РАЗПОРЕЖДАНЕ  
Номер 44  16.10.2020 г.  Град Велико Търново  
Окръжен съд – Велико Търново    
На 16.10.2020 година в закрито заседание в следния състав:  
 
  Председател:  Йордан Воденичаров  
 
като разгледа докладваното от Йордан Воденичаров Частно гражданско 
дело № 20204100100627 по описа за 2020 година  
С молбата си   С.  В.  А. , живуща в Г ., подадена   чрез нейния  пълномощник – 
адвокат  Н. И. от ВТАК  е поискала   да бъде признато  Решение от 24.08.2017 
г.  постановено по дело   № 21  F 62/24.08.2017 г.   на Районен съд   гр.Д. Г., отнасящо се 
до мерки   в приложното поле на родителската отговорност  по смисъла 
на  РЕГЛАМЕНТ /ЕО/ № 2201/2003 г.   на Съвета на ЕС от 27.11.2003 г.    и допускане 
на изпълнението му .  
Представя    надлежно  заверен от чуждестранния съд препис на решението с 
приложен апостил от 09.07.2020 г. съгласно   Хагската конвенция , придружен с 
превод   на български език.  
Твърди, че това решение  се предхожда от   Решение № 159/19.06.2015 г.   по 
гр.д. № 6884/2014 г.   по  описа на ВКС ,   постановило предоставяне на титулярството 
при упражняването на родителските права по отношение на детето   Х. И. С.  на 
бащата   И. И. С. .  
Молбата подлежи на отрицателна санкция на отхвърляне.  
 Признаването  и допускане на изпълнението на съдебно решение, 
постановено   в държава – членка на ЕС , отнасящо се до мерки   в приложното поле на 
родителската отговорност  по смисъла на   РЕГЛАМЕНТ /ЕО/ № 2201/2003 г.   на Съвета 
на ЕС от 27.11.2003 г.    по реда на   чл. 622 и чл.623 ГПК   се  извършва , когато лицето, 
подало молбата  има интерес  от признаването   му/ аргумент от чл.21,т.3 , чл.23, чл.37, 
т.1/ при оспорване  от другата страна/ на Регламента /   и  решението  може  да се 
изпълнява/ обявено е за изпълняемо/ принудително / аргумент  от самата правна логика 
и от чл.28, т.1, чл.40, т.1, чл.41, т.1, чл.42 на Регламента/ , при което   обикновено 
интересът за първото   е обусловен   от обстоятелства,   налагащ и  второто, защото   по 
начало за признаването  в друга държава членка  не са нужни 
никакви   специални   процесуални действия/ автоматично по право / - чл.21, т.1   на 
Регламента, чл.621, ал.2 ГПК.  Разглежданото съдебно решение  утвърждава 
споразумение   между  родителите,  наложено от   възникнало   още в началото на 2015 г. 
ново фактическо положение – детето  се е установило трайно   да пребивава в Г .  при 
своята майка, за да учи там , като единствения му предмет   е юридическата мярка 
установяване  на съвместни ро дителски права   по реда на чл. 113, ал.1, изр.2ро   от СК 
на Г ..  Очевидно тя сама по себе си не подлежи на изпълнение. Решението   не 
постановява някоя от  изпълняемите   мерки,  уредени    с нормите на чл.41 и чл.42 на 
Регламента / право на лични отношения с детето и   връщане на дете/, нито молбата 
съдържа твърдения на обстоятелства в някоя от хипотезите   на Регламента , от които 
може да се извлече оспорване и незачитане от бащата  на утвърденото споразумение 
,  пораждащи интерес от  признаването му  по реда  на нашия процесуален закон.  
 Отделно от това   признаването и допускане на изпълнение на решение на съд 
на Отделно от това   признаването и допускане на изпълнение на решение на съд на 
държава членка на ЕС,   може да се   извърши, ако заинтересованото лице 
е  изпълнило  и една друга  формална предпоставка   за това : да   е представило към 
молбата  удостоверението   по чл. 37, т.1, б.“б“, във връзка с чл.39 на Регламента, 
удостоверение / то би съдържало сведение дали   подлежи на изпълнение 
решението   съгласно зак она на държавата - членка която го е постановила - т.9.1 на 
Приложение  II Регламента / - чл.623, ал.3  ГПК.   Дори и непредставянето му да не е по 
същество  пречка за положително произнасяне/ аргумент от чл.38, т.1 на Регламента/ по 
молбата, по гореизложените съображения тя се явява пак неоснователна.  
 
Предвид това, съдът  
РАЗПОРЕДИ:  
ОТХВЪРЛЯ молбата на  С.  В.  А., с ЕГН: **********,  живуща в Г ., гр.Д .н, 
ул. Щ . № 5 , подадена  чрез   пълномощник й  – адвокат  Н. И. от ВТАК, с която   е 
поискала   да бъде признато  Решение от 24.08.2017 г.   постановено по дело   № 
21 F 62/24.08.2017 г.   на Районен съд   гр.Д. Г., отнасящо се до мерки   в приложното 
поле на родителската отговорност  по смисъла на   РЕГЛАМЕНТ /ЕО/ № 2201/20 03 
г.  на Съвета на ЕС от 27.11.2003 г.    и допускане на изпълнението му,  като 
неоснователна  . 
Разпореждането може да се обжалва   пред Софийска апелативен съд   в 
едноседмичен  срок   от връчването му.  
 
 
 
 Съдия при Окръжен съд – Велико Търново:  _______________________