvedená v této příloze.

3. V ekologické produkci se mohou používat produkty a vedlejší produkty rybolovu, pouze pokud jsou uvedeny v příloze V a pokud jsou splněna omezení uvedená v této příloze.

4. V ekologické produkci se mohou používat doplňkové látky, některé produkty používané ve výživě zvířat a činidla, pouze pokud jsou uvedeny v příloze VI a pokud jsou splněna omezení uvedená v této příloze.







Oddíl 4

Prevence nákaz a veterinární péče

Článek 23

Prevence nákaz

1. Používání chemicky syntetizovaných alopatických veterinárních léčiv nebo antibiotik k preventivní léčbě je zakázáno, aniž je dotčen čl. 24 odst. 3.

2. Je zakázáno používání látek určených ke stimulaci růstu nebo produkce (včetně antibiotik, kokcidiostatik a dalších umělých prostředků sloužících ke stimulaci růstu), jakož i používání hormonů nebo obdobných látek s cílem řízení reprodukce nebo za jinými účely (například indukce nebo synchronizace říje).

3. Pokud hospodářská zvířata pocházejí z jednotek pro konvenční produkci, mohou být v závislosti na místních podmínkách přijata zvláštní opatření jako např. provedení depistáže nebo zavedení karantény.

4. Stáje, kotce, zařízení a potřeby se řádně čistí a dezinfikují, aby se zabránilo přenosu infekce a usídlení patogenních organismů. Trus, moč a nespotřebované nebo vysypané či vylité krmivo se odstraňují tak často, jak je potřeba pro minimalizaci zápachu a výskytu hmyzu nebo hlodavců.

4. Pro účely čl. 14 odst.1 písm. f) nařízení (ES) č. 834/2007 se pro čištění a dezinfekci budov a zařízení pro živočišnou produkci smějí používat pouze produkty uvedené v příloze VII. K hubení hmyzu a jiných škůdců v budovách a jiných zařízeních, kde se chovají hospodářská zvířata, lze používat přípravky proti hlodavcům (používají se pouze v pastích) a produkty uvedené v příloze II.

5. V době mezi dvěma výrobními cykly chované drůbeže jsou veškerá zvířata přesunuta pryč z budovy. Během této doby se budovy a zařízení vyčistí a vydezinfikují. Kromě toho se na konci každého výrobního cyklu ponechají prázdné výběhy, aby se umožnil opětný růst vegetace. Dobu, po kterou musejí být výběhy prázdné, stanoví členské státy. Hospodářský subjekt si musí uschovat osvědčení o uplatnění tohoto období. Tyto požadavky se nevztahují na drůbež, jež není chována ve výrobních cyklech, není chována na výbězích a může se volně pohybovat po celý den.

Článek 24

Veterinární péče

1. Pokud přes preventivní opatření v zájmu zdraví zvířat podle čl. 14 odst. 1 písm. e) bodu i) nařízení (ES) č. 834/2007 dojde k onemocnění nebo zranění zvířete, jsou zvířata okamžitě ošetřena, a to v případě potřeby v izolaci a v prostorách k tomu přizpůsobených.

2. Před léčbou chemicky syntetizovanými alopatickými veterinárními přípravky nebo antibiotiky se upřednostňují fytoterapeutické přípravky, homeopatické produkty, stopové prvky a produkty uvedené v příloze V části 3 a v příloze VI části 1.1, a to za podmínky, že mají skutečný terapeutický účinek na daný živočišný druh i na daný stav, který je léčen.

3. Pokud se použití přípravků uvedených v odstavcích 1 a 2 ukáže v léčbě choroby či zranění jako neúčinné a pokud je léčba nutná k tomu, aby bylo zvíře ušetřeno bolesti nebo utrpení, je možné podat chemicky syntetizovaná alopatická veterinární léčiva nebo antibiotika, a to na zodpovědnost veterináře.

4. S výjimkou vakcinace, odstraňování parazitů a povinných eradikačních plánů platí, že pokud je zvíře nebo skupina zvířat podrobena v průběhu dvanácti měsíců více než třem léčbám s podáváním chemických syntetizovaných alopatických veterinárních léčiv nebo antibiotik nebo více než jedné léčbě v případě zvířat, jejichž produktivní životní cyklus je kratší než jeden rok, nemohou být dotčená zvířata nebo produkty získané z nich prodávány jako ekologické produkty a zvířata musejí být podrobena obdobím přechodu definovaným v čl. 38 odst. 1.

4. Pro kontrolní orgán nebo subjekt jsou uchovávány záznamy dokládající výskyt takových okolností.

5. Ochranná lhůta mezi posledním podáním alopatického veterinárního léčiva zvířeti za normálních podmínek užívání a produkcí potravin z tohoto zvířete s odkazem na ekologickou produkci je dvojnásobně dlouhá oproti zákonné ochranné lhůtě podle článku 11 směrnice 2001/82/ES a v případě, že zákonná ochranná lhůta není stanovena, činí čtyřicet osm hodin.

Článek 25

Zvláštní pravidla pro prevenci nákaz a veterinární péči ve včelařství

1. Za účelem ochrany rámků, úlů a plástů zejména před škůdci jsou povoleny pouze přípravky proti hlodavcům (používají se pouze v pastích) a příslušné produkty uvedené v příloze II.

2. Je povoleno fyzikální ošetření pro dezinfekci včelínů, například pomocí páry nebo přímého plamene.

3. Likvidace samčího plodiště se povoluje pouze za účelem izolace varroázy.

4. Pokud přes všechna preventivní opatření včelstva onemocní nebo se nakazí, jsou okamžitě ošetřena a případně mohou být umístěna do izolovaných včelínů.

5. Veterinární léčivé přípravky se smí v ekologickém včelařství používat pouze v případě, že příslušné použití povolil členský stát v souladu s příslušnými předpisy Společenství nebo vnitrostátními předpisy splňujícími právo Společenství.

6. Kyselina mravenčí, mléčná, octová a šťavelová a menthol, thymol, eukalyptol nebo kafr se mohou používat v případě nakažení varroázou.

7. Pokud je léčba prováděna pomocí chemicky syntetizovaných alopatických přípravků, léčená včelstva se na dobu léčby umísťují do izolovaných včelínů a veškerý vosk se vyměňuje za vosk pocházející z ekologického včelařství. Od tohoto okamžiku se na včelstva vztahuje roční období přechodu podle čl. 38 odst. 3.

8. Požadavky stanovené v odstavci 7 se nevztahují na produkty uvedené v odstavci 6.

▼M2







KAPITOLA 2a

Produkce živočichů pocházejících z akvakultury







Oddíl 1

Společná pravidla

Článek 25a

Oblast působnosti

V této kapitole jsou stanoveny prováděcí předpisy produkce pro druhy ryb, korýšů, ostnokožců a měkkýšů, na něž se vztahuje příloha XIIIa.

Obdobně se tato kapitola vztahuje také na zooplankton, mikroskopické korýše, vířníky, červy a další vodní živočichy využívané jako krmivo.

Článek 25b

Vhodnost vodního prostředí a plán udržitelného řízení

1. Na tuto kapitolu se vztahují ustanovení čl. 6b odst. 1 až 5.

2. V plánu udržitelného řízení musí být zaznamenána ochranná a preventivní opatření přijatá proti predátorům podle směrnice Rady 92/43/EHS ( 18 ) a vnitrostátních předpisů.

3. Hospodářské subjekty, kteří spolu sousedí, musí navzájem ověřitelně koordinovat případné sestavování svých plánů řízení.

4. V produkci živočichů pocházejících z akvakultury provozované v rybnících, nádržích nebo náhonech musí být zemědělské podniky vybaveny buď přirozenými filtračními loži, usazovacími nádržemi nebo biologickými filtry nebo mechanickými filtry pro zachycování odpadních živin nebo musí používat mořské řasy a/nebo živočichy (mlže a řasy), kteří přispívají ke zlepšení kvality odtékající vody. Je-li to třeba, odtékající voda se pravidelně kontroluje.

Článek 25c

Souběžná ekologická a konvenční produkce živočichů pocházejících z akvakultury

1. Příslušný orgán může líhním a odchovným zařízením povolit ekologický i konvenční chov nedospělých jedinců ve stejném zemědělském podniku za předpokladu, že jednotky jsou jasně fyzicky odděleny a že je vybudován oddělený systém rozvodu vody.

2. V případě produkce dospělých živočichů může příslušný orgán povolit ekologické i konvenční produkční jednotky pro chov živočichů pocházejících z akvakultury v jednom zemědělském podniku za předpokladu, že jsou dodržena ustanovení čl. 6b odst. 2 tohoto nařízení, pokud se jedná o rozdílné produkční fáze a různé systémy nakládání s živočichy pocházejícími z akvakultury.

3. Hospodářské subjekty musí uchovávat doklady o používání opatření uvedených v tomto článku.







Oddíl 2

Původ živočichů v akvakultuře

Článek 25d

Původ živočichů pocházejících z ekologických chovů akvakultury

1. Je nutno požívat místně chované druhy, přičemž cílem chovu musí být produkce linií druhů, které jsou lépe přizpůsobené podmínkám chovu, mají dobrý zdravotní stav a dokáží optimálně zužitkovat potravní zdroje. Kontrolnímu subjektu nebo orgánu musí být předloženy doklady o jejich původu a zacházení s nimi.

2. Je nutno vybírat druhy, které lze chovat, aniž by docházelo k významnému poškozování volně se vyskytujících populací.

Článek 25e

Původ živočichů pocházejících z neekologických chovů akvakultury a nakládání s nimi

1. K chovným účelům nebo ke zlepšení genetického fondu a v případech, kdy nejsou k dispozici živočichové pocházející z akvakultury z ekologických chovů, mohou být do zemědělského podniku přivezeni jedinci pocházející z akvakultury odchycení ve volné přírodě nebo nepocházející z ekologických chovů. Takoví živočichové se musejí chovat podle zásad řízení ekologického chovu alespoň tři měsíce předtím, než mohou být použiti k chovným účelům.

2. Pro účely odchovu a v případě, že nejsou k dispozici juvenilní jedinci pocházející z ekologické akvakultury, mohou být do zemědělského podniku přivezeni juvenilní jedinci nepocházející z ekologické akvakultury. Nejméně poslední dvě třetiny trvání produkčního cyklu musí proběhnout způsobem odpovídajícím zásadám řízení ekologického chovu.

3. Maximální podíl juvenilních jedinců nepocházející z ekologické akvakultury přivezených do zemědělského podniku může být 80 % do 31. prosince 2011, 50 % do 31. prosince 2013 a 0 % do 31. prosince 2015.

4. Pro účely odchovu je odchyt juvenilních jedinců pocházejících z akvakultury ve volné přírodě omezen na následující konkrétní případy:

a) larvy a juvenilní jedinci ryb nebo korýšů, kteří se dostali do rybníků, do systémů oddělujících produkční jednotky od okolí a do ohrazených prostor při jejich napouštění;

b) úhoř říční, pokud je pro danou lokalitu schválen plán chovu a lovu úhořů a pokud umělá reprodukce úhořů zůstane i nadále nevyřešena.







Oddíl 3

Chovatelské postupy v akvakultuře

Článek 25f

Všeobecná chovatelská pravidla v akvakultuře

1. Prostředí chovu živočichů pocházejících z akvakultury musí být navrženo tak, aby v souladu se specifickými potřebami daného biologického druhu:

a) měli živočichové pocházející z akvakultury dostatek prostoru zajišťující jejich dobré životní podmínky;

b) byli živočichové pocházející z akvakultury chováni v kvalitní vodě s dostatkem kyslíku a

c) aby byli chováni v tepelných a světelných podmínkách odpovídajících požadavkům daného biologického druhu a zohledňujících zeměpisnou polohu;

d) v případě sladkovodních ryb byl typ dna co nejpodobnější přírodním podmínkám;

e) v případě kaprů bylo dno tvořeno přírodní zeminou.

2. Hustota chovu je stanovena v příloze XIIIa podle jednotlivých biologických druhů nebo jejich skupin. Při posuzování účinků hustoty chovu na dobré životní podmínky chovaných ryb se sleduje stav těchto ryb (jako například poškození ploutví, jiná zranění, rychlost růstu, chování a celkový zdravotní stav) a kvalita vody.

3. Návrh a konstrukce systémů pro oddělení chovů od okolního vodního prostředí musí umožňovat takové hodnoty průtoku a fyzikálně chemické parametry, které zajišťují zdraví a dobré životní podmínky živočichů a uspokojují jejich etologické potřeby.

4. Systémy pro oddělení chovů od okolního prostředí musí být navrženy, umístěny a provozovány tak, aby minimalizovaly nebezpečí úniku živočichů.

5. Pokud ryby nebo korýši uniknou, musí být podniknuta vhodná opatření k omezení dopadů na místní ekosystém, a to včetně jejich opětovného odchytu, je-li to třeba. Je nutno uchovávat příslušné doklady.

Článek 25g

Zvláštní pravidla pro systémy oddělení chovů od okolního vodního prostředí

1. Uzavřená recirkulační akvakulturní zařízení pro živočišnou produkci jsou zakázána s výjimkou líhní a odchovných zařízení a s výjimkou produkce druhů organismů používaných v ekologických chovech jako krmivo.

2. Chovné jednotky na souši musí splňovat následující podmínky:

a) u průtočných systémů musí být umožněno sledovat a regulovat průtok a kvalitu přitékající i odtékající vody;

b) nejméně pět procent obvodu („rozhraní země–voda“) rozlohy oblasti musí mít přirozenou vegetaci.

3. Systémy pro oddělení chovů od okolního prostředí na moři:

a) musí být umístěny tam, kde existují odpovídající hodnoty průtoku, hloubky a výměny vody k minimalizaci dopadů na mořské dno a okolní vodní těleso;

b) musí mít vhodný návrh a konstrukci klecí a musí umožňovat správnou údržbu vzhledem k tomu, že jsou vystaveny vlivům provozního prostředí.

4. Umělé ohřívání nebo chlazení vody je povoleno pouze v líhních a odchovných zařízeních. Ve všech produkčních stádiích je možno k ohřevu nebo chlazení vody používat přírodní vodu z vrtů.

Článek 25h

Nakládání s živočichy pocházejícími z akvakultury

1. Manipulování s živočichy pocházejícími z akvakultury je nutno omezit na minimum a provádět s maximální péčí a za použití vhodného vybavení a postupů sloužících k zamezení stresu a fyzického poškození spojeného s manipulací s živočichy. S generačními jedinci je nutno zacházet způsobem, který minimalizuje fyzické poškození a stres, případně s použitím anestézie. Třídění živočichů je nutno omezit na minimum a je třeba při něm dodržovat dobré životní podmínky ryb.

2. Na používání umělého osvětlení se vztahují následující omezení:

a) za účelem prodloužení přirozené délky světlého dne nesmí použití umělého osvětlení přesáhnout maximum, které respektuje etologické potřeby, zeměpisné podmínky a celkový zdravotní stav chovaných živočichů, přičemž toto maximum nesmí přesáhnout 16 hodin denně s výjimkou případů používání umělého osvětlení k reprodukčním účelům;

b) při zapínání a vypínání umělého osvětlení je nutno se vyhnout náhlým změnám intenzity světla použitím stmívatelných světel nebo nepřímého osvětlení.

3. Za účelem zajištění dobrých životních podmínek a zdraví živočichů je povoleno provzdušňování za podmínky, že k pohánění mechanických provzdušňovače se přednostně použije energie z obnovitelných zdrojů.

Veškeré takové případy použití je nutno podchytit v evidenci produkce akvakultury.

4. Použití kyslíku je povoleno jen k účelům souvisejícím se zdravotním stavem živočichů a v kritických obdobích produkce a přepravy v těchto případech:

a) výjimečné případy zvýšení teploty nebo poklesu atmosférického tlaku nebo náhodného znečištění;

b) příležitostné postupy správy chovu, jako je odebírání vzorků a třídění;

c) situace, kdy je nutno zajistit přežití chovu.

Je nutno uchovávat příslušné doklady.

5. Způsoby usmrcování musí být takové, aby ryby okamžitě ztratily vědomí a necítily bolest. Při zvažování optimálních metod usmrcování je nutno zohlednit rozdíly ve velikosti usmrcovaných jedinců, rozdíly mezi jednotlivými biologickými druhy a také rozdíly mezi různými produkčními místy.







Oddíl 4

Rozmnožování

Článek 25i

Zákaz používání hormonů

Používání hormonů a jejich derivátů je zakázáno.







Oddíl 5

Krmivo pro ryby, korýše a ostnokožce

Článek 25j

Všeobecná pravidla o krmivech

Režimy krmení musí být koncipovány na základě následujících priorit:

a) zdraví zvířat;

b) vysoká kvalita produktu včetně nutričního složení, kterým se zaručí vysoká kvalita konečného poživatelného produktu;

c) nízké dopady na životní prostředí.

Článek 25k

Zvláštní pravidla ohledně krmiv pro masožravé živočichy pocházející z akvakultury

1. Krmivo pro masožravé živočichy pocházející z akvakultury musí být získáváno na základě následujících priorit:

a) ekologické krmné produkty pocházející z prostředí akvakultury;

b) rybí moučka a rybí olej z odřezků pocházejících z ekologické akvakultury;

c) rybí moučka a rybí olej a složky rybího původu pocházející z odřezků ryb ulovených v rámci udržitelného rybolovu pro účely lidské spotřeby;

d) ekologické krmné suroviny rostlinného a živočišného původu uvedené v příloze V, přičemž je nutno dodržovat omezení, která jsou touto přílohou stanovena.

2. Pokud krmivo podle odstavce 1 není k dispozici, lze použít rybí moučku a rybí olej z odřezků ryb pocházejících z konvenční akvakultury nebo z odřezků ryb ulovených pro lidskou spotřebu, a to po dobu přechodného období do 31. prosince 2014. Množství takových krmných surovin nesmí přesáhnout 30 % denní krmné dávky.

3. Krmivo může obsahovat maximálně 60 % ekologických rostlinných produktů.

4. Astaxantin pocházející především z ekologických zdrojů, jako jsou organické ulity korýšů, se může použít v krmivu pro lososy a pstruhy v mezích jejich fyziologických potřeb. Pokud nejsou k dispozici ekologické zdroje, je možné použít přírodní zdroje astaxantinu (jako je například kvasinka Phaffia rhodozyma).

Článek 25l

Zvláštní pravidla ohledně krmiv pro některé živočichy pocházející z akvakultury

1. Živočichy pocházející z akvakultury uvedené v příloze XIII oddílu 6, oddílu 7 a oddílu 9 je nutno krmit krmivy, která jsou přirozeně dostupná v rybnících a jezerech.

2. Pokud nejsou přirozené krmné zdroje uvedené v odstavci 1 k dispozici v dostatečných množstvích, lze použít ekologické krmivo rostlinného původu, pokud možno vypěstované přímo v daném zemědělském podniku, nebo mořské řasy. Hospodářské subjekty musí uchovávat doklady o nezbytnosti přikrmování.

3. Pokud se přidává přirozené krmivo podle odstavce 2, může krmivo pro druhy uvedené v oddílu 7 a pro pangase (Pangasius sp.) uvedeného v oddílu 9 obsahovat maximálně 10 % rybí moučky nebo rybího oleje pocházejících z udržitelného rybolovu.

Článek 25m

Produkty a látky uvedené v čl. 15 odst. 1 písm. d) bodu iii) nařízení (ES) č. 834/2007

1. V ekologické akvakultuře se mohou používat pouze krmiva živočišného nebo minerálního původu, která jsou uvedena v příloze V.

2. Doplňkové látky, určité produkty používané ve výživě živočichů a činidla lze v krmivech používat za předpokladu jejich uvedení v příloze VI a pod podmínkou dodržování omezení stanovených tamtéž.







Oddíl 6

Zvláštní pravidla pro měkkýše

Článek 25n

Chovná oblast

1. Chov mlžů lze provádět v téže oblasti vodního tělesa jako ekologický chov ryb a ekologické pěstování mořských řas v rámci polykulturního systému, který je nutno zdokumentovat v plánu udržitelného řízení. Mlže je také možno chovat v rámci polykultury spolu s plži, jako jsou například plážovky.

2. Ekologická produkce mlžů se musí provádět v oblastech vymezených kůly, bójemi nebo jinými jasně viditelnými značkami a chovaní živočichové musí být podle potřeby zadržováni v síťovinových pytlích, klecích nebo jiných umělých prostředcích.

3. Zemědělské podniky provozující ekologický chov měkkýšů musí minimalizovat rizika ohrožující biologické druhy významné z hlediska ochrany přírody. V případě použití sítí na ochranu proti predátorům musí být tyto sítě konstruovány tak, aby nemohly způsobit újmu ptákům, kteří se za potravou potápějí pod hladinu.

Článek 25o

Získávání zárodečného materiálu

1. Za předpokladu, že nedojde k významnému poškození životního prostředí a že to povolují místní právní předpisy, lze však v případě mlžů používat zárodečný materiál získaný z přírodního prostředí mimo hranice produkční jednotky, pokud pochází:

a) ze škeblových lavic, které pravděpodobně nevydrží zimní počasí nebo které představují přebytek oproti potřebnému množství, nebo

b) z přirozené populace zárodečného materiálu mlžů uchycených na sběrném zařízení.

Je nutno vést záznamy o tom, jak, kde a kdy byl přírodní zárodečný materiál získán, aby bylo možno zpětně zjistit, z jaké oblasti pochází.

Do ekologických produkčních jednotek je však možno vložit zárodečný materiál pocházející z konvenčních líhní mlžů, a to v těchto maximálních podílech: 80 % do 31. prosince 2011, 50 % do 31. prosince 2013 a 0 % do 31. prosince 2015.

2. V případě ústřice obrovské (Crassostrea gigas) je nutno upřednostňovat populaci, která se chová selektivně, aby se omezilo vypouštění pohlavních buněk do volné přírody.

Článek 25p

Správa

1. Při produkci se musí používat hustota chovu, která nepřesahuje hustoty používané v konvenčních chovech měkkýšů v dané oblasti. Třídění, probírka a úpravy hustoty chovů je nutno provádět podle celkového množství biomasy a se zajištěním dobrých životních podmínek živočichů a vysoké kvality produktu.

2. Organismy, které biologicky znečišťují produkční vybavení a zařízení, je nutno fyzikálními prostředky nebo ručně odstranit a vrátit do moře v dostatečné vzdálenosti od zemědělského podniku. Měkkýše je možno jednou za produkční cyklus ošetřit vápenným roztokem za účelem omezení množství konkurenčních organismů způsobujících biologické znečištění.

Článek 25q

Pravidla pro pěstování

1. Pro ekologickou produkci může být způsobilé pěstování na provazech a další metody uvedené v příloze XIIIa oddílu 8.

2. Pěstování měkkýšů na dně je povoleno pouze pokud na místech sběru a pěstování nebude docházet k žádným závažným dopadům na životní prostředí. Doklady o minimálních dopadech na životní prostředí musí být podloženy šetřením a zprávou o využívané oblasti, které musí hospodářský subjekt předložit kontrolnímu subjektu nebo orgánu. Tuto zprávu je nutno začlenit jako samostatnou kapitolu do plánu udržitelného řízení.

Článek 25r

Zvláštní pravidla pro pěstování ústřic

Je povoleno pěstování v pytlích na kůlech. Tato nebo jiná zařízení, ve kterých jsou ústřice pěstovány, musí být uspořádána tak, aby nedošlo k vytvoření úplné bariéry podél pobřeží. Chovný materiál je nutno pečlivě umístit na škeblové lavice s ohledem na proudění vody při přílivu a odlivu tak, aby byla optimalizována produkce. Produkce musí splňovat kritéria uvedená v příloze XIIIa oddílu 8.







Oddíl 7

Prevence chorob a veterinární péče

Článek 25s

Všeobecná pravidla prevence chorob

1. V souladu s článkem 9 směrnice 2006/88/ES musí plán veterinární péče obsahovat podrobný popis postupů k zajištění biologické bezpečnosti a prevence chorob, včetně písemné smlouvy o poradenství přiměřené dané produkční jednotce ohledně zdravotního stavu uzavřené s kvalifikovanými poskytovateli služeb v oblasti zdravotní péče o živočichy pocházející z akvakultury, kteří budou zemědělský podnik pravidelně navštěvovat nejméně jednou ročně, respektive nejméně jednou za dva roky v případě mlžů.

2. Systémy, vybavení a pomůcky zemědělského podniku je nutno řádně čistit a dezinfikovat. Používat se smějí jen produkty uvedené v příloze VII oddílech 2.1 až 2.2.

3. Co se týče ponechání ladem:

a) příslušný orgán stanoví nezbytnost ponechání ladem a jeho vhodné trvání, které je nutno uplatnit a zdokumentovat po každém produkčním cyklu v otevřených systémech pro oddělení chovů od okolního prostředí na moři. Ponechání ladem se doporučuje i u jiných metod za použití nádrží, rybníků a klecí;

b) není povinné při pěstování mlžů;

c) po dobu ponechání ladem se klece nebo jiná zařízení používaná k produkci živočichů pocházejících z akvakultury vyprázdní, vydezinfikují a ponechají prázdná, než budou znovu použita.

4. Případné nezkonzumované krmivo pro ryby, exkrementy a mrtvé živočichy je nutno neprodleně odstranit, aby se zabránilo případnému riziku významného poškození životního prostředí, co se týče stavu kvality vody, aby se minimalizovalo nebezpečí chorob a aby nedocházelo k přilákání hmyzu nebo hlodavců.

5. Ultrafialové záření a ozón je povoleno používat pouze v líhních a odchovných zařízeních.

6. Za účelem biologického omezení výskytu ektoparazitů je nutno používat pokud možno ryby-čističe.

Článek 25t

Veterinární léčení

1. Pokud se i přes preventivní opatření k zajištění zdraví živočichů podle čl. 15 odst. 1 písm. f) bodu i) nařízení č. 834/2007 vyskytne nějaký zdravotní problém, lze použít následující způsoby léčby v uvedeném pořadí:

a) látky rostlinného, živočišného nebo minerálního původu v homeopatickém zředění;

b) rostliny a rostlinné výtažky, které nemají anestetické účinky, a

c) látky jako například: stopové prvky, kovy, přírodní imunostimulancia nebo povolená probiotika.

2. Používání alopatické léčby je omezeno na dvě léčebné kúry za rok s výjimkou očkování a povinných programů eradikace některých chorob. Nicméně v případech ryb s produkčním cyklem kratším než jeden rok platí limit jedné alopatické léčebné kúry. Jsou-li uvedené limity pro alopatické léčebné kúry překročeny, nesmějí se dotčení živočichové pocházející z akvakultury prodávat jako ekologické produkty.

3. Ošetření proti parazitům, kromě povinných kontrolních systémů vykonávaných členskými státy, je omezeno na dvě kúry za rok, respektive jednu kúru za rok, pokud je produkční cyklus kratší než 18 měsíců.

4. Délka ochranné lhůty pro alopatickou veterinární léčbu a ošetření proti parazitům podle odstavce 3, včetně léčby v rámci povinných programů tlumení a eradikace některých chorob, činí dvojnásobek zákonné ochranné lhůty uvedené v článku 11 směrnice 2001/82/ES nebo, pokud není tato lhůta stanovena, 48 hodin.

5. Při každém použití veterinárních léčiv je nutno nahlásit tato léčiva kontrolnímu subjektu nebo orgánu předtím, než budou příslušní živočichové uvedeni na trh jakožto ekologický produkt. Léčená populace musí být jasně identifikovatelná.

▼B







KAPITOLA 3

Zpracované produkty

Článek 26

Pravidla produkce zpracovaných krmiv a potravin

1. Doplňkové, pomocné a další látky a složky používané při zpracování potravin nebo krmiv a jakékoli používané zpracovatelské postupy, jako je uzení, se řídí osvědčenými zpracovatelskými postupy.

2. Hospodářské subjekty produkující zpracovaná krmiva nebo zpracované potraviny vytvoří a aktualizují vhodné postupy na základě systematické identifikace kritických zpracovatelských kroků.

3. Používáním postupů podle odstavce 2 zaručuje, že vyrobené zpracované produkty splňují pravidla ekologické produkce.

4. Hospodářské subjekty dodržují a provádějí postupy podle odstavce 2. Zejména:

a) přijímají bezpečnostní opatření ke snížení rizika znečištění nepovolenými látkami nebo produkty;

b) provádějí vhodná čisticí opatření, sledují jejich účinnost a vedou o nich záznamy;

c) zajistí, aby produkty konvenčního zemědělství nebyly uváděny na trh s označením odkazujícím na ekologický způsob produkce.

5. Dále k ustanovením odstavců 2 a 4, pokud jsou v dotčené jednotce přípravy připravovány nebo skladovány i produkty konvenčního zemědělství, hospodářský subjekt:

a) nepřetržitě provádí činnosti až do zpracování celé série, přičemž tyto činnosti musejí být fyzicky nebo časově odděleny od podobných činností prováděných na produktech konvenčního zemědělství;

b) skladují ekologické produkty před činnostmi a po jejich provedení fyzicky nebo časově oddělené od produktů konvenčního zemědělství;

c) informují o tom příslušný kontrolní orgán nebo subjekt a vedou aktualizovaný registr všech činností a zpracovaného množství;

d) přijímají nezbytná opatření pro zajištění identifikace dávek s cílem vyloučit smíchání nebo záměnu s produkty konvenčního zemědělství;

e) provádějí činnosti na ekologických produktech pouze po náležitém vyčištění výrobního zařízení.

Článek 27

Použití některých produktů a látek při zpracování potravin

1. Pro účely čl. 19 odst. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 834/2007 lze při zpracování ekologických potravin s výjimkou vína používat pouze tyto látky:

a) látky uvedené v příloze VIII tohoto nařízení;

b) přípravky z mikroorganismů a enzymů běžně používané při zpracování potravin; ►M1 enzymy, které se použijí jako potravinářské přídatné látky, musí však být na seznamu v příloze VIII oddílu A; ◄

c) látky a produkty vymezené v čl. 1 odst. 2 písm. b) bodu i) a čl. 1 odst. 2 písm. c) směrnice Rady 88/388/EHS ( 19 ) označené jako přírodní látky pro dochucení nebo přírodní přípravky pro dochucení podle čl. 9 odst. 1 písm. d) a čl. 9 odst. 2 uvedené směrnice;

d) barvy pro označování masa a skořápek vajec v souladu s čl. 2 odst. 8 a čl. 2 odst. 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/36/ES ( 20 );

e) pitnou vodu a sůl (s chloridem sodným nebo chloridem draselným jako základními součástmi), obecně užívané při zpracování potravin;

f) minerály (včetně stopových prvků), vitaminy, aminokyseliny a mikroživiny povolené pouze pro případ, že jejich použití v potravinách, jejichž jsou součástí, je vyžadováno zákonem.

2. Za účelem výpočtu podle čl. 23 odst. 4 písm. a) bodu ii) nařízení (ES) č. 834/2007

a) se potravinářské přídatné látky uvedené v příloze VIII a označené hvězdičkou ve sloupci s číselným kódem přídatné látky vypočítají jako složky zemědělského původu;

b) se přípravky a látky uvedené v odst. 1 písm. b), c), d) e) a f) tohoto článku a látka, které nejsou označeny hvězdičkou ve sloupci kódu přídatné látky, nesmějí používat jako složky zemědělského původu;

▼M1

c) kvasinky a kvasinkové produkty se počítají jako složky zemědělského původu od 31. prosince 2013.

▼B

3. Do 31. prosince 2010 se přezkoumá použití těchto látek uvedených v příloze VIII:

(a) dusitan sodný a dusičnan draselný v oddíle A, aby se rozhodlo o zastavení užívání těchto přídatných látek;

(b) oxid siřičitý a metadisiřičitan draselný v oddíle A;

(c) kyselina chlorovodíková v oddíle B pro zpracování sýrů Gouda, Edam a Maasdammer, Boerenkaas, Friese a Leidse Nagelkaas.

3. Přezkoumání uvedené v písmenu a) přihlédne k úsilí vynaloženému členskými státy k nalezení bezpečných alternativ k dusitanům a dusičnanům a při zavádění vzdělávacích programů o alternativních způsobech zpracování a hygieně pro zpracovatele/producenta masa ekologického původu.

▼M1

4. Pro tradiční dekorativní barvení skořápek uvařených vajec vyráběných s úmyslem uvést je v daném ročním období na trh mohou příslušné orgány povolit pro výše zmíněné období použití přírodních barviv a přírodních látek na povrchovou úpravu. Toto povolení může až do dne 31. prosince 2013 zahrnovat syntetické formy oxidů a hydroxidů železa. Povolení se oznámí Komisi a členským státům.

Článek 27a

Pro účely uplatňování čl. 20 odst. 1 nařízení (ES) č. 834/2007 lze při výrobě, přípravě a úpravě kvasinek do konečné formy ke komerční distribuci používat pouze tyto látky:

a) látky uvedené v příloze VIII oddílu C tohoto nařízení;

b) produkty a látky uvedené v čl. 27 odst. 1 písm. b) a e) tohoto nařízení.

▼B

Článek 28

Používání některých složek zemědělského původu nezískaných z ekologického zemědělství při zpracování potravin

Pro účely čl. 19 odst. 2 písm. c) nařízení (ES) č. 834/2007 lze při zpracování ekologických potravin používat zemědělské složky nezískané z ekologického zemědělství, které jsou uvedeny v příloze IX tohoto nařízení.

Článek 29

Povolení složek potravin zemědělského původu nezískaných z ekologického zemědělství členským státem

1. Pokud není složka zemědělského původu zařazena do přílohy IX tohoto nařízení, může být použita pouze za těchto podmínek:

a) hospodářský subjekt poskytl příslušnému orgánu členského státu všechny potřebné důkazy prokazující, že se daná složka neprodukuje ve Společenství v dostatečném množství v souladu s pravidly ekologické produkce ani že nemůže být dovážena ze třetích zemí;

b) příslušný orgán členského státu přechodně povolil používání po dobu nejvýše dvanácti měsíců poté, co si ověřil, že hospodářský subjekt navázal nezbytné kontakty s dodavateli ve Společenství, aby se ujistil o nedostupnosti dotyčných složek v požadované jakosti;

c) nebylo přijato žádné rozhodnutí podle odstavců 3 nebo 4 o zrušení povolení uděleného pro určitou složku.

1. Členský stát může povolení podle písmene b) prodloužit maximálně třikrát vždy o dvanáct měsíců.

2. Pokud bylo uděleno povolení podle odstavce 1, sdělí členský stát neprodleně ostatním členským státům a Komisi tyto údaje:

a) den vydání povolení a u prodlouženého povolení den vydání prvního povolení;

b) název, adresu, telefonní číslo a popřípadě faxové číslo a elektronickou adresu držitele povolení; název a adresu kontaktního místa orgánu, který povolení udělil;

c) název a popřípadě přesný popis a požadavky na jakost dotyčné složky zemědělského původu;

d) druh produktů, pro jejichž přípravu je daná složka nezbytná;

e) požadovaná množství a odůvodnění pro tato množství;

f) důvody a očekávanou dobu nedostatku;

g) den, kdy členský stát zaslal toto oznámení ostatním členským státům a Komisi. Komise a/nebo členský stát může tyto informace zveřejnit.

3. Pokud členský stát předloží Komisi a členskému státu, který udělil povolení, připomínky, z nichž je patrné, že v době nedostatku jsou k dispozici zásoby, zváží členský stát zrušení povolení nebo zkrácení předpokládané doby platnosti a informuje Komisi a ostatní členské státy do 15 pracovních dnů ode dne přijetí informace o opatřeních, která učinil.

4. Na žádost členského státu nebo z podnětu Komise je záležitost postoupena k přezkoumání výboru zřízenému v souladu s článkem 37 nařízení (ES) č. 834/2007. V souladu s postupem stanoveným v odstavci 2 uvedeného článku může být rozhodnuto, že dříve udělené povolení bude zrušeno nebo bude změněna doba platnosti, nebo popřípadě že se dotyčná složka zařadí do přílohy IX tohoto nařízení.

5. V případě prodloužení podle odst. 1 druhého pododstavce se použijí postupy podle odstavců 2 a 3.

▼M2

Článek 29a

Zvláštní ustanovení ohledně mořských řas

1. Pokud konečným produktem jsou čerstvé mořské řasy, je nutno k proplachování právě sklizených řas používat mořskou vodu.

Pokud konečným produktem jsou sušené mořské řasy, je možno k proplachování používat i pitnou vodu. K odstranění vlhkosti se smí používat sůl.

2. Sušení se nesmí provádět otevřeným ohněm, jehož plameny přicházejí do přímého styku s řasami. Pokud se při sušení používají provazy nebo jiné vybavení, nesmějí být ošetřeny proti usazování nečistot a čištěny nebo desinfikovány jinými látkami než těmi, které jsou k tomuto účelu určeny v příloze VII.

▼B







KAPITOLA 4

Sběr, balení, přeprava a skladování produktů

Článek 30

Sběr produktů a přeprava do jednotek přípravy

Hospodářské subjekty mohou provádět současný sběr ekologických produktů a produktů konvenčního zemědělství pouze v případě, že byla přijata vhodná opatření, jimiž se předejde případnému smíchání nebo záměně s produkty konvenčního zemědělství a zajistí identifikace ekologických produktů. Hospodářský subjekt uchovává údaje o dnech, hodinách a trasách sběru a o dni a čase přijetí produktů pro kontrolní subjekt nebo orgán.

Článek 31

Balení a přeprava produktů k jiným hospodářským subjektům nebo do jiných jednotek

1. Hospodářské subjekty zajistí, aby byly ekologické produkty převáženy do jiných jednotek, včetně velkoobchodů a maloobchodů, pouze ve vhodném balení, kontejnerech nebo vozidlech, jež jsou uzavřeny způsobem vylučujícím záměnu obsahu bez porušení nebo poškození uzávěry a na nichž je štítek, na kterém je, aniž je dotčeno jakékoli jiné značení požadované právními předpisy, uvedeno:

a) jméno a adresa hospodářského subjektu a, pokud se liší, vlastníka nebo prodejce produktu;

b) název produktu nebo popis krmných směsí spolu s odkazem na ekologický způsob produkce;

c) název a/nebo číselný kód kontrolního subjektu nebo orgánu, jemuž hospodářský subjekt podléhá, a

d) v případě potřeby identifikační značka dávky podle systému značení buď schváleného na vnitrostátní úrovni, nebo odsouhlaseného kontrolním subjektem nebo orgánem, která umožňuje vysledovat šarži v záznamech uvedených v článku 66.

1. Informace uvedené v prvním pododstavci písm. a) až d) lze uvést i na průvodním dokladu, pokud lze takový doklad nesporně spojit s balením, kontejnerem nebo automobilovou přepravou produktu. Tento průvodní doklad obsahuje informace o dodavateli a/nebo dopravci.

2. Uzavření balení, kontejnerů nebo vozidel se nevyžaduje, pokud:

a) se jedná o přímou přepravu mezi hospodářským subjektem a jiným hospodářským subjektem, přičemž oba podléhají kontrolnímu systému ekologické produkce, a

b) k produktům je přiložen doklad, v němž jsou uvedeny údaje požadované podle odstavce 1, a

c) jak vysílající, tak i přijímající hospodářský subjekt si pro potřeby příslušného kontrolního orgán nebo subjektu uchovávají doklady o takových dopravních činnostech.

Článek 32

Zvláštní pravidla pro přepravu krmiv do jiných jednotek produkce/přípravy nebo do skladovacích prostor

Kromě ustanovení článku 31 zajistí hospodářské subjekty při přepravě krmiv do jiných jednotek produkce či přípravy nebo skladovacích prostor splnění těchto podmínek:

a) ekologicky vyprodukovaná krmiva, krmiva z přechodného období a jiná než ekologická krmiva jsou při přepravě účinně fyzicky oddělena;

b) vozidla a/nebo nádoby, kterými se přepravovaly produkty konvenčního zemědělství, se používají pro přepravu ekologických produktů, pokud: i) byla před zahájením přepravy ekologických produktů provedena vhodná čisticí opatření, jejichž účinnost byla zkontrolována; hospodářské subjekty vedou o těchto činnostech záznam, ii) byla provedena všechna příslušná opatření v závislosti na rizicích vyhodnocených v souladu s čl. 88 odst. 3 a případně se hospodářské subjekty zaručí, že produkty konvenčního zemědělství nemohou být uváděny na trh s označením odkazujícím na ekologické zemědělství, iii) hospodářský subjekt uchovává pro potřeby příslušného kontrolního orgánu nebo subjektu doklady o takových dopravních činnostech;

c) ekologické krmivo jako konečný produkt je přepravováno fyzicky nebo časově oddělené od přepravy jiných konečných produkt;

d) během přepravy se musí zaznamenat množství produktů na začátku a každé jednotlivé množství dodané v průběhu přepravy.

▼M2

Článek 32a

Přeprava živých ryb

1. Živé ryby se musí převážet ve vhodných nádržích s čistou vodou, která splňuje jejich fyziologické potřeby, co se týče teploty a množství rozpuštěného kyslíku.

2. Před přepravou ekologicky produkovaných ryb a rybích produktů je nutno nádrže, důkladně vyčistit, vydezinfikovat a vypláchnout.

3. Je nutno přijmout opatření k omezení stresování ryb. Během přepravy nesmí hustota přepravované populace dosáhnout úrovně, která je pro daný druh ryb škodlivá.

4. Je nutno vést dokumentaci dokládající dodržování ustanovení odstavců 1 až 3.

▼B

Článek 33

Přijímání produktů z jiných jednotek a od jiných hospodářských subjektů

Při přijetí ekologického produktu hospodářský subjekt zkontroluje uzavření obalu nebo kontejneru, pokud je to vyžadováno, a přítomnost označení uvedených v článku 31.

Hospodářský subjekt zkontroluje, zda se údaje na štítku uvedeném v článku 31 shodují s údaji v průvodních dokladech. Výsledek těchto ověření výslovně uvede v účetních dokladech uvedených v článku 66.

Článek 34

Zvláštní pravidla pro přijímání produktů ze třetí země

Ekologické produkty se dovážejí ze třetí země v příslušném balení nebo kontejnerech uzavřených takovým způsobem, který zabraňuje výměně obsahu, a označených údaji o vývozci a jakýmikoli jinými značkami a čísly sloužícími k identifikaci šarže a s potvrzením o kontrole při dovozu ze třetích zemí.

Při příjmu ekologického produktu dovezeného ze třetí země první příjemce zkontroluje uzavření balení nebo kontejneru a v případě produktů dovezených v souladu s článkem 33 nařízení (ES) č. 834/2007 zkontroluje, zda se potvrzení zmíněné v uvedeném článku vztahuje i na typ produktu obsaženého v zásilce. Výsledek tohoto ověření se výslovně uvede v účetních dokladech podle článku 66 tohoto nařízení.

Článek 35

Skladování produktů

1. Prostory ke skladování produktů se spravují tak, aby byla zajištěna identifikace šarží a aby v žádném případě nedošlo ke smíchání nebo kontaminaci produkty a/nebo látkami, které nesplňují pravidla ekologické produkce. Ekologické produkty musejí být vždy jasně identifikovatelné.

▼M2

2. V případě jednotek pro ekologickou produkci rostlin, mořských řas, hospodářských zvířat a živočišných produktů akvakultury se v produkční jednotce nesmějí skladovat jiné vstupní produkty než ty, které jsou povoleny tímto nařízením.

3. Skladování alopatických veterinárních léčiv a antibiotik v zemědělských podnicích je povoleno, pokud je předepsal veterinární lékař v souvislosti s léčením uvedeným v čl. 14 odst. 1 písm. e) bodu ii) nebo čl. 15 odst. 1 písm. f) bodu ii) nařízení (ES) č. 834/2007, pokud jsou uložena v místě, které je pod dohledem, a pokud jsou zapsána v evidenci hospodářských zvířat podle článku 76 tohoto nařízení, případně v evidenci produkce akvakultury podle článku 79b tohoto nařízení.

▼B

4. V případě, že hospodářské subjekty nakládají s produkty konvenčního zemědělství i s ekologickými produkty a tyto ekologické produkty jsou skladovány ve skladovacích zařízeních, v nichž jsou skladovány i jiné zemědělské produkty nebo krmiva:

a) jsou ekologické produkty uchovávány odděleně od ostatních zemědělských produktů a/nebo krmiv;

b) jsou přijata veškerá opatření pro zajištění identifikace zásilek s cílem vyloučit smíchání nebo záměnu s produkty konvenčního zemědělství;

c) jsou před zahájením skladování ekologických produktů provedena vhodná čisticí opatření, jejichž účinnost byla zkontrolována; hospodářské subjekty vedou o těchto činnostech záznam.







KAPITOLA 5

Pravidla přechodu na ekologickou produkci

Článek 36

Rostliny a rostlinné produkty

1. V případě rostlin a rostlinných produktů, které jsou pokládány za ekologické, se musejí pravidla produkce podle článků 9, 10, 11 a 12 nařízení (ES) č. 834/2007 a kapitoly 1 tohoto nařízení a případně i výjimečná pravidla produkce v kapitole 6 tohoto nařízení uplatňovat na pozemcích během období přechodu v délce minimálně dva roky před výsevem nebo v případě pastvin či víceletých pícnin minimálně dva roky před jejich použitím jako krmiva pocházejícího z ekologického zemědělství nebo v případě víceletých plodin jiných než pícnin minimálně tři roky před první sklizní ekologických produktů.

2. Příslušný orgán může rozhodnout, že za součást období přechodu zpětně uzná jakékoli předchozí období, v němž:

a) byly pozemky předmětem opatření definovaných v programu prováděném podle nařízení (ES) č. 1257/99, nařízení (ES) č. 1698/2005 nebo v jiném úředním programu za předpokladu, že dotyčná opatření zaručují, že produkty nepovolené pro ekologickou produkci nebyly na těchto pozemcích použity, nebo

b) byly pozemky přírodními nebo zemědělskými oblastmi, které nebyly ošetřeny produkty nepovolenými pro ekologickou produkci.

2. Období uvedené v prvním pododstavci písm. b) lze vzít v úvahu zpětně pouze pod podmínkou, že byl příslušnému orgánu předložen uspokojivý důkaz, na jehož se základě se přesvědčí o tom, že podmínky byly plněny po dobu nejméně tří let.

3. Příslušný orgán může v některých případech, kdy byl pozemek kontaminován produkty nepovolenými pro ekologickou produkci, rozhodnout o prodloužení období přechodu nad rámec období podle odstavce 1.

4. V případě pozemků, které již přešly nebo byly v procesu přechodu na ekologické zemědělství a které jsou ošetřovány produktem nepovoleným pro ekologickou produkci, může členský stát zkrátit období přechodu podle odstavce 1 v těchto dvou případech:

a) u pozemků, které jsou ošetřovány produktem nepovoleným pro ekologickou produkci v rámci povinného opatření zavedeném příslušným orgánem členského státu s cílem potírat choroby či hubit škůdce;

b) u pozemků, které jsou ošetřovány produktem nepovoleným pro ekologickou produkci v rámci vědeckých testů schválených příslušným orgánem členského státu.

4. V případech podle prvního pododstavce písm. a) a b) se délka období přechodu stanoví s ohledem na tyto faktory:

a) proces odbourávání dotyčného přípravku na konci období přechodu zaručuje, že rezidua v půdě a v případě trvalých plodin v rostlině dosahují nevýznamných hodnot;

b) sklizeň po ošetření nesmí být prodána s odkazem na ekologické způsoby produkce.

4. Dotyčný členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o svém rozhodnutí požadovat povinná opatření.

▼M2

Článek 36a

Mořské řasy

1. Přechodné období pro místo sklizně mořských řas je šest měsíců.

2. Přechodné období pro jednotku pěstování mořských řas je buď šest měsíců, nebo jeden celý produkční cyklus, podle toho, které z obou období je delší.

▼B

Článek 37

Zvláštní pravidla přechodu pro pozemky spojené s ekologickou živočišnou produkcí

1. Pravidla přechodu na ekologickou produkci podle článku 36 tohoto nařízení se uplatňují na celou produkční jednotku, v níž se produkují krmiva.

2. Bez ohledu na ustanovení odstavce 1 může být období přechodu zkráceno na jeden rok u pastvin a otevřených prostranství používaných pro nebýložravé druhy. Toto období lze snížit na šest měsíců, pokud daný pozemek nebyl v poslední době ošetřován produkty nepovolenými pro ekologickou produkci.

Článek 38

Hospodářská zvířata a živočišné produkty

1. Pokud jsou v souladu s čl. 14 odst. 1 písm. a) bodem ii) nařízení (ES) č. 834/2007 a článkem 9 a/nebo článkem 42 tohoto nařízení do zemědělského podniku dovezena zvířata, která nejsou chována ekologicky, a pokud se živočišné produkty mají prodávat jako ekologické produkty, musejí se pravidla produkce podle článků 11 a 14 nařízení (ES) č. 834/2007 a hlavy II kapitoly 2 a případně podle článku 42 tohoto nařízení uplatňovat nejméně po dobu:

a) dvanácti měsíců v případě koňovitých a skotu, včetně druhů buvol domácí a bizon, určených k produkci masa, přičemž v každém případě alespoň po dobu tří čtvrtin jejich života;

b) šesti měsíců v případě malých přežvýkavců a prasat a zvířat chovaných na mléko;

c) deseti týdnů v případě drůbeže chované na maso, která přibyla do chovu dříve než ve věku tří dnů;

d) šesti týdnů v případě drůbeže určené k produkci vajec.

2. Pokud se v zemědělském podniku na počátku období přechodu v souladu s čl. 14 odst. 1 písm. a) bodem iii) nařízení (ES) č. 834/2007 nacházejí zvířata mimo ekologický chov, lze jejich produkty považovat za ekologické, provádí-li současný přechod celé produkční jednotky včetně hospodářských zvířat, pastvin a/nebo půdy používané pro výživu zvířat. Celkové období přechodu pro již existující zvířata a jejich potomstvo, pastviny a/nebo půdu používanou pro výživu zvířat lze zkrátit na 24 měsíců, pokud jsou zvířata krmena hlavně produkty produkční jednotky.

3. Včelařské produkty mohou být prodávány s odkazem na ekologický způsob produkce, pouze pokud pravidla ekologické produkce byla dodržována nejméně po dobu jednoho roku.

4. Období přechodu pro včelíny se neuplatňuje v případě použití čl. 9 odst. 5 tohoto nařízení.

5. V průběhu období přechodu musí být vosk nahrazen voskem pocházejícím z ekologického včelařství.

▼M2

Článek 38a

Produkce živočichů pocházejících z akvakultury

1. Následující přechodná období pro akvakulturní produkční jednotky se vztahují na následující druhy akvakulturních zařízení, včetně stávajících jednotek pro produkci živočichů pocházejících z akvakultury:

a) pro zařízení, která nelze vypustit, vyčistit a vydezinfikovat, se stanoví přechodné období v délce 24 měsíců;

b) pro zařízení, která byla vypuštěna nebo ponechána ladem, se stanoví přechodné období v délce 12 měsíců;

c) pro zařízení, která byla vypuštěna, vyčištěna a vydezinfikována, se stanoví přechodné období v délce 6 měsíců;

d) pro zařízení v otevřených vodách včetně zařízení pro chov mlžů se stanoví přechodné období v délce 3 měsíců.

2. Příslušný orgán se může rozhodnout retroaktivně uznat za součást přechodného období jakékoli dříve zdokumentované období, ve kterém nebyla zařízení ošetřována produkty, jež nejsou pro ekologickou produkci povoleny, a ani jim nebyla vystavena.

▼B







KAPITOLA 6

Výjimečná pravidla produkce







Oddíl 1

Výjimečná pravidla produkce týkající se podnebných, zeměpisných nebo strukturálních omezení v souladu s čl. 22 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 834/2007

Článek 39

Vazné ustájení zvířat

Pokud se uplatňují podmínky stanovené v čl. 22 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 834/2007, mohou příslušné orgány povolit vazné ustájení dobytku v malých zemědělských podnicích, pokud není možné ho chovat ve skupinách, které by vyhovovaly jeho etologickým potřebám, a to za podmínky, že má podle čl. 14 odst. 2 během období pastvy přístup na pastviny a alespoň dvakrát v týdnu přístup na otevřená prostranství, pokud pastva není možná.

Článek 40

Souběžná produkce

1. Pokud se uplatňují podmínky stanovené v čl. 22 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 834/2007, může producent provozovat jednotky ekologické a konvenční produkce v téže oblasti:

a) v případě produkce víceletých plodin, které vyžadují vegetační období alespoň tři roky, kdy nelze snadno odlišit odrůdy, pokud jsou splněny tyto podmínky: i) uvedená produkce je součástí plánu přechodu, k němuž se producent pevně zavázal a v němž je stanoveno, že přechod poslední části dané oblasti na ekologickou produkci začne v co nejkratší možné době, která v žádném případě nepřekročí pět let, ii) byla přijata vhodná opatření zajišťující stálé oddělení produktů získaných v jednotlivých jednotkách, iii) sklizeň každého z dotyčných produktů se ohlásí nejméně 48 hodin předem, iv) po skončení sklizně producent informuje kontrolní orgán nebo subjekt o přesném množství sklizeném v dotčených jednotkách a opatřeních přijatých v souvislosti s oddělením produktů, v) příslušný orgán schválil pl