СЪОБЩЕНИЕ НА КОМИСИЯТА

Насоки относно държавните помощи за насърчаване на инвестициите в рисково финансиране

Съдържание

1. Въведение 86

2. Приложно поле на насоките и определения 91

2.1. Приложно поле на насоките 91

2.2. Помощ за рисково финансиране, която подлежи на уведомяване 93

2.3. Определения 94

3. Оценка на съвместимостта на помощта за рисково финансиране 97

3.1. Първо условие: помощта да улеснява развитието на стопанска дейност 98

3.1.1. Определяне на подкрепяната стопанска дейност 98

3.1.2. Стимулиращ ефект 98

3.2. Второ условие: избягване на неблагоприятни последици върху условията за търговия до степен, която противоречи на общия интерес 99

3.2.1. Основни елементи на предварителната оценка, която съответната държава членка трябва да представи на Комисията 99

3.2.2. Необходимост от държавна намеса 101

3.2.2.1. Мерки, насочени към категории предприятия извън приложното поле на Общия регламент за групово освобождаване 102

a) Малки дружества със средна капитализация 102

б) Иновационни дружества със средна капитализация 102

в) МСП, които получават първоначалната инвестиция в рисково финансиране, докато са извършвали дейност на който и да е пазар по-дълго от периода на допустимост, определен в Общия регламент за групово освобождаване 103

г) Стартиращи предприятия и МСП, които се нуждаят от инвестиция в рисково финансиране, чийто размер превишава горната граница, определена в Общия регламент за групово освобождаване 103

д) Алтернативни платформи за търговия, които не отговарят на условията от Общия регламент за групово освобождаване 103

3.2.2.2. Мерки, чиито проектни параметри не изпълняват изискванията от Общия регламент за групово освобождаване 104

a) Финансови инструменти, при които участието на независими частни инвеститори е под съотношенията, предвидени в Общия регламент за групово освобождаване 104

б) Финансови инструменти, чиито проектни параметри превишават горните граници, предвидени в Общия регламент за групово освобождаване 104

в) Различни от гаранциите финансови инструменти, при които инвеститорите, финансовите посредници и техните управители се избират, като се дава предпочитание на защитата срещу загуби пред асиметричното разпределение на печалбата 105

г) Фискални стимули за корпоративните инвеститори, включително финансовите посредници или техните управители, действащи като съинвеститори 105

3.2.3. Целесъобразност на мярката за помощ 105

3.2.3.1. Целесъобразност в сравнение с други инструменти на политиката и с други инструменти за помощ 106

3.2.3.2. Условия за определяне на целесъобразността на финансовите инструменти 106

а) Капиталови инвестиции 108

б) Дългови инструменти, включващи предоставяне на финансови средства: заеми 109

в) Дългови инструменти, невключващи предоставяне на финансови средства: гаранции 109

3.2.3.3. Условия за определяне на целесъобразността на фискалните стимули 110

3.2.3.4. Условия за мерките, подкрепящи алтернативни платформи за търговия 110

3.2.4. Пропорционалност на помощта 111

3.2.4.1. Условия за финансовите инструменти 111

3.2.4.2. Условия за фискалните стимули 112

3.2.4.3. Условия за алтернативните платформи за търговия 113

3.2.4.4. Натрупване 113

3.2.5. Избягване на неоправдани отрицателни последици от рисковото финансиране върху конкуренцията и търговията 113

3.2.5.1. Положителните последици, които трябва да се вземат предвид 113

3.2.5.2. Отрицателни последици, които трябва да се вземат предвид 114

3.2.5.3. Съпоставяне на положителните и отрицателните последици от помощта 116

3.2.6. Прозрачност 116

4. Оценка 117

5. Заключителни разпоредби 118

5.1. Приложимост 118

5.2. Подходящи мерки 119

5.3. Докладване и мониторинг 119

5.4. Преразглеждане 119

1. ВЪВЕДЕНИЕ

1. Въз основа на член 107, параграф 3, буква в) от Договора за функционирането на Европейския съюз държавна помощ, която има за цел да улесни развитието на някои икономически дейности, може да се счете за съвместима с вътрешния пазар, когато тази помощ не засяга по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес. В исторически план Комисията е признавала значението на пазара на рисково финансиране за икономиките на държавите членки и необходимостта от подобряване на достъпа до рисково финансиране за малките и средните предприятия (МСП), малките дружества със средна капитализация („дружества със средна капитализация“) и иновационните дружества със средна капитализация ( 1 ) , както и последващата необходимост от набор от насоки, за да се гарантира последователен подход при оценяването на мерките за помощ за рисково финансиране. В тази връзка Комисията прие Насоките относно рисковия капитал от 2006 г., ( 2 ) които впоследствие бяха заменени с Насоките за рисково финансиране от 2014 г. ( 3 ) като част от пакета от мерки за модернизиране на държавната помощ ( 4 ) . Срокът на действие на Насоките за рисково финансиране от 2014 г. ще изтече в края на 2021 г. Въпреки това държавите членки може да продължат да виждат необходимост от предоставяне на помощ за рисково финансиране и все още са необходими насоки за това как да се подпомага рисково финансиране при пълно спазване на правилата за държавната помощ.

2. В това отношение МСП са гръбнака на икономиките на държавите членки както по отношение на заетостта, така и по отношение на икономическата динамика и растежа, и поради това са от основно значение и за икономическото развитие и устойчивостта на Съюза като цяло. Както се признава в Стратегията за МСП за устойчива и цифрова Европа ( 5 ) , 25-те милиона МСП в Съюза осигуряват работа на около 100 милиона души, допринасят за повече от половината от брутния вътрешен продукт (БВП) на Съюза и играят ключова роля за добавянето на стойност във всеки сектор на икономиката. Те предлагат новаторски решения за справяне с предизвикателства като изменението на климата, неефективното използване на ресурсите и загубата на социално сближаване и спомагат за разпространението на тези иновации в подкрепа на екологичния и цифровия преход, както и за укрепване на устойчивостта или технологичния суверенитет на Съюза. За да могат да се разрастват и да разгърнат пълния си потенциал обаче, МСП се нуждаят от финансиране. Това важи особено за високотехнологичните високорискови сектори, ориентирани към иновациите. Ето защо е от решаващо значение да съществува ефективен пазар за рисково финансиране за МСП, така че предприятията да могат да получават достъп до необходимото финансиране на всеки един етап от своето развитие.

3. асиметричната информация : стартиращите предприятия и МСП, особено когато са в ранен етап от своето развитие или развиват дейност в нови или високотехнологични сектори, често не могат да докажат пред инвеститорите и банките своята кредитоспособност или стабилността на своите бизнес планове. При тези обстоятелства за операциите, в които участват МСП и стартиращи предприятия, активният скрининг и проучването, които инвеститорите предприемат, когато предоставят финансиране на по-големи или по-опитни предприятия, вероятно не биха си заслужавали усилията, защото разходите за скрининг са прекалено големи спрямо стойността на инвестицията. Затова, независимо от качеството на техния проект, иновативния характер на техните технологии и потенциала им за растеж, стартиращите предприятия и МСП вероятно няма да могат да получат достъп до финансирането, от което се нуждаят, докато нямат доказан положителен опит и достатъчно обезпечение. Този проблем може да бъде особено остър по отношение на инвестициите в иновационни екологични, високотехнологични, цифрови или авиокосмически технологии или в инвестициите в социални иновации, зад които стоят социални предприемачи Въпреки перспективите си за растеж стартиращите предприятия и МСП често срещат трудности при получаването на достъп до финансиране, особено в началните етапи от своето развитие ( 6 ) и когато се нуждаят от допълнително финансиране, за да се разрастват. В основата на тези трудности е проблемът, свързан с: стартиращите предприятия и МСП, особено когато са в ранен етап от своето развитие или развиват дейност в нови или високотехнологични сектори, често не могат да докажат пред инвеститорите и банките своята кредитоспособност или стабилността на своите бизнес планове. При тези обстоятелства за операциите, в които участват МСП и стартиращи предприятия, активният скрининг и проучването, които инвеститорите предприемат, когато предоставят финансиране на по-големи или по-опитни предприятия, вероятно не биха си заслужавали усилията, защото разходите за скрининг са прекалено големи спрямо стойността на инвестицията. Затова, независимо от качеството на техния проект, иновативния характер на техните технологии и потенциала им за растеж, стартиращите предприятия и МСП вероятно няма да могат да получат достъп до финансирането, от което се нуждаят, докато нямат доказан положителен опит и достатъчно обезпечение. Този проблем може да бъде особено остър по отношение на инвестициите в иновационни екологични, високотехнологични, цифрови или авиокосмически технологии или в инвестициите в социални иновации, зад които стоят социални предприемачи ( 7 ) . В резултат на тази асиметрична информация пазарите за финансиране на предприятия може да не предоставят необходимото капиталово или дългово финансиране на новосъздадени и потенциално иновативни стартиращи предприятия и МСП с голям потенциал за растеж, което води до постоянна неефективност на капиталовия пазар, поради която предлагането не може да отговори на търсенето на приемлива и за двете страни цена, а това оказва отрицателно въздействие върху перспективите за растеж на МСП и подкопава растежа на производителността на единния пазар и цялостната устойчивост на икономиката на Съюза. При определени обстоятелства малките дружества със средна капитализация и иновативните дружества със средна капитализация са изправени пред една и съща пазарна неефективност.

4. Неполучаването на финансиране от дадено предприятие може да има последствия не само за този единичен субект, по-специално поради външни фактори, свързани с растежа. Много успешни сектори регистрират растеж на производителността не защото присъстващите на пазара предприятия повишават производителността си, а защото по-ефективните и технологично напреднали предприятия постигат растеж за сметка на по-малко ефективните (или на тези с остарели продукти). Освен това участващите икономически сектори и икономиката като цяло се възползват от положителните външни ефекти за растежа, свързани с натрупването на знания от предприятията (организационен капитал) или от работниците (човешки капитал), както и от въвеждането на нови стоки, под формата на излишък за потребителите и/или предприятията. Доколкото тези процеси се нарушават от факта, че предприятия с потенциал за успех може да не могат да получат финансиране, последиците в по-широк план по отношение на растежа на производителността вероятно ще бъдат отрицателни. Ето защо създаването на условия за навлизане на пазара и разрастване на по-широка база от предприятия чрез премахване на излишните пречки пред финансирането може да стимулира растежа.

5. С оглед на това недостигът на финансиране, който засяга стартиращите предприятия, МСП, малките дружества със средна капитализация и иновационните дружества със средна капитализация, може да бъде основание за държавите членки да приведат в действие публични мерки за помощ, за да улеснят развитието на рисково финансиране на своите национални пазари. Правилно насочена, държавната помощ, с която се подпомага предоставянето на рисково финансиране, може да бъде ефективно средство за намаляване на установената пазарна неефективност или друга значима пречка пред достъпа до финансиране и да мобилизира частни ресурси. В настоящия контекст държавите членки могат да се възползват от нея, също и за да насърчат възстановяването от икономическата криза, причинена от пандемията от COVID-19.

6. Освен че е абсолютно необходим за националните икономики на държавите членки, подобреният достъп до финансиране може да допринесе по положителен начин за някои от основните цели на политиката на Съюза. Достъпът до финансиране представлява мощен инструмент за подкрепа на Зеления пакт ( 8 ) и за подготвяне на Европа за цифровата ера ( 9 ) , както и за гарантиране на възстановяването от икономическата криза, причинена от пандемията от COVID-19, и за изграждане на един Съюз, който е по-устойчив и на бъдещи кризи.

7. Екологичният преход е основна цел на Съюза. Според най-актуалните прогнози ( 10 ) за постигането на настоящите цели в областта на климата и енергетиката до 2030 г. може да са необходими допълнителни годишни инвестиции до 417 милиарда евро — предизвикателство, за което от възлово значение ще бъде привличането на значителни частни инвестиции. За да се насърчи финансирането за устойчиво развитие са необходими правилните сигнали, които да насочват финансовите и капиталовите потоци към екологосъобразни инвестиции. За тази цел през 2018 г. Комисията постави началото на План за действие за финансиране за устойчив растеж ( 11 ) , който неотдавна беше последван от нов пакет от мерки за финансиране за устойчив растеж ( 12 ) . Един от елементите за насърчаване на екологосъобразното финансиране е подобреното оповестяване на данни за климата и околната среда, така че инвеститорите да бъдат напълно информирани за устойчивостта на своите инвестиции. В този контекст важна стъпка беше приемането на Регламент (ЕС) 2020/852 на Европейския парламент и на Съвета ( 13 ) , в който се класифицират екологично устойчивите дейности (често наричан „таксономията на ЕС“).

8. Що се отнася до цифровия преход, в Съобщението „Цифров компас до 2030 г.“ ( 14 ) се подчертава необходимостта от подпомагане на развитието в Съюза на критични цифрови технологии по начин, който насърчава повишаването на неговата производителност и икономическото му развитие в пълно съответствие с неговите обществени ценности и цели. За постигането тази цел наред със съответните фондове на Съюза и частните инвестиции от решаващо значение са националните разходи на държавите членки, за да се даде възможност за мащабно увеличаване на инвестициите.

9. Що се отнася до кризата, причинена от пандемията от COVID-19, възстановяването е неотложен приоритет, като се използва импулсът за постигане на напредък в цифровия и екологичния преход, което ще направи икономиката по-устойчива и по-конкурентоспособна. Механизмът за възстановяване и устойчивост (МВУ) ( 15 ) е първата и най-важна част от пакета на ЕС за възстановяване, приет в отговор на кризата, чрез който въз основа на предварително одобрените проекти на планове за възстановяване и устойчивост на държавите членки ще им бъдат предоставени 672,5 милиарда евро под формата на заеми и безвъзмездни средства като финансова подкрепа за най-важните първи години от възстановяването. В този контекст Комисията определи водещи области ( 16 ) , като насърчава държавите членки да ги включат в своите планове за възстановяване и устойчивост предвид тяхното значение за всички държави членки, необходимостта от много мащабни инвестиции и потенциала им да разкриват работни места, да създават растеж и да извличат ползи от екологичния и цифровия преход.

10. Освен това, както се подчертава в актуализираната промишлена стратегия ( 17 ) , Съюзът трябва да се поучи от пандемията от COVID-19 и нейното въздействие върху световните вериги за създаване на стойност; подобряването на устойчивостта на единния пазар и преодоляването на стратегическите зависимости при същевременното гарантиране на отворена, конкурентоспособна и основана на търговията икономика на ЕС са в основата на тези усилия.

11. Като се има предвид значението на ефективния достъп до финансиране за постигането на основните цели на Съюза, е необходимо допълнително да се засилят усилията въз основа на политиките на Съюза, предназначени за подобряването на този достъп, като например съюза на капиталовите пазари (СКП) и използването на бюджета на Съюза.

12. Във връзка с това през 2015 г. Комисията прие първия план за действие за изграждане на съюз на капиталовите пазари ( 18 ) , за да мобилизира капитал в Съюза и да го насочи към всички предприятия. Една от неговите основни цели беше да се подобри достъпът на МСП до финансиране, по-специално до небанково финансиране. Оттогава Съюзът реализира значителен напредък, като до голяма степен постигна резултати по отделните действия, обявени в плана за действие за СКП от 2015 г. и в междинния му преглед от 2017 г. Много от тези действия бяха предназначени да подобрят достъпа до финансиране за всички предприятия, независимо от тяхната големина или възраст, но някои от тях бяха насочени до голяма степен към улесняването на достъпа до капиталовите пазари специално за МСП и малките дружества със средна пазарна капитализация ( 19 ) . През 2020 г. беше даден ход на нов план за изграждане на съюз на капиталовите пазари ( 20 ) за задълбочаване на СКП на Съюза през идните години с цел по-нататъшно развитие на капиталовите пазари и осигуряване на достъп до пазарно финансиране, по-специално за малките и средните предприятия. В този контекст, в съответствие с член 33, параграф 9 от Директива 2014/65/EС на Европейския парламент и на Съвета ( 21 ) Комисията създаде също и техническа експертна група на участниците по въпросите на МСП, на която беше възложено да оцени пречките, пред които са изправени МСП при достъпа си до публичните пазари.

13. С оглед на важността да се подобри достъпът до финансиране за МСП, Комисията допълва законодателството и действията в областта на политиката на Съюза с бюджета на Съюза, за да бъдат преодолени случаите на структурна пазарна неефективност, които ограничават растежа на стартиращите предприятия и МСП. За тази цел използването на финансови инструменти ( 22 ) беше засилено в рамките на многогодишната финансова рамка (МФР) за периода 2014—2020 г. По-специално програмите на Съюза за финансиране, създадени с Регламент (ЕС) № 1287/2013 на Европейския парламент и Съвета (Програма за конкурентоспособност на предприятията и малките и средните предприятия — COSME) ( 23 ) и с Регламент (ЕС) № 1291/2013 на Европейския парламент и Съвета ( 24 ) („Хоризонт 2020“), допринесоха за по-доброто използване на публичните ресурси чрез инструменти за финансиране с поделяне на риска в полза на МСП в тяхната фаза на започване на дейност, на растеж и на прехвърляне, както и в полза на малките дружества със средна капитализация и на иновационните дружества със средна капитализация, като се набляга на мерките за непрекъснато подпомагане от създаването на иновацията до въвеждането на пазара, включително търговската експлоатация на резултатите от научноизследователската и развойна дейност (НИРД) ( 25 ) . Освен това Европейският съвет по иновациите (ЕСИ) подкрепя от 2018 г. новосъздадени предприятия и МСП по линия на програмата „Хоризонт 2020“, и ще продължи да го прави, включително малки дружества със средна пазарна капитализация в рамките на програмата на Съюза за финансиране на научни изследвания и иновации „Хоризонт Европа“ ( 26 ) , с цел да се подобрят резултатите на пазара на рисков капитал в Съюза. Лансирането на европейското действие за разгръщане на рисковия капитал (ESCALAR) ( 27 ) като пилотна програма от Комисията и Европейския инвестиционен фонд (ЕИФ) и работата по създаването на публично-частен фонд ( 28 ) , който да подпомага финансирането на първоначалното публично предлагане на МСП, показват важността, която се отрежда на улесняването на растежа на стартиращите предприятия и МСП, както и необходимостта от по-нататъшно допълване на набора от съществуващи мерки за публична подкрепа на всички етапи на финансиране. ЕИФ също така задейства през 2020 г. „фонд на фондове“ с инициативата ISEP (InnovFin Space Equity Pilot), в който участват четирима частни инвеститори на рисков капитал, за увеличаване на капиталовите инвестиции в европейски авиокосмически и отбранителни дружества. Този модел се доразвива от инициативата CASSINI, и по-специално от планирания от нея Фонд за растеж. ( 29 ) Освен това политиката на сближаване на Съюза допринася все повече за финансирането на МСП, включително чрез предоставяне на рисков капитал, от началото на 2000 г.; в края на 2013 г. подкрепата достига 10 милиарда евро подкрепа, а към края на 2020 г. допълнителните поети задължения от 23 държави членки възлизат на 15 милиарда евро. Само през 2020 г. финансовите инструменти в рамките на политиката на сближаване подкрепиха около 365 000 МСП в цяла Европа. Накрая, новата програма InvestEU ( 30 ) , която ще обедини 14 различни финансови инструмента, налични понастоящем за подпомагане на инвестициите в Съюза, както и средства, предоставени от споделеното управление за раздел „Държави членки“, съдържа специален компонент, предназначен за финансирането на малки предприятия, като по линия на другите три компонента на InvestEU в рамките на тяхното приложно поле също могат да бъдат финансирани МСП.

14. Както опитът на Комисията в областта на помощта за рисково финансиране (съгласно Насоките за рисково финансиране от 2014 г. и Общия регламент за групово освобождаване ( 31 ) ), така и горепосочените инициативи на равнището на Съюза (вж. точки 12 и 13), насочени към подобряване на достъпа до финансиране, показват, че достъпът до финансиране продължава да бъде приоритет за Съюза и неговите държави членки. В този контекст от решаващо значение е Комисията да продължи да предоставя насоки на държавите членки относно начина, по който ще оценява съвместимостта с вътрешния пазар на мерките за рисково финансиране. Това се доказва и от оценката, на която бяха подложени Насоките за рисково финансиране от 2014 г. през 2019 г. и 2020 г.: т.нар. проверка за пригодност ( 32 ) . Резултатите от проверката за пригодност показват, че Насоките за рисково финансиране продължават да са актуални и подходящи за целта. Необходимо е обаче допълнително изясняване и опростяване на правилата. Настоящите преразгледани насоки за рисково финансиране ще улеснят държавите членки в предоставянето на подходящо насочена държавна помощ за рисково финансиране, като заедно с положителните ефекти от помощта за осигуряване на достъп до финансиране се отчита положителният принос на тази помощ към очертаните по-горе приоритети на Комисията (вж. точки 6 до 9).

15. След приемането през 2016 г. на Известието относно понятието за помощ ( 33 ) и като се вземе предвид по-специално раздел 4.2 от него ( 34 ) , настоящите насоки вече не разглеждат въпроса дали дадена мярка за публична подкрепа представлява държавна помощ, а се съсредоточават върху условията, при които дадена мярка за държавна помощ може да бъде счетена за съвместима с вътрешния пазар.

16. По тези причини Комисията реши да въведе някои промени в Насоките за рисково финансиране от 2014 г. с цел да изясни правилата и да постигне административно опростяване, за да се улесни използването на държавна помощ в подкрепа на рисковото финансиране.

2. ПРИЛОЖНО ПОЛЕ НА НАСОКИТЕ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ

2.1. Приложно поле на насоките

17. Комисията ще прилага изложените в настоящите насоки принципи по отношение на мерките за рисково финансиране, които не изпълняват всички условия, определени в раздел 3 от Общия регламент за групово освобождаване („Помощ за достъп до финансиране за МСП“). Съответните държави членки трябва да уведомяват за тези мерки (вж. раздел 2.2) съгласно член 108, параграф 3 от Договора, а Комисията ще оценява по същество съвместимостта им съгласно изложеното в раздел 3 от настоящите насоки.

18. de minimis Въпреки това държавите членки може също да решат да разработят мерки за рисково финансиране така, че мерките да не включват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, например защото отговарят на критерия за оператор в условията на пазарна икономика ( 35 ) или защото изпълняват условията от приложимия регламент ( 36 ) . За такива случаи Комисията не е необходимо да бъде уведомявана.

19. В настоящите насоки не се разглежда съвместимостта с вътрешния пазар на мерките за държавна помощ, които спазват критериите, определени в други насоки, рамки или регламенти за държавна помощ. Комисията ще обърне специално внимание на необходимостта да се предотврати използването на настоящите насоки за преследване на цели на политиката, разгледани основно в други рамки, насоки и регламенти в областта на държавните помощи.

20. Настоящите насоки не засягат оценката съгласно правилата за държавната помощ на други видове финансови инструменти, различни от обхванатите от тях, като например инструменти, предвиждащи секюритизация на съществуващи заеми.

21. Комисията ще прилага принципите, определени в настоящите насоки, само по отношение на схемите за рисково финансиране. Тези принципи няма да се прилагат по отношение на ad hoc мерки, чрез които се предоставя помощ за рисково финансиране на отделни предприятия, освен когато мерките са предназначени за подпомагане на конкретна алтернативна платформа за търговия.

22. Важно е да се припомни, че мерките за помощ за рисково финансиране трябва да се осъществяват чрез финансови посредници или алтернативни платформи за търговия, с изключение на фискалните стимули за преки инвестиции в допустими предприятия. Поради това мерките, чрез които държава членка или публичен субект извършват преки инвестиции в предприятия без участието на такива посреднически структури, не попадат в приложното поле на правилата за държавната помощи за рисково финансиране, определени в Общия регламент за групово освобождаване или в настоящите насоки.

23. С оглед на по-солидния опит и по-голямата обезпеченост на големите предприятия Комисията счита, че по правило те не са изправени пред същите трудности при достъпа до финансиране като стартиращите предприятия и МСП и поради това помощта за такива предприятия не следва да попада в обхвата на настоящите насоки. По изключение мярка за рисково финансиране в полза на големи предприятия може да бъде обявена за съвместима въз основа на настоящите насоки, когато е насочена към малки дружества със средна капитализация, в съответствие с раздел 3.2.2.1, буква а), или към иновационни дружества със средна капитализация, осъществяващи проекти за научноизследователска и развойна дейност (НИРД) и иновационни проекти, в съответствие с раздел 3.2.2.1, буква б).

24. Комисията няма да прилага принципите в настоящите насоки по отношение на помощта за рисково финансиране за дружества, които официално се котират на регулиран пазар, тъй като фактът, че те са котирани на регулиран пазар, показва способността им да привличат частно финансиране.

25. Мерките за помощ за рисково финансиране без участие на независими частни инвеститори няма да бъдат считани за съвместими съгласно настоящите насоки. В такива случаи държавата членка следва да помисли за алтернативни варианти на политиката, които може да са по-подходящи за постигането на същите цели и резултати, например разрешените съгласно Общия регламент за групово освобождаване регионални инвестиционни помощи и помощи за стартиращи предприятия.

26. Мерките за помощ за рисково финансиране, при които независимите частни инвеститори не поемат никакъв значителен риск или при които ползите са изцяло за частните инвеститори, няма да бъдат смятани за съвместими съгласно настоящите насоки. Поделянето на рисковете и на ползите е необходимо условие съгласно настоящите насоки, за да се ограничи финансовата експозиция на държавата и за да се осигури справедлива възвръщаемост за държавата.

27. С изключение на помощта за рисково финансиране под формата на заместващ капитал, която подлежи на условията, определени в член 21 от Общия регламент за групово освобождаване, помощта за рисково финансиране, обхваната от настоящите насоки, не може да се използва за подпомагане на изкупувания.

28. Помощите за рисково финансиране няма да се считат за съвместими с вътрешния пазар съгласно настоящите насоки, ако са отпуснати на: а) предприятия в затруднено положение съгласно определението в Насоките за държавна помощ за оздравяване и преструктуриране на нефинансови предприятия в затруднено положение; (37) независимо от това, за целите на настоящите насоки МСП, които са извършвали дейност на някой пазар за период не по-дълъг от периода на допустимост, определен в член 21 от Общия регламент за групово освобождаване, които на базата на финансов и правен анализ от избрания финансов посредник отговарят на изискванията за инвестиции в рисково финансиране, няма да се смятат за предприятия в затруднено положение, освен ако са предмет на производство по несъстоятелност или ако отговарят на установените в националното им законодателство критерии за включването им в колективно производство по несъстоятелност по искане на техните кредитори; б) предприятия, които са обект на неизпълнено разпореждане за събиране вследствие на предходно решение на Комисията, с което помощ, предоставена от същата държава членка, се обявява за неправомерна и несъвместима с вътрешния пазар.

29. Комисията няма да прилага принципите в настоящите насоки по отношение на помощта за дейности, свързани с износ за трети държави или за държави членки, по-специално по отношение на помощ, която е пряко свързана с изнасяните количества, със създаването и с експлоатацията на дистрибуторска мрежа или с други текущи разходи, свързани с дейността по износ, както и по отношение на помощта, която зависи от преференциалното използване на местни пред вносни стоки.

30. Мерките за рисково финансиране често включват комплексни структури, които създават стимули за дадена група икономически оператори (инвеститори) да предоставят рисково финансиране на друга група оператори (допустими предприятия). В зависимост от това как е замислена мярката и дори ако намерението на публичните органи е да подпомогнат единствено втората група, е възможно от държавната помощ да се възползват предприятията на което и да е от нивата или и на двете нива. Освен това мерките за рисково финансиране обикновено включват един или няколко финансови посредници, чийто статут може да е отделен от този на инвеститорите и на крайните бенефициери на инвестициите. В такива случаи е необходимо също да се прецени дали финансовият посредник може да се разглежда като ползващ държавна помощ. Всяка помощ за финансовия посредник следва да бъде ограничена, като предимството се прехвърля на крайните бенефициери, както е посочено в настоящите насоки. Възможността финансовите посредници да увеличат своите активи, а техните управители — да постигнат по-голям оборот чрез комисионите си, се приема само за вторичен икономически ефект от мярката за помощ, а не предимство, осигурено чрез помощта за финансовите посредници или за управителите. Ако обаче мярката за рисково финансиране е замислена така, че да насочва вторичните си ефекти към установими финансови посредници или установими групи от финансови посредници, ще се счита, че тези финансови посредници се възползват от непряко предимство.

2.2. Помощ за рисково финансиране, която подлежи на уведомяване

31. de minimis Съгласно член 108, параграф 3 държавите членки трябва да уведомят за мерки за рисково финансиране, които: i) представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора (по-специално мерките, които не отговарят на критерия за оператор в условията на пазарна икономика ( 38 ) и попадат извън приложното поле на регламентите ( 39 ) ), и ii) не отговарят на всички условия, определени в раздел 3 от Общия регламент за групово освобождаване („Помощ за достъп до финансиране за МСП“). Комисията ще извършва оценка на съвместимостта на тези мерки с вътрешния пазар в съответствие с член 107, параграф 3, буква в) от Договора. Настоящите насоки се концентрират върху онези мерки за рисково финансиране, за които има най-голяма вероятност да бъдат определени за съвместими с член 107, параграф 3, буква в) от Договора, при спазване на редица условия, които са обяснени по-подробно в раздел 3 от настоящите насоки. Тези мерки попадат в една от двете категории.

32. Първата категория включва мерките за рисково финансиране, насочени към предприятия, които не изпълняват всички изисквания за допустимост за помощта за рисково финансиране, предвидени в раздел 3 от Общия регламент за групово освобождаване. Тази категория обхваща по-специално мерките, насочени към следните предприятия: а) малки дружества със средна капитализация; б) иновационни дружества със средна капитализация; в) МСП, които получават първоначалната инвестиция в рисково финансиране, докато са осъществявали дейност на който и да е пазар по-дълго от периода на допустимост, определен в член 21 от Общия регламент за групово освобождаване; г) стартиращи предприятия и МСП, които се нуждаят от инвестиция в рисково финансиране, чийто общ размер превишава тавана, определен в Общия регламент за групово освобождаване; д) алтернативни платформи за търговия, които не изпълняват условията от Общия регламент за групово освобождаване.

33. Втората категория се състои от мерките, чиито проектни параметри са различни от посочените в раздел 3 от Общия регламент за групово освобождаване. Тази категория обхваща по-специално следните случаи: а) финансови инструменти, при които участието на независимите частни инвеститори е под съотношенията, предвидени в Общия регламент за групово освобождаване; б) финансови инструменти, чиито проектни параметри превишават горните граници, предвидени в Общия регламент за групово освобождаване; в) различни от гаранциите финансови инструменти, при които финансовите посредници, инвеститорите или управителите на фондовете се избират, като се дава предпочитание на защитата срещу евентуални загуби (downside protection) пред стимула чрез приоритетни доходи от печалби (upside incentives); г) фискални стимули за корпоративните инвеститори, включително за финансовите посредници или техните управители, действащи като съинвеститори.

34. Освен ако в настоящите насоки не е посочено друго, в своята оценка на категориите мерки, подлежащи на уведомяване, Комисията ще следва всички условия за съвместимост, приложими към помощта за рисково финансиране съгласно раздел 3 от Общия регламент за групово освобождаване.

2.3. Определения

35. За целите на настоящите насоки: 1) „алтернативна платформа за търговия“ означава многостранна система за търговия съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 22 от Директива 2014/65/ЕС, при която система поне 50 % от допуснатите до търговия финансови инструменти са емитирани от МСП; 2) „изкупуване“ означава закупуването най-малко на контролен дял от собствения капитал на дружество от настоящите акционери с цел придобиване на неговите активи и операции; 3) „защита срещу загуби“ означава намалена експозиция към загуби в случай на незадоволителни резултати от базисната сделка в сравнение с публичните инвеститори; 4) „допустими предприятия“ означава стартиращи предприятия, МСП, малки дружества със средна капитализация и иновационни дружества със средна капитализация; 5) „упълномощен субект“ означава Европейската инвестиционна банка, Европейския инвестиционен фонд, международна финансова институция, в която държава членка е акционер, финансова институция, установена в държава членка и целяща постигането на публичен интерес под контрола на публичен орган, публичноправен орган или частноправен орган със задача за обществена услуга. Упълномощеният субект може да бъде избиран или пряко назначаван в съответствие с Директива 2014/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (40) или в съответствие с член 38, параграф 4, буква б), точка iii) от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (41), или в съответствие с член 59, параграф 3, буква в) от Регламент (ЕС) 2021/1060 на Европейския парламент и на Съвета (42); 6) „капиталова инвестиция“ означава предоставяне на капитал в полза на предприятие, който капитал е инвестиран пряко или непряко в замяна на собствеността върху съответен дял от това предприятие; 7) „план за оценка“ означава документ, който обхваща една или повече схеми за помощ и съдържа най-малко следните елементи: а) целите, които трябва да бъдат оценени; б) въпросите за оценката; в) показателите за резултати; г) планираната методика за провеждане на оценката; д) изискванията за събирането на данни; е) предложения график за оценката, включително датата на представяне на междинния и окончателния доклад за оценката; ж) описанието на независимия орган, който ще извърши оценката, или критериите, които ще бъдат използвани за неговия подбор; з) реда и условията за предоставяне на публичен достъп до оценката; 8) „оттегляне“ означава ликвидация на капитал от финансов посредник или инвеститор, включваща търговска продажба, отписване, изплащане на дялове или заеми, продажба на друг финансов посредник или на друг инвеститор, продажба на финансова институция и продажба чрез публично предлагане, включително първоначално публично предлагане; 9) „справедлива норма на възвръщаемост“ означава очакваната вътрешна норма на възвръщаемост, която съответства на коригирания спрямо риска сконтов процент и отразява равнището на свързания с инвестицията риск и естеството и размера на капитала, който ще бъде инвестиран от частните инвеститори; 10) „краен бенефициер“ означава допустимо предприятие, което е получило инвестиция по мярка за държавна помощ за рисково финансиране; 11) „финансов посредник“ означава всяка финансова институция, независимо от нейната форма и собственост, включително фондове на фондове, частни инвестиционни фондове, публични инвестиционни фондове, банки, институции за микрофинансиране и гаранционни дружества; 12) „първа търговска продажба“ означава първата продажба, извършена от предприятието на продуктов пазар или на пазар за услуги, с изключение на ограничените продажби за тестване на пазара; 13) „транш „първа загуба“ означава най-малко обезпечения рисков транш, който е свързан с най-голям риск от загуби и който включва очакваните загуби по целевия портфейл; 14) „последваща инвестиция“ означава допълнителна инвестиция в предприятие след един или няколко предишни кръга на инвестиции в рисково финансиране; 15) „фонд на фондове“ означава фонд, който инвестира или допринася със средства в други фондове вместо пряко в дружества или финансови активи като акции или облигации; 16) „гаранция“ означава писмен ангажимент за поемане на отговорност за всички нови кредитни операции за рисково финансиране на трета страна или за част от тях, например дългови или лизингови инструменти, както и квазикапиталови инструменти; 17) „таван на гаранцията“ означава максималната експозиция на публичен инвеститор, изразена като процент от общите инвестиции, направени в даден гарантиран портфейл; 18) „процент на гаранцията“ означава процента на поеманите от публичен инвеститор загуби по всяка една операция, допустима по мярка за държавна помощ за рисково финансиране; 19) „независим частен инвеститор“ означава независим частен инвеститор по смисъла на член 2 от Общия регламент за групово освобождаване; 20) „иновативно дружество със средна капитализация“ означава дружество със средна капитализация, което отговаря на едно от следните условия: отговаря на критериите, за да се счита за „иновативно предприятие“ по смисъла на член 2 от Общия регламент за групово освобождаване; наскоро е получило знак за качество под формата на печат за високи постижения от Европейския съвет по иновациите в съответствие с работната програма на „Хоризонт 2020“ за периода 2018—2020 г. (43) или с член 2, параграф 23 и член 15, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2021/695; или наскоро е получило инвестиция от Фонда на Европейския съвет по иновациите, като например инвестиция в рамките на програма „Ускорител“, посочена в член 48 от Регламент (ЕС) 2021/695; и или е участвало в действие по линия на инициативата CASSINI (44) (CASSINI Business Accelerator или Matchmaking), или е получило инвестиции от механизма за начално и последващо финансиране на CASSINI, или е получило награда на CASSINI, тъй като отговаря на определените в инициативата прагове за оценка, или е било подкрепено от проекти, свързани с космическото пространство, финансирани от „Хоризонт Европа“, което е довело до създаването на стартиращо предприятие; 21) „привличане на частни ресурси“ означава степента, в която публичните инвестиции привличат допълнителни инвестиции от частни източници; 22) „кредитен инструмент“ означава споразумение, което задължава заемодателя да предостави на заемополучателя договорена парична сума за договорен срок и според което заемополучателят е длъжен да върне тази сума в договорения срок; Кредитният инструмент може да бъде под формата на заем или на друг инструмент за финансиране, включително лизинг, който осигурява на заемодателя преди всичко минимална доходност; 23) „дружество със средна капитализация“ означава предприятие, различно от МСП и с не повече от 1 500 служители, като този брой е изчислен в съответствие с членове 3—6 от приложение I към Общия регламент за групово освобождаване. За целите на прилагането на това определение няколко субекта ще се считат за едно предприятие, ако е изпълнено някое от условията, изброени в член 3, параграф 3 от приложение I към Общия регламент за групово освобождаване; 24) „физическо лице“ означава различно от юридическите лица лице, което не е предприятие по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора; 25) „нов заем“ означава новосъздаден кредитен инструмент, предназначен да финансира нови инвестиции или оборотен капитал, с изключение на рефинансирането на: i) съществуващи заеми или ii) други форми на финансиране; 26) „квазикапиталова инвестиция“ означава вид финансиране, нареждащо се между собствения капитал и дълга, което носи по-висок риск от първостепенния дълг и по-нисък риск от базовия собствен капитал. Нейната възвръщаемост за притежателя ѝ зависи главно от печалбите или загубите на основното целево предприятие и тя не е обезпечена в случай на неизпълнение на задълженията; квазикапиталовите инвестиции могат да бъдат структурирани като дълг, необезпечен и подчинен, включително дълг от вида „мецанин“, а в някои случаи и конвертируем в собствен капитал, или като привилегирован собствен капитал; 27) „заместващ капитал“ означава закупуване на съществуващи акции или дялове в дадено дружество от предишен инвеститор или акционер; 28) „инвестиция в рисково финансиране“ означава капиталови и квазикапиталови инвестиции, заеми (включително лизинги) и гаранции, или съчетания от тях, предоставени на допустими предприятия с цел извършване на нови инвестиции, с изключение на изцяло частни инвестиции, предоставени при пазарни условия и извън обхвата на съответната мярка за държавна помощ; 29) „малко и средно предприятие (МСП)“ означава предприятие, изпълняващо критериите, определени в приложение I към Общия регламент за групово освобождаване; 30) „малко дружество със средна капитализация“ означава предприятие, различно от МСП и с не повече от 499 служители, изчислени в съответствие с членове 3—6 от приложение I към Общия регламент за групово освобождаване, чийто годишен оборот не надвишава 100 милиона евро или чийто годишен баланс не надвишава 86 милиона евро. За целите на прилагането на това определение няколко субекта ще се считат за едно предприятие, ако е изпълнено някое от условията, посочени в член 3, параграф 3 от приложение I към Общия регламент за групово освобождаване; 31) „стартиращо предприятие“ означава всяко нерегистрирано на фондовата борса малко предприятие до пет години след регистрацията му, което отговаря на следните условия: а) не е приемник на дейността на друго предприятие; б) все още не е разпределяло печалби; в) не е било създадено чрез сливане (45). За допустимите предприятия, които не подлежат на регистриране, се счита, че петгодишният период на допустимост започва да тече от момента, в който предприятието започне своята икономическа дейност, или от момента, от който то подлежи на данъчно облагане за тази дейност, в зависимост от това кой от тези два момента настъпи по-рано. 32) „общ размер на финансирането“ означава общия размер на инвестицията, извършена в допустимо предприятие чрез една или няколко инвестиции в рисково финансиране, включително последващите инвестиции, по мярка за държавна помощ за рисково финансиране, с изключение на изцяло частните инвестиции, предоставени при пазарни условия и непопадащи в приложното поле на мярката за държавна помощ за рисково финансиране; 33) „стимул чрез приоритетни доходи от печалби“ (upside incentives) означава преференциална или приоритетна възвръщаемост от печалбите в сравнение с публичните инвеститори.

3. ОЦЕНКА НА СЪВМЕСТИМОСТТА НА ПОМОЩТА ЗА РИСКОВО ФИНАНСИРАНЕ

36. На основата на член 107, параграф 3, буква в) от Договора държавната помощ, която има за цел да се улесни развитието на някои икономически дейности в рамките на Съюза, може да се счита за съвместима с вътрешния пазар, доколкото тази помощ не засяга по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес.

37. В настоящия раздел Комисията пояснява как ще оценява съвместимостта на мерките за помощ за рисково финансиране, които подлежат на задължението за уведомяване съгласно член 108, параграф 3 от Договора. По-конкретно, за да прецени дали дадена мярка за помощ за рисково финансиране може да се счита за съвместима с вътрешния пазар, Комисията ще определи дали мярката за помощ: а) улеснява развитието на някоя икономическа дейност (първо условие); както и б) не засяга по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес (второ условие).

38. Когато определя дали първото условие е изпълнено, а именно дали помощта улеснява развитието на икономическа дейност, Комисията ще вземе предвид следните аспекти: а) определяне на подпомаганата икономическа дейност (вж. раздел 3.1.1), б) стимулиращ ефект: помощта трябва да променя поведението на съответните предприятия по такъв начин, че те да се ангажират с извършването на допълнителни дейности, които не биха предприели без помощта или биха предприели, но по по-ограничен или различен начин или на различно място (вж. раздел 3.1.2).

39. Когато преценява дали второто условие е изпълнено, а именно дали помощта не засяга по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес, Комисията ще вземе предвид следните аспекти: а) необходимост от държавна намеса: мярката за помощ трябва да доведе до съществено подобрение, което пазарът не може да постигне без намеса, например като отстранява пазарна неефективност или друга значима пречка пред предоставянето на рисково финансиране, включително например регионални неравенства по отношение на достъпа до финансиране (вж. раздел 3.2.2), б) целесъобразност на мярката за помощ: предложената мярка за помощ трябва да бъде целесъобразен инструмент на политиката за постигането на поставената цел (вж. раздел 3.2.3), в) пропорционалност на помощта (ограничаване на помощта до минимум): размерът и интензитетът на помощта трябва да бъдат ограничени до необходимия минимум, за да бъдат насърчени допълнителните инвестиции или допълнителната дейност от страна на засегнатите предприятия (вж. раздел 3.2.4); г) избягване на неоправдани отрицателни последици от помощта върху конкуренцията и търговията: отрицателните последици трябва да бъдат ограничени и да не надвишават положителните последици от помощта (вж. раздел 3.2.5), д) прозрачност на помощта: държавите членки, Комисията, икономическите оператори и обществеността трябва да имат лесен достъп до всички съответни актове и до цялата информация от значение за помощта, предоставена по силата на тези актове (вж. раздел 3.2.6).

40. При определени категории схеми за помощ (вж. раздел 3.2.5.3) може допълнително да се изисква последваща оценка съгласно раздел 4. В такива случаи Комисията може да ограничи продължителността на тези схеми, с възможност за повторно уведомяване за последващото им удължаване.

41. Ако мярка за държавна помощ, свързаните с нея условия (включително методът за нейното финансиране, когато този метод представлява неразделна част от мярката за държавна помощ), или дейността, която финансира, водят до нарушение на съответна разпоредба на правото на Съюза, помощта не може да се счита за съвместима с вътрешния пазар ( 46 ) . Тези нарушения включват, но не се ограничават с: а) обвързване на помощта със задължението да се използват произведени от националната икономика стоки или национални услуги; б) обвързване на помощта със задължението финансовите посредници, техните управители или крайни бенефициери да имат седалище на територията на съответната държава членка или да преместят това седалище на нейната територия, в нарушение на член 49 от Договора относно свободата на установяване (47); в) налагане на мерки, които нарушават член 63 от Договора, отнасящ се до свободното движение на капитали.

3.1. Първо условие: помощта да улеснява развитието на стопанска дейност

3.1.1. Определяне на подкрепяната стопанска дейност

42. В повечето случаи мерките за помощ за рисково финансиране обхващат предприятия от широк кръг стопански сектори. Тези мерки спомагат да се гарантира, че някои МСП и дружества със средна пазарна капитализация имат достъп до необходимата сума и форма на финансиране, за да извършват или доразвиват съответните си стопански дейности. Поради това Комисията ще определи вида на дружествата (МСП, малки дружества със средна капитализация или иновационни дружества със средна капитализация) и секторите, обхванати от мерките за помощ за рисково финансиране.

3.1.2. Стимулиращ ефект

43. Рисковото финансиране може да бъде счетено за съвместимо с вътрешния пазар само ако има стимулиращ ефект. Комисията счита, че помощ без стимулиращ ефект не улеснява развитието на съответната стопанска дейност.

44. Стимулиращ ефект е налице, когато подтиква бенефициера ѝ да промени поведението си, като предприеме дейности, които не би осъществявал без помощта или би осъществявал по ограничен начин поради наличието на пазарна неефективност. На равнището на допустимите предприятия стимулиращ ефект е налице, когато помощта дава възможност на крайния бенефициер да получи финансиране, до което иначе не би имал достъп от гледна точка на формата, размера или времето на получаване.

45. Мерките за рисково финансиране трябва да стимулират инвеститорите на пазара да предоставят финансиране на потенциално жизнеспособни допустими предприятия над нивата на финансиране, което се предоставя при липсата на такива стимули, или да поемат допълнителен риск, или и двете. Приема се, че мярката за рисково финансиране има стимулиращ ефект, ако мобилизира инвестиции от пазарни източници, така че общият размер на финансирането, предоставено на допустимите предприятия, да превишава бюджета на мярката. Предвид на това способността на финансовите посредници и на управителите на фондове да мобилизират допълнителни частни инвестиции следва да бъде възлов елемент от техния подбор.

46. Ако дългови инструменти, включващи предоставяне на финансови средства, се използват за рефинансиране на съществуващи заеми, тогава те не се считат за имащи стимулиращ ефект и никакъв елемент на помощ в тях не може да се разглежда като съвместим съгласно настоящите насоки.

47. Оценката на стимулиращия ефект е тясно свързана с оценката на необходимостта от държавна намеса, разгледана в раздел 3.2.2. Освен това способността на дадена мярка да привлече частни ресурси зависи в крайна сметка от това как е замислена тя по отношение на разпределението на рисковете и ползите между публичните и частните източници на финансиране, а това е тясно свързано и с въпроса дали мярката за държавна помощ за рисково финансиране е целесъобразна (вж. раздел 3.2.3). С оглед на това, когато необходимостта от държавна намеса е правилно определена, а мярката е подходящо замислена, може да се приеме, че е налице стимулиращ ефект.

3.2. Второ условие: избягване на неблагоприятни последици върху условията за търговия до степен, която противоречи на общия интерес

48. Член 107, параграф 3, буква в) от Договора позволява на Комисията да счете за съвместими помощите, които имат за цел да улеснят развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, но само доколкото тези помощи не засягат по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес .

49. За оценката на отрицателните последици за вътрешния пазар са необходими сложни икономически и социални оценки. В настоящия раздел Комисията ще обясни как възнамерява да упражни правото си на преценка в това отношение.

50. По самото си естество всяка мярка за помощ води до нарушаване на конкуренцията и оказва въздействие върху търговията между държавите членки. За да установи обаче дали нарушаващите конкуренцията последици от помощта са ограничени до минимум, Комисията ще провери дали помощта е необходима (вж. раздел 3.2.2), целесъобразна (вж. раздел 3.2.3) и пропорционална (вж. раздел 3.2.4). За да е възможна тази проверка, Комисията изисква от държавите членки да представят доказателства под формата на предварителна оценка, както е описано в раздел 3.2.1.

51. След това Комисията ще оцени отрицателните последици от въпросната помощ за рисково финансиране върху условията на конкуренция и търговия. По-конкретно, помощта в областта на рисковото финансиране може да доведе до изтласкване на частните инвеститори, да има нарушаващи конкуренцията последици на равнище финансови посредници и да причини специфични нарушения на продуктовия пазар и ефекти, свързани с преместването на дейности в други региони. Комисията ще проучи тези отрицателни последици от помощта върху конкуренцията и търговията и ще ги съпостави с положителните последици от помощта (вж. раздел 3.2.5). Ако положителните последици надвишават отрицателните, Комисията ще счита помощта за съвместима.

52. И накрая, Комисията ще провери дали помощта спазва изискванията за прозрачност (вж. раздел 3.2.6).

3.2.1. Основни елементи на предварителната оценка, която съответната държава членка трябва да представи на Комисията

53. Държавната помощ може да бъде оправдана само ако може да доведе до съществено развитие, което пазарът не може да постигне сам, например като премахне пазарна неефективност или друга значима пречка пред предоставянето на рисково финансиране или пред инвестицията.

54. Държавната помощ може да е необходима за увеличаване на предоставянето на рисково финансиране в ситуация, при която пазарът не успява да постигне ефективен резултат без външна намеса или не постига своевременно този ефект. Комисията смята, че не съществува обща пазарна неефективност по отношение на достъпа на стартиращите предприятия, МСП и дружествата със средна капитализация до финансиране, а само неефективност по отношение на определени групи стартиращи предприятия, МСП или някои видове дружества със средна капитализация, в зависимост по-специално от конкретния икономически контекст на съответната държава членка, както и от областта им на дейност (например в някои сектори рисковете могат да бъдат надценени).

55. В раздел 3 от Общия регламент за групово освобождаване се определят условията, при които за мерките за рисково финансиране се предполага, че с тях се преодолява пазарна неефективност по целесъобразен и пропорционален начин, като в същото време се оказва стимулиращ ефект и се ограничават до минимум нарушенията на конкуренцията. За мерките, които спазват тези условия, не трябва да се подава уведомление и те се считат за съвместими с вътрешния пазар.

56. Комисията трябва да бъде уведомена за мерките, които не изпълняват условията, определени в раздел 3 от Общия регламент за групово освобождаване, така че да може, наред с другото, да прецени дали е налице пазарна неефективност или друга значима пречка пред предоставянето на рисково финансиране. Поради това от държавите членки се изисква да докажат, че е налице специфична пазарна неефективност или друга значима пречки извън законовата презумпция, на която се основава Общият регламент за групово освобождаване. Освен това предложената мярка за рисково финансиране трябва да отговаря на критериите за съвместимост, определени в настоящите насоки. За тази цел държавата членка следва да представи на Комисията задълбочена предварителна оценка или, когато е целесъобразно, поредица от оценки.

57. Задълбочената предварителна оценка трябва да се основава на обективни и актуални доказателства и на наличните най-добри практики и методики (като например анализ на документи, събеседвания, онлайн анкети, подходящи количествени методи). По възможност доказателствата трябва да бъдат съпоставени помежду им и използвани по взаимно подсилващ се начин в подкрепа на заключенията от предварителната оценка. Предварителната оценка трябва да датира от по-малко от три години преди уведомяването за мярката за рисково финансиране и за предпочитане следва да бъде извършена от независим експерт. При предварителната оценка следва също така да се вземат предвид поуките, извлечени от подобни инструменти и извършените в миналото от държавата членка предварителни оценки. Когато изготвят предварителната оценка, държавите членки могат да използват съществуващия набор от доказателства, доколкото те са уместни, за да докажат пазарната неефективност при извършването на предварителната оценка. Предварителната оценка следва да се съсредоточи върху конкретния вид рисково финансиране (напр. собствен капитал или подчинен дълг), за което се предлага мярка за помощ.

58. Предложената мярка за помощ за рисково финансиране следва да бъде целесъобразна за постигане на преследваната с помощта цел. Поради това в предварителната оценка трябва да се анализират съществуващите, а ако е възможно — и предвижданите действия, насочени към една и съща установена пазарна неефективност или друга значима пречка пред предоставянето на рисково финансиране, като се отчитат ефективността и ефикасността на други инструменти на политиката. Държавата членка трябва да докаже, че установената пазарна неефективност или друга значима пречка не може да бъде преодоляна по подходящ начин чрез други инструменти на политиката, които не включват държавна помощ, или чрез мерки, попадащи в приложното поле на Общия регламент за групово освобождаване.

59. Държавната помощ трябва да бъде пропорционална на пазарната неефективност или на друга значима пречка, към която е насочена, за да се постигнат съответните цели на политиката. Следователно помощта за увеличаване на предоставянето на рисково финансиране следва да бъде ограничена до стриктния минимум, за да бъде преодоляна установената в предварителната оценка пазарна неефективност или друга значима пречка, без да се създават неоправдани предимства за нейните бенефициери. За инвестиции в рисково финансиране, надхвърлящи тавана, определен на допустимо предприятие в член 21 от Общия регламент за групово освобождаване, в предварителната оценка трябва да се докаже по-подробно пропорционалността на мярката за помощ, както е посочено в точки 64 и 65 от настоящите насоки.

60. Когато мярката за рисково финансиране се финансира частично от Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд или Кохезионния фонд, държавата членка може да използва повторно (части от) предварителната оценка, изготвена в съответствие с член 37, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 или член 58, параграф 3 от Регламент (ЕС) 2021/1060. След това Комисията ще прецени дали представените доказателства отговарят на изискванията, определени в настоящите насоки. Когато мярката за рисково финансиране се използва, частично или изцяло, за подпомагане на предприятия, които наскоро са получили знак за качество „Печат за високи постижения“ от ЕСИ ( 48 ) , за съвместни инвестиции с фонда ЕСИ или за осигуряване на последващи инвестиции във връзка с програмата „Ускорител“ ( 49 ) , или за предприятия, които са участвали в действие по CASSINI (CASSINI Business Accerator или Matchmaking), които отговарят на праговете за оценка, определени в него, или са получили инвестиции от механизма за начално и последващо финансиране на CASSINI, или са получили награда на CASSINI, или са получили подкрепа от проекти, свързани с космическото пространство, финансирани от „Хоризонт Европа“, което е довело до създаването на стартиращо предприятие, Комисията ще приеме, че знакът за качество и другите доказателства от процедурата за надлежна проверка, извършена от ЕСИ, или съответно от състезателните процедури за подбор, залегнали в действията по CASSINI, се използват като част от предварителната оценка.

61. За мерки за рисково финансиране, които не попадат в приложното поле на Общия регламент за групово освобождаване, в предварителната оценка трябва да се опише естеството на пазарната неефективност или другата значима пречка и да се докаже нейното наличие, доколкото тя засяга един или повече от следните аспекти: а) конкретни категории целеви предприятия, които не отговарят на всички изисквания за допустимост съгласно Общия регламент за групово освобождаване (вж. точка 32, букви а)—г); б) алтернативни платформи за търговия, които не отговарят на условията от Общия регламент за групово освобождаване (вж. точка 32, буква д); в) финансови инструменти, чиито проектни параметри се отклоняват от описаните в Общия регламент за групово освобождаване (вж. точка 33, букви а), б) и в); г) фискални стимули за корпоративни инвеститори, включително за финансови посредници или техните управители, действащи като съинвеститори (вж. точка 33, буква г).

62. Предварителната оценка следва да установи вида на засегнатите предприятия, по-специално по отношение на възрастта или етапа на развитие, икономическия сектор и географската област на дейност, и да покаже, че тези предприятия са засегнати от наличието на конкретна пазарна неефективност или друга значима пречка.

63. За мерките за рисково финансиране, които се отнасят до финансови инструменти с участие на независими частни инвеститори под съотношенията, предвидени в член 21 от Общия регламент за групово освобождаване (вж. точка 33, буква а) от настоящите насоки), предварителната оценка следва също да съдържа достатъчно подробна оценка на равнището и структурата на предоставяне на частно финансиране за вида допустимо предприятие в съответния географски район и да докаже, че установената пазарна неефективност или другата значима пречка не може да бъде преодоляна с мерки, които изпълняват всички изисквания, определени в Общия регламент за групово освобождаване по отношение на частното участие.

64. В допълнение, за инвестиции в рисково финансиране в размер, надхвърлящ тавана, определен за допустимо предприятие в член 21 от Общия регламент за групово освобождаване (вж. точка 32, буква д) от настоящите насоки), в предварителната оценка следва също да бъде определен количествено недостигът на финансиране (т.е. равнището на неудовлетворено към момента търсене на финансиране от допустими предприятия) поради установената пазарна неефективност или друга значима пречка. Оценката трябва да покаже, че недостигът на финансиране на равнището на допустимите предприятия надвишава тавана, определен в Общия регламент за групово освобождаване. Това количествено определяне следва да се основава на наличните най-добри практики и методики, давайки възможност да бъде оценена степента, до която е налице неудовлетворено търсене на финансиране от страна на целевите предприятия.

65. За количественото определяне на недостига на финансиране трябва да се анализират както структурните, така и цикличните (т.е. свързаните с кризата) проблеми, които водят до неоптимални равнища на частното финансиране. По-специално предварителната оценката трябва да включва всеобхватен анализ на предлагането чрез оценка на източниците на финансиране, които са достъпни за допустимите предприятия, като се отчетат броят на съществуващите финансови посредници, които извършват дейност в целевия географски район, независимо от държавата членка, в която е учреден посредникът, техният публичен или частен характер и размерът на инвестициите, насочени към съответния пазарен сегмент. При оценката на търсенето следва да се вземат предвид броят на потенциално допустимите предприятия и средните стойности на необходимото финансиране. Този анализ следва да се основава на данни, обхващащи петте години, предхождащи уведомлението за мярката за рисково финансиране, и, когато е възможно, констатациите следва да се съпоставят чрез сравняване на алтернативни източници на данни.

66. За схеми, насочени изключително към стартиращи предприятия и МСП преди първата търговска продажба, Комисията ще прилага изискванията по отношение на предварителната оценка по пропорционален начин, особено по отношение на поисканите доказателства.

3.2.2. Необходимост от държавна намеса

67. Държавната помощ следва да бъде насочена към ситуации, при които помощта може да доведе до съществено развитие, което пазарът не е в състояние да постигне без външна намеса. За да се прецени дали държавната помощ е ефективна за постигане на желания резултат, първо трябва да бъде определен проблемът, за който се търси решение. Държавите членки следва да обяснят как мярката за помощ може ефективно да намали установената пречка, и по-специално всяка пазарна неефективност, която възпрепятства пазара да предоставя достатъчно рисково финансиране без външна намеса.

68. Мярката за рисково финансиране може да бъде оправдана само ако е насочена към конкретната пазарна неефективност или друга значима пречка, доказана в предварителната оценка. Комисията счита, че тези случаи на пазарна неефективност или други пречки са налице, по-специално, но не само — за МСП, които са в началните етапи от развитието си и въпреки перспективите си за растеж не могат да докажат пред инвеститорите своята кредитоспособност или стабилността на своя бизнес план. Мащабите на тази пазарна неефективност или пречка, както по отношение на засегнатите предприятия, така и по отношение на техните нужди от капитал, може да са различни в зависимост от сектора, в който предприятията осъществяват дейност. Секторите, които могат да бъдат особено засегнати от такива случаи на пазарна неефективност и такива пречки, са високотехнологичните, иновационните, екологичните или цифровите технологии. Поради информационната асиметрия пазарът може да се затруднява при оценката на профила на тези стартиращи предприятия и МСП по отношение на риска/възвръщаемостта и на способността им да генерират съобразени с риска печалби. Трудностите, които тези МСП срещат по отношение на споделянето на информация за качеството на техните проекти, както и предполагаемата им слаба кредитоспособност и предполагаемата рискованост на инвестициите в тях водят до високи трансакционни и посреднически разходи и може да засилят нежеланието на инвеститорите да поемат риск. Малките дружества със средна капитализация и иновационните дружества със средна капитализация може да се сблъскат с подобни трудности и следователно да бъдат засегнати от същата пазарна неефективност или пречка.

69. Следователно мярката за рисково финансиране трябва да бъде замислена по такъв начин, че да премахва специфичната пазарна неефективност или друга значима пречка, установена в предварителната оценка, по-специално по отношение на допустимите предприятия на целевия етап на развитие, географския район и, ако е приложимо, икономическия сектор.

70. С цел да се гарантира, че действията на финансовите посредници, участващи в мярката, са насочени към установените случаи на пазарна неефективност, трябва да се извърши финансов и правен анализ, за да се осигури стабилна от търговска гледна точка инвестиционна стратегия, съсредоточена върху определената цел на политиката и спазваща определените изисквания за допустимост и ограничения по отношение на финансирането. По-специално държавите членки трябва да изберат финансови посредници, които могат да докажат, че предложената от тях инвестиционна стратегия e стабилна от търговска гледна точка и включва подходяща политика за диверсифициране на риска, насочена към постигането на икономическа жизнеспособност и ефективен мащаб по отношение на размера и териториалния обхват на инвестициите.

3.2.2.1. Мерки, насочени към категории предприятия извън приложното поле на Общия регламент за групово освобождаване

71. Що се отнася до помощта за достъп до финансиране, приложното поле на Общия регламент за групово освобождаване е ограничено до МСП. Въпреки това някои предприятия, които не попадат в определението за МСП по отношение на числеността на персонала или финансовите прагове, или и двете, могат да бъдат изправени пред сходни финансови ограничения.

a) Малки дружества със средна капитализация

72. Разширяването на обхвата на допустимите предприятия по мярка за рисково финансиране, така че да включва и малките дружества със средна капитализация заедно с МСП, може да бъде оправдано, доколкото с това се осигурява стимул за частните инвеститори да инвестират в по-диверсифициран портфейл с по-големи възможности за влизане и излизане. С включването на малките дружества със средна капитализация в портфейла би трябвало да се намали рисковаността на равнище портфейл и по този начин да се увеличи възвръщаемостта на инвестициите. Ето защо това може да е особено ефективен начин да се привлекат институционални инвеститори към намиращите се в ранен етап от развитието си предприятия, които са по-рискови.

73. Поради тези причини и при условие че предварителната оценка съдържа достатъчно икономически доказателства в този смисъл, подкрепата за малки дружества със средна капитализация може да бъде обоснована. В оценката си Комисията ще отчита трудовия и/или капиталовия интензитет на целевите предприятия, както и други критерии, отразяващи специфичните финансови ограничения, с които се сблъскват малките дружества със средна капитализация (например достатъчно обезпечение за голям заем или нуждата от значителен външен капитал за развитие и разгръщане).

б) Иновационни дружества със средна капитализация

74. При определени обстоятелства дружествата със средна капитализация също е възможно да се сблъскат с финансови ограничения, сравними с тези, от които са засегнати МСП. Такъв например може да е случаят с дружествата със средна капитализация, които осъществяват НИРД и иновационна дейност успоредно с първоначалната инвестиция в производствени съоръжения, включително въвеждане на пазара, и чиито постигнати резултати и опит не дават възможност на потенциалните инвеститори да направят съответните предположения относно бъдещите пазарни перспективи за резултатите от такива дейности, тъй като тези пазари са в процес на развитие или съдържат високотехнологичен елемент, за който оценката на риска е трудна (например авиокосмическата индустрия и отбраната). В такива случаи иновационните дружества със средна капитализация може да се нуждаят от държавна помощ за рисково финансиране, за да увеличат своя производствен капацитет до устойчиво ниво, при което сами да могат да привличат частно финансиране. Освен това забележката в раздел 3.2.2.1, буква а) е валидна също за иновационни дружества със средна капитализация: включването на такива иновационни дружества със средна капитализация в инвестиционен портфейл може да бъде ефективен начин за финансовия посредник да предложи по-разнообразен набор от инвестиционни възможности, които да са привлекателни за по-широк кръг от потенциални инвеститори.

в) МСП, които получават първоначалната инвестиция в рисково финансиране, докато са извършвали дейност на който и да е пазар по-дълго от периода на допустимост, определен в Общия регламент за групово освобождаване

75. Някои видове предприятия могат да се считат за все още намиращи се на етап на разширяване/ранен растеж, ако, въпреки че вече съществуват от значителен период от време, не са доказали в достатъчна степен потенциала си да генерират възвръщаемост или нямат достатъчно солидни резултати и обезпечение. Такъв може да е случаят с високорисковите сектори, като например биотехнологиите, авиокосмическата индустрия, отбраната, културата и творчеството, и евентуално в по-общ план също с иновационните МСП, включително тези, които се концентрират върху екологичните или цифровите технологии, или МСП, които се стремят към социални иновации ( 50 ) . Освен това предприятия, които разполагат с достатъчно вътрешен капитал, за да финансират своите първоначални дейности, може да се нуждаят от външно финансиране едва на по-късен етап, например за да увеличат капацитета си за разширяване от малък на по-голям бизнес. За това може да са необходими инвестиции с по-голям размер от този, който могат да покрият със собствените си ресурси.

76. Следователно може да е възможно да се разрешат мерки, при които първоначалната инвестиция се извършва след периода на допустимост, определен в член 21 от Общия регламент за групово освобождаване. При такива обстоятелства Комисията може да изиска в мярката да са определени ясно допустимите категории предприятия с оглед на представените в предварителната оценка доказателства относно наличието на специфична пазарна неефективност, засягаща тези предприятия.

г) Стартиращи предприятия и МСП, които се нуждаят от инвестиция в рисково финансиране, чийто размер превишава горната граница, определена в Общия регламент за групово освобождаване

77. В член 21 от Общия регламент за групово освобождаване е определен максималният общ размер на рисковото финансиране, което може да получи допустимо предприятие, включително последващите инвестиции. В някои отрасли, където разходите за предварителни проучвания или инвестиции са относително високи, например в авиокосмическата индустрия, отбраната, секторите на науките за живота и на екологичните технологии и енергетиката, тази сума обаче може да не е достатъчна да се постигнат всички необходими инвестиционни кръгове и да се постави стартиращото предприятие или МСП на пътя на устойчивото развитие. Затова може да е оправдано, при определени условия, да се разреши по-голям общ размер на инвестициите за допустимите предприятия.

78. По-конкретно с мерките за рисково финансиране може да се предоставя помощ над максималната обща сума, посочена в Общия регламент за групово освобождаване, при условие че предвиденият размер на финансирането отразява размера и характера на недостига на финансиране, установен и количествено определен в предварителната оценка по отношение на целевите сектори или райони. В такива случаи Комисията ще взема предвид капиталоемкостта на целевите сектори и/или по-високите разходи за инвестиции в определени географски райони.

д) Алтернативни платформи за търговия, които не отговарят на условията от Общия регламент за групово освобождаване

79. Комисията взема под внимание, че алтернативните платформи за търговия са важна част от пазара за финансиране на МСП, защото едновременно привличат свеж капитал за МСП и улесняват излизането на предходни инвеститори ( 51 ) . Общият регламент за групово освобождаване отчита тяхното значение, като улеснява дейността им чрез фискални стимули, насочени към физическите лица, които инвестират в котирани на тези платформи дружества, или като разрешава предоставянето на помощ за стартиращи предприятия на оператора на платформата, при условие че той може да бъде определен като малко предприятие и че помощта не превишава определени прагове.

80. При създаването на алтернативни платформи за търговия обаче техните оператори е възможно да не са малки предприятия. Също така максималният размер на допустимата помощ за стартиращи предприятия съгласно Общия регламент за групово освобождаване може да не е достатъчен за подпомагане на създаването на платформата. Освен това, за да се привлекат достатъчно средства за създаването и въвеждането на нови платформи, може да е необходимо да се предоставят фискални стимули на корпоративните инвеститори. И накрая, възможно е на платформата да се котират не само МСП, но и предприятия, които превишават праговете, установени в определението за МСП.

81. Предвид на изложеното по-горе може да е оправдано, при определени условия, да се разреши да се предоставят фискални стимули на корпоративните инвеститори, да се подпомагат операторите на платформи, които не са малки предприятия, да се позволят инвестициите за създаване на алтернативни платформи за търговия, чийто размер надвишава предвидените в Общия регламент за групово освобождаване граници за помощите за стартиращи предприятия, да се разреши предоставянето на помощ на алтернативните платформи за търговия, на които повечето финансови инструменти, допуснати до търговия, са емитирани от МСП. В такива случаи предварителната оценка трябва да доказва наличието на специфична пазарна неефективност или друга пречка, засягаща тези платформи на съответния географски пазар.

3.2.2.2. Мерки, чиито проектни параметри не изпълняват изискванията от Общия регламент за групово освобождаване

a) Финансови инструменти, при които участието на независими частни инвеститори е под съотношенията, предвидени в Общия регламент за групово освобождаване

82. Случаите на пазарна неефективност или другите значими пречки, които засягат предприятията в определени региони или държави членки, може да са по-силно изявени поради относително слабо развития пазар за финансиране на МСП в тези райони в сравнение с други райони в същата държава членка, други държави членки или на световно равнище. Това може да се отнася най-вече за държави членки, в които няма добре установено присъствие на официални инвеститори в рисков капитал, фондове за дялово участие или „бизнес ангели“. В случай на мерки, насочени към преодоляване на такива структурни пречки, Комисията може да приеме участието на независими частни инвеститори под съотношенията, предвидени в член 21 от Общия регламент за групово освобождаване, ако бъде спазено условието в точка 25 от настоящите насоки.

83. Освен това Комисията може да приеме също мерки за рисково финансиране с участие на независими частни инвеститори под съотношенията, определени в член 21 от Общия регламент за групово освобождаване, в случай на силно изявена пазарна неефективност или друга значима пречка, доказана от държавата членка, най-вече когато тези мерки са предназначени конкретно за МСП преди първата им търговска продажба или на етапа на доказване на осъществимостта на концепцията, при условие че значителна част от рисковете по инвестицията действително се поемат от участващите частни инвеститори.

б) Финансови инструменти, чиито проектни параметри превишават горните граници, предвидени в Общия регламент за групово освобождаване

84. От Общия регламент за групово освобождаване могат да се възползват само мерките, при които поделянето на загубите между публичните и частните инвеститори, което не е на принципа pari passu , е планирано така, че да се ограничава първата загуба, поемана от публичния инвеститор. По подобен начин, що се отнася до гаранциите, груповото освобождаване налага ограничения върху процента на гаранцията и върху общия размер на загубите, поемани от публичния инвеститор.

85. При определени обстоятелства обаче, като заема по-рискова позиция по отношение на финансирането, публичното финансиране може да позволи на частни инвеститори или заемодатели да осигурят допълнително финансиране. При оценката на мерките, чиито финансови проектни параметри превишават горните граници, определени в Общия регламент за групово освобождаване, Комисията ще взема под внимание редица фактори, посочени в раздел 3.2.3.2 от настоящите насоки.

в) Различни от гаранциите финансови инструменти, при които инвеститорите, финансовите посредници и техните управители се избират, като се дава предпочитание на защитата срещу загуби пред асиметричното разпределение на печалбата

86. В съответствие с член 21 от Общия регламент за групово освобождаване изборът на финансовите посредници, както и на инвеститорите и на управителите на фондове, трябва да се осъществява въз основа на открита, прозрачна и недискриминационна процедура, в която ясно са определени целите на политиката, преследвани с мярката, и видът финансови параметри, предназначени за постигането на тези цели. Това означава, че финансовите посредници и техните управители трябва да бъдат подбрани чрез процедура, отговаряща на разпоредбите на Директива 2014/24/ЕС. Ако посочената директива не е приложима, процедурата за подбор трябва да осигурява възможно най-голям избор измежду квалифицирани финансови посредници и управители на фондове. По-специално тази процедура трябва да дава възможност на съответната държава членка да сравнява условията, договорени между финансовите посредници или управителите на фондове и потенциалните частни инвеститори, за да се гарантира, че мярката за рисково финансиране привлича частни инвеститори с възможно най-малка държавна помощ или при минимално отклонение от принципа pari passu , с оглед на реалистична инвестиционна стратегия.

87. Съгласно член 21 от Общия регламент за групово освобождаване приложимите критерии за подбора на управители трябва да съдържат изискването при инструментите, различни от гаранциите, [да] се отдава предпочитание на разпределението на печалбата пред защитата срещу рисковете от загуби , с цел да се ограничи склонността на управителите да поемат прекомерни рискове при подбора на предприятията, в които се извършва инвестицията. С това се цели да се гарантира, че независимо от формата на определения с мярката финансов инструмент всяко преференциално третиране на частните инвеститори или заемодатели трябва да бъде преценено спрямо обществения интерес, който се състои в това да се осигурят револвиращият характер на публичния капитал, за който са поети задължения, и дългосрочната финансова устойчивост на мярката.

88. В някои случаи обаче може да е необходимо да се даде предпочитание на защитата срещу загуби, а именно когато мярката е насочена към стартиращи предприятия или определени сектори, в които МСП имат високи нива на неизпълнение. Това може да се отнася за мерките, насочени към сектори, които се сблъскват със значителни технологични бариери, или към сектори, в които предприятията са силно зависими от единични проекти, които изискват големи предварителни инвестиции и водят до големи рискови експозиции, например авиокосмическата индустрия и отбраната и културните и творческите индустрии. Предпочитането на механизми за защита срещу загуби може да бъде оправдано също при мерки, изпълнявани чрез фонд на фондове и предназначени да бъдат привлечени частни инвеститори на това ниво или за мерки, насочени към МСП, които се намират на етап преди първата търговска продажба или на етап доказване на осъществимостта на концепцията.

г) Фискални стимули за корпоративните инвеститори, включително финансовите посредници или техните управители, действащи като съинвеститори

89. Независимо че Общият регламент за групово освобождаване обхваща фискалните стимули, предоставени на независими частни инвеститори, които са физически лица по смисъла на член 2 от него, осигуряващи пряко или непряко рисково финансиране за допустими стартиращи предприятия и МСП, държавите членки може да сметнат за целесъобразно да въведат мерки, при които подобни стимули се прилагат за независими частни инвеститори, които са корпоративни инвеститори. Разликата се състои в това, че корпоративните инвеститори са предприятия по смисъла на член 107 от Договора. Поради това спрямо мярката трябва да се прилагат специални ограничения (посочени в раздели 3.2.3.3 и 3.2.4.2), с които да се гарантира, че помощта на равнището на корпоративните инвеститори продължава да е пропорционална и има действителен стимулиращ ефект.

90. Финансовите посредници и техните управители могат да се възползват от фискален стимул само доколкото действат като съинвеститори или съзаемодатели. Фискални стимули не могат да се предоставят за услугите, които финансовите посредници или техните управители предоставят за изпълнението на мярката.

3.2.3. Целесъобразност на мярката за помощ

91. Предложената мярка за помощ трябва да бъде подходящ инструмент на политиката за постигане на желаната цел на помощта, т.е. не трябва да има инструмент на политиката или инструмент за помощ, който да е в по-добра позиция и да нарушава конкуренцията в по-малка степен, и който да е в състояние да постигне същите резултати.

3.2.3.1. Целесъобразност в сравнение с други инструменти на политиката и с други инструменти за помощ

92. За да се преодолеят с нея установената пазарна неефективност или друга значима пречка и да се допринесе за постигането на преследваните цели на политиката, предложената мярка за рисково финансиране трябва да бъде целесъобразна. Изборът на конкретната форма на мярката за рисково финансиране трябва да бъде надлежно обоснован въз основа на доказателствата, предоставени от държавата членка в предварителната оценка.

93. На първо място, Комисията ще преценява дали и до каква степен мярката за рисково финансиране може да се счита за целесъобразен инструмент в сравнение с други инструменти на политиката, които целят да насърчат предоставянето на рисково финансиране за допустимите предприятия. Държавните помощи не са единственият инструмент на политиката, с който държавите членки разполагат, за да предоставят рисково финансиране на допустимите предприятия. Те могат да използват и други, допълнителни инструменти на политиката както по отношение на търсенето, така и по отношение на предлагането, например регулаторни мерки за улесняване на функционирането на финансовите пазари, мерки за подобряване на бизнес средата, консултантски услуги за готовност за инвестиране или публични инвестиции, които са в съответствие с критерия за оператор в условията на пазарна икономика.

94. На второ място, Комисията ще преценява дали предложената мярка е по-целесъобразна от алтернативните инструменти за държавна помощ, насочени към същата пазарна неефективност или друга значима пречка. В това отношение по принцип се смята, че финансовите инструменти водят до по-малко нарушаване на конкуренцията, отколкото преките безвъзмездни помощи и че следователно са по-подходящ инструмент. Същевременно държавните помощи, с които се цели да се улесни рисковото финансиране, могат да бъдат предоставени под различни форми, например под формата на селективни фискални инструменти или на финансови инструменти, характеризиращи се с по-благоприятни от пазарните условия, в това число редица капиталови и дългови инструменти и гаранция с различни характеристики на съотношението риск—възвръщаемост, а също и с разнообразни начини на предоставяне и структури за финансиране, чиято целесъобразност зависи от характера на целевите предприятия и на недостига на финансиране. Ето защо Комисията ще преценява дали при разработването на мярката е предвидена ефективна структура за финансиране — предвид на инвестиционната стратегия на фонда — така че да се осигури трайността на дейностите.

95. В това отношение Комисията ще разглежда положително мерките, които включват достатъчно големи фондове от гледна точка на размера на портфейла, на географското покритие — особено ако действат в няколко държави членки — и на диверсификацията на портфейла, понеже тези фондове могат да бъдат по-ефективни и поради това по-привлекателни за частните инвеститори в сравнение с по-малките фондове. Някои структури на фондове, инвестиращи в други фондове, може да отговарят на тези условия, при условие че общите разходи за управление, произтичащи от различните равнища на посредничество, се компенсират от съществено увеличение на ефективността.

3.2.3.2. Условия за определяне на целесъобразността на финансовите инструменти

96. За да определи целесъобразността на финансовите инструменти, чиито проектни параметри попадат извън приложното поле на Общия регламент за групово освобождаване, Комисията ще взема под внимание елементите, посочени в точки 97—121 от настоящите насоки.

97. Първо, с мярката трябва да се мобилизира допълнително финансиране от участниците на пазара. Минималните проценти на независимите частни инвестиции, които са под определените в член 21 от Общия регламент за групово освобождаване, могат да бъдат оправдани само ако в предварителната оценка е установена по-силно изявена пазарна неефективност или друга значима пречка (вж. раздел 3.2.1). В това отношение предварителната оценка следва също да съдържа достатъчно подробна оценка на равнището и структурата на предлагане на частно финансиране за вида допустимо предприятие в съответния географски район (вж. точка 63). Освен това трябва да се докаже, че с мярката се привличат допълнителни частни ресурси, които иначе не биха били предоставени или биха били предоставени под друга форма, в друг размер или при други условия.

98. По отношение на мерките за рисково финансиране, насочени специално към стартиращите предприятия и МСП, които не са извършвали дейност на пазара ( 52 ) , Комисията може да допусне нивото на независимото частно участие да е под изискваните съотношения. Друг възможен вариант е за такива инвестиционни цели Комисията да приеме частното участие да не е с независим характер, т.е. да е предоставено например от собственика на предприятието бенефициер. В надлежно обосновани случаи и с оглед на икономическите данни, предоставени в предварителната оценка във връзка със съответната пазарна неефективност или друга значима пречка, Комисията може също да приеме нива на частното участие, по-ниски от определените в Общия регламент за групово освобождаване, по отношение на допустими предприятия, които осъществяват дейност на пазара за период, не по-дълъг от периода на допустимост, определен в член 21 от Общия регламент за групово освобождаване.

99. Мерките за рисково финансиране, насочени към допустими предприятия, които по време на първата инвестиция в рисково финансиране осъществяват дейност на даден пазар за период, по-дълъг от периода на допустимост, определен в член 21 от Общия регламент за групово освобождаване, трябва да съдържат адекватни ограничения по отношение на сроковете или по отношение на други обективни критерии с качествен характер, свързани с етапа от развитието на целевите предприятия. За такива инвестиционни цели Комисията обикновено ще изисква частното участие да е в размер на поне 60 %.

100. Второ, заедно с предложеното ниво на частното участие Комисията ще взема предвид и разпределянето на рисковете и ползите между публичните и частните инвеститори. В това отношение Комисията ще разглежда положително мерките, при които загубите се разпределят на принципа pari passu между инвеститорите, а частните инвеститори получават само стимули чрез приоритетни доходи от печалби. Комисията ще вземе надлежно предвид, че поделяне на загубите, което не е на база pari passu , може обаче да е необходимо с оглед на по-сериозни случаи на пазарна неефективност. По принцип колкото повече споделянето на риска и възвръщаемостта се доближават до действителните търговски практики, толкова по-вероятно е Комисията да приеме по-ниско равнище на частно участие.

101. Трето, Комисията ще вземе предвид нивото на структурата за финансиране, на което мярката цели да привлече частни инвестиции. На ниво фондове, инвестиращи в други фондове, способността за привличане на частно финансиране може да зависи от по-интензивното използване на механизми за защита срещу загуби. Обратно, прекомерното използване на такива механизми може да наруши избора на допустими предприятия и да намали ефективността, когато частните инвеститори се намесват на нивото на инвестициите в предприятията за всяка отделна операция.

102. При оценката на целесъобразността на специалните параметри на мярката Комисията може да вземе под внимание значението на остатъчния риск, поеман от избраните частни инвеститори по отношение на очакваните или неочакваните загуби, поемани от публичния инвеститор, както и разпределението на очакваните печалби между публичния инвеститор и частните инвеститори. С оглед на това може да се приеме различен профил на рисковете и ползите, ако той увеличава максимално размера на частните инвестиции, без да нарушава истинския ориентиран към печалбата характер на инвестиционните решения.

103. Четвърто, точният характер на стимулите трябва да бъде определен чрез открит, прозрачен и недискриминационен процес на подбор на финансови посредници, на управители на фондове и на инвеститори. Също така управителите на фондове, инвестиращи в други фондове, следва да са длъжни да поемат в рамките на своя инвестиционен мандат правен ангажимент за определяне на преференциалните условия, които биха могли да се прилагат на равнище подфондове, чрез състезателен процес на подбор на допустими финансови посредници, управители на фондове или инвеститори.

104. За да докажат необходимостта от специалните финансови условия, залегнали в мярката, от държавите членки може да се изиска да представят доказателства, че в процеса на подбор на частни инвеститори всички участници в него са поискали условия, които не са обхванати от Общия регламент за групово освобождаване, или че тръжната процедура е била безрезултатна.

105. Пето, финансовият посредник или управителят на фонд може да инвестира съвместно с държавата членка, стига редът и условията на такова съинвестиране да изключват всякакви потенциални конфликти на интереси. Финансовият посредник трябва да поема най-малко 10 % от транша „първа загуба“. Това съвместно инвестиране може да допринесе да се гарантира, че инвестиционните решения отговарят на съответните цели на политиката. Способността на управителя да предостави инвестиции от собствените си средства може да бъде един от критериите за подбор.

106. Шесто, в мерките за рисково финансиране, при които се използват дългови инструменти, трябва да се предвиди механизъм, гарантиращ, че финансовият посредник прехвърля предимството, което получава от държавата, на предприятията крайни бенефициери, например под формата на по-ниски лихвени проценти, по-ниски изисквания за обезпечение или комбинация от двете. Финансовият посредник може също да прехвърля предимството, като инвестира в предприятия, които въпреки потенциалната си жизнеспособност според вътрешните рейтингови критерии на финансовия посредник попадат в рисков клас, в който посредникът не би инвестирал без мярката за рисково финансиране. Механизмът за прехвърляне трябва да включва подходящи мерки за мониторинг, както и механизъм за възвръщане на предоставени средства ( 53 ) или равностоен договорен механизъм.

107. И накрая, за да се гарантира, че финансовите посредници, участващи в мярката за рисково финансиране, постигат съответните цели, инвестиционната стратегия на финансовия посредник трябва да бъде съобразена с целите на мярката. В рамките на процеса на подбор финансовите посредници трябва да покажат как предложената от тях инвестиционна стратегия може да допринесе за постигането на целите и задачите. Освен това държавата членка трябва да предприеме необходимите действия, така че инвестиционната стратегия на посредниците да бъде постоянно в съответствие с договорените цели, например чрез подходящи механизми за мониторинг и за докладване и чрез участието на представители на публичните инвеститори в представителните структури на финансовия посредник, например в надзорния или в консултативния съвет. Подходяща управленска структура трябва да гарантира, че за извършването на съществени промени в инвестиционната стратегия е необходимо съгласието на държавата членка. За да се избегнат всякакви съмнения, държавата членка не може да участва пряко в отделните решения за инвестиции или за продажба.

108. Държавите членки могат да използват в мярката за рисково финансиране редица финансови инструменти, например капиталови и квазикапиталови инвестиционни инструменти, кредитни инструменти или гаранции, които не са на принципа pari passu . В точки 109—121 са посочени елементите, които Комисията ще взема под внимание при оценката си на такива специфични финансови инструменти.

а) Капиталови инвестиции

109. Капиталовите инвестиционни инструменти могат да бъдат под формата на капиталови или квазикапиталови инвестиции в предприятие, чрез които инвеститорът купува (част от) собствеността върху предприятието. ( 54 )

110. Капиталовите инструменти могат да имат различни асиметрични характеристики и да предвиждат диференцирано третиране на инвеститорите, тъй като някои инвеститори могат да участват в по-голяма степен в рисковете и ползите в сравнение с други. За да се намалят рисковете за частните инвеститори, мярката може да предлага защита, свързана с разпределянето на печалбата (upside protection, т.е. публичният инвеститор се отказва от част от печалбата), защита срещу част от загубите (ограничаване на загубите за частните инвеститори) или комбинация от двете.

111. Мнението на Комисията е, че със стимулите, свързани с разпределянето на печалбата, се постига по-добро съответствие между интересите на публичните и на частните инвеститори. Обратно, механизмите за защита срещу загуби, при които публичният инвеститор може да бъде изложен на риск от слаби резултати, могат да доведат до несъответствие на интересите и до неблагоприятен избор от страна на финансовите посредници или на инвеститорите.

113. Капиталовите инструменти с поделяне на загубите, което не е на принципа pari passu и превишава границите, заложени в Общия регламент за групово освобождаване, могат да бъдат оправдани само за мерки, насочени към сериозни случаи на пазарна неефективност, например във високотехнологичните сектори, или други значими пречки, установени в предварителната оценка, например мерки, насочени предимно към стартиращи предприятия и МСП, които се намират на етапа преди първата си търговска продажба или на етап доказване на осъществимостта на концепцията. С цел да се предотврати прекомерната защита срещу риска от загуби, трябва да се определи горна граница на първата загуба, поемана от публичния инвеститор.

б) Дългови инструменти, включващи предоставяне на финансови средства: заеми

114. Мярката за рисково финансиране може да обхваща предоставянето на заеми на равнището на финансовите посредници или на крайните бенефициери.

115. Дълговите инструменти, включващи предоставяне на финансови средства, могат да имат различни форми, включително на подчинени заеми и заеми с поделяне на риска по портфейла. Финансовите посредници могат да получат подчинени заеми за укрепване на капиталовата си структура, за да могат да предоставят допълнително финансиране на допустимите предприятия. Заемите с поделяне на риска по портфейла са предназначени за предоставяне на заеми на финансови посредници, които поемат задължението да съфинансират портфейл от нови заеми или лизинги за допустими предприятия до определен процент на съфинансиране в съчетание с поделяне на кредитния риск по портфейла за всеки отделен заем (или за всеки отделен лизинг). И в двата случая финансовият посредник действа като съинвеститор в допустимите предприятия, но получава преференциално третиране в сравнение с публичния инвеститор или заемодател, тъй като инструментът намалява собствената му експозиция във връзка с кредитните рискове, произтичащи от базовия кредитен портфейл.

116. По принцип, ако поради свързаните с намаляването на риска характеристики на инструмента публичният инвеститор или заемодател заема по отношение на базисния кредитен портфейл позиция „първа загуба“, която превишава определения в Общия регламент за групово освобождаване таван, мярката може да е оправдана само при мерки, насочени изключително към стартиращи предприятия и МСП преди първата им търговска продажба или на етапа на доказване на осъществимостта на концепцията, или при сериозна пазарна неефективност или друга пречка, която трябва да бъде ясно определена в предварителната оценка. Комисията ще разглежда положително мерките, които предвиждат изрично горна граница на първите загуби, поемани от публичния инвеститор, по-специално когато тази горна граница не превишава 35 %.

117. Кредитните инструменти с поделяне на риска по портфейла следва да осигуряват значителен процент на съвместни инвестиции от избрания финансов посредник. Приема се, че случаят е такъв, ако този процент е не по-малък от 30 % от стойността на базисния кредитен портфейл.

в) Дългови инструменти, невключващи предоставяне на финансови средства: гаранции

118. Мерките за рисково финансиране може да обхващат предоставянето