BG Официален вестник на Европейския съюз C 30/40

Жалба, подадена на 8 октомври 2010 г. — Islamic Republic of Iran Shipping Lines и др./Съвет

(Дело T-489/10)

()

2011/C 30/73

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподатели: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Техеран, Иран), Bushehr Shipping Co. Ltd (Валета, Малта), Cisco Shipping Company Limited (Сеул, Южна Корея), Hafize Darya Shipping Lines (HDSL) (Техеран, Иран), Irano Misr Shipping Co. (Техеран, Иран), Irinvestship Ltd (Лондон, Обединеното кралство), IRISL (Malta) Ltd (Sliema, Малта), IRISL Club (Техеран, Иран), IRISL Europe GmbH (Hamburg) (Хамбург, Германия), IRISL Marine Services and Engineering Co. (Техеран, Иран), IRISL Multimodal Transport Company (Техеран, Иран), ISI Maritime Ltd (Malta) (Валета, Малта), Khazer Shipping Lines (Bandar Anzali) (Gilan, Иран), Leadmarine (Сингапур), Marble Shipping Ltd (Malta) (Sliema, Малта), Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID) (Техеран, Иран), Shipping Computer Services Co. (SCSCOL) (Техеран, Иран), Soroush Saramin Asatir (SSA) (Техеран, Иран), South Way Shipping Agency Co. Ltd (Техеран, Иран), Valfajr 8th Shipping Line Co. (Техеран, Иран) (представители: F. Randolph, M. Lester, Barristers, и M. Taher, Solicitor)

Ответник: Съвет на Европейския съюз

Искания на жалбоподателите

— да се отмени Регламент за изпълнение (ЕС) № 668/2010 на Съвета от 26 юли 2010 година за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 423/2007 относно ограничителни мерки срещу Иран (1) и Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (2), доколкото посочените мерки се отнасят до жалбоподателите,

— да се осъди Съветът да заплати съдебните разноски.

Правни основания и основни доводи

В конкретния случай жалбоподателите, корабни дружества със седалище в Иран, Обединеното кралство, Малта, Германия, Сингапур и Южна Корея, искат частична отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 668/2010 на Съвета и на Решение 2010/413/ОВППС на Съвета, доколкото имената им са включени в списъка на лицата, групите и образуванията, по отношение на които се прилага замразяване на средства и икономически ресурси в изпълнение на посочената разпоредба.

В подкрепа на исканията си жалбоподателите изтъкват четири правни основания.

Първо, жалбоподателите твърдят, че обжалваните мерки са приети в нарушение на правото им на защита, както и на правото им на ефективна съдебна защита, тъй като тези мерки не предвиждат процедура за предоставяне на жалбоподателите на доказателствата, въз основа на които е прието решението за замразяване на активите им, нито пък им е дадена възможност да изразят надлежно становището си по посочените доказателства. Освен това жалбоподателите твърдят, че посочените в регламента и решението съображения съдържат общи, необосновани и неясни твърдения за деяния, които се отнасят само до двама от жалбоподателите. По отношение на останалите жалбоподатели не се посочват други доказателства или сведения, освен връзката с първия жалбоподател, която се твърди, че е налице без конкретна информация в това отношение. Според жалбоподателите Съветът не им е предоставил достатъчно сведения, които да им позволят да представят ефективно становището си в отговор, което на свой ред не позволява на Съда да прецени дали решението и преценката на Съвета е добре обоснована и дали почива на убедителни доказателства.

Второ, жалбоподателите поддържат, че Съветът не е мотивирал в достатъчна степен включването им в обжалваните мерки, като така не е изпълнил задължението си да посочи ясно действителните и конкретни основания за приемане на решението си, включително конкретните, отделни за всеки жалбоподател причини, поради които е приел, че жалбоподателите са предоставили подкрепа при разпространението на ядрено оръжие.

Трето, жалбоподателите твърдят, че обжалваните мерки неоснователно и несъразмерно ограничават правото им на собственост и правото им свободно да извършват стопанска дейност. Мерките за замразяване на активите накърняват особено съществено и дългосрочно основните права на жалбоподателите. Последните твърдят, че включването им в списъка не е рационално свързано с целта на обжалваните регламент и решение, тъй като твърденията за извършени от жалбоподателите нарушения не се отнасят до разпространението на ядрено оръжие. При всички положения Съветът не е доказал, че пълното замразяване на активите е мярката, която създава най-малко ограничения с оглед на преследваната цел, нито че същото оправдава и съответства на особено значителната за жалбоподателите вреда.

Четвърто, жалбоподателите поддържат, че Съветът е допуснал явна грешка в преценката, като е приел, че критериите за определяне в обжалваните регламент и решение са изпълнени по отношение на жалбоподателите. Нито едно от твърденията за извършени от жалбоподателите нарушения не се отнася до разпространението на ядрено оръжие. Твърдението, че някои от жалбоподателите са притежавани или контролирани от представители на първия жалбоподател само по себе си не е достатъчно за да се изпълни този критерий. Следователно, според жалбоподателите Съветът не е установил правилно фактите по случая.

(1) ОВ L 195, 2010 г., стp. 25.

(2) ОВ L 195, 2010 г., стp. 39.