BG Официален вестник на Европейския съюз C 113/63

Жалба, подадена на 17 февруари 2010 г. — Bilbaína de Alquitranes и др./ECHA

(Дело T-93/10)

2010/C 113/95

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподатели: Bilbaína de Alquitranes, SA (Luchana-Baracaldo, Испания), Cindu Chemicals BV (Uithoorn, Нидерландия), Deza a.s. (Valašske Meziříčí, Чешка република), Industrial Química del Nalón, SA (Oviedo, Испания), Koppers Denmark A/S (Nyborg, Дания), Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Обединеното кралство), Rütgers Germany GmbH (Castrop-Rauxel, Германия), Rütgers Belgium NV (Zelzate, Белгия) и Rütgers Poland Sp. Z o.o. (Kedzierzyn-Kozle, Полша) (представители: K. Van Maldegem, R. Cana, lawyers и P. Sellar, Solicitor)

Ответник: Европейска агенция по химикалите (ECHA)

Искания на жалбоподателите

— да се обяви жалбата за допустима и основателна,

— частично да се отмени обжалваният акт в частта му, отнасяща се до високотемпературната смола от каменовъглен катран CAS № 65996-93-2, и

— да се осъди ECHA да заплати съдебните разноски.

Правни основания и основни доводи

Жалбоподателите искат частична отмяна на решението на Европейската агенция по химикалите (ECHA) (ED/68/2009) за идентифициране на високотемпературната смола от каменовъглен катран, CAS № 65996-93-2 като вещество, което отговаря на критериите по член 57, букви г) и д) от Регламент (ЕО) № 1907/2006 (1) (наричан по-нататък Регламент „REACH“), в съответствие с член 59 от Регламент „REACH“.

Въз основа на обжалваното решение, за което жалбоподателите узнават от прессъобщение на ECHA, веществото високотемпературна смола от каменовъглен катран е включено в списъка с 15 нови химични вещества от списъка на кандидат веществата, които пораждат сериозно безпокойство.

В обобщение жалбоподателите не оспорват идентифицирането на високотемпературната смола от каменовъглен катран като канцерогенно вещество, а оспорват идентифицирането на това вещество като устойчиво, биоакумулиращо и токсично вещество и като много устойчиво и много биоакумулиращо вещество, в съответствие с предвидените в приложение XIII към Регламент „REACH“ критерии.

Освен това жалбоподателите твърдят, че включването на високотемпературната смола от каменовъглен катран в списъка на кандидат веществата, които пораждат сериозно безпокойство ще доведе до евентуалното включване на това вещество в приложение XIV към Регламент „REACH“, което ще породи на свой ред редица отрицателни правни последици за жалбоподателите, произтичащи пряко от това идентифициране.

Жалбоподателите поддържат, че обжалваното решение е незаконосъобразно, тъй като нарушава приложимите правила на Регламент „REACH“ за идентифициране на веществата, които пораждат сериозно безпокойство, и в частност на устойчивите, биоакумулиращи и токсични вещества и много устойчивите и много биоакумулиращи вещества. Следователно обжалваното решение се основава на грешка в преценката и на грешка при прилагане на правото, тъй като идентифицирането на високотемпературната смола от каменовъглен катран като вещество, което поражда сериозно безпокойство поради факта, че е устойчиво, биоакумулиращо и токсично вещество и много устойчиво и много биоакумулиращо вещество се основава само на свойствата на неговите съставки, което не намира правно основание в Регламент „REACH“.

Освен това обжалваното решение е незаконосъобразно, тъй като нарушава принципа на равно третиране, доколкото без да е налице обективно основание води до дискриминация между разглежданото вещество и други сравними вещества.

Накрая жалбоподателите твърдят, че обжалваното решение нарушава принципа на пропорционалност, тъй като не е пропорционално с оглед на избора на мерки, с който разполага ответникът, както и по отношение на преследваните цели.

(1) Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3, поправка ОВ L 36, 2009 г., стр. 84).