ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА ГЕНЕРАЛНИЯ АДВОКАТ

M. CAMPOS SÁNCHEZ-BORDONA

представено на 13 юли 2016 година ( 1 )

Съединени дела C‑313/15 и C‑530/15

Eco-Emballages SA

срещу

Sphère France,

Schweitzer SAS,

Carrefour Import SAS,

Tissue France SCA,

SCA Hygiène Products SAS,

WEPA Troyes SAS,

Industrie Cartarie Tronchetti SpA,

Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica, SL,

Kimberly-Clark SAS,

Gopack SAS,

Delipapier,

CMC France SARL,

Paul Hartmann SA,

Wepa Lille SAS,

Industrie Cartarie Tronchetti France SAS,

Melitta France SAS,

Cofresco Frischhalteprodukte GmbH & Co. KG,

Scamark SAS,

Système U Centrale Nationale SAS

(Преюдициално запитване, отправено от Tribunal de commerce de Paris (Франция)

и

Melitta France SAS,

Cofresco Frischhalteprodukte GmbH & Co. KG,

Délipapier,

Gopack SAS,

Industrie Cartarie Tronchetti SpA,

Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica, SL,

Kimberly-Clark SAS,

Lucart France,

Paul Hartmann AG,

SCA Hygiène Products,

SCA Tissue France,

Group’Hygiène syndicat professionnel

срещу

Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l’Énergie

(Преюдициално запитване, отправено от Conseil d’État (Франция)

„Околна среда — Директива 94/62/ЕО — Опаковки и отпадъци от опаковки — Понятие за опаковка — Шпули (ролки, тръби и цилиндрични вложки) — Директива за изпълнение 2013/2/ЕС — Изменение на примерите за опаковки — Изпълнителни правомощия на Комисията — Въпрос за преценка на валидността“

1. Понякога външен наблюдател, който се интересува от преюдициалните въпроси, повдигнати пред Съда, е в състояние да ги обобщи по-добре от нас, които участваме в решаването им. Настоящият случай е именно такъв. Проблемът, повдигнат с двете преюдициални запитвания (едното за тълкуване, а другото за преценка за валидност), отправени от френските юрисдикции в рамките на две свързани производства, е изложен възможно най-ясно в един блог ( 2 ), посветен на темата, както следва: „В рулото тоалетна хартия има картонена сърцевина. Представлява ли този вътрешен елемент част от опаковката на тоалетната хартия? Този въпрос блокира френските съдилища. Отговорът зависи от термина „опаковка“, съдържащ се в Директива 94/62/ЕО — „опаковки и отпадъци от опаковки“. Ако отговорът е, че картонената сърцевина представлява опаковка, евентуално засегнати от решението на Съда ще бъдат не само френските производители на тоалетна хартия, но и производителите във Франция на кухненска хартия и на алуминиево или пластмасово фолио. Обратно — ако отговорът е отрицателен, Conseil d’État (Държавен съвет) иска да се установи дали Европейската комисия е действала ultra vires при приемането на директива за изпълнение, с която понятието „опаковка“ е разширено прекомерно. Става въпрос за много милиони евро“.

2. На практика Съдът трябва да прецени дали ролките, тръбите и цилиндричните вложки, около които се навиват гъвкави материали (например пластмасово или алуминиево фолио, хартия), продавани на потребителите, представляват опаковки по смисъла на Директива 94/62/ЕО ( 3 ). Ако тези шпули ( 4 ) бъдат определени като опаковки, посочената директива ще бъде приложима спрямо същите, а предприятията, които предлагат на пазара, или потребителите на продукти, в които същите се съдържат, ще трябва да понесат разходите за тяхното рециклиране ( 5 ). Спорът може да изглежда тривиален, но разкрива известна юридическа сложност, а икономическото му отражение е съществено.

I – Правна уредба

А – Правото на Съюза

3. В член 3, точка 1 от Директива 94/62 се съдържа определението за опаковка: „За целите на настоящата директива: 1) „опаковка“ означават всички продукти, направени от материал от всякакво естество, използвани, за да се поставят в тях, съхраняват, пренасят, доставят и представят стоки, от сурови материали до обработени стоки, от производителя до ползвателя или потребителя. Артикули, които „не се връщат“ и се използват за същите цели, също се считат за опаковки. „Опаковката“ включва само: а) търговска опаковка или първична опаковка, т.е. опаковка, замислена като единица стока за продажба на крайния потребител на мястото на покупката; б) групова опаковка или вторична опаковка, т.е. опаковка, замислена за група от определен брой единици стока на мястото на продажбата, независимо дали ще се продава по този начин на крайния ползвател или потребител, или служи само за попълване на рафтовете на мястото на продажба; тя се отстранява от продукта, без да се отразява на качествата му; в) транспортна опаковка или третична опаковка, т.е. опаковка, замислена за улесняване на пренасянето и транспорта на брой артикули или групови опаковки, за да се предотврати физическото манипулиране с тях или повредите при транспортирането. Транспортните опаковки не включват контейнери за шосеен, железопътен превоз, превоз по море и въздух“.

4. Член 3 от Директива 94/62 е изменен с Директива 2004/12/ЕО ( 6 ), член 1 от която предвижда: „Директива 94/62/ЕО се изменя, както следва: 1) В член 3, точка 1 се добавят следните параграфи: „Определението за „опаковка“ се основава допълнително на посочените по-долу критерии. Артикулите, които са изброени в приложение I, са пояснителни примери за прилагането на тези критерии. i) Артикулите се разглеждат като опаковки, ако съответстват на посоченото по-[горе] определение, без да се засягат другите функции, които опаковката може също да изпълнява, освен ако артикулът не е неразделна част от продукта и е необходимо да съдържа, поддържа или предпазва този продукт по време на целия му жизнен цикъл, и се предвижда всички елементи да бъдат използвани, консумирани или изхвърлени заедно. ii) Артикулите, предназначени и предвидени за пълнене в търговските обекти, и артикулите за еднократна употреба, които се продават, напълват или са създадени или предназначени да бъдат напълвани в търговските обекти, се считат за опаковки, при условие че изпълняват функциите на опаковки. iii) Елементите на опаковките и помощните елементи, които изграждат опаковката, се считат за част от опаковката, в която са интегрирани. Помощните елементи, които висят директно от или са прикрепени към продукт и които изпълняват функцията на опаковка, се считат за опаковка, освен ако не са неразделна част от този продукт и всички елементи са предназначени да бъдат консумирани или изхвърлени заедно. Ако е целесъобразно, Комисията разглежда и когато е необходимо, преразглежда пояснителните примери за определението за опаковка, посочени в приложение I в съответствие с процедурата, посочена в член 21. Като приоритет се разглеждат следните артикули: CD- и видеокутии, саксии за цветя, тръби и цилиндри, около които се навиват еластични материали, хартия за самозалепващи се етикети и опаковъчна хартия“.

5. Приложение I към Директива 94/62 е изменено от Комисията с Директива 2013/2/ЕС ( 7 ). Това приложение предвижда следното: „Приложение I Обяснителни примери за критериите, посочени в член 3, параграф 1 Обяснителни примери за критерий i) Опаковка […] Ролки, тръби и цилиндрични вложки, около които се навиват гъвкави материали (например пластмасово фолио, алуминий, хартия), с изключение на ролки, тръби и цилиндрични вложки, които са част от машини за производство и не се използват при представянето на продукта за продажба“. […]“.

6. Съображение 2 от Директива 2013/2 предвижда, че „от съображения за правна сигурност и хармонизиране на тълкуването на определението на „опаковка“ списъкът на пояснителни примери е необходимо да се преразгледа и измени, за да се изяснят допълнителни случаи, в които границата между това какво е опаковка и какво не остава неясна. Преразглеждането е в резултат на призиви от държавите членки и икономическите оператори да се подсили прилагането на директивата и да се осигури равнопоставеност на вътрешния пазар“.

7. В съображение 4 от Директива 2013/2 се посочва, че „[к]омитетът, създаден съгласно член 21 от Директива 94/62/ЕО, не е дал становище (относно мерките, предвидени в настоящата директива) и поради това Комисията представи на Съвета предложение относно посочените мерки и го препрати на Европейския парламент. Съветът не се произнесе в двумесечния срок, предвиден в член 5а от Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията[ ( 8 )], и поради това Комисията незабавно внесе предложението в Европейския парламент. Европейският парламент не възрази срещу мярката в срок от четири месеца от гореспоменатото препращане“.

Б – Националното право

8. Разпоредбите на Директива 94/62 са транспонирани във френското законодателство с Code de l’environnement (Кодекс за околната среда), член R. 543‑43, параграф 1 от който предвижда: „I. Опаковки са всички продукти, независимо от материала, от който са изработени, използвани, за да се поставят в тях, съхраняват, пренасят, доставят и представят стоки от производителя до ползвателя или потребителя. Артикули, които „не се връщат“ и се използват за същите цели, също се считат за опаковки“. Понятието „опаковка“ се основава и на изложените по-долу критерии: 1.o Артикулите се разглеждат като опаковки, ако съответстват на посоченото по-горе определение, без да се засягат другите функции, които опаковката може също да изпълнява, освен ако артикулът не е неразделна част от продукта и е необходимо да съдържа, поддържа или предпазва този продукт по време на целия му жизнен цикъл, и се предвижда всички елементи да бъдат използвани, консумирани или изхвърлени заедно. […] Компетентният министър утвърждава с наредба списък на пояснителните примери за тези критерии“.

9. Наредба от 6 август 2013 г., с която се изменя Наредба от 7 февруари 2012 г. относно пояснителните примери за прилагане на критериите, уточняващи понятието „опаковка“, посочени в член R. 543‑43 от Кодекса за околната среда ( 9 ), транспонира във френското законодателство Директива 2013/2, като добавя в списъка на примерите за опаковки, наред с други и „ролки, тръби и цилиндрични вложки, около които се навиват гъвкави материали (например пластмасово фолио, алуминий, хартия), с изключение на ролки, тръби и цилиндрични вложки, които са част от машини за производство и не се използват при представянето на продукта за продажба“.

10. Член L. 541‑10, параграф 2 от Кодекса за околната среда задължава производителите, вносителите и дистрибуторите на стоки да правят необходимото или съдействат за предотвратяването на образуването на отпадъците, които се създават в резултат от дейността им, както и за тяхното управление. За тази цел същите имат възможност за избор да създадат индивидуална система за събиране и обработване на отпадъците или да учредят съвместно екологична организация, която да поеме тези дейности и на която ще заплащат парични вноски. Държавата предоставя разрешения за тези екологични организации за максимален срок от шест години, който може да бъде подновяван. Съгласно член R. 543‑56 производителят, вносителят или търговецът, който първи пусне на пазара стока, която се продава с опаковка, е длъжен да заплаща такса за унищожаване на образуваните отпадъци.

II – Националните производства и преюдициалните въпроси

11. Дело С‑313/15 е образувано по повод исковете, предявени през януари 2013 г. пред Tribunal de commerce de Paris (Търговски съд Париж) от дружество Eco-Emballages SA ( 10 ), чиято дейност е управлението на отпадъци от опаковки. Тези искове ( 11 ) са предявени срещу деветнадесет предприятия, с които ищецът е поддържал договорни отношения, за заплащането на такси за продаваните от тях шпули, считано от 1 януари 2007 г. Исковете са на стойност над 42 милиона евро, с включени данъци.

12. Предприятията, които предлагат на пазара продукти с опаковки и които са сключили договори с Eco-Emballages, трябва да заплащат на посочената организация годишна такса, изчислена съгласно тарифа, в зависимост от материалите, теглото и количеството на продадените опаковки на френския пазар. За тази цел, същите са длъжни 60 дни след изтичането на всяка календарна година да подадат декларация за теглото, материалите и количеството на битови опаковки, продадени през тази година.

13. Предприятията ответници твърдят, че тръбите, ролките или хартиените вложки не са част от обвивката на продуктите и не могат да се считат за опаковки, по отношение на които се прилага задължението за рециклиране, установено с Директива 94/62. По тази причина същите не са ги включили в годишните си декларации до Eco-Emballages, нито са заплатили поисканата от посочената организация такса.

14. В случай че шпулите бъдат определени като опаковки, посочените предприятия твърдят пред националната юрисдикция, че заплащане на таксите може да се изисква от тях, считано от датата на транспониране на Директива 2013/2 във френското законодателство, тоест с приемането на Наредбата от 6 август 2013 г., влязла в сила на 28 август същата година, а не от 2007 г., както претендира Eco-Emballages.

15. С оглед на противопоставените становища и трудността при тълкуването на приложимите в случая директиви и тяхното икономическо отражение, Tribunal de commerce de Paris (Търговски съд Париж) решава да спре производството и да постави на Съда следния преюдициален въпрос: „Включва ли понятието за опаковка, определено в член 3 от Директива 94/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 1994 година относно опаковките и отпадъците от опаковки, изменена с Директива 2004/12/ЕО, „шпулите“ (ролки, тръби и цилиндрични вложки), около които се навиват гъвкави материали като хартия или пластмасово фолио, продавани на потребителите?“.

16. Впоследствие някои от предприятията — ответници по първоначалното дело, подават жалба за превишаване на правомощия пред Conseil d’État (Държавен съвет, Франция), с която искат отмяна на Наредбата от 6 октомври 2013 г., транспонираща Директива 2013/2 във френското законодателство. Тези предприятия оспорват валидността на наредбата, тъй като считат, че включването с посочената директива на шпулите сред примерите за опаковки е в противоречие с понятието за опаковка по член 3 от Директива 94/62, поради което е превишен обхватът на възложените на Европейската комисия изпълнителни правомощия.

17. Ministre de l’écologie, du développement durable et de l’énergie (министърът на околната среда, устойчивото развитие и енергията) иска от Conseil d’État (Държавен съвет) да отхвърли жалбите, тъй като оспорваната наредба транспонира правилно Директива 2013/2, чиито разпоредби са подробни и безусловни. Според него няма основание за отправянето на преюдициално запитване, тъй като посочената директива не разкрива трудности при нейното тълкуване и не нарушава нито един от общите принципи на правото на Съюза.

18. Въпреки това Conseil d’État (Държавен съвет) спира производството до произнасянето на Съда по преюдициалното запитване по дело С‑313/15. В случай че предоставеният отговор на това запитване е отрицателен, той поставя на Съда следния въпрос: „Предвид включването на „шпулите“ (ролки, тръби и цилиндрични вложки), около които се навиват гъвкави материали като хартия или пластмасово фолио, продавани на потребителите, сред примерите за опаковки, съобразена ли е Директива 2013/2/ЕС на Комисията от 7 февруари 2013 г. с понятието за опаковка, определено в член 3 от Директива 94/62/ЕО от 20 декември 1994 г., и превишава ли се с тази директива обхватът на възложените на Европейската комисия изпълнителни правомощия?“.

19. Съдът е съединил двете дела, по които Комисията и Франция са представили писмени становища. По дело С‑313/15 писмени становища са представили още Eco-Emballages, Système U Centrale Nationale SAS, Melitta France SAS съвместно с Cofresco Frischhalteprodukte GmbH & Co. KG, Delipapier съвместно с други 11 предприятия от сектора, както и браншовата организация Group’Hygiène. По дело С‑530/15 становища са представили Melitta France съвместно с Cofresco Frischhalteprodukte, Delipapier съвместно с други 10 предприятия и браншовата организация Group’Hygiène.

20. На проведеното на 4 май 2016 г. съдебно заседание се явяват представителите на Eco-Emballages, Melitta France, Delipapier, Système U Centrale Nationale, френското правителство и Комисията. По искане на Съда страните са съсредоточили становищата си върху различните елементи, съставляващи понятието за опаковка, съдържащо се в Директива 94/62, върху ограничаването във времето на действието на бъдещото решение на Съда и върху правомощието на Комисията да приеме Директива 2013/2. По-конкретно, на широко разискване от страните е поставено действието във времето на тълкуването на понятието за опаковка, което може да се даде от Съда.

21. Следва да се отбележи и че някои от предприятията — страни по дело С‑313/15, са оспорили пред Общия съд валидността на Директива 2013/2. Техните искове са отхвърлени поради липса на процесуална легитимация ( 12 ).

III – Анализ на преюдициалните въпроси

22. В разглеждания случай е налице рядко срещана в практиката на Съда хипотеза, а именно съчетаването на преюдициално запитване за тълкуване, отправено от национална юрисдикция (Tribunal de commerce de Paris (Търговски съд Париж) и преюдициално запитване за преценка за валидност, отправено от друг правораздавателен орган (Conseil d’État (Държавен съвет), в основата на които са две тясно свързани производства във връзка с един и същ спор.

23. Първо ще анализирам преюдициалния въпрос за тълкуване, след което ще разгледам този относно преценката за валидност.

А – Преюдициалният въпрос за тълкуване: включват ли се шпулите в понятието за опаковка по Директива 94/62?

24. Съмнението на Tribunal de commerce de Paris (Търговски съд Париж) се отнася до въпроса дали понятието за опаковка по член 3 от Директива 94/62, изменена с Директива 2004/12, обхваща шпулите. Изходът на делата по исковете за плащане, предявени от Eco-Emballages срещу търговските предприятия, ще зависи от отговора на този въпрос.

25. На пръв поглед може да изглежда, че на този въпрос може да се отговори просто и лесно: съгласно общоприетото разбиране опаковката служи, за да обгърне, завие или за да се постави в нея определена стока, продавана на потребителите. Вътрешната тръба, която придава устойчивост на руло тоалетна или кухненската хартия, не изпълнява тази функция и следователно не може да се определи като опаковка.

26. Юристите обаче знаем, че законодателят, включително този на Съюза, невинаги следва общоприетото разбиране при използването на понятия, включени в дадена правна норма. Независимо дали в резултат на техниката, с която се придава ново значение на някои думи — „за целите на настоящия закон“ — или поради все по-честото използване на определения в самите разпоредби ( 13 ), които понякога не съответстват на тези в речниците, правният език несъмнено се различава от говоримия — понякога, както в разглеждания случай, доста съществено.

27. Понятието за опаковка в Директива 94/62 не съвпада с това, което потребителите придават на този термин, поради което са били необходими три директиви, за да бъде пояснено. Това обстоятелство обяснява наличието на двете производства пред запитващите френски юрисдикции и съответните преюдициални запитвания до Съда.

1. Становища на страните

28. Комисията, Франция и Eco-Emballages твърдят, че правното определение за опаковка съгласно член 3, точка 1, параграф 1 от Директива 94/62, изменена с Директива 2004/12 и допълнена с Директива 2013/2, обхваща шпулите. Последните предпазват продуктите отвътре по време на техния транспорт и при представянето им на потребителите, допринасят за запазването и излагането им при покупката и последващото им използване и „не подлежат на връщане“. Предвид широкото тълкуване, дадено с Директива 94/62, обстоятелството, че същите нямат формата на външна обвивка, е без значение.

29. Комисията, Франция и Eco-Emballages твърдят и че шпулите представляват „търговска опаковка или първична опаковка“ по смисъла на член 3, точка 1, параграф 2, буква а) от Директива 94/62, тъй като са замислени — заедно с продукта, на който придават твърдост — като единица стока за продажба на крайния потребител и не се продават отделно.

30. На последно място, шпулите нe отговарят на трите критерия за изключение от понятието за опаковка по член 3, точка 1, параграф 3, подточка i) от Директива 94/62, въведени с Директива 2004/12. Същите не са част от увития около тях гъвкав материал, който, за да бъде използван, трябва да бъде отделен от шпулите, не е необходимо да съдържат, поддържат или предпазват продукта и, накрая, не се използват, консумират или изхвърлят заедно с навития върху тях продукт, а се изхвърлят след цялостното му използване, за разлика от пакетчето за чай, например.

31. Предприятията, представили становища, оспорват доводите на Комисията, Франция и Eco-Emballages. Според тях понятието за опаковка задължително извиква в съзнанието представата за нещо, което, ако не обвива, поне се намира отвън. Шпулата не съдържа продукта (тоалетна хартия, например), нито го предпазва, тъй като не става въпрос за външна обвивка, а за неразделна част от него.

32. Според същите предприятия шпулите не отговарят на установените в член 3, точка 1, параграф 3 от Директива 94/62 условия, за да се счита даден продукт за опаковка. Те не са предназначени да съдържат или предпазват продукта, тъй като не го обгръщат, нито служат за съхранението или пренасянето му от производителя до потребителя. Шпулите не служат и за представянето на продукта, тъй като върху същите не може да се постави информацията, предназначена за потребителите, която е на обвивката, и не може да бъде поставена върху вътрешен елемент.

33. Предприятията възразяват, че шпулите не се вписват в понятията „търговска опаковка“, „групова опаковка“ или „транспортна опаковка“, тъй като не са замислени да формират единица стока за продажба, доколкото същите служат само за придаване на стабилност на продуктите; не могат да съдържат или групират различни продукти, нито да бъдат отделени от последните, без да се отразят на качеството им; и не улесняват пренасянето на продуктите, тъй като не ги съдържат в себе си, нито ги обгръщат.

34. Според предприятията, ако шпулите бъдат определени като опаковки, това ще бъде в противоречие с трите изисквания, установени в член 3, точка 1, параграф 3, подточка i) от Директива 94/62. Шпулата е част от продукта и потребителят не може да я отдели, без да наруши неговите качествата; необходима е по време на целия жизнен цикъл на продукта и не може да бъде премахната, докато същият не бъде изцяло потребен.

2. Анализ

35. Преди всичко трябва да изтъкна липсата на яснота на определението за опаковка, съдържащо се в член 3, точка 1 от Директива 94/62. Тази неяснота е особено смущаваща, тъй като става въпрос за ключов елемент за определянето на обхвата на правните задължения, наложени на държавите — и косвено, на икономическите оператори в сектора — с посочената директива, чиято цел е именно хармонизирането на националните мерки относно управлението на дейностите, свързани с опаковките и отпадъците от опаковки ( 14 ).

36. Липса на яснота е причина десет години след приемането на Директива 94/62 да бъде направен опит с Директива 2004/12 да се дешифрира понятието за опаковка, този път чрез въвеждането на три критерия и приложение с „пояснителни примери“, и едновременно с това на Комисията да бъде предоставено правомощие да разглежда и когато е необходимо — да преразглежда тези примери. На Комисията е възложено изрично „като приоритет“ да разглежда някои елементи, сред които тръби и цилиндри, около които се навиват еластични материали ( 15 ). Следователно през 2004 г. все още е имало несигурност относно определянето на тези артикули като опаковки, която Комисията е следвало да разсее посредством процедурата по регулиране.

37. Регламент (ЕО) № 219/2009 ( 16 ) променя метода, който Комисията трябва да следва при изпълнение на своята задача. Несигурността относно шпулите продължава да е налице, тъй като новата редакция на член 3, точка 1, параграф 4 от Директива 94/62 потвърждава правомощието на Комисията да се произнесе относно тръбите и цилиндрите, с допълнението че при осъществяване на тази си нормотворческа дейност, тя не може да изменя основните елементи на посочената директива ( 17 ).

38. Комисията упражнява възложеното ѝ правомощие с приемането на Директива 2013/2, в съображение 2 от която (цитирано по-горе) ( 18 ), за да обоснове включването на шпулите (наред с други артикули) като „пояснителен пример“ за такива опаковки, се позовава на съображения за правна сигурност и хармонизиране на тълкуването на понятието „опаковка“ ( 19 ).

39. След всички тези изменения и законодателни перипетии ( 20 ) понятието за опаковка в член 3, точка 1 от Директива 94/62 е изразено чрез положителни и отрицателни критерии. Що се отнася до положителните компоненти, за да бъде даден артикул определен като опаковка, той трябва да отговаря кумулативно на две изисквания, които Съдът посочва в решение Plato Plastik Robert Frank ( 21 ), а именно: — от една страна, съгласно първото изречение на посочената разпоредба от Директива 94/62, трябва да става въпрос за артикули, които служат, за да се поставят в тях, съхраняват, пренасят, доставят и представят стоки от производителя на ползвателя или потребителя. Във второто изречение се уточнява, че артикули, които „не се връщат“ и се използват за същите цели, също се считат за опаковки, — от друга страна, артикулът трябва да попада в една от категориите опаковки, изброени и описани в член 3, точка 1, параграф 2, букви а)—в) от Директива 94/62, тоест търговски опаковки, колективни опаковки и транспортни опаковки.

40. Независимо от изложените от мен по-горе съображения, основани на правилното използване на езика и на общоприетото разбиране, не ми остава нищо друго, освен да се съглася, че шпулите отговарят на първото от условията по Директива 94/62 за целите на определянето им като опаковки. Тълкувателят не може да се отклонява от или да не се съобразява с правилата, когато не е съгласен с тях или когато те са несъвършени от езикова гледна точка, а трябва да ги прилага, дори да не му допадат.

41. Съдът е постановил, че изброяването на възможните функции на опаковките в член 3, точка 1, изречение първо от Директива 94/62 не е кумулативно, поради което не е необходимо шпулите да служат едновременно „за да се поставят в тях, съхраняват, пренасят, доставят и представят стоки“, а е достатъчно да изпълняват само някоя от тези функции ( 22 ). С други думи, посочената разпоредба не определя като опаковки единствено амбалажа, външните предпазни опаковки или съдове, с които стоките се продават, както би могло да се приеме на пръв поглед.

42. Според мен не може да се отрече правилността на тезата на Комисията, на Франция и на Eco-Emballages, че шпулите „предпазват“ отвътре навитите върху тях стоки. Тази защита придава стабилност на продукта по време на неговото транспортиране и излагане за продажба на потребителя, тъй като позволява запазване на цилиндричната му форма. Освен това шпулата улеснява последващото използване на продукта от потребителя.

43. Шпулата спомага и за „представянето“ на продукта на потребителя. Обратно на становището на търговските предприятия, представянето не се осъществява единствено с писмената информация върху амбалажа или съдовете, в които се съдържат стоките. Шпулата улеснява потребителя — например руло тоалетна или кухненска хартия или алуминиево фолио, което е „представено“ по подходящ начин за неговата продажба.

44. Накрая, шпулите са елемент, който не се връща, образува отпадъци и трябва да бъде рециклиран. Шпулите не се употребяват заедно с навития върху тях продукт, а се освобождават след цялостното му използване.

45. Следователно широкото определение за опаковка, дадено в Директива 94/62, допуска шпулите да бъдат включени в него в съответствие с практиката на Съда, установена с решение Plato Plastik Robert Frank, съгласно което пластмасовите торбички с дръжки, предоставяни безплатно или срещу заплащане на клиентите в магазините, също представляват опаковки ( 23 ).

46. Може би отговорът трябва да бъде потърсен в целта на Директива 94/62, насочена към предотвратяването и намаляването на въздействието на опаковките и отпадъците от опаковки, като се осигури високо равнище на опазване на околната среда ( 24 ). Поради тази причина същата директива задължава по-конкретно държавите членки да създадат системи за улесняване на тяхното събиране и възстановяване, макар да им признава известна свобода на действие при въвеждането на тези системи ( 25 ). Доколкото съгласно съображение пето и член 2, параграф 1 ( 26 ) от Директива 94/62 същата намира широко приложение по отношение на всички видове опаковки, предлагани на пазара в Общността, ограничителното тълкуване на понятието за опаковка, което не допуска включването на шпулите, би било в противоречие с тази цел.

47. Следователно телеологичният и систематичният тълкувателен критерий са в подкрепа на този прочит на член 3, точка 1 от Директива 94/62. Предвид всеобщото използване на шпули в битови продукти за масово потребление, неприемането им за опаковки би означавало да не се рециклират отпадъците, които се създават в резултат от използването на тези продукти, в противоречие с целта за опазване на околната среда, която е в основата на Директива 94/62.

48. Вторият (положителен) критерий по отношение на опаковките, предвиден в Директива 94/62, не изисква толкова обстоен анализ. На практика шпулите попадат в първата от трите категории, изброени и определени в член 3, точка 1, параграф 2, букви а)—в) от посочената директива (търговски опаковки, групови опаковки и транспортни опаковки), тъй като са замислени „като единица стока за продажба на крайния потребител на мястото на покупката“ на продукта. Ролката, около която се навива тоалетната хартия, се продава на потребителя, образувайки единица стока с рулото хартия, извън което няма самостоятелно съществуване и от което не може да бъде отделена в момента на продажбата.

49. Наред с посочените положителни критерии, определянето на обхвата на понятието за опаковка по член 3, точка 1 от Директива 94/62 се постига и чрез отрицателни критерии. За целта Директива 2004/12 изменя текста на член 3, точка 1, параграф 3 от Директива 94/62, като понятието за опаковка се определя и въз основа на три допълнителни „критерия“, посочени в подточки i)—iii), като артикулите, изброени в приложение I, са пояснителни примери за прилагането на тези критерии.

50. В случая е приложим критерият по подточка i), а именно артикул, който съответства на определението за опаковка, дадено в Директива 94/62, няма да се счита за такава, ако отговаря кумулативно на следните три изключващи условия: — представлява неразделна част от продукта, който придружава, — необходимо е да съдържа, поддържа или предпазва този продукт по време на целия му жизнен цикъл и — предвижда се да бъде използван, консумиран и изхвърлен, заедно с продукта, който придружава.

51. Според мен шпулите не отговарят на първото от трите (отрицателни) условия, за да могат да бъдат изключени. По-конкретно, същите не са „неразделна част“ от продукта, на който придават стабилност, тъй като, за да бъде използван, навитият гъвкав материал се отделя от шпулата. Ролка с пластмасово домакинско фолио например съдържа фолиото, което ще се използва за съхранение на хранителни продукти, но централната шпула сама по себе си не изпълнява тази функция и не съставлява неразделна част от продукта, независимо че, за да се освободи същата, трябва да се изчака пълното потребяване на този продукт.

52. От друга страна, шпулите отговарят на второто условие, тъй като са необходими да „поддържат“ продукта по време на жизнения му цикъл по такъв начин, че ако бъдат отстранени преди пълното му потребяване, това ще се отрази на качеството му и неговото използване ще бъде затруднено или ще стане невъзможно.

53. Що се отнася до третото условие, шпулите не отговарят и на него, тъй като не се предвижда „да бъдат използвани, консумирани или изхвърлени заедно“ с навития около тях продукт. Хартиената вложка, около която се навива кухненската хартия, не се потребява или използва едновременно с парчетата използвана хартия. Когато хартията свърши, хартиената ролка остава и създава отпадък, който трябва да бъде рециклиран, освен ако не е изработена от биоразградим материал. Очевидна е разликата с артикули като пакетчетата за чай, капсулите за кафе или разтворимите пликове за детергенти, които се потребяват и изхвърлят заедно с продукта, който съдържат ( 27 ).

54. Следователно, щом шпулите не отговарят кумулативно на трите изключващи условия, предвидени в член 3, точка 1, параграф 3, подточка i) от Директива 94/62, това потвърждава първоначалното им определяне като опаковки, изведено от определението, съдържащо се в посочения член. Законодателят на Съюза потвърждава това тълкуване с приемането на Директива 2013/2, с която изменя приложение I към Директива 94/62 и включва шпулите в пояснителните примери за търговски опаковки съгласно посочения по-горе текст ( 28 ).

55. Ако Съдът приеме това тълкуване на член 3, параграф 1 от Директива 94/62, ще бъде необходимо да определи, в съответствие с искането, направено от предприятията ответници, от кой момент националните съдилища трябва да се съобразяват с постановеното от него решение. Както вече посочих, действието във времето е от определящо значение за установяване на датата, от която Eco-Emballages има право да изисква от предприятията, предлагащи на пазара този вид продукти (които са договорно обвързани с посоченото сдружение), заплащането на съответните такси за рециклиране на шпулите. Този спор заема централно място в главното производство, така че самият Съд покани страните да вземат отношение по въпроса в хода на съдебното заседание и това бе направено.

56. Съгласно постоянната практика на Съда тълкуването, което той дава на норма на правото на Съюза при упражняване на компетентността си по член 267 ДФЕС, уточнява и изяснява значението и приложното поле на тази норма, както тя трябва или е трябвало да се разбира и прилага от момента на нейното влизане в сила. Следователно, така разтълкувана, нормата може и трябва да се прилага от съда дори към правоотношения, възникнали и установени преди решението по искането за тълкуване, ако освен това са налице условията, които позволяват пред компетентните юрисдикции да се отнесе спор по прилагането на посочената норма ( 29 ).

57. Като изключение от това правило, Съдът, въз основа на присъщия на правния ред на Съюза общ принцип на правна сигурност, може да ограничи възможността всяко заинтересовано лице да се позове на разпоредба, на която той е дал тълкуване, за да оспори основани на добросъвестност правоотношения. За да бъде разрешено едно такова ограничение, е необходимо да са налице два основни критерия, а именно добросъвестността на заинтересованите страни и риск от сериозни смущения. Съдът е прибягвал до това разрешение, когато е съществувал риск от тежки икономически последици, дължащи се преди всичко на големия брой правоотношения, установени добросъвестно въз основа на считаната за валидно действаща правна уредба, и когато лицата и националните власти са били подтикнати към поведение, което не съответства на правото на Съюза, поради обективна и значителна несигурност по отношение на приложното поле на разпоредбите на Съюза — несигурност, за която евентуално е допринесло поведението, възприето от други държави членки, или това на Комисията ( 30 ).

58. Ако бъде приложено общото правило за действието ex tunc на решенията на Съда, постановени по преюдициални запитвания за тълкуване, би трябвало шпулите да се считат за опаковки по смисъла на Директива 94/62: а) или от момента на изтичане на дадения на държавите членки срок за транспониране на тази директива в националните им законодателства (тоест считано от 30 юни 1996 г.), б) или от влизане в сила на националната разпоредба за транспониране, ако същото е настъпило в по-късен момент, когато става въпрос за спорове между частноправни субекти.

59. Въпреки това считам, че съществуват причини, поради които Съдът следва да отложи във времето действието на постановеното от него решение. От една страна, решението ще доведе до съществени икономически последици ( 31 ), които ще засегнат правоотношения, които поначало са установени добросъвестно. В хода на съдебното заседание някои от предприятията ответници посочиха, освен друго, че несигурността относно квалификацията на шпулите (наред с обстоятелството, че във Франция различните органи не са се произнесли еднозначно по този въпрос) е причина таксите да не бъдат платени на екологични организации като Eco-Emballages и съответно да не бъдат начислени на потребителите. Ако тези такси трябва да бъдат заплатени с обратно действие, предприятията, предлагащи на пазара стоки за бита с шпули, вече ще са загубили възможността да прехвърлят тази финансова тежест върху крайните потребители (което прехвърляне е законоустановено) и ще бъдат принудени да поемат тази тежест изцяло ( 32 ).

60. От друга страна, от особено съществено значение е обстоятелството, че в продължение на години на трайна законодателна неяснота самите институции на Съюза са допринесли с поведението си за създаването на съмнение относно определянето на шпулите като опаковки.

61. Директива 2004/12 е приета, наред с другото, и за да изясни понятието за опаковка в член 3, точка 1, параграфи 1 и 2 от Директива 94/62. Въпреки това обаче неяснотата не е отстранена. Нещо повече, признава се, че съществуват някои артикули, чието определяне като опаковка е спорно, сред които, наред с други, са и „тръби и цилиндри, около които се навиват еластични материали“ ( 33 ). Вместо въпросът за правната квалификация на тези конкретни артикули да бъде окончателно решен (за което би било достатъчно включването им в приложение I), е предпочетено на Комисията да бъде възложена задачата да преразглежда пояснителните примери за опаковки, прилагайки процедурата за регулиране с контрол (член 21, параграф 3 от Директива 94/62).

62. Комисията не е изпълнила това си задължение до приемането на Директива 2013/2, в която, след като признава, че „границата между това какво е опаковка и какво — не, остава неясна“, посочва, този път изрично, шпулите като примери за опаковки. В процедурата по изработване на Директива 2013/2 са налице и посочените по-горе нетипични обстоятелства (липса на становище от страна на комитета по член 21 от Директива 94/62, непроизнасяне на Съвета в двумесечния срок, предвиден в член 5а от Решение 1999/468) ( 34 ).

63. При тази хипотеза на „мълчаливо съгласие“ от страна на законодателите на Съюза относно определянето на шпулите като опаковки, считам, че Съдът би трябвало да ограничи действието на своето решение във времето. Предложението ми е действието на решението да бъде определено с обратна сила, считано от 1 октомври 2013 г., тоест от деня, следващ изтичането на срока, определен в Директива 2013/2 за нейното транспониране в законодателствата на държавите членки. Едва от този момент (към тази дата френското правителство вече е приело Наредбата от 6 август 2013 г., транспонираща посочената директива в законодателството на тази държава членка) съмненията относно квалификацията на шпулите са отстранени.

Б– Преюдициалният въпрос за преценка за валидност: съвместима ли е Директива 2013/2 с Директива 94/62?

64. Ако Съдът отговори положително на преюдициалния въпрос, поставен от Tribunal de commerce de Paris (Трудов съд Париж), тоест ако приеме, че съгласно Директива 2013/2 шпулите представляват опаковки, отправеният от Conseil d’État (Държавен съвет) преюдициален въпрос за преценка за валидност не следва да бъде разглеждан. Същият е формулиран само при условие че Съдът отговори отрицателно на първия въпрос. Въпреки това ще разгледам накратко този въпрос, като предварително ще посоча, че не намирам никакво основание за обявяване на недействителността на Директива 2013/2.

65. Conseil d’État (Държавен съвет) поставя на Съда въпроса дали включването на шпулите сред примерите за опаковки в Директива 2013/2 е съобразено с понятието за опаковка, дадено в Директива 94/62. Посочената запитваща юрисдикция иска да се установи и дали Комисията е превишила обхвата на възложените ѝ изпълнителни правомощия.

66. Съгласно постоянната практика на Съда приемането на основни правила в определена област е единствено от компетентността на законодателя на Съюза, който трябва да ги предвиди в основната правна уредба. Разпоредбите, установяващи съществените елементи от основната правна уредба, чието приемане налага да се направи политически избор, който спада към присъщи на законодателя на Съюза отговорности, не могат да са предмет на делегиране, нито да се съдържат в актове за изпълнение ( 35 ). Последните не могат нито да изменят съществените елементи на основна правна уредба, нито да я допълнят с нови, съществени елементи ( 36 ).

67. Съдът също така пояснява, че идентифицирането на „съществените“ елементи на дадена област трябва да се основава на обективни елементи, които могат да бъдат предмет на съдебен контрол, и налага да се вземат предвид характеристиките и особеностите на тази област ( 37 ).

68. Директива за изпълнение 2013/2 е приета от Комисията въз основа на правомощието, предвидено в член 3, точка 1, in fine, от Директива 94/62, въведено с Директива 2004/12 и изменено с Регламент № 219/2009. Доколкото въз основа на това правомощие Комисията може да приема „мерки, предназначени да изменят несъществени елементи“ на Директивата, считам, че в случая това правило е спазено. Според мен с включването, с Директива 2013/2, на шпулите сред примерите за опаковки в приложение I към Директива 94/62, Комисията не е действала ultra vires спрямо основната правна уредба, а в рамките на правомощията, предоставени ѝ от законодателя на Съюза.

69. От материална страна, включването на шпулите сред примерите за опаковки не изменя нито един съществен елемент от основния нормативен акт. По-конкретно не се променя понятието за опаковка в Директива 94/62, допълнена с Директива 2004/12. С Директива 2013/2 Комисията се придържа към изрично поставената от законодателите на Съюза задача да добави в приложение I други примери за опаковки с цел да се премахнат евентуалните съмнения на икономическите оператори и на държавите членки.

70. От процедурна страна, включването на шпулите в приложение I към Директива 94/62 е извършено в съответствие с изрично предвидената в основните нормативни актове процедура. По-конкретно член 21, параграф 3 от Директива 94/62 предвижда прилагането на процедурата за регулиране с контрол, регламентирана с Решение 1999/468, след изменението с Решение 2006/512/ЕО ( 38 ) и Регламент № 219/2009, чието действие е запазено временно с член 12 от Регламент (ЕС) № 182/2011 ( 39 ), с който се отменя Решение 1999/468. Доколкото приемането на Директива 2013/2 е извършено в съответствие с правилата на процедурата за регулиране с контрол, законодателят на Съюза (Парламент и Съвет) и комитетът за регулиране са разполагали с възможността да възразят срещу съдържанието на предложението, което те не са направили.

71. Ето защо считам, че няма никакво основание за обявяване на недействителност на Директива 2013/2.

IV – Заключение

72. По гореизложените съображения предлагам на Съда да отговори на поставените от Tribunal de commerce de Paris (Трудов съд Париж, Франция) и Conseil d’État (Държавен съвет, Франция) преюдициални въпроси по следния начин: „1) Понятието за опаковка, определено в член 3, точка 1 от Директива 94/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 1994 година относно опаковките и отпадъците от опаковки, изменена с Директива 2004/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 г., обхваща „шпулите“ (ролки, тръби и цилиндрични вложки), около които се навиват гъвкави материали, продавани на потребителите. 2) С включването на шпулите като пояснителен пример за опаковка в Директива 2013/2/ЕС на Комисията от 7 февруари 2013 година, която изменя приложение I към Директива 94/62, не е превишен обхватът на възложените на Европейската комисия изпълнителни правомощия. 3) Действието във времето на настоящото решение се определя с обратна сила, считано от 1 октомври 2013 г., тоест от деня, следващ изтичането на срока, определен в Директива 2013/2 за нейното транспониране в законодателствата на държавите членки“.

( 1 ) Език на оригиналния текст: испански.

( 2 ) Eu Law Radar. Monitoring References to the Court of Justice of the European Union. Достъпен на интернет адрес: http://eulawradar.com/case-c-53015-melitta-france-card-core-hardcore-packaging-law.

( 3 ) Директива на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 1994 година относно опаковките и отпадъците от опаковки (ОВ L 365, 1994 г., стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 14, стр. 238).

( 4 ) Думата „mandril“ (шпула) е включена в речника на Real Academia Española, но не със значението, използвано в промишлеността, което е от значение за разглеждания случай. В промишлеността с общото понятие „шпула“ се обозначават тръби, ролки, цилиндри или хартиени вложки, върху които се навиват продуктите, които се продават.

( 5 ) Съществуват множество продукти, продавани на потребителите, в които производителите влагат шпули, за да им придадат стабилност и да улеснят тяхното използване: тоалетна хартия, кухненска хартия, кухненско пластмасово фолио, кухненско алуминиево фолио, хартия за печене, макари за конци за шиене или плетене, рибарска корда, кълба готварски конец, гъвкава тел за домашна употреба, ролки лейкопласт, електрически кабели, тефлон, медни жици, различни лепящи ленти и др.

( 6 ) Директива на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година за изменение на Директива 94/62/ЕО относно опаковките и отпадъците от опаковки (ОВ L 47, 2004 г., стр. 26; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 43, стр. 337).

( 7 ) Директива от 7 февруари 2013 година за изменение на приложение I към Директива 94/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно опаковките и отпадъците от опаковки (ОВ L 37, 2013 г., стр. 10).

( 8 ) ОВ L 184, 1999 г., стр. 23.

( 9 ) Arrêté du 6 août 2013 modifiant l’arrêté du 7 février 2012 relatif aux exemples d’application des critères précisant la notion d’ „emballage“ définis à l’article R. 543 43 du code de l’environnement (JORF № 198 от 27 август 2013 г., стр. 14487).

( 10 ) Eco-Emballages е частна екологична организация с нестопанска цел, която се занимава с рециклирането на битови отпадъци във Франция от 1993 г. със съответното правителствено разрешение. Тази организация подписва договори при общи условия с производителите, които използват битови опаковки, за да продават своите продукти, и събира от тях таксите, които същите трябва да заплащат за рециклиране. Eco-Emballages прехвърля събраните средства на местните структури, които организират събирането, подбора и обработването на опаковките, с цел да се поеме част от техните разходи.

( 11 ) Eco-Emballages обосновава иска си пред националния съд с довода, че шпулите са обхванати от понятието за опаковка по член R. 543 43 от Кодекса за околната среда. Вж. т. 8 по-горе.

( 12 ) Определения от 7 юли 2014 г., Cofresco Frischhalteprodukte/Комисия (T‑223/13, непубликувано, EU:T:2014:635), Melitta France/Комисия (T‑224/13, непубликувано, EU:T:2014:636), Group’Hygiène/Комисия (T‑202/13, EU:T:2014:664), Wepa Lille/Комисия (T‑231/13, непубликувано, EU:T:2014:640), SCA Hygiène Products/Комисия (T‑232/13, непубликувано, EU:T:2014:632), Paul Hartmann/Комисия (T‑233/13, непубликувано, EU:T:2014:641), Lucart France/Комисия (T‑234/13, непубликувано, EU:T:2014:633), Gopack/Комисия (T‑235/13, непубликувано, EU:T:2014:637), CMC France/Комисия (T‑236/13, непубликувано, EU:T:2014:638), SCA Tissue France/Комисия (T‑237/13, непубликувано, EU:T:2014:634), Delipapier/Комисия (T‑238/13, непубликувано, EU:T:2014:643), ICT/Комисия (T‑243/13, непубликувано, EU:T:2014:639) и Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica/Комисия (T‑244/13, непубликувано, EU:T:2014:644).

( 13 ) Законодателят е забравил стария афоризъм от римското право, приписван на Яволен: „omnis definitio in iure civili periculosa est: parum est enim, ut non subverti posset („Всяко определение в правото е особено опасно, защото малко са случаите, в които то не може да бъде опровергано“)“.

( 14 ) Съгласно член 1, параграф 1 Директивата има за цел „да хармонизира националните мерки относно управлението на дейността, свързана с опаковките и отпадъците от опаковки, от една страна, за да предотврати въздействието им върху околната среда на държавите членки, както и на трети страни, или да намали такова въздействие, като осигури високо ниво на опазване на околната среда, и от друга страна, да гарантира функционирането на вътрешния пазар и да избегне пречките за търговията и нарушаването и ограничаването на конкуренцията в рамките на Общността“.

( 15 ) Съгласно член 1 от Директива 2004/12, „[а]ко е целесъобразно, Комисията разглежда и когато е необходимо, преразглежда пояснителните примери за определението за опаковка, посочени в приложение I в съответствие с процедурата, посочена в член 21. Като приоритет се разглеждат следните артикули: CD- и видеокутии, саксии за цветя, тръби и цилиндри, около които се навиват еластични материали, хартия за самозалепващи се етикети и опаковъчна хартия“.

( 16 ) Регламент на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2009 година за адаптиране към Решение 1999/468/ЕО на Съвета на някои актове, за които се прилага процедурата, предвидена в член 251 от Договора, във връзка с процедурата по регулиране с контрол (ОВ L 87, 2009 г., стр. 109).

( 17 )

( 18 ) Вж. т. 6 от настоящото заключение.

( 19 ) В съображение 4 от Директива 2013/2 се съдържа информация за протичането на процедурата по нейното приемане. Комисията е изработила своето предложение, Комитетът по член 21 от Директива 94/62/ЕО не е дал становище и Комисията е представила на Съвета предложение относно мерките, което е препратила на Европейския парламент. Съветът не се е произнесел в двумесечния срок, предвиден в член 5а от Решение 1999/468, и поради това Комисията незабавно е внесла предложението в Европейския парламент. Тъй като Европейският парламент не е възразил срещу мярката в срок от четири месеца, Директива 2013/2 е била приета.

( 20 ) Впоследствие член 3, точка 1 от Директива 94/62 е допълнен с Директива (ЕС) 2015/720 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2015 година за изменение на Директива 94/62/ЕО по отношение на намаляване на потреблението на тънки пластмасови торбички за пазаруване (ОВ L 115, 2015 г., стр. 11). Добавени са изрични разпоредби относно тези пластмасови торбички, тъй като те са изключително замърсяващи опаковки, което изисква специална регламентация.

( 21 ) Решение от 29 април 2004 г., C‑341/01, EU:C:2004:254, т. 47—51.

( 22 ) Решение от 29 април 2004 г., Plato Plastik Robert Frank (C‑341/01, EU:C:2004:254, т. 49) и заключение на генералния адвокат Léger по същото дело (EU:C:2003:454, т. 41).

( 23 ) Решение от 29 април 2004 г., Plato Plastik Robert Frank (C‑341/01, EU:C:2004:254, т. 54—59).

( 24 ) Съдът е разгледал различни аспекти на Директива 94/62 в решения от 12 ноември 2015 г., Visnapuu (C‑198/14, EU:C:2015:751), от 14 декември 2004 г., Radlberger Getränkegesellschaft и S. Spitz (C‑309/02, EU:C:2004:799) и от 14 декември 2004 г., Комисия/Германия (C‑463/01, EU:C:2004:797).

( 25 ) Определение от 16 февруари 2006 г., Plato Plastik Robert Frank (С‑26/05, непубликувано, C:2006:114, т. 33).

( 26 ) Относно обхвата на Директива 94/62 член 2, параграф 1 от нея предвижда: „Настоящата директива се отнася за всички опаковки, предлагани на пазара в Общността, и всички отпадъци от опаковки, независимо дали са използвани или са образувани на ниво промишленост, търговия, офис, магазин, услуги, домакинство или нещо друго, независимо от материала“.

( 27 ) Поради тази причина същите са посочени в приложение I към Директива 94/62 като пояснителни примери за продукти, които спадат към изключението, предвидено в член 3, точка 1, параграф 3, подточка i). Въпреки това капсулите за кафе, какао или мляко за машините за напитки, които се изпразват след използването им, се приемат за опаковки съгласно приложение I към Директива 94/62.

( 28 ) Вж. т. 5 от настоящото заключение. Ще припомня, че Директива 2013/2 включва в приложение I към Директива 94/62 „ролки, тръби и цилиндрични вложки, около които се навиват гъвкави материали (например пластмасово фолио, алуминий, хартия), с изключение на ролки, тръби и цилиндрични вложки, които са част от машини за производство и не се използват при представянето на продукта за продажба“.

( 29 ) Решение от 27 февруари 2014 г., Transportes Jordi Besora (C‑82/12, EU:C:2014:108, т. 40 и цитираната съдебна практика).

( 30 ) Решения от 27 февруари 2014 г., Transportes Jordi Besora (C‑82/12, EU:C:2014:108, т. 42 и 43), от 3 юни 2010 г., Калинчев (C‑2/09, EU:C:2010:312, т. 50 и 51), и от 10 май 2012 г., Santander Asset Management SGIIC и др. (C‑338/11—C‑347/11, EU:C: 2012:286, т. 59 и 60).

( 31 ) Само по спора между Eco-Emballages и договорно обвързаните с тази организация предприятия, става въпрос за около 42 милиона евро за рециклиране на шпули.

( 32 ) В хода на съдебно заседание Eco-Emballages посочи, че други предприятия вече са платили дължимите от тях такси за рециклиране на шпули. По този въпрос от фактическо естество, както и относно наличието на добросъвестност на предприятията ответници, трябва да се произнесе националният съд, който разглежда главното производство.

( 33 ) В хода на процедурата по приемане на Директива 2004/12 Европейският парламент, на първо и второ четене, се обявява за включването на шпулите в приложение I като примери за артикули, които не са опаковки (документ EP-PE_TC-COD(2001) 291 от 2 юли 2003 г.).

( 34 ) Вж. т. 7 от настоящото заключение.

( 35 ) Решения на Съда от 5 септември 2012 г., Парламент/Съвет (C‑355/10, EU:C:2012:516, т. 64 и 65 и цитираната съдебна практика), и от 10 септември 2015 г., Парламент/Съвет (C‑363/14, EU:C:2015:579, т. 46).

( 36 ) Решение от 5 септември 2012 г., Парламент/Съвет (C‑355/10, EU:C:2012:516, т. 66).

( 37 ) Решения от 5 септември 2012 г., Парламент/Съвет (C‑355/10, EU:C:2012:516, т. 67 и 68 и цитираната съдебна практика), и от 10 септември 2015 г., Парламент/Съвет (C‑363/14, EU:C:2015:579, т. 47).

( 38 ) Тази процедура е предвидена в член 5а от Решение 1999/468, въведен с Решение 2006/512/ЕО на Съвета от 17 юли 2006 година за изменение на Решение 1999/468/ЕO за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (ОВ L 200, 2006 г., стр. 11).

( 39 ) Регламент на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 година за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (ОВ L 55, 2011 г., стр. 13).