BG Официален вестник на Европейския съюз L 144/169

Публична версия на (1)

РЕШЕНИЕ НА НАДЗОРНИЯ ОРГАН НА ЕАСТ

№ 291/12/COL

от 11 юли 2012 година

относно помощ за преструктурирането на Arion Bank (Исландия)

Надзорният орган на ЕАСТ („Органът“),

КАТО ВЗЕ ПРЕДВИД Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 61, параграф 3, буква б) и Протокол 26 към него,

КАТО ВЗЕ ПРЕДВИД Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд („Споразумението за надзорен орган и съд“), и по-специално член 24 от него,

КАТО ВЗЕ ПРЕДВИД Протокол 3 към Споразумението за надзорен орган и съд („Протокол 3“), и по-специално член 1, параграф 3 от част I, член 7, параграф 3 от част II и член 13 от част II,

Като има предвид, че:

I. ФАКТИ

1. ПРОЦЕДУРА

(1) След осъществената неформална кореспонденция през месец октомври 2008 г. и приемането на 6 октомври от Исландския парламент (Althingi) на Закон № 125/2008 за плащания по дългови ценни книжа, дължими поради необичайни условия на финансовия пазар и т.н. (наричан „закон за спешни мерки“), който даде на Исландия широки правомощия за намеса в банковия сектор, на 10 октомври 2008 г. председателят на Органа писа на исландските органи като изиска Органът да бъде нотифициран относно мерките за държавна помощ, предприети съгласно извънредния закон. Следват периодични по-нататъшни контакти и кореспонденция, включително по-специално писмо, изпратено от Органа на 18 юни 2009 г., с което се напомня на исландските органи, че всички мерки за държавна помощ трябва да бъдат нотифицирани, както и относно клаузата „standstill“ в член 3 на Протокол 3. След допълнителна кореспонденция и проведени срещи в крайна сметка на 20 септември 2010 г. исландските органи нотифицираха със задна дата държавната помощ, включена във възстановяването на определени дейности на (старата) Kaupthing Bank и учредяването и капитализацията на New Kaupthing Bank (преименувана на Arion Bank от 21 ноември 2009 г.).

(2) С писмо от 15 декември 2010 г. (2) Надзорният орган на ЕАСТ („Органът“) уведоми исландските органи за решението си да стартира процедурата, определена в част I, член 1, параграф 2 от Протокол 3 по отношение на мерките, предприети от Исландия за възстановяването на определени дейности на (старата) Kaupthing Bank hf и за създаването и капитализирането на New Kaupthing Bank hf, понастоящем преименувана на Arion Bank (решението за откриване). (3) Органът изиска също така в срок от шест месеца да бъде представен подробен план за преструктуриране на Arion Bank.

(3) С писмо от 24 март 2011 г. (4) Органът получи едно мнение от заинтересованите страни, което беше предадено на исландските органи на 25 май 2011 г. Исландските органи не отговориха по отношение на това мнение.

(4) С писмо от 31 март 2011 г. исландските органи представиха план за преструктуриране на Arion Bank. На 30 април 2012 г. по електронна поща беше представен актуализиран план за преструктуриране.

(5) На 11 юли 2011 г. и на 13 февруари 2012 г. Органът поиска информация относно плана за преструктуриране. От исландските органи бяха получени отговори на исканията за информация на 26 октомври 2011 г., 16 април 2012 г., 30 април 2012 г., 21 май 2012 г. и 6 юли 2012 г. Окончателните варианти на поетите от исландските органи и от Arion Bank ангажименти бяха представени на 3 юли 2012 г. (5)

(6) Освен това представителите на Органа се срещнаха с исландските органи и с представители на Arion Bank на 7 юни 2011 г. и на 27—28 февруари 2012 г.

2. КОНТЕКСТ

(7) В настоящия раздел Органът ще опише събитията, фактите и икономическите, политическите и регулаторните промени, свързани със срива и възстановяването на исландската финансова система от месец октомври 2008 г. до момента, които са необходими, за да бъде представен контекстът, в който се прави оценката на разглежданите мерки за помощ. Преди това ще напомни последователно хронологията на фалита на Kaupthing Bank.

2.1. Сривът на Kaupthing Bank

(8) През месец септември 2008 г. редица големи световни финансови институции започнаха да изпитват сериозни трудности. На фона на нестабилността на световните финансови пазари трите най-големи търговски банки в Исландия, които през предходните години се бяха радвали на извънреден растеж, срещат трудности с рефинансирането на своите краткосрочни задължения и с масовото теглене на откритите в тях депозити. На 15 септември Lehman Brothers подаде заявление за защита при фалит и в същия ден беше обявено, че Bank of America ще погълне Merrill Lynch. Освен това една от най-големите банки в Обединеното кралство — HBOS — трябваше да бъде погълната от Lloyds TSB.

(9) Проблемите в исландския финансов сектор си проличават по-ясно на 29 септември 2008 г., когато исландското правителство обяви, че е постигнало споразумение с Glitnir Bank, по силата на което ще инжектира в банката 600 млн. EUR собствен капитал срещу 75 % от нейния дялов капитал. Планираното от правителството поглъщане на Glitnir Bank обаче не успява да успокои пазарите и впоследствие е изоставено. Цените на акциите на трите търговски банки се сриват и кредитните рейтинги са понижени.

(10) Тегленията на депозити от чуждестранните клонове на Landsbanki и Kaupthing значително се увеличават, а местните клонове също претърпяват масови тегления на пари в брой. През първия уикенд на месец октомври стана ясно, че още една от трите големи банки — Landsbanki — изпитва сериозни затруднения. Управлението на Glitnir Bank и Landsbanki беше поето от Финансовия надзорен орган (ФНО) на 7 октомври 2008 г. Известно време има надежди, че Kaupthing Bank би могла да избегне същата съдба и на 6 октомври 2008 г. Централната банка на Исландия (ЦБИ) предоставя на Kaupthing заем в размер на 500 млн. EUR срещу обезпечение в датското дъщерно дружество на Kaupthing — FIH Erhvervsbanken. Споразуменията за заем и дълговите ценни книжа на Kaupthing Bank обаче общо взето съдържат клауза, определяща, че в случай на неизпълнение на задълженията от страна на някое от големите дъщерни дружества на банката, това ще се счита за неизпълнение от страна на Kaupthing Bank, което би могло да доведе до изискуемост на заемите от банката. На 8 октомври 2008 г. органите в Обединеното кралство обявиха спиране на плащанията от страна на дъщерното дружество на Kaupthing във Великобритания — Kaupthing Singer & Friedlander (KSF). На следващия ден FME пое контрол върху банката въз основа на дадените ѝ от Закона за спешни мерки правомощия.

2.2. Финансовата криза и основните причини за несъстоятелността на исландските банки

(11) В своята нотификация за предоставената на Arion Bank помощ исландските органи обясняват, че причините за срива на исландския банков сектор и необходимостта от тяхната намеса са описани много подробно в доклад, изготвен от специалната комисия за разследвания („СКР“), създадена от Исландския парламент (6) с цел да разследва и анализира процесите, довели до срива на трите основни банки. По-долу Органът обобщава заключенията на комисията относно причините за несъстоятелността, които в най-голяма степен важат за срива на Kaupthing Bank. Информацията е от глави 2 (Резюме) и 21 (Причини за срива на исландските банки — отговорност, грешки и небрежност) от доклада на СКР.

(12) Започналото през 2007 г. намаляване на ликвидността на финансовите пазари в световен мащаб в крайна сметка води до срив на трите основни исландски банки, чиито стопански дейности са били станали все по-зависими от набирането на средства чрез международните пазари. Причините за срива на исландските банки обаче са сложни и многобройни. СКР разследва причините, довели до срива на основните банки, като може да се отбележи, че повечето заключения са валидни и за трите банки, а много от тях са взаимосвързани. По-долу накратко са обобщени причините за несъстоятелността, свързани с дейностите на банките.

Прекомерно и неустойчиво разрастване

(13) СКР е стигнала до заключението, че през годините преди срива увеличението на балансите и кредитните портфейли на банките е надхвърлило техния собствен оперативен и управленски капацитет. Общо активите на трите банки са се увеличили експоненциално от 1,4 трилиона ISK (7) през 2003 г. до 14,4 трилиона ISK в края на второто тримесечие на 2008 г. Важно е да се отбележи, че кредитирането на чуждестранни страни представлява голям дял от растежа на трите банки, което значително се е увеличило през 2007 г. (8), но най-осезаемо след началото на международната криза с ликвидността. Това е причината СКР да заключи, че по-голямата част от това увеличение на кредитирането е резултат от заеми, отпуснати на предприятия, на които другаде са отказали кредит. В доклада се заключава също така, че по същество по-рисковото инвестиционно банкиране е ставало все по-характерно за дейностите на банките и растежът е допринесъл за проблемите.

Намаляване на наличните финанси на международните пазари

(14) Основен фактор за растежа на банките е бил улесненият достъпът до международните финансови пазари, капитализирането при добри кредитни рейтинги и достъпът до европейските пазари въз основа на Споразумението за ЕИП. През 2005 г. исландските банки са взели заеми в размер на 14 млрд. EUR на чуждестранните пазари за дългови ценни книжа при относително благоприятни условия. Когато достъпът до европейските пазари на дългови ценни книжа става по-ограничен, банките са финансирали своите дейности на пазарите на САЩ, като исландските дългови ценни книжа били включвани в пакети обезпечени дългови облигации. През периода преди срива банките във все по-голяма степен са разчитали на краткосрочни заеми, което е довело до големи и — според СКР — предвидими рискове с рефинансирането.

Задлъжнялост на собствениците на банките

(15) При всички основни исландски банки главните собственици са били сред най-големите длъжници (9). Според СКР някои акционери са имали извънредно лесен достъп до заеми от банките в качеството си на собственици. Най-големият акционер в Kaupthing Bank е бил Exista hf., притежаващо малко над 20 % дял в банката. Exista е било така също един от най-големите длъжници на банката. През периода 2005—2008 г. общото кредитиране на Exista и свързани страни (10) от страна на Kaupthing се е увеличавало непрекъснато от 400—500 млн. EUR до 1 400—1 700 млн. EUR, а през 2007 г. и 2008 г. въпросното кредитиране е било почти равно на капиталовата база на банката. Това увеличение на кредитирането на основните акционери е налице въпреки факта, че Kaupthing вече започвало да се сблъсква с трудности с ликвидността и проблеми с рефинансирането. Също така често са били отпускани заеми на свързани страни без никакво конкретно обезпечение (11). Фондът на Kaupthing за паричните пазари е бил най-големият фонд на Дружеството за управление на активите на Kaupthing Bank и през 2007 г. от фонда са направени големи инвестиции в емитирани от Exista облигации. В края на годината той е притежавал ценни книжа на стойност 14 млрд. ISK. Това представлява приблизително 20 % от общите активи на фонда по това време. Robert Tchenguiz притежавал акции в Kaupthing Bank и Exista и също така бил член на управителния съвет на Exista. Той така също получил големи заеми от Kaupthing Bank в Исландия, Kaupthing Bank Luxembourg и Kaupthing Singer & Friedlander (KSF). Общо заемите, които Robert Tchenguiz и свързани страни са получили от дружеството майка на Kaupthing Bank при срива на банката, възлизат на 2 млрд. EUR (12).

Концентриране на риска

(16) Заключението на СКР по въпроса за извънредната експозиция на основните акционери беше, че портфейлите с активи на банката не са били диверсифицирани в достатъчна степен. СКР беше на мнение, че европейските правила относно големи експозиции са тълкувани в тесен смисъл, по-специално в случая с акционерите, както и че банките са се опитали да заобиколят правилата.

Малко собствен капитал

(17) Въпреки че капиталовото съотношение на Kaupthing и другите две основни исландски банки винаги е било отчитано като малко по-високо от задължителния минимум, СКР стига до заключението, че капиталовите съотношения не са отразявали правилно финансовата стабилност на банките. Това се е дължало на експозицията на риск на собствените акции на банките чрез първични обезпечения и форуърдни договори по акциите. Финансираният от самите дружества акционерен капитал, наречен от СКР „малко собствен капитал“ (13), е представлявал повече от 25 % от капиталовите бази на банките (или повече от 50 % спрямо основния капитал, т.е. собственият капитал на акционерите минус нематериалните активи). Към това са били добавени проблеми, породени от риска, на който банките са били изложени, като са притежавали акции една на друга. До средата на 2008 г. прякото финансиране от банките на собствените им акции, както и кръстосаното финансиране на акциите на другите две банки, е възлизало приблизително на 400 млрд. ISK — около 70 % от основния капитал. Според СКР мащабът на финансирането на собствения капитал на акционерите чрез вземане на заеми от самата система е бил такъв, че стабилността на системата е била застрашена. Банките са държали значително количество от собствените си акции като обезпечение за кредитите си и, следователно, тъй като цените на акциите са паднали, качеството на техните кредитни портфейли се е влошило. Това е засегнало резултатите на банките и е оказало допълнителен натиск надолу върху цените на техните акции. В отговор на това (СКР допуска въз основа на информацията, с която разполага) банките са се опитали изкуствено да създадат извънредно търсене на собствените си акции.

Големината на банките

(18) През 2001 г. балансите на трите основни банки възлизат (общо) на малко над годишния брутен вътрешен продукт (БВП) на Исландия. До края на 2007 г. банките стават международни и притежават активи на стойност девет пъти исландския БВП. В доклада на СКР е отбелязано, че към 2006 г. наблюдателите коментирали, че банковата система е превишила капацитета на ЦБИ и се съмнявали дали тя би могла да изпълни ролята си на кредитор от последна инстанция. До края на 2007 г. краткосрочните задължения на Исландия (направени главно за финансиране на банките) са били 15 пъти по-големи от валутните резерви, а чуждестранните депозити в трите банки също били 8 пъти по-големи от валутните резерви. Гаранционният фонд за вложители и инвеститори е притежавал минимални средства в сравнение с банковите депозити, които е трябвало да гарантира. СКР стига до заключението, че тези фактори са довели до масовото теглене на депозити от банките в Исландия.

Внезапният растеж на банките в сравнение с нормативната и финансовата инфраструктура

(19) СКР e стигнала до заключението, че на съответните надзорни органи в Исландия липсва надеждността, която е нужна в случай на кредитор от последна инстанция с недостатъчно ресурси. В доклада се стига до заключението, че ФНО и ЦБИ не са разполагали с достатъчни познания и опит за регулиране на банките в трудни от икономическа гледна точка времена, но че са могли да предприемат действия за намаляване на равнището на риска, който банките са поемали. ФНО, например, не е израствал пропорционално на банките и практиките на регулатора не са се развивали със същите бързи темпове като банковите операции. В доклада се съдържат също така критики към правителството, като се стига до заключението, че властите е трябвало да предприемат действия за намаляване на потенциалното въздействие на банките върху икономиката чрез намаляване на големината им или като се изиска една или повече банки да преместят централите си в чужбина (14).

Дисбаланс и прекомерно разширяване на исландската икономика като цяло

(20) В доклада на СКР се споменават събитията в икономиката в по-широк план, които също са оказали въздействие върху бързия растеж на банките и са допринесли за дисбаланса в големината и влиянието между сектора на финансовите услуги и останалата част от икономиката. В доклада се стига до заключението, че най-вероятно правителствените политики (по-специално фискалната политика) са допринесли за прекомерното разширяване и дисбаланса и че паричната политика на ЦБИ не е била достатъчно рестриктивна. В доклада се споменава също така облекчаването на правилата за кредитиране на Исландския фонд за жилищно финансиране като „една от най-големите грешки в паричното и фискалното управление, която е допусната през периода и е довела до банковия срив“ (15). В доклада се изразява също така критично отношение към лекотата, с която банките са могли да вземат заеми от ЦБИ, като размерът на краткосрочните обезпечени заеми от ЦБИ се е увеличил от 30 млрд. ISK през есента на 2005 г. до 500 млрд. ISK в началото на октомври 2008 г.

Исландската крона, външни дисбаланси и CDS спредове

(21) В доклада се отбелязва, че през 2006 г. стойността на исландската крона е била неустойчиво висока, дефицитът по текущата сметка на Исландия е бил над 16 % от БВП, а задълженията в чуждестранни валути минус активите са се доближили до общия годишен БВП. Предпоставките за финансовата криза са били налице. До края на 2007 г. стойността на кроната се обезценява и спредовете на суапите за кредитно неизпълнение (CDS) на Исландия и на банките са се увеличавали експоненциално.

2.3. Предприети мерки за възстановяване на банковия сектор

(22) След срива на трите най-големи търговски банки през месец октомври 2008 г. (включително Kaupthing) исландските органи са изправени пред безпрецедентно предизвикателство да запазят извършването на банкова дейност в Исландия (16). Следваната от исландското правителство политика е заложена главно в закона за спешни мерки (17), приет от исландския парламент на 6 октомври 2008 г. Законът предоставя извънредни правомощия на ФНО да поема управлението на финансови предприятия и да се разпорежда с техните активи и пасиви според нуждата. Министърът на финансите е упълномощен — от името на Министерство на финансите — да отпуска средства за учредяването на нови финансови предприятия. Освен това в производствата по несъстоятелност на финансовите предприятия депозитите е трябвало да се третират с приоритет пред другите искове. Правителството обявява, че депозитите в местни търговски и спестовни банки и техните клонове в Исландия щели да бъдат напълно защитени.

(23) Първоначално политическите приоритети са съсредоточени върху осигуряването на основното функциониране на националните банкови, платежни и разплащателни системи. През първите седмици след срива исландското правителство изготвя така също икономическа програма в сътрудничество с Международния валутен фонд („МВФ“), довела до одобряването от Фонда на 20 ноември 2008 г. на искането на Исландия за двегодишно стенд-бай споразумение, което включва заем в размер на 2,1 млрд. USD от МВФ, целящ подсилване на исландските валутни резерви. Обезпечени са допълнителни заеми в размер до 3 млрд. USD от други скандинавски държави, както и някои други търговски партньори. От заема от МВФ незабавно са предоставени 827 млн. USD, докато останалата сума е отпусната на осем равни вноски, подлежащи на тримесечни прегледи на програмата.

(24) Програмата на МВФ е широкообхватна програма за стабилизиране, съсредоточена върху три основни цели. Първо, да се стабилизира и възстанови доверието в кроната, за да бъде ограничено отрицателното въздействие на кризата върху икономиката. Мерките включват въвеждането на контрол върху движението на капитали с цел да се спре изтичането на капитали. Второ, програмата включва всеобхватна стратегия за възстановяване на банките, чиято крайна цел е изграждането наново на една жизнеспособна финансова система в Исландия, както и опазването на международните финансови връзки на държавата. Сред допълнителните цели е да се гарантира справедливата оценка на банковите активи, да се увеличи до максимум възстановяването на активите и да бъдат засилени надзорните практики. Трето, целта на програмата е да се осигурят устойчиви публични финанси, като се ограничи социализирането на загубите от фалиралите банки и изпълнението на средносрочна програма за фискална консолидация.

(25) Исландските органи подчертават, че поради извънредни обстоятелства, свързани с прекомерната големина на банковата система спрямо финансовия капацитет на Министерството на финансите, властите са разполагали с ограничени варианти на политики. Следователно решенията, на които са разчитали, в много отношения са се различавали от мерките, предприемани от правителствата на други държави, изправени пред заплахи пред финансовата стабилност.

(26) Въз основа на Закона за спешни мерки трите големи търговски банки — Glitnir Bank, Landsbanki Íslands и Kaupthing Bank — са разделени на „стари“ и „нови“ банки. Министърът на финансите учредява три дружества с ограничена отговорност, които да поемат националните дейности на старите банки и им назначава съвети на директорите. ФНО поема ръководството на старите банки, разпределя по същество техните национални активи и пасиви (депозити) на новите банки, които продължават банковите дейности в Исландия, а старите банки са поставени под надзора на съответните им комитети за преобразуване (18). Основно чуждестранните активи и пасиви са оставени в старите банки, където впоследствие са образувани производства по ликвидация и в крайна сметка закриване на всички чуждестранни дейности (19).

(27) В предварителните начални баланси на трите нови банки към 14 ноември 2008 г. е изчислено, че комбинираните общи активи на банките ще възлязат на 2 886 млрд. ISK, като собственият капитал, който е трябвало да бъде предоставен от държавата, е 385 млрд. ISK. Общият размер на облигациите, които е трябвало да бъдат емитирани от новите банки в полза на старите банки като заплащане на стойността на прехвърлените активи, които превишават пасивите, е бил оценен на 1 153 млрд. ISK. ФНО назначава Deloitte LLP да направи оценки на стойността на прехвърлените активи и пасиви. От този процес става ясно, че независимата оценка няма да посочи точни стойности на прехвърлените нетни активи, а оценки в определени граници. Оказва се също така, че банковите кредитори са повдигнали възражения относно процеса на оценяване, тъй като те не смятали, че е безпристрастен, и са се оплакали, че не могат за защитят интересите си. Тези усложнения са довели до промяна на политиката за уреждане на сметките между старите и новите банки и в резултат на това, вместо да се разчита на оценката на независим експерт, страните са щели чрез преговори да се опитат да постигнат споразумения относно стойността на прехвърлените нетни активи.

(28) Било е ясно, че за страните ще е трудно да постигнат споразумения относно оценките, тъй като те очевидно са били обект на множество допускания, по-които страните най-вероятно са щели да имат разногласия. Целта на държавата е била да се постигнат споразумения на базата на оценки, осигуряващи стабилна основа за първоначалната капитализация на новите банки. Разликата между реализираните цени на активите и базовата оценка би могла да бъде предоставена на кредиторите под формата на условни облигации или увеличения на стойността на акционерния капитал на банките, тъй като от преговорите е станало ясно, че е възможно комитетите за преобразуване на Glitnir и Kaupthing и по-голямата част от техните кредитори да са заинтересовани от придобиването на дялове в новите банки, а това би им позволило да се възползват от потенциални увеличения на стойностите на прехвърлените активи.

(29) На 20 юли 2009 г. са оповестени пълната капитализация на трите нови банки и базата на споразуменията с кредиторите на старите банки. Правителството — в качеството си на единствен собственик на трите банки — постига принципно споразумение с комитетите за преобразуване на старите банки във връзка с начина, по който да бъде реализирана и платена компенсацията за прехвърлянето на нетните активи в новите банки. По отношение на две от новите банки — Íslandsbanki и Arion Bank — това включва условни споразумения, предвиждащи старите банки да запишат мажоритарни дялове в собствения капитал на новите банки.

(30) Въз основа на горните ориентировъчни споразумения комитетите за преобразуване на старите банки вземат решение през месец октомври 2009 г. (Glitnir) и през месец декември 2009 г. (Kaupthing Bank и Landsbanki Islands) да упражнят договорените опции и да запишат дялово участие в новите банки. На 18 декември 2009 г. правителството обяви, че е извършено възстановяване на банките и че са постигнати споразумения между исландските органи и новите банки, от една страна, и комитетите за преобразуване на Glitnir Bank, Landsbanki Íslands и Kaupthing Bank от името на техните кредитори, от друга страна, относно разплащанията във връзка с активите, които са прехвърлени от старите банки на новите, както и че тогава новите банки са напълно финансирани.

(31) Както става ясно, участието на Министерството на финансите в собствения капитал на новите банки е значително намалено — от първоначално предвидените 385 млрд. ISK на 135 млрд. ISK под формата на акционерен капитал и в случая на две от трите банки — Íslandsbanki и Arion Bank — приблизително 55 млрд. ISK капитал от втори ред под формата на субординирани заеми или общо 190 млрд. ISK. Освен това Министерство на финансите предоставя на Íslandsbanki и Arion Bank известни механизми за ликвидност. Предоставеният акционерен капитал от старите банки на новите възлиза общо на приблизително 156 млрд. ISK. Следователно общата капитализация на новите банки е в размер на приблизително 346 млрд. ISK. По тази причина, вместо да се запази пълната собственост върху трите банки, новите споразумения предполагат, че държавното участие ще бъде намалено до приблизително 5 % в Íslandsbanki, 13 % в Arion Bank и 81 % в Landsbankinn.

(32) Докато това поемане на ръководството на две от трите банки от кредиторите на старите банки разрешава основните проблеми с възстановяването на финансовия сектор и създаването на по-стабилна капиталова основа за новите банки, все още остават редица слабости, които трябва да бъдат отстранени. От есента на 2009 г. банките концентрират своите усилия главно върху вътрешни въпроси, като определят цялостната стратегия за дейностите си и по-специално преструктурират кредитните си портфейли, които представляват най-големият рисков фактор за техните дейности и дългосрочната им жизнеспособност. Процесът на преструктуриране е сложен поради наличието на редица усложняващи фактори, включително решения на Върховния съд относно незаконността на заемите, които са предоставени в ISK, а се индексират в чуждестранни валути. По отношение на Arion Bank, доколкото това е от значение за нейното преструктуриране, тези въпроси са разгледани по-долу.

2.4. Макроикономическа среда

(33) Сривът на банковата система през месец октомври 2008 г. е последван от големи икономически сътресения. Трудностите във финансовата система на Исландия са съчетани със срив на доверието в нейната валута. Кроната рязко се обезценява през първото тримесечие на 2008 г. и отново през есента — преди и след срива на трите търговски банки. Въпреки наложения през есента на 2008 г. контрол върху движението на капитали се наблюдава нестабилност на валутните курсове през цялата 2009 г. (20). Тези събития водят до тежка рецесия в исландската икономика и свиване на БВП с 6,8 % през 2009 г. и 4 % през 2010 г.

(34) Сред отраженията на икономическата криза е рязкото увеличаване на безработицата от 1,6 % през 2008 г. на 8 % през 2009 г., бързото повишение на инфлацията и спада в реалните заплати. Освен това се наблюдава рязко покачване на корпоративните задължения и на задълженията на домакинствата и на дела на необслужваните заеми в кредитните портфейли на банките, както и мащабно поглъщане от страна на новите банки на предприятия в затруднено финансово положение. Същевременно високата фискална цена на преструктурирането на банковата система води до рязко покачване на фискалния дефицит и голямо повишение на задълженията на публичния сектор.

(35) След дълбоката рецесия предварителните данни от Статистиката на Исландия сочат обрат през втората половина на 2011 г. и за цялата година — растеж на БВП с 3,1 % в сравнение с предходната година.

(36) Икономическият растеж през 2011 г. най-вече се дължи на увеличението в търсенето на национално равнище, по-специално 4 % повишение на потреблението на домакинствата. Това е съпътствано от увеличение на заплатите и социалните плащания, както и определени политически инициативи, предприети с цел облекчаване на тежестта, свързана с плащането на задълженията на домакинствата, включително временно субсидиране на лихвени процент, замразяване на плащанията по заеми и ранно възстановяване на частните пенсионни спестявания. Предварителните данни за 2011 г. показват също така бавно увеличение на инвестициите, което обаче се наблюдава след достигането на особено ниско равнище (21). През изминалите три години публичното потребление остава на по-ниско равнище.

(37) Общите макроикономически данни прикриват по-значимите секторни разлики. В допълнение към срива във финансовия сектор беше наблюдавано голямо свиване в строителството и много други национални дейности в производството и услугите. От друга страна в някои експортни сектори е наблюдаван растеж. Благодарение на ниския обменен курс на кроната и относително стабилните цени на чуждестранната валута както за морски, така и за алуминиеви продукти, приходите от износ нарастват след началото на икономическата криза, което важи също така за туризма и износа на други услуги. Същевременно вносът значително намалява, което временно води до излишък в търговския баланс( (22)) от приблизително 10 % от БВП през 2010 г. Предвид увеличеното вътрешно търсене през 2011 г., вносът отново се увеличава, което води до по-нисък като цяло търговски баланс — 8,2 % от БВП.

(38) В прогнозата на Статистиката на Исландия за периода 2012—2017 г. се допуска, че постепенното икономическо възстановяване ще продължи с растеж от 2,6 % през 2012 г. Подобни темпове на растеж се очакват през целия прогнозен период. При тази прогноза обаче има някои несигурни фактори. Планираните широкомащабни инвестиции в промишлеността може да бъдат допълнително забавени. Търговските условия в Исландия биха могли да бъдат засегнати отрицателно от продължителната рецесия в държавите, които са основни нейни търговски партньори, което предполага и по-бавни темпове на растеж в Исландия. По-бавният напредък от очакваното в справянето с тежестта, която представляват задълженията за домакинствата и корпорациите, допълнително би ограничил вътрешното търсене и изгледите за растеж на икономиката. Растежът може да бъде застрашен също така от продължаващата ценова нестабилност, свързана с валутната несигурност вследствие на отстраняването на контрола върху движението на капитали.

2.5. Финансов надзор и подобрения в нормативната уредба

(39) След първоначалната работа на ФНО във връзка с учредяването на новите банки и оценяването на стойността на прехвърлените нетни активи от старите банки, през пролетта на 2009 г. ФНО извършва одит на новите банки и на техните бизнес планове, финансова стабилност и капиталови изисквания в рамките на т.нар. проект за одобрение. Това е направено с помощта на международната консултантска фирма в областта на управлението Oliver Wyman.

(40) След приключването на горепосочения процес ФНО предоставя на банките лицензи за осъществяване на тяхната дейност, които са обект на различни условия. С оглед на качеството на портфейлите от активи и на очакваната икономическа несигурност е счетено за необходимо да се поставят по-големи капиталови изисквания към трите банки, отколкото е законоустановеният минимум. Следователно ФНО определя минималното съотношение на капиталова адекватност (CAD) за трите банки на 16 %, от които минимум 12 % за съотношението на капитала от първи ред. Изискванията са приложими най-малко за 3 години, освен ако не бъдат преразгледани от ФНО. Определени са също така условията за ликвидност, според които наличните ликвидни средства във всеки един момент следва да възлизат на най-малко 20 % от депозитите, а парите в брой или паричните еквиваленти следва да бъдат най-малко 5 % от депозитите. Освен това са формулирани изисквания относно други въпроси като преструктурирането на кредитните портфейли, оценка на риска, корпоративно управление и собственост. ФНО въвежда подобни капиталови изисквания и по отношение на други финансови предприятия.

(41) Създадената в сътрудничество с МВП програма за икономическо стабилизиране предвижда преразглеждане на цялата нормативна уредба на финансовите услуги и надзор с цел подобряване на защитата от бъдеща финансова криза. Правителството покани бившия генерален директор на Финландския финансов надзорен орган, Mr. Kaarlo Jännäri, да направи оценка на съществуващата нормативна уредба и надзорни практики. Предложените от г-н Jännäri подобрения включват създаването на национален кредитен регистър към ФНО с оглед намаляване на кредитните рискове в системата. В доклада си той предлага така също определянето на по-строги правила и по стриктна практика по отношение на големите експозиции и свързаното кредитиране, както и провеждането на повече инспекции на място с цел да се потвърдят дистанционния надзор и доклади, по-специално относно кредитния риск, ликвидния риск и валутния риск. Препоръчано е също така да се преразгледа и подобри системата за гарантиране на депозитите, като се следят отблизо тенденциите в ЕС.

(42) Впоследствие от правителството е внесен законопроект в Althingi, основан inter alia на направените от г-н Jännäri предложения, както и на измененията на закона на ЕИП относно финансовите дейности от 2009 г. нататък, който е приет и влиза в сила на 1 юли 2010 г. като Закон № 75/2010. С новия закон са направени значителни промени в Закона за финансовите предприятия. По-късно са въведени няколко промени в Закона за финансовите предприятия, както и за регулирането и надзора на финансовите услуги. Тези нормативни изменения са разгледани по-подробно в приложението.

2.6. Основните бъдещи предизвикателства (23)

(43) Въпреки значителните постижения във възстановяването на финансовия сектор, Исландия продължава да се бори с последиците от финансовата и валутна криза от есента на 2008 г. Финансовата криза разкри различни проблеми и недостатъци на финансовата система, които трябва да бъдат отстранени, за да може да бъде възстановено доверието на обществеността. Изглежда очевидно, че Исландия, подобно на много други държави, които са били засегнати сериозно от финансовата криза, е изправена пред многобройни предизвикателства, свързани с приспособяването на правната и оперативната среда на финансовите услуги с цел да се подпомогне поддържането на една жизнеспособна и ефективна финансова система в бъдеще и да се намали във възможно най-голяма степен евентуалният риск от повторното възникване на нови системни сривове.

(44) Най-непосредствените предизвикателства, пред които понастоящем са изправени исландските финансови предприятия, са свързани с факта, че банките функционират в защитена среда с контрол върху движението на капитали и цялостни гаранции по депозитите. Сега банките трябва да се подготвят за функциониране в среда с по-голяма експозиция, когато контролът върху движението на капитали бъде премахнат и гаранциите по депозитите отново се върнат към предвидените в съответните директиви на ЕС/ЕИП (24). Исландските органи подчертават, че трябва да се подхожда изключително внимателно към въвеждането на нови правила в това отношение.

(45) Друго голямо предизвикателство представлява необходимостта от приспособяването на правната и нормативната уредба с цел подпомагане на една стабилна и ефективна финансова система, която да бъде в съответствие също така с тенденциите в правото на ЕИП и в международен план (25).

2.7. Състоянието на конкуренцията в исландския финансов сектор

(46) Според последната информация от исландските органи (26) конкуренцията на финансовия пазар се е променила значително от банковия срив насам. Броят на финансовите предприятия е намалял, тъй като няколко спестовни банки, търговски банки и специализирани кредитори или са ликвидирани или са се слели с други предприятия (27). Броят на финансовите предприятия все още намалява, като последно са реализирани сливанията на Landsbankinn и SpKef през месец март 2011 г., на Íslandsbanki и Byr през месец декември 2011 г. и сливането на Landsbankinn и Svarfdaelir Savings Bank, одобрено от Органа на 20 юни 2012 г. Концентрацията на вътрешния пазар е увеличена с намаляването на броя на финансовите предприятия и поемането на депозитите на закриваните банки от по-големите банки. От друга страна — цялостното присъствие на новите банки на финансовите пазари в ЕИП е много по-малко от това на предшествениците им, тъй като международните банкови дейности са преустановени.

(47) Освен това вътрешният пазар е свит значително, тъй като някои подпазари са изчезнали или в голяма степен намалени. Вследствие на почти пълното изчезване на фондовия пазар и въвеждането на контрол върху движението на капитали дейностите на фондовия и валутния пазар са намалели, което е довело до ограничени възможности за инвестиране. Търсенето на кредити е слабо предвид исторически ниското равнище на инвестициите в икономиката и високата задлъжнялост на домакинствата и дружествата. След срива банките са концентрирали усилията си върху вътрешни въпроси и преструктуриране на своите кредитни портфейли, както и върху преструктуриране на някои от техните основни корпоративни клиенти.

(48) Преди финансовата криза спестовните банки заемат общо пазарен дял от приблизително 20—25 % от депозитите. Понастоящем този дял е намалял до приблизително 2—4 %. Изгубените от напускащите пазара спестовни и търговски банки пазарни дялове са спечелени от трите големи търговски банки — Arion Bank, Íslandsbanki и Landsbanki. Понастоящем трите големи банки заемат приблизително 90—95 % от пазара вместо 60—75 %, както преди това, като пазарният дял на Landsbankinn е малко по-голям от останалите. Освен 10-те регионални спестовни банки, чийто пазарен дял понастоящем е приблизително 2—4 %, единственият друг пазарен участник е преструктурираната MP Bank (28) с пазарен дял от около 1—5 %.

(49) Следователно исландският финансов пазар определено е олигополен и трите най-големи дружества заедно биха могли да постигнат господстващо пазарно положение. Според Исландския орган за защита на конкуренцията (ИОЗК), към когото Органът се обърна с молба да изложи своето мнение относно състоянието на конкуренцията в Исландия и потенциалните средства за защита, съществуват значителни бариери пред навлизането на исландския банков пазар. Това оказва неблагоприятно въздействие върху конкуренцията. Налице са също така определени пречки при сменянето на банките от страна на потребителите. Освен това исландските органи признават, че валутните рискове, свързани с незначителната и неконвертируема валута на Исландия — исландската крона — допълнително ограничават конкуренцията и възпират чуждестранните банки и дружества от навлизане на исландския пазар.

(50) Напоследък ИОЗК се е съсредоточил върху един конкретен въпрос, свързан с ИТ инфраструктурата за дейностите на банките и тяхното сътрудничество в това отношение. Това се отнася до доставчика на ИТ услуги — Reiknistofa bankanna (Център за данни на исландските банки; RB), който се притежава съвместно от финансовите институции. Този въпрос е от значение за оценката на разглеждания случай и е бил сред въпросите, обсъждани от Органа с исландските органи и банките.

(51) RB се притежава съвместно от трите основни исландски банки, две спестовни банки, Исландската асоциация на спестовните банки и трите основни оператора на платежни карти в Исландия. Landsbankinn притежава 36,84 % от акциите в RB, Íslandsbanki притежава 29,48 % и Arion Bank — 18,7 %. Следователно общо трите търговски банки притежават 85,02 % от акциите в RB. Клиентите на RB са собствениците, Централната банка на Исландия и други финансови институции, както и други публични дружества. Сътрудничеството между банките в тази област е широко, тъй като RB е разработило системата за клиринг и разплащания в Исландия. То предоставя също така редица основни банкови решения, използвани от много потребители — повечето исландски банки. Освен това RB поддържа система за електронно фактуриране и електронни разплащания за корпоративни и частни потребители.

(52) Според ИОЗК сривът от 2008 г. е направил по-малките банки и спестовните банки особено уязвими. Що се отнася до по-малките финансови предприятия, изискваните ИТ услуги са били от съществена важност, тъй като те могат да се разглеждат като една от бариерите за навлизане пред новите пазарни участници. Значителна част от платформата за ИТ услуги е предоставяна от RB по отношение на по-големите финансови предприятия, а, относно спестовните банки и по-малките пазарни участници, от Teris. След закриването на множество малки финансови предприятия в последните години Teris губи значителен дял от своя доход, което е довело до продажбата на някои от неговите ИТ решения на RB през месец януари 2012 г. Според RB и Teris целта на тази сделка, inter alia, е била да се обезпечи непрекъснатото предоставяне на ИТ услуги на по-малките финансови предприятия.

(53) ИОЗК е разследвал двата случая, свързани с RB. Първо, дали съвместната собственост и сътрудничеството на банките и другите финансови предприятия във форума на RB следва да се считат за нарушение на забраната за рестриктивни практики съгласно член 10 от Закона за защита на конкуренцията на Исландия. Второ, съвместимостта на закупуването на основните активи на Teris от страна на RB е оценена съгласно разпоредбите за сливанията по същия закон. През месец май 2012 г. обаче тези два случая са приключени със споразумение между RB и неговите собственици, от една страна, и ИОЗК, от друга страна (29).

(54) Освен горните опасения, които са пряко свързани с исландския финансов пазар, ИОЗК посочва по-специално необходимостта от извършване на продажбата и преструктурирането на оперативните дружества (30) без ненужно забавяне. Банките (в качеството си на кредитори на оперативните дружества) са поели ръководството на много от тях поради прекомерна задлъжнялост вследствие на икономическия срив от 2008 г. Според ИОЗК това може да създаде конфликт на интереси, когато банките предоставят финансови услуги на дружества и в същото време притежават дружествата. ИОЗК е на мнение, че пряката и непряката собственост на банките (31) е най-широко разпространеният и опасен проблем за конкуренцията след финансовата криза, тъй като това оказва въздействие върху почти всяко дружество и отрасъл в Исландия. Според ИОЗК по-бързото преструктуриране на дружествата би подобрило конкуренцията на финансовия пазар. Когато ангажираността на банките в преструктурирането на техните корпоративни клиенти е било обект на изискванията за нотифициране съгласно националния контрол на сливанията, ИОЗК в това отношение често е поставял условия относно собствеността на банките. Въпреки това явно е трудно да се намери общоприложимо решение на проблема, тъй като в голяма степен той се дължи на голямата задлъжнялост на исландския бизнес сектор.

(55) В представената на Органа документация от трите търговски банки — Arion Bank, Íslandsbanki и Landsbankinn — всички те са на мнение, че не са настъпили големи промени в условията на конкуренция на исландския финансов пазар от есента на 2008 г., които да са причина за опасения. Пазарът се характеризира с ефективна конкуренция, без каквито и да било доказателства за тайни споразумения между трите най-големи участници. При разглеждане на условията на конкуренцията на пазара ИОЗК не е взел предвид някои важни фактори. Чуждестранните банки, които не присъстват в Исландия, в продължение на дълго време и все още активно се конкурират с исландските банки за предоставянето на корпоративни заеми и други финансови услуги на най-големите клиенти, като предприятия, занимаващи се с дейности, основани на износа (рибарство, енергоемка промишленост и т.н.), както и упражняващи държавна и общинска дейност.

(56) Това мнение обаче противоречи на становището, изразено от исландските органи в горепосочения доклад на министъра на икономическите въпроси до Althingi, и на мнението на ИОЗК. Освен това, както ще бъде посочено по-долу, Arion Bank, въпреки известните резерви по отношение на анализа на условията на конкуренция, е решила да поеме определени ангажименти, целящи ограничаване на нарушаването на конкуренцията, свързано с въпросните мерки за помощ. Споменатите ангажименти са посочени в приложението.

3. ОПИСАНИЕ НА МЕРКИТЕ

3.1. Получателят на помощта

(57) Както е посочено по-горе, Kaupthing Bank се срива през 2008 г., което се случва и с другите две големи исландски търговски банки. С цел да се гарантира непрекъснатото функциониране на местния банков сектор исландските органи предприемат определени мерки за възстановяване на някои дейности на (старата) Kaupthing Bank hf, включително учредяването и капитализацията на New Kaupthing Bank hf (понастоящем преименувана на Arion Bank).

3.1.1. Kaupthing Bank

(58) Преди финансовата криза от 2008 г. Kaupthing Bank е най-голямата банка в Исландия. В края на 2007 г. нейният баланс възлиза на 5 347 млрд. ISK (58,3 млрд. EUR). Преди всичко Kaupthing е северноевропейска банка, осъществяваща дейност в тринадесет държави. Kaupthing предлага интегрирани финансови услуги на дружества, институционални инвеститори и физически лица, подразделени в пет бизнес сегмента: корпоративно банкиране и банкиране на дребно, капиталови пазари, касови операции, инвестиционно банкиране и управление на активи и частно банкиране. Освен това банката притежава клонова мрежа за банкиране на дребно в Исландия, където се намира нейната централа, и в по-малка степен в Норвегия и Швеция. Kaupthing притежава банкови лицензи посредством своите дъщерни дружества в Дания, Швеция, Люксембург и Обединеното кралство и клонове във Финландия, Норвегия и остров Ман. Основните дъщерни дружества на Kaupthing са Kaupthing Singer & Friedlander (Обединеното кралство) и FIH Erhvervsbank (Дания), като банката притежава още шестнадесет дъщерни дружества и клонове в различни държави в Европа, Северна Америка, Азия и Близкия Изток. В края на 2007 г. служителите на банката наброяват 3 334 човека. Акциите на банката са регистрирани на скандинавската борса OMX Nordic Exchange в Рейкявик и в Стокхолм.

3.1.2. Arion Bank

(59) Правоприемникът на Kaupthing — Arion Bank — е исландска банка, която предлага универсални финансови услуги на дружества, институционални инвеститори и физически лица. Целта на банката е да послужи като банка за персонално консултативно банкиране (при което банкерът изгражда връзка с клиента си), съсредоточена върху по-големите корпорации и физически лица, които имат нужда от широк диапазон от финансови решения.

(60) Arion Bank Group се състои от дружеството майка и осем основни дъщерни дружества, които са неразделна част от дейностите на банката (32).

(61) Във връзка със скорошното и текущото преструктуриране на нейния кредитен портфейл, банката е поела активи, категоризирани като държани за продажба, или, ако дейността по възстановяването не е приключила, като временни операции. Според банката, тя въпреки това се опитва да продава тези активи без ненужно забавяне (33).

(62) Другите важни дялови участия са в Auðkenni (холдингово дружество, управляващо защитни ключове за онлайн банкиране; 20 %) и Reiknistofa bankanna (центъра за данни на исландските банки, RB; 18,05 %). Arion Bank е закрила или е в процес на закриване на общо 15 дружества, в които банката е държала дялове от собствен капитал. Тези дружества или са в ликвидация, или нямат активи или не осъществяват дейност.

(63) Основните банкови продукти попадат в четири категории: управление на активи (Asset Management), инвестиционно банкиране (Investment Banking), корпоративно банкиране (Corporate Banking) и банкиране на дребно (Retail Banking), както по-долу е посочено по-подробно.

Управление на активи

(64) Това подразделение включва продажби и услуги, частно банкиране и институционално управление на активи. Дъщерното дружество на банката — Stefnir Asset Management Company — осъществява дейността по управление на фондове като Asset Management на Arion Bank е основният дистрибутор на фондовете. Asset Management е водещ участник на исландския пазар, като управляваните активи в Arion Bank и дъщерните дружества са над 659 млрд. ISK в края на 2011 г.

(65) Asset Management отговаря за управлението на активи от името на своите клиенти, включително институционални инвеститори, корпорации, клиенти с висока нетна стойност и инвеститори на дребно. То обслужва клиенти с различни инвестиционни цели, като предлага широк диапазон от услуги. В допълнение към множеството взаимни фондове, инструменти за алтернативни инвестиции и схеми на пенсионни планове, подразделението предлага специализирани стратегии за разпределение на активи и управлявани сметки. Подразделението предлага също така фондове от други водещи световни дружества за управление на фондове.

Инвестиционно банкиране

(66) Investment Banking предоставя различни услуги на корпоративни клиенти чрез своите четири основни продуктови области: — консултиране в областта на сливанията и придобиванията, — сделки на капиталовите пазари, — придобивания и заети средства, — инвестиране в основен капитал.

(67) Целта на подразделението е да съчетава консултирането с финансовите възможности на банката, като създава интегрирани решения за клиентите в тясно сътрудничество с другите подразделения на банката, по-специално Capital Markets и Corporate Banking.

Корпоративно банкиране

(68) Corporate Banking е структурирано в 7 отдела: Корпоративно кредитиране, Специализирано кредитиране, Правни въпроси и документация, Управление на портфейли, Корпоративни услуги, Възстановяване и Факторинг. Corporate Banking предлага редица финансови услуги и продукти на своите корпоративни клиенти — от средни предприятия до големи корпорации. Основно подразделението е съсредоточено върху поддържането на дългосрочни взаимоотношения със своите клиенти, както и върху предоставянето на специализирани решения и персонализирани услуги.

(69) Arion Bank счита, че това подразделение изпълнява основна роля в разрешаването на въпроси, свързани с корпоративни задължения, и е постигнало значителен напредък с преструктурирането на дружествата. Отдел Възстановяване в рамките на Corporate Banking отговаря за възстановяването на задължения на банката, т.е. преструктуриране на дружествата, които изпитват затруднения в плащанията. Постигнат е добър напредък в работата и предстои приключването ѝ.

Банкиране на дребно

(70) Retail Banking притежава 30 % пазарен дял в Исландия. В цяла Исландия има 24 клона и над 100 000 клиента. Клоновете предоставят пълен набор от услуги, включително консултации по депозити и заеми, платежни карти, пенсионни спестявания, застраховки, фондове и ценни книжа.

(71) Клоновата мрежа е разделена на седем клъстера, всеки от които има свой собствен бизнес мениджър. В рамките на всеки клъстер по-малките клонове ползват силата на по-големите. Клоновете разполагат с по-големи изпълнителни правомощия и отговорност и, следователно, са по-близо до клиентите. Според банката тази организация спомага за координиране на процедурите и за пълното използване на знанията и опита в рамките на клоновете. Четирима от тези бизнес мениджъри работят в района на Reykjavík и околностите на столицата, а трима — в по-големите градски райони. Целта на тази структура е да се затвърдят връзките между клоновете в една и съща част на държавата.

Данни за пазарните дялове

(72) Според изчисленията на Arion Bank нейният пазарен дял в депозитите — въз основа на годишните доклади на исландските банки и спестовните банки — е [> 30] % или малко по-малък от дяловете на Landsbankinn ([> 30 %]) и Íslandsbanki ([> 30 %]). Другите пазарни участници с незначителни дялове са MP Bank ([< 5 %]) и спестовните банки (общо [< 5 %]).

(73) Делът на Arion Bank в заемите за клиенти е приблизително [15—25] % или сходен с този на Íslandsbanki и малко по-малък от Landsbankinn. Фондът за финансиране на жилища притежава най-голям дял от този пазар — [> 25] %. Ако се разгледат като цяло, пенсионните фондове също заемат голям дял от този пазар [5—10] %, като дяловете на останалите пазарни участници са незначителни.

(74) Пазарният дял на Arion Bank в търговията на исландската фондова борса, измерен от гледна точка на оборота през първите 14 седмици на 2012 г. е [10—20] %, но дяловете на всяка от другите търговски банки — Íslandsbanki, Landsbankinn и MP Bank — са били [20—25] %.

3.2. Съпоставяне на старата и новата банка

(75) Приблизителното съпоставяне на основните финансови данни от балансите на старата и на новата банка, представени в таблица 1, показват огромната разлика в големината и обхвата дейностите на двете банки (34). Общите активи на Arion Bank в края на 2009 г. са едва 11,5 % от тези на Kaupthing Bank в средата на 2008 г. Кредитният портфейл е най-голямата отделна категория активи. Балансовата стойност на кредитния портфейл на Kaupthing Bank в края на месец юни 2008 г. е 4 169 млрд. ISK в сравнение с кредитния портфейл на Arion Bank от 358 млрд. ISK в края на 2009 г. — 8,6 % от този на Kaupthing. Наблюдава се също така значителна промяна в притежаваните от Arion Bank ценни книжа в сравнение с Kaupthing Bank. Акциите и деривативните инструменти са намалели с 96—100 %. По отношение на облигациите намалението е по-малко, тъй като притежаваните от Arion Bank облигации възлизат на 25,7 % от тези на Kaupthing Bank. Таблица 1 Съпоставка между балансите на Arion Bank и Kaupthing Bank, суми в млрд. ISK Kaupthing 30.6.2008 г. Arion 31.12.2009 г. Arion като % от Kaupthing Общо активи 6 603 757 11,5 — заеми и вземания от клиенти 4 169 358 8,6 — облигации и дългови инструменти 676 173 25,7 — акции и инструменти на собствения капитал 172 7 4,1 Общо пасиви 6 166 667 10,8 — депозити 1 848 495 26,8 Общо собствен капитал 438 90 20,6

(76) Отчетите за доходите на двете дружества показват сходна разлика в големината и обхвата. Ако се съпоставят Arion Bank през 2009 г. и Kaupthing Bank през 2007 г., нетният доход от лихви на Arion Bank е 15,2 % от този на Kaupthing и нетният доход от такси и комисионни на Arion е 10,7 % от този на Kaupthing. Персоналът на Arion Bank е 1 057 човека в края на 2009 г. (включително служителите на дъщерните дружества) спрямо 3 334 служителя на Kaupthing Bank в края на 2007 г. Следователно общият брой на служителите на Arion е 32 % от съответния общ брой на Kaupthing (35). Ако се съпоставят дейностите на двете банки в Исландия, в Kaupthing в края на месец юни 2008 г. са работили 1 133 човека за дейности в Исландия (без служителите на дъщерните дружества), докато Arion Bank е имала 952 служителя (без дъщерните дружества) в края на 2009 г. Таблица 2 Съпоставка между отчетите за доходите на Arion Bank и Kaupthing Bank, суми в млрд. ISK Kaupthing 2007 г. Arion 2009 г. Arion като % от Kaupthing Нетен доход от лихви 80 12 15,2 Нетен доход от такси и комисионни 55 6 10,7 Доходи от дейността 166 50 29,9 Печалба преди данъка върху доходите 81 15 19,0

3.3. Национална нормативна уредба

(77) Националната нормативна уредба относно мерките за помощ е следната: — Закон № 125/2008 за плащания по дългови ценни книжа, дължими поради необичайни условия на финансовия пазар и т.н., обикновено наричан „Закон за спешни мерки“ Със Закона за спешни мерки на ФНО са дадени правомощия да се намесва в „извънредни обстоятелства“ и да поема функциите на събранията на акционерите и на съветите на директорите на финансовите предприятия, както и да взема решения относно разпореждането с техните активи и пасиви. На ФНО са предоставени също така правомощия да назначава комитети за преобразуване на финансовите предприятия, чиито контрол е поел, които са изпълнявали функциите на събрания на акционерите. По отношение на ликвидацията на институциите Законът дава предимство на претенциите на вложителите и схемите за гарантиране на депозитите. Законът упълномощава също така Министерство на финансите на Исландия да учредява нови банки. Законът за спешни мерки включва изменения на Закона за финансовите предприятия № 161/2002, Закона за официалния надзор върху финансовите дейности № 87/1998, Закона за гаранциите на депозитите и схемата за компенсиране на инвеститорите № 98/1999, както и Закона за жилищните въпроси № 44/1998, — Допълнителен закон за държавния бюджет за 2008 г. (член 4) — Закон за държавния бюджет за 2009 г. (член 6)

3.4. Мерките за помощ

(78) Намесата на исландските органи след фалита на Kaupthing Bank е описана по-горе и е представена по-подробно в решението за откриване. По същество намесите могат да бъдат обобщени, както следва: ФНО поема контрол върху Kaupthing на 9 октомври 2008 г., като националните пасиви и (по-голямата част от) националните активи са прехвърлени на новата Kaupthing. Имуществото на старата банката е трябвало да бъде компенсирано за това прехвърляне, като му се преведе цялата разлика между активите и пасивите. Тъй като определянето на тази разлика се оказва трудно и изискващо много време, държавата предоставя известен начален капитал и поема ангажимент при нужда да отпусне още капитал. След това тя капитализира банката преди в крайна сметка на 1 декември 2009 г. да бъде постигнато споразумение между държавата и старата банка, вследствие на което държавният дял в банката е намален от 100 % на 13 % (36). Органът счита, че тази дата — 1 декември 2009 г. — бележи началото на 5-годишния период на преструктуриране, който следователно ще продължи до 1 декември 2014 г.

(79) В следващия раздел са описани само онези аспекти на държавната намеса, представляващи мерки, които са от значение за оценката по член 61 от Споразумението за ЕИП.

3.4.1. Капитал от първи ред

(80) Държавата на два пъти предоставя капитал от първи ред — веднъж, когато е учредена новата Kaupthing, и след това отново, когато изцяло капитализира банката (със задна дата); след което е сключено споразумение със старата банка от името на нейните кредитори, според което държавата запазва дял от 13 % в банката.

3.4.1.1. Начален капитал

(81) След учредяването на New Kaupthing Bank през месец октомври 2008 г. държавата предоставя на новата банка 775 млн. ISK (37) (5 млн. EUR) в брой като начален капитал и освен това поема ангажимент да предостави още общо до 75 млн. ISK рисков капитал от първи ред на новата банка срещу целия ѝ собствен капитал. Първата цифра отговаря на минималният капитал, който се изисква съгласно исландското законодателство за учредяването на банка. Втората цифра е изчислена като 10 % от първоначалната оценка на вероятния размер на общите рисково претеглени активи. Бюджетен кредит за тази сума официално е включен в държавния бюджет за 2009 г. под формата на разпределяне на държавни средства за справяне с извънредните обстоятелства на финансовите пазари. Целта на това разпределение на капитал е била да осигури подходяща гаранция за жизнеспособността на банката до разрешаването на въпросите, свързани с окончателната ѝ рекапитализация, включително размера на нейните баланси в началото и оценка на дължимата компенсация на старата банка в замяна на прехвърлените активи.

3.4.1.2. Капиталова инжекция и задържане на дял от 13 % като част от уреждането на сметките с кредиторите на старата банка

(82) На 20 юли 2009 г. исландското правителство обяви, че е постигнало принципно споразумение с комитета за преобразуване на Kaupthing по отношение на началната капитализация на New Kaupthing Bank (преименувана на Arion Bank, считано от 21 ноември 2009 г.) и относно базата на дължимата компенсация между двете страни. При определени условия правителството се съгласява с комитета за преобразуване на Kaupthing, че чрез комитета на кредиторите следва да бъде предоставена възможност да придобият мажоритарен дял в Arion Bank, за да се улесни независимото развитие на банката. Това всъщност би наложило предоставяне от старата банка на по-голямата част от капитала в Arion Bank като част от споразумението за компенсиране. В случай че Kaupthing Bank не извърши записване на акциите в Arion Bank, правителството би запазило пълна собственост.

(83) На 14 август 2009 г. правителството обяви, че е поело ангажимент да капитализира Arion Bank със 72 млрд. ISK капитал от първи ред под формата на държавни облигации, при което съотношението на основния капитал от първи ред на банката става приблизително 12 %. Капитализацията на Arion Bank от страна на правителството е осъществена на 9 октомври 2009 г., като включва инжекция от 71 225 млн. ISK в банката със задна дата — 22 октомври 2008 г. — в допълнение към началните 775 млн. ISK в брой. Следователно общият акционерен капитал на правителството е 72 млрд. ISK. Освен това начислената лихва по държавните облигации възлизат на 9,2 млрд. ISK.

(84) На 4 септември 2009 г. правителството обяви, че са постигнати окончателни споразумения относно капитализацията на Arion Bank и базата за компенсиране. В съответствие с принципното споразумение от 20 юли 2009 г. споразумението основно съдържа разпоредби относно две алтернативни споразумения: капитализация при собственост на старата банка (кредитор) (Споразумение за съвместна капитализация) или капитализация при собственост на правителството (Споразумение за алтернативна капитализация) (38). Съгласно второто споразумение кредиторите на Kaupthing са имали възможност да придобият (чрез комитета за преобразуване) контрол върху Arion Bank посредством записване на новия акционерен капитал. Тъй като стойността на прехвърлените на Arion Bank пасиви превишава стойността на прехвърлените активи, Kaupthing е трябвало да плати новия акционерен капитал от собствените активи на старата банката. Според изчисленията размерът на тази компенсация е 38 млрд. ISK, но сумата трябва редовно да бъде преоценявана въз основа на бъдещите резултати на опреден кредитен портфейл. Правителството би притежавало миноритарен капитал от обикновени акции в размер на 13 % от Arion Bank. С цел да се спази изискването за одобрение от ФНО на допълнителна инжекция от 4 % капитал от втори ред, правителството би предоставило също така капитал на Arion Bank под формата на субординиран заем в размер на 24 млрд. ISK.

(85) На 1 декември 2009 г. е постигнато споразумение между правителството и Arion Bank, от една страна, и комитета за преобразуване на Kaupthing, от друга, относно уреждането на въпросите, свързани с прехвърлените активи и пасиви от Kaupthing на новата банка. Същия ден комитетът за преобразуване на Kaupthing взема решение да упражни предвидената в Споразумението за съвместна капитализация опция за поемане на 87 % от акционерния капитал в Arion Bank. Правителството би задържало останалите 13 % капитал от първи ред.

(86) Kaupthing плаша за придобиването чрез прехвърляне на Arion Bank на свои активи, оценени на 66 млрд. ISK. За тази цел Kaupthing използва комбинация от пари в брой, свързани с Исландия корпоративни заеми и портфейл от ипотеки и заеми на дружества, свързани с исландското правителство. Капитализацията от правителството от 9 октомври 2009 г. впоследствие е променена и Arion Bank връща на правителството 32,6 млрд. ISK под формата на държавни облигации и емитира субординирана облигация в полза на правителството за сумата от 29,5 млрд. ISK.

(87) Възникват известни усложнения във връзка с изискването за капиталова адекватност от 12 % капитал от първи ред и 4 % допълнителен капитал от втори ред, тъй като прехвърлянето на безрискови свободни активи на Arion Bank предполага увеличение на базата на банката от рисково претеглени активи. Тъй като Arion Bank е рекапитализирана чрез сделка, включваща значително увеличение на рисково претеглените активи, по Споразумението за съвместна капитализация е бил необходим повече капитал, отколкото при капитализация от правителството, финансирана единствено с държавни облигации. По-голямата част от върнатите на правителството средства е трябвало да бъдат под формата на задължение от втори ред, какъвто би бил случаят иначе. Поради същата причина Kaupthing плаща 66 млрд. ISK за 87 % от акциите, вместо 62,6 млрд. ISK, както първоначално е предвидено (т.е. 87 % от 72 млрд. ISK). Правителството плаща 12,2 млрд. ISK за своите 13 % акции в Arion.

3.4.2. Предоставяне на капитал от втори ред

(88) Държавата предоставя на новата банка така също два субординирани заема, за да подсили нейния собствен капитал и ликвидност. Деноминираният в чуждестранна валута инструмент А по онова време отговаря на сума от 29,5 млрд. ISK. Заемът е под формата на капиталов инструмент, предвиждащ Arion Bank да емитира необезпечени субординирани полици. Инструмент Б е в размер на 6,5 млрд. ISK и е използван от Arion Bank за плащане на държавата на неразпределената печалба (дивиденти) през периода до влизането в сила на Споразумението за съвместна капитализация. Предоставените от правителството инструменти от втори ред са били основани на необходимостта да се гарантира стабилна капиталова структура и отговарят на изискванията на ФНО.

(89) Срокът на инструмент А е десет години, считано от 30 декември 2009 г. В него са включени стимули за излизане от схемата под формата на увеличение на лихвата на всеки пет години. Годишният лихвен процент за първите пет години е 400 базисни пункта над EURIBOR, но през периода от петата до десетата година лихвеният процент е 500 базисни пункта над EURIBOR. Условията на инструмент Б са същите, освен че през първите три години лихвеният процент е 300 базисни пункта над EURIBOR.

3.4.3. Гарантиране на депозити

(90) С оглед на постигането на съответствие с Директива 97/9/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 3 март 1997 година относно схемите за обезщетение на инвеститорите (39) и Директива 94/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 1994 година относно схемите за гарантиране на депозити (40), Исландия приема Закон № 98/1999 относно гаранциите на депозити и схемата за обезщетение на инвеститорите, като въз основа на него създава т.нар. Гаранционен фонд за вложители и инвеститори („ГФВИ“), финансиран с годишни вноски от банките, които се изчисляват въз основа на общата сума на депозитите в съответната банка.

(91) Според исландските органи и с цел да се предоставят допълнителни гаранции и сигурност на обществеността по отношение на безопасността на техните депозити след началото на кризата, мерките на исландското правителство за оздравяване на банките от есента на 2008 г. включват също така допълнително държавно гарантиране на депозитите в местни търговски и спестовни банки, извън обхвата на Закон № 98/1999, който прилага Директива 94/19/ЕО относно гарантирането на депозити и Директива 97/9/ЕО относно обезщетяването на инвеститорите.

(92) В съобщение от кабинета на министър-председателя от 6 октомври 2008 г. се казва, че „Исландското правителство подчертава, че депозитите в местни търговски и спестовни банки и техните клонове в Исландия ще бъдат напълно покрити“. Впоследствие това съобщение беше повторено от кабинета на настоящия министър-председател през месец февруари и месец декември 2009 г. Освен това то беше споменато в писмо за намерения, изпратено от исландското правителство на Международния валутен фонд (и публикувано на уебсайтовете на Министерството на икономическите въпроси и на МВФ) на 7 април 2010 г. (и повторено в следващо писмо за намерения от 13 септември 2010 г.). В писмото (подписано от исландския министър-председател, министъра на финансите, министъра на икономическите въпроси и управителя на ЦБИ) се казва, че „Понастоящем ние поддържаме нашия ангажимент да защитаваме напълно вложителите, но, когато бъде обезпечена финансова стабилност, ние ще планираме постепенно отменяне на тази цялостна гаранция“. Освен това в една бележка под линия в раздела на проекта на Закон за бюджета за 2011 г. относно държавните гаранции се посочва декларация на исландското правителство, че има държавна гаранция за депозитите в исландските банки (41).

(93) В скорошно изявление на министъра на икономическите въпроси и бивш министър на финансите (2009—2011 г.) — Steingrímur Sigfússon — в дебат в исландския парламент относно направените от правителството разходи по поемането на контрол от страна на Landsbankinn върху спестовната банка SpKef допълнително се илюстрира горното. Според министъра в тази връзка трябва да се има предвид държавната декларация от есента на 2008 г., че всички депозити в спестовни банки и в търговски банки биха били сигурни и защитени. „Оттогава във всички възможни случаи работата е била базирана на това (т.е. декларацията) и за съжаление е вярно, че това (т.е. дължимите на SpKef плащания) ще бъде една от по-големите сметки, платени направо от държавата като разходи за обезпечаване на депозитите на всички жители на Suðurnes … и всички клиенти на SpKef в Западните фиорди и Западния и Северозападния район … не очаквам някой да е мислил, че притежателите на депозити в тези райони ще бъдат третирани по различен начин от останалите жители, така че в тази връзка държавата няма голям избор.“ (42).

(94) Според исландското правителство допълнителната гаранция по депозитите ще бъде отменена преди пълното отменяне на контрола върху движението на капитали, което, според исландските органи понастоящем се планира за края на 2013 г.

3.4.4. Специален механизъм за ликвидност

(95) Държавното финансиране на Arion Bank е осъществено посредством вливането на 72 млрд. ISK в държавни облигации с възможност за обратно изкупуване срещу целия собствен капитал на банката. Решението на Kaupthing Bank да упражни своята опция за придобиване на 87 % от акциите в банката обаче означава, че по-голямата част от тези облигации са били върнати на правителството. Kaupthing Bank прехвърля част от своите активи на Arion Bank в замяна на собствения капитал, като по този начин значително намалява притежаваните от банката активи с възможност за обратно изкупуване и заплашва своята способност за изпълнение на надзорните изисквания относно резервите за ликвидност. С оглед на това и в контекста на упражняването от страна на Kaupthing на горепосочената опция правителството се съгласява да предостави на Arion Bank допълнителен механизъм за ликвидност. Механизмът за ликвидност е формулиран като допълнение към описаното по-долу споразумение за суап със SPRON.

3.4.5. Споразумение за суап със SPRON

(96) На 21 март 2009 г., като използва своите правомощия съгласно Закона за спешни мерки, ФНО поема контрол върху Reykjavík Savings Bank (SPRON) и прехвърля по-голямата част от депозитите в нея на Arion Bank. Учредено е дружество с ограничена отговорност, собственост на SPRON, което да поеме управлението на активите на SPRON и също така всички права върху обезпечения, включително всички ипотеки, гаранции и други подобни права, свързани с претенциите на SPRON. Дъщерното дружество с наименование Drómi hf поема задълженията на SPRON към Arion Bank за прехвърлените депозити и емитира облигация на Arion Bank на 22 юни 2009 г. на стойност 96,7 млрд. ISK. Всички активи на SPRON са включени в обезпечението по облигацията, включително неговите акции в Drómi. До момента обаче страните не са успели да постигнат споразумение относно лихвата, която следва да се заплаща по облигацията (43).

(97) В подписаното на 17 юли 2009 г. принципно споразумение правителството се е съгласило да предпазва Arion Bank от вреди, свързани със стойността на облигацията за SPRON. Освен това страните са се договорили да положат усилия за допускането на облигацията за SPRON като обезпечение на финансиране от ЦБИ.

(98) В писмо до Arion Bank от 3 септември 2009 г. правителството разширява условията на споразумението за суап със SPRON, като те обхващат не само потенциалното изтегляне на депозити от SPRON като обезщетение на банката за поемането на депозитите, но също така ликвидността, която се изисква с оглед на спазването на условията на ФНО. В писмото правителството се ангажира да предостави до 75 млрд. ISK в държавни облигации, ако Kaupthing реши да упражни своята опция да стане мажоритарен собственик на Arion bank. В изменения механизъм е предвидено също така и други активи, освен облигацията за SPRON, да могат да служат за обезпечение при не толкова благоприятни условия. Този ангажимент от страна на правителството по-късно е оформен официално в споразумение от 21 септември 2010 г. относно заема от държавни облигации за Arion Bank, който следва да се използва като обезпечение (44). Този механизъм приключва на 31 декември 2014 г., което съвпада с падежа на облигацията за SPRON. Размерът на всяко едно усвояване на механизма следва да бъде най-малко един милиард ISK. Държавната облигация следва да се използва единствено за обезпечаване на заеми срещу обезпечение от ЦБИ за целите на осигуряване на ликвидност за Arion Bank (45).

3.5. Планът за преструктуриране

(99) На 31 март 2011 г. исландските органи представиха план за преструктуриране на Arion Bank и изменение на този план на 26 октомври 2011 г. Актуализиран план за преструктуриране беше представен на 30 април 2012 г. заедно с 5-годишен бизнес план и доклад за Процедурата за оценка на вътрешната капиталова адекватност (ICAAP) от месец април 2012 г. Докладът за ICAAP е представен на ФНО през месец април 2012 г.

(100) В плана за преструктуриране са разгледани съществено важни въпроси като жизнеспособност, разпределение на тежестта и ограничаване на нарушенията на конкуренцията. Според плана за преструктуриране Arion Bank осъществява дейност единствено в Исландия и целта ѝ е да се съсредоточи върху традиционни универсални банкови услуги.

3.5.1. Описание на плана за преструктуриране

(101) Исландските органи и банката считат, че преструктурирането на Arion Bank ще гарантира възстановяването ѝ като стабилна и добре финансирана банка с добри капиталови съотношения, за да може да запази своята роля на кредитодател в реалната икономика. Въз основа на информацията от плана за преструктуриране и на отговорите на зададените от Органа въпроси това ще бъде постигнато посредством следните стъпки: i) определяне на дългосрочната стратегическа насока, намаляване на дейностите и ограничаване на експозицията на риск; ii) постигане и поддържане на добра капиталова позиция и задоволителна доходност; iii) поддържане на стабилна ликвидност и подобряване на структурата на финансиране; iv) преструктуриране на кредитните портфейли на домакинствата и на фирмите; v) ограничаване на валутните дисбаланси; vi) рационализиране на клоновата мрежа и постигане на рентабилност.

(102) Преди да бъде описан по-подробно планът за преструктуриране е целесъобразно накратко да се изложи становището на банката по отношение на това как е предвидено в плана за преструктуриране на Arion Bank да бъдат отстранени недостатъците, допринесли за срива на Kaupthing. В това отношение е подчертано, че, макар дейностите на Arion Bank да са основани на национални дейности и на активите на Kaupthing Bank, все пак това е нова банка, която има различни търговски цели и собственост, съвет на директорите и ръководство, което се различава от това на Kaupthing. Всъщност настоящото ръководство на Arion Bank е посочило, че не счита, че може да определи конкретните слабости или причините за срива на Kaupthing. Иначе Arion Bank първо се позовава на горепосочения доклад на СКР по отношение на причините за срива на Kaupthing Bank. Второ, посочва се, че след срива на Kaupthing са предприети действия за подобряване на инфраструктурата въз основа на оценка на управлението и администрирането на рисковете, направена от ФНО.

(103) Според Arion Bank има два проекта от особено значение във връзка с предприетите в банката действия в отговор на горната оценка. Първият се отнася до големите и свързани експозиции. Има твърдения, че Kaupthing е била на „легалистична“ позиция по отношение на третирането на свързаните експозиции, което ѝ е позволило да предоставя заеми на свързани страни над законоустановения лимит от 25 % от рисковия капитал. Посредством този проект Arion Bank е разширила своите определения на свързани страни и прилага по-строги процедури в това отношение, като отдел „Управление на риска“ на Arion Bank има последната дума в случай на възникването на спор. Големите експозиции се наблюдават и се докладват внимателно, а в рамките на процеса на предоставяне на кредити се изготвя специален доклад, когато отпускането на даден кредит би довело до голяма експозиция. Направените след кризата промени в исландското законодателство относно финансовите институции значително са намалили възможностите на банките да предоставят заеми на свързани страни. Предоставените заеми на собствениците или на ключови служители вече не могат да превишават 1 % от рисковия капитал и могат да се отпускат само срещу качествено обезпечение.

(104) Второ, обръща се по-голямо внимание на съвместната собственост и непреките експозиции. Според някои твърдения Kaupthing Bank е отпускала заеми срещу своите собствени акции, което, разбира се, е било рисковано и вероятно отвъд ограниченията, определени от Исландския закон за дружествата. Промените в исландското законодателство не дават вече възможност за предоставяне на каквито и да било заеми срещу собствени акции или за сключване на договори, по които основният риск са собствени акции.

Допускания в плана за преструктуриране

(105) Планът за преструктуриране е изготвен за дружеството майка в рамките на процеса ICAAP, като в него се вземат предвид така също въздействията на дъщерните дружества. Той се основава на набор от общи и икономически допускания, които представляват икономическата основа на посочените по-долу базов и кризисен сценарии.

(106) Допусканията включват следното: — в средата, в която функционира банката, икономическите, правните, политическите и нормативните несигурности все още са значителни и не засягат нейната дългосрочна прогноза. Поради тези причини не се допуска настъпването на значителни промени в оперативните дейности на банката, — макроикономическите допускания са базирани на прогноза, изготвена от научноизследователското подразделение на Arion Bank, като са включени следните основни променливи: Таблица 3 От икономическата прогноза на научноизследователското подразделение на Arion Bank Процентна промяна спрямо предходната година 2012 г. 2013 г. 2014 г. Растеж на БВП 3,0 3,9 3,5 Безработица 6,2 5,3 4,9 Инфлация 5,5 6,1 5,9 Reibor (46) 4,9 5,8 5,6 Libor 0,5 0,5 0,5 Euribor 1,0 1,0 1,0 Работни заплати 9,2 9,7 8,4 Индекс на обменния курс на ISK (TWI (47)) 4,9 5,0 5,0 — банката прави допускания също така във връзка например със своята пазарна позиция, възможности и заплахи, вътрешни данни и пазарно развитие, включително т.нар. основни убеждения (48), — очаква се текущ растеж, обусловен главно от потреблението (49), — потреблението ще продължи да се стимулира от специални мерки (тегления на пенсии и преизчисления на заеми във валута и т.н.). Освен това повишаващите се цени на жилищата ще способстват за благосъстоянието на домакинствата. Потреблението ще бъде повишено така също вследствие на понижаването на безработицата, — по време на финансовата криза от 2008 г. насам инвестициите като процент от БВП са били под минимума от последните 50 години, но се очаква, че те постепенно ще се повишават през останалата част от периода на преструктуриране, — в съответствие с прогнозираното увеличение на инвестиционната дейност банката очаква търсенето на нови заеми да се повиши и кредитният ѝ портфейл да нарасне през периода на преструктуриране, — вносът ще се увеличи повече от износа, но ще достигне балансирано равнище в края на прогнозния период, — инфлацията и лихвените проценти изпълняват съществено важна роля в дейността на банката и в плана за преструктуриране (50). Приема се, че през целия прогнозен период инфлацията ще остане висока, — през прогнозния период се очаква отслабване на кроната средно с 5 %, — Arion Bank изразява съмнения относно стратегията, свързана с отменянето на контрола върху движението на капитали и допуска, че през прогнозния период той ще остане (51).

i) Определяне на дългосрочната стратегическа насока, намаляване на дейностите и ограничаване на експозицията на риск

(107) Предвид бързото преобразуване от северноевропейска банка, осъществяваща дейност в тринадесет държави, в банка, която функционира единствено в Исландия, Arion Bank е била изправена пред безброй предизвикателства както вътрешни, така и външни, които трябва да бъдат разрешени и преодолени. Преоценката на прехвърлените от Kaupthing активи на Arion Bank е едно от тези предизвикателства. Освен това е трябвало да бъде намалена инфраструктурата на банката и тя да се приспособи към новата икономическа реалност, в условията на която множество корпорации, физически лица и домакинства се оказват със значително по-малки възможности за обслужване на своите задължения.

(108) Следователно немалко от множеството предизвикателства, пред които се изправя новата банка, са пряко свързани с обстоятелствата по нейното учредяване. Прехвърлянето на националните активи и пасиви от имуществото на Kaupthing на Arion Bank създава определени неблагоприятни експозиции на риск за банката. Благодарение обаче на големите положени усилия за приспособяване на дейностите на банката към новата икономическа реалност е постигнат значителен успех по намаляване на експозицията на риск на банката до контролируемо равнище. Усилията са съсредоточени върху: — възстановяване на задълженията по необслужвани заеми (52), — намаляване на валутния дисбаланс (53), — намаляване на кредитната концентрация към големи и свързани клиенти (54), — увеличаване на капиталовото равнище (55), — увеличаване на срочните депозити и обезпечаване на алтернативни източници на финансиране (56), — намаляване на инфлационния риск поради дисбаланс в индекса на потребителските цени (ИПЦ) (57).

(109) През 2010 г. е определена дългосрочната стратегическа насока на банката. Според Arion Bank нейното потребителско портфолио накланя в посока на целта ѝ да се превърне в банка за персонално консултативно банкиране (при което банкерът изгражда връзка с клиента си), като се счита, че този вид банков модел може да бъде изцяло постигнат.

(110) След учредяването на банката нейната организационна структура е опростена (58) и са въведени стандарти за корпоративно управление, гарантиращи оповестяване и прозрачност, както и засилена отчетност. Ролята и функциите на помощните подразделения са засилени, по-специално подразделението Risk Management (Управление на риска). Подразделението е независимо и централизирано, като се отчита направо на главния изпълнителен директор. Главният изпълнителен директор и съветът на директорите отговарят за определянето и оповестяването на склонността на банката да поема рискове в своята дейност. Склонността за поемане на рискове се отразява върху ограниченията на експозицията и нейните цели, които се наблюдават от Risk Management, което от своя страна редовно докладва своите констатации на главния изпълнителен директор и на съвета на директорите.

(111) ФНО е избрал Arion Bank да поеме всички депозитни задължения на Reykjavík Savings Bank (SPRON). През месец април 2009 г. банката придобива регионалната Mýrasýsla Savings Bank (SPM), включително всички нейни активи и някои пасиви като депозити (59). В резултат на тези действия има 22 000 нови клиента в банката без да се разширява съществуващата клонова мрежа.

(112) На 22 декември 2011 г. Arion Bank придобива бившия Kaupthing Mortgages Institutional Investor Fund, KMIIF (понастоящем с наименование Arion Bank Mortgages Institutional Investor Fund, AMIIF) (60).

(113) През 2012 г. попечителят на ценни книжа Verdis — изцяло притежавано дъщерно дружество на банката, ще се слее с банката. […].

ii) Постигане и поддържане на добра капиталова позиция и задоволителна доходност

(114) Както е видно от таблица 4, от учредяването си Arion Bank е доходоносна, като възвръщаемостта на собствения капитал (ROE) варира между 10,5 и 16,7 %. Таблица 4 Финансов преглед за периода 2009—2011 г. и прогноза за 2012—2014 г. (Данните се отнасят до дружеството майка. Въздействието на дъщерните дружества е включено в „Други доходи“. Суми в млн. ISK) 2009 г. 2010 г. 2011 г. 2012 г. 2013 г. 2014 г. Нетен доход от лихви 14 258 24 440 25 480 […] […] […] Промяна на оценката на заемите 9 642 29 722 20 037 […] […] […] Доход от комисионни 3 914 3 379 4 454 […] […] […] Нетен финансов доход 13 460 – 5 681 1 223 […] […] […] Други доходи 1 713 1 047 4 364 […] […] […] Общо доходи 42 988 52 908 55 559 […] […] […] Разходи за дейността – 13 133 – 14 226 – 15 791 […] […] […] Обезценка – 14 470 – 23 067 – 26 582 […] […] […] Нетна печалба преди данъци 15 384 15 614 13 186 […] […] […] Данъци и банков налог – 2 414 – 2 897 – 2 692 […] […] […] Нетна печалба 12 971 12 717 10 494 […] […] […] Възвръщаемост на собствения капитал (КОЕ) 16,7 % 13,4 % 10,5 % [10-20] % [5-15] % [5-15] % Нетен лихвен марж … … 3,6 % […] % […] % […] % Съотношение разходи/доходи … … 44,8 % […] % […] % […] %

(115) През периода 2009—2011 г. извънредни позиции оказват голямо въздействие върху отчета за приходите и разходите, по-специално по отношение на промяната в оценката на заемите. Исландските органи предоставиха информация относно общите заеми и получените от старата банка отстъпки (61). Общата номинална стойност на прехвърлените заеми е 1 230 млрд. ISK, а балансовата стойност — 459 млрд. ISK. Следователно общата отстъпка е приблизително 771 млрд. ISK. Когато условията са позволявали, заемите са били преоценявани, което е довело до промяна в оценката на заемите, както е видно от таблица 4 (62). За останалата част от периода на преструктуриране обаче се прогнозира, че промяната в оценката на заемите ще бъде несъществена. По тази причина доходността на банката повече няма да зависи от тази извънредна позиция.

(116) Определените от ФНО капиталови изисквания като условие за предоставяне на лиценз за осъществяване на дейност на Arion Bank са 12 % за капитала от първи ред и 16 % за общия капитал (CAD съотношение). Политиката на банката в областта на капитала е да поддържа стабилна капиталова база с цел подпомагане на развитието на бизнеса и да изпълнява нормативните капиталови изисквания, дори в кризисни моменти. Дългосрочното планиране на капитала в банката понастоящем се основава на еталонен минимум от […] % за капитала от първи ред и общо CAD съотношение от […] %. През периода 2009—2011 г. банката постепенно укрепва своята капиталова позиция, като тя е превишила както капиталовите изисквания на ФНО, така и заложените от банката вътрешни цели. В края на 2011 г. CAD съотношението на банката е 20,5 %, а съотношението на капитала от първи ред — 15,7 %. Таблица 5 Капиталови съотношения към края на годината за периода 2009—2011 г. и прогноза за периода 2012—2014 г. (Данните се отнасят до дружеството майка. Въздействията на дъщерните дружества са включени в „Други доходи“. Суми в млн. ISK) 2009 г. 2010 г. 2011 г. 2012 г. 2013 г. 2014 г. Капитал от първи ред 88 302 98 715 106 459 […] […] […] Капитал от втори ред 29 543 26 257 32 105 […] […] […] Общо капитал 117 845 124 972 138 564 […] […] […] Рисково претеглени активи 685 702 678 563 675 998 […] […] […] Съотношение на капитала от първи ред 12,9 % 14,5 % 15,7 % [15-20] % [15-20] % [15-20] % СДО съотношение 17,2 % 18,4 % 20,5 % [20-25] % [20-25] % [20-25] %

(117) Според доклада за ICAAP от месец април 2012 г. оценката на банката е, че е необходим капитал в размер на […] млрд. ISK за покриване на нейната експозиция на риск. Банката има капиталова база от […] млрд. ISK и, следователно, притежава капиталов буфер от […] млрд. ISK. Според текущата рисково претеглена сума това означава капиталово съотношение от […] %.

(118) Политиката на Arion Bank предвижда въздържане от изплащането на дивиденти до 2013 г. Тази политика ще бъде изменена единствено в сътрудничество с ФНО и само ако Arion Bank и ФНО съвместно определят, че е постигнат устойчив обрат в исландската икономика.

iii) Поддържане на стабилна ликвидност и подобряване на структурата на финансиране

(119) Що се отнася до ликвидността, ФНО изисква банката да притежава обезпечени резерви за ликвидност в размер на най-малко 20 % от депозитите и резерви от пари в брой от 5 % от безсрочните депозити. Освен това Централната банка на Исландия определя правила за ликвидността на кредитните институции( (63)), според които ликвидните активи и пасиви на кредитните институции са класифицирани по вид и падеж, като им е определена тежест в съответствие с риска. Кредитните институции трябва да имат ликвидни активи, които надвишават пасивите в рамките на един месец, след един месец и до три месеца. Правилата предвиждат също така определен стрес-тест, ако се прилага отстъпка за различни позиции от собствения капитал, но когато се допуска, от една страна, че всички задължения трябва да бъдат платени на падежа, и, от друга страна, че части от другите задължения, като депозити, трябва да бъдат платени с кратко предизвестие или изобщо без предизвестие.

(120) Коефициентите на ликвидността на банката през периода 2011—2012 г. са посочени в графиката по-долу. Очевидно е, че банката е запазила стабилна ликвидна позиция, като е надвишила изискванията на ФНО както по отношение на изискването за съотношение на парите в брой, така и на по-широкото изискване за обезпечена ликвидност. Според плановете на банката за периода 2012—2014 г. тя ще поддържа съотношение на парите в брой в диапазона […]—[…] % и коефициент на ликвидността от […]—[…] %. Банката е изпълнила също така правилата за ликвидност на ЦБИ, тъй като нейните коефициенти на ликвидността (повече от 1 и до 3 месеца) към края на годината през периода 2009—2011 г. са били в диапазона 1,5—2,1. Диаграма 1 Коефициенти на ликвидността на Arion Bank за периода 2011—2012 г. [ Графика, представяща коефициентите на ликвидност на Arion Bank според правилата на ФНО Стойностите не са оповестени поради професионална тайна.]

(121) Макар че изискванията за ликвидност съгласно Базел III все още не са задължителни, Arion Bank е започнала доброволно наблюдение на коефициента на покритие на нуждите от ликвидност (LCR) (64) в съответствие с тези правила и в края на 2011 г. нейният LCR е […] %.

(122) Arion Bank се финансира до голяма степен чрез депозити, като са предприети обаче стъпки за диверсифициране на финансирането чрез издаването на обезпечени облигации. През месец ноември 2011 г. ФНО предоставя на Arion Bank лиценз да емитира законово обезпечени облигации. През месец февруари 2012 г. е съставена програма за обезпечени облигации в размер на 1 млрд. EUR. Средствата ще бъдат използвани за финансиране на ипотечното кредитиране на Arion Bank. Напомня се, че в края на 2011 г. Arion Bank закупи ипотечния фонд KMIIF, като пое неуредената сума от 127 млрд. ISK под формата на обезпечени облигации и възприе ролята на емитент на обезпечени облигации. Банката счита, че емитирането на обезпечени облигации на вътрешните пазари ще отговори на нуждите ѝ от рефинансиране и финансиране на нови заеми през периода 2012—2016 г.

iv) Преструктуриране на кредитните портфейли на домакинствата и на фирмите

(123) Една от най-важните задачи, пред които беше изправен исландският финансов сектор, беше преструктурирането на задълженията на домакинствата и на фирмите. Това е сложен и чувствителен въпрос с редица финансови, икономически и етични аспекти.

(124) Според представените документи от Arion Bank преструктурирането на кредитния портфейл е било един от основните приоритети и банката счита, че това е бил най-важният момент в разрешаването на проблемите със задълженията на домакинствата и фирмите, и е постигнала сериозен напредък в това отношение. През 2009 г. в банката е сформирано звено за корпоративно възстановяване и са учредени дружества за управление на активите във връзка с получените активи поради неизправност на длъжниците. Банката е въвела редица персонализирани решения, целящи да подпомогнат домакинствата и отделните кредитополучатели да се справят с изплащането на своите задължения.

(125) Корпоративните клиенти, които не са успели да изпълнят своите задължения, са включени в процеса на банката за възстановяване на задължения. Целта е неплатежоспособните дружества да бъдат направени платежоспособни такива със стабилни баланси, като по този начин им се даде възможност да осъществяват дейност в бъдеще и да допринесат за развитието на икономиката. В края на 2011 г. 986 дружества са включени в програмите на банката за корпоративно възстановяване, като 871 случая са решени. Според банката преструктурирането на корпоративните дългове се очаква в голяма степен да бъде завършено до края на 2012 г.

(126) Що се отнася до преструктурирането на задълженията на домакинствата, повече от 14 000 индивидуални клиента са се възползвали от пакетите на банката за уреждане на задължения, включително специалната програма за опрощаване на дългове. В края на 2010 г. банката създава така също специализирана служба за консултиране на индивидуални клиенти в областта на задълженията. Според банката тази мярка е била важна, предвид големия брой случаи на затруднения по възстановяването на задължения, с които е трябвало да се справи. Целта на банката е през 2012 г. да завърши своето преструктуриране на задълженията на домакинствата.

(127) Целта на програмите за възстановяване на дългове е да се подобри качеството на активите. Делът на необслужваните заеми е спаднал от 37 % в края на 2010 г. на 13 % в края на 2011 г. В края на 2011 г. 56 % от заемите в кредитния портфейл са категоризирани като обслужвани, 18 % са били „под наблюдение“, 13 % — обслужвани със затруднения и 13 % — необслужвани.

v) Мерки за ограничаване на валутните дисбаланси

(128) Заемите в чуждестранна валута (FX) в рамките на кредитния портфейл са разделени на FX/FX заеми и FX/ISK заеми. FX/FX заемите са заеми, при които клиентите генерират доходи в чуждестранна валута, а FX/ISK заемите са заеми в чуждестранна валута, при които клиентите генерират доходи в исландски крони. Дисбалансът на банката в чуждестранна валута се дължи главно на частта FX/ISK. През 2010 г. и 2011 г. банката е реализирала напредък в посока на намаляване на своя дисбаланс в чуждестранна валута. Дисбалансът ще продължи да намалява и през 2012 г. благодарение на реденоминацията на заемите в чуждестранна валута за физически лица в ISK, както и на предприетите действия за насърчаване на дружествата с ограничени доходи в чуждестранна валута да реденоминират заемите си в ISK. Все още е налице правна несигурност във връзка със заемите в чуждестранна валута, но банката цели да понижи FX/ISK дисбаланса, за да може до края на 2012 г. той да бъде в рамките на изискванията на ЦБИ.

vi) Рационализиране на клоновата мрежа и постигане на рентабилност

(129) Според Arion Bank на исландския пазар функционират твърде много банки в сравнение със съпоставими икономики. Банките ще трябва да намалят разходите си, за да могат да запазят своята конкурентоспособност. Arion Bank се е съсредоточила върху контролирането на равнищата на своите разходи и счита, че това е основата на изключително необходимата рационализация на финансовия сектор.

(130) Arion Bank е оптимизирала своята дейност чрез съкращаване на броя на служителите и рационализиране на клоновата мрежа. През месец март 2011 г. приключва рационализирането на клоновата мрежа, като три клона в района на Reykjavík са слети в един. Закрити са общо 15 клона, а, според банката, останалата мрежа от 24 клона е рентабилна и в същото време е запазила високо равнище на внимание към нуждите на клиентите. Във връзка с горепосочените промени през 2011 г. банката е намалила своя персонал с приблизително 10 %. Равнищата на разходите са поддържани под строг контрол, а съотношението на разходите и доходите вече е понижено до 45 % на равнище дружеството майка през 2011 г. и допълнително ще бъде подобрено още малко през периода 2012—2014 г. до […] %.

3.5.2. Възможност за постигане на жизнеспособност при базов и кризисен сценарий

(131) В плана за преструктуриране, като се позовава на доклада за ICAAP, е представен кризисен сценарий за Arion Bank, разглеждащ способността на банката да постигне дългосрочна жизнеспособност в условията на различни сценарии и експозиции на риск.

3.5.2.1. Базов сценарий

(132) Гореописаният план за преструктуриране, включително допусканията, на които е основан, представлява базовия случай.

3.5.2.2. Кризисен сценарий

(133) Планът за преструктуриране включва кризисен сценарий, при който базовият случай е утежнен с допускания за „продължителна дълбока рецесия“ (PDR), основани на насоките на ФНО. Целта на стрес-теста е да се провери как ще се променят печалбите, кредитните загуби, капиталовите изисквания, наличният капитал/капиталовите буфери и ликвидността на банката в затруднени икономически условия. Разликата е в това, че допусканията в сценария с PDR за 2009 г. понастоящем са допускания за 2012 г. и т.н. Допусканията са обобщени в таблица 6 по-долу. Таблица 6 Основни допускания в сценария с продължителна дълбока рецесия (65) (%) 2012 г. 2013 г. 2014 г. Растеж на БВП – 16,0 – 3,9 – 2,8 Равнище на безработицата 10,6 16,6 16,9 Инфлация 9,7 0,1 0,3 REIBOR 10,0 7,0 8,0

(134) Кризисният сценарий е изготвен на фона на неправдоподобни, но потенциално възможни промени в икономическата среда, в която функционира банката. Доходността на банката, разбира се, е повлияна неблагоприятно от тежките условия при сценария с продължителна дълбока рецесия, тъй като нейната възвръщаемост на собствения капитал ще бъде значително понижена (66). Въпреки това тя ще реализира малки печалби и, тъй като същевременно кредитният портфейл и рисково претеглените активи на банката ще се свият, нейната капиталова позиция няма да бъде засегната неблагоприятно (67). Ликвидността на банката също би останала доста над минималните изисквания.

(135) Докладът за ICAAP е основан на финансовите данни от 31 декември 2011 г. Основният резултат от него е, че по оценки на банката е необходим капитал от […] млрд. ISK за покриване на експозицията на риск на банката, базирана на стълбове I и II. 16 % от рисково претеглените активи (RWA) възлизат на […] млрд. ISK. Банката има капиталова база от […] млрд. ISK и, следователно, притежава капиталов буфер от […] млрд. ISK. В оценката на капитала се вземат предвид свързани с неблагоприятните условия фактори, включително въздействието върху кредитния портфейл на банката. Според доклада за ICAAP управлението на риска на банката е съсредоточено върху установяването, оценяването и измерването на всички съществени рискове, пред които се изправя банката, като рисковете са групирани в четири класа: кредитен риск (включително риск, свързан с концентрация), пазарен риск, оперативен риск и други рискове (включително ликвиден риск, бизнес риск и политически и правен риск). В таблица 7 са показани различните рискови фактори, които са взети предвид в оценката на капитала. Таблица 7 Резултати от ICAAP по отношение на оценката на капитала, суми в млрд. ISK ICAAP 31.12.2011 г. Капиталови изисквания (стълб I) […] Концентрация, основана на едно поето задължение […] Секторна концентрация […] Лихвен риск в банковия портфейл […] Валутен риск клас C,D,E […] Данъчни органи […] Риск, свързан с оценката — нерегистрирани дружества […] Риск, свързан с оценката — кредитен портфейл […] Оценка на капитала от стълб II […] Обща оценка на капиталовата адекватност (стълб I+II) […] 16 % от RWA […] Обща капиталова база […] Капиталов буфер […]

(136) В доклада за ICAAP се казва, че, въпреки че е постигнат значителен напредък в намаляването на големия дисбаланс между отпуснатите на клиенти заеми, деноминирани в чуждестранна валута, и деноминираните в исландска валута депозити, все още има какво да се направи, за да бъде премахнат дисбалансът през 2012 г. В края на 2011 г. дисбалансите все още превишават законоустановеното ограничение, за което е било нужно разрешение от ЦБИ. Стратегията на банката за намаляване на настоящия ѝ валутен дисбаланс, от една страна, е системната реденоминация в ISK на отпуснатите на клиенти заеми във валута, които имат доходи в ISK, и, от друга страна, хеджирането на валутните дисбаланси чрез споразумения с ЦБИ и чрез валутни суапове с исландските клиенти.

(137) Ликвидният