BG
Сборниксъдебнапрактика
ECLI:EU:F:2011 :15 1ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА ПР ЕДСЕДАТЕЛЯ НА
СЪДА Н А ПУ БЛИЧНАТА СЛУЖБА
15 февруари 2011 година
Дело F-104/10 R
Mario Alberto de P retis Cagnodo и Se rena T r ampuz de P retis Cagnodo
срещу
Е вропейс ка коми сия
„Публична служба — Обезпечително п роизводство — Молба за спиране на изпълнението — 
Неотложност — Липса“
Предмет:Молба на основание членове 278 ДФЕС и 157 АЕ, както и ч лен 279 ДФЕС, 
приложим и в о бластта на Договора за ЕОАЕ на основание член 106а от него, с 
която г-н De Pretis Cagnodo и с ъпругата му, г-жа Trampuz de Pretis Cagnodo, искат 
да бъде с пряна „процедурата по принудително с ъбиране“ на сумите на разходите за 
болнично л ечение на г-жа Trampuz de Pretis Cagnodo
Решение:Отхвърля м олбата за допускане на обезпечителни м ерки. Не се произнася по 
съдебните разноски.
Резюм е
1. Обезпечително производство — Спиране на изпълнението — Временни мерки — Условия за 
постановяване — „Fumus b oni juris“ — Неотложност — Кумулативен х арактер — 
Претегляне на всички разглеждани интереси — Ред за разглеждане и н ачин на проверка — 
Право на преценка на съдията по обезпечителното п роизводство
(членове 278 ДФЕС и 279 ДФЕС; член 102, параграф 2 от П роцедурния правилник на Съда на 
публичната служба)
2. Обезпечително производство — Спиране на изпълнението — Условия за постановяване — 
Значителна и н епоправима вреда — Тежест на доказване — Чисто и муществена вреда
(член 278 Д ФЕС; член 102, параграф 2 от П роцедурния правилник на Съда на публичната 
служба)
3. Обезпечително производство — Условия за допустимост — Жалба — Изисквания за 
форма — Излагане на основанията, които о босновават вероятната основателност н а иска 
или жа лбата
(членове 278 ДФЕС и 279 ДФЕС; член 35, параграф 1, бук ва г) и чл ен 102, параграфи 2 и  3 от 
Процедурния правилник на Съда на публичната служба)
2 ECLI:EU:F:2011 :15РЕЗЮМЕ—ДЕЛОF-104/10R
DEPRETISCAGNODOИTRAMPU ZDEPRETISCAGNODO/КОМИСИЯ
1. Съгласно ч лен 102, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба в 
молбите за постановяване на временни м ерки се излагат п о-специално о бстоятелствата, 
установяващи неотложността, както и ф актическите и п равни основания, които обосновава т 
вероятната основателност за постановяване на поисканите мерки.
Условието за неотложност и у словието за вероятна основателност на искането (fumus boni juris) 
са кумулативни, поради което молбата за временни мерки трябва д а се отхвърли, ако някое от 
тези условия не е и зпълнено. Освен това с ъдията по обезпечителното производство при 
необходимост следва д а претегли съответните интереси.
При тази цялостна проверка съдията по обезпечителното производство разполага с ш ироко 
право на преценка и е с вободен да опреде ли в з ависимост от особеностите на случая как следва 
да се установи дали са налице различните условия и к акъв е ред ът за тази проверка, тъй като 
няма правна но рма, която да му налага предварително у становен аналитичен модел за преценка 
на необходимостта от постановяване на временни мерки.
(вж. точки 15—17)
Позовава не на:
Първоинстанционен съд — 10 септември 1999 г., Elkaïm и M azuel/Комисия, T-173/99 R, точка 18; 9 август 
2001 г., De Nicola/ЕИБ, T-120/01 R, точки 12 и 13
Съд на публичната служба — 31 май 2006 г., Bianchi/ЕФО, F-38/06 R, точки 20 и 22
2. Неотложността на молбата за допускане на обезпечителни мерки трябва д а се преценява в ъв 
връзка с н еобходимостта от постановяване на временни мерки, за да се избегне настъпването на 
значителна и н епоправима вреда за страната, която ги е п оискала, като се има предвид, че вреда 
от имуществен характер н е може, освен при изключителни обстоятелства, да се разглежда като 
непоправима или дори трудно п оправима, доколкото по принцип тя м оже да бъде п арично 
обезщетена впоследствие.
Дори когато вредата е с чи сто имуществен характер, временната мя рка е о боснована, щом е 
видно, че ако тя н е бъде п остановена, страната, която я е п оискала, ще се окаже в о пасно з а 
финансовата ѝ ж изнеспособност положение, тъй като няма да разполага със средствата, които в 
общия случай биха ѝ п озволили да посрещне всички необходими разходи за задоволяване на 
основните ѝ н ужди до постановяването на решение по съществото на спора.
За да може обаче да прецени дали твърдяната вреда е з начителна и н епоправима и с ъответно 
дали по изключение обосновава с пиране на изпълнението на обжалваното ре шение, съдията по 
обезпечителното производство трябва в ъв всички случаи да разполага с к онкретни и т очни 
сведения, подкрепени с п одробни документи, които установяват финансовото състояние на 
страната, поискала временната мя рка, и п озволяват да се преценят п оследиците, които по всяка 
вероятност ще настъпят, ако поисканите мерки не бъдат постановени.
ECLI:EU:F:2011 :15 3РЕЗЮМЕ—ДЕЛОF-104/10R
DEPRETISCAGNODOИTRAMPU ZDEPRETISCAGNODO/КОМИСИЯ
При всички положения страната, която иска спиране на изпълнението на обжалвано ре шение, 
следва д а представи доказателства, че не би могла да изчака ре шаването на спора по същество, 
без да понесе значителна и н епоправима вреда.
(вж. точки 23—26)
Позовава не на:
Съд — 22 януари 1988 г., Top Hit Holzvertrieb/Комисия, 378 /87 R, точка 18; 18 октомври 1991 г., Abertal и 
др./Комисия, C-213/91 R, точка 18; 11 април 2001 г., Комисия/Cambridge Healthcare Su pplies, C-471/00 P(R), 
точка 113; 7 май 2002 г., Aden и др ./Съвет и К омисия, T-306/01 R, точка 94
Първоинстанционен с ъд — 2 април 1998 г., A rbeitsgemeinschaft D eutscher L uftfahrt-Unternehmen и 
Hapag-Lloyd/Комисия, T-86/96 R, точки 64, 65 и 67; 16 юли 1999 г., Hortiplant/Комисия, T-143/99 R, точка 18; 
3 юли 2000 г., Carotti/Сметна палата, T-163/00 R, точка 8; 15 юни 2001 г., Bactria/Комисия, T-339/00 R, 
точка 94; 18 октомври 2001 г., Aristoteleio P anepistimio T hessalonikis/Комисия, T-196/01 R, точка 32; 
15 ноември 2001 г., Duales System D eutschland/Комисия, T-151/01 R, точка 187; 3 декември 2002 г., Neue Erba 
Lautex/Комисия, T-181/02 R, точка 82; 13 октомври 2006 г., Vischim/Комисия, T-420/05 R II, точки 83 и 84; 
25 април 2008 г., Vakakis/Комисия, T-41/08 R, точка 52
3. Когато се твърди имуществена вреда, страната, поискала временната мя рка, трябва д а даде 
достоверна и ц ялостна представа з а финансовото си състояние при подаването на молбата за 
допускане на обезпечителни мерки. Всъщност, както следва о т член 35, параграф 1, буква г) и 
член 102, параграфи 2 и 3 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба, молбата 
за допускане на обезпечителни мерки трябва с ама по себе си да позволява н а ответника да 
подготви становището си, а н а съдията по обезпечителното производство — д а се произнесе, 
евентуално б ез да разполага с др уги данни, като основните правни и ф актически обстоятелства, 
на които тя п очива, трябва д а следват от текста на самата молба за допускане на обезпечителни 
мерки.
(вж. точка 28)
Позовава не на:
Съд — A den и др ./Съвет и К омисия, посочено п о-горе, точка 52
Първоинстанционен съд — 15 януари 2001 г., Stauner и др ./Парламент и К омисия, T-236/00 R, точка 34; 
23 май 2005 г., D imos A no L iosion и др ./Комисия, T -85/05 R, точка 37; 4 февруари 2010 г., 
Португалия/Transnáutica и К омисия, T-385/05 TO R, точки 11—13