ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
BG Официален вестник на Европейския съюз C 204/14

Преюдициално запитване, отправено от High Court of Ireland (Ирландия) на 13 април 2011 г. — HID, BA/Refugee Applications Commissioner, Refugee Appeals Tribunal, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Ireland, Attorney General

(Дело C-175/11)

2011/C 204/26

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

High Court of Ireland

Страни в главното производство

Жалбоподатели: HID, BA

Ответници: Refugee Applications Commissioner, Refugee Appeals Tribunal, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Ireland, Attorney General

Преюдициални въпроси

1. Разпоредбите на Директива 2005/85/ЕО на Съвета от 1 декември 2005 г. (1) или общите принципи на правото на Европейския съюз допускат ли държава членка да предприеме административни мерки, които изискват дадена категория молби за убежище, определени въз основа на националността или на държавата по произход на търсещия убежище, да бъдат разглеждани и по тях да има произнасяне по реда на ускорена или приоритетна процедура?

2. Член 39 от посочената Директива на Съвета, във връзка със съображение 27 от нея и с член 267 ДФЕС, може ли да се тълкува в смисъл, че изискваното от него ефективно правно средство за защита е предоставено от националното право когато функцията на контрол или обжалване на произнасянето като първа инстанция по молбите е възложена по закон на обжалването пред съд, създаден въз основа на акт на парламента с правомощие да се произнася с правнообвързващи решения спрямо търсещите убежище по всички относими към молбите правни и фактически въпроси, независимо от съществуването на административни или организационни отношения, които включват всички или някой от следните елементи: — министър от правителството разполага с известно право на преценка за пререшаване на постановено по дадена молба отрицателно решение; — съществуват организационни или административни връзки между органите, които се произнасят с решение като първа инстанция и тези, които се произнасят при обжалване; — обстоятелството, че решаващите членове на съда се назначават от министъра и осъществяват правомощията си при непълно работно време за период от три години, като получават възнаграждение за всяко дело; — министърът разполага с правомощие да дава насоки от вида на посочените в членове 12 и 16(2B), буква б), и на член 16, параграф 11 от споменатия закон?

(1) ОВ L 326, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 242.
BG Официален вестник на Европейския съюз C 226/15

Преюдициално запитване, отправено от Supreme Court (Ирландия) на 26 май 2011 г. — Peter Sweetman, Ирландия, Attorney General, Minister for the Environment, Heritage and Local Government/An Bord Pleanala

(Дело C-258/11)

2011/C 226/29

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Supreme Court

Страни в главното производство

Жалбоподатели: Peter Sweetman, Ирландия, Attorney General, Minister for the Environment, Heritage and Local Government

Ответник: An Bord Pleanala

Преюдициални въпроси

1. Кои са правните критерии, които компетентният орган трябва да приложи при преценката на вероятността определен план или проект по член 6, параграф 3 от Директивата за местообитанията (1) да има „отрицателно въздействие върху интегритета на съответната територия“?

2. Означава ли прилагането на принципа на предпазните мерки, че подобен план или проект не може да бъде разрешен, ако води до постоянна и невъзстановима загуба на цялото разглеждано местообитание или на част от него?

3. Каква е връзката, ако има такава, между член 6, параграф 4 и вземането на решение съгласно член 6, параграф 3, че определен план или проект няма да има отрицателно въздействие върху интегритета на съответната територия?

(1) Директива 92/43/ЕИО на Съвета 21 май 1992 година, ОВ L 206, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109.
BG Официален вестник на Европейския съюз C 226/16

Преюдициално запитване, отправено от Supreme Court of the United Kingdom (Обединено кралство) на 25 май 2011 г. — Regina, по искане на David Edwards, Lilian Pallikaropoulos/Environment Agency, First Secretary of State, Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs

(Дело C-260/11)

2011/C 226/30

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Supreme Court of the United Kingdom

Страни в главното производство

Жалбоподатели: David Edwards, Lilian Pallikaropoulos

Ответници: Environment Agency, First Secretary of State, Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs

Преюдициални въпроси

1. Какъв следва да е подходът на национален съд по отношение на присъждането на съдебните разноски спрямо представител на обществеността, който е загубил делото по жалба, свързана със защитата на околната среда, предвид изискванията на член 9, параграф 4 от Орхуската конвенция, така както е въведен в член 10a от Директива 85/337/ЕИО (1) и член 15a от Директива 96/61/ЕИО (2) (наричани по-нататък „Директивите“)?

2. Следва ли въпросът за това дали разноските по спора са „възпрепятстващо скъпи“ или не са такива по смисъла на член 9, параграф 4 от въведената с Директивите Орхуска конвенция, да се реши на обективна основа (например чрез позоваване на възможността даден „обикновен“ представител на обществеността да посрещне евентуалното осъществяване на разходите) или следва да се реши на субективна основа (чрез позоваване на средствата, с които даден жалбоподател разполага), или въз основа на определено съчетаване между тези два подхода?

3. Дали това е въпрос само на националното право на държавата членка, която има задължението да постигне единствено предвидените от Директивите резултати, а именно — разглежданите производства да не бъдат „възпрепятстващо скъпи“?

4. При преценяване дали производствата са „възпрепятстващо скъпи“ от значение ли е обстоятелството, че жалбоподателят всъщност не е бил препятстван да образува или да продължи производството?

5. На етапа (i) на обжалване или (ii) на подаване на втора жалба допустим ли е по тези въпроси друг подход, различен от подхода, които следва да се предприеме на първа инстанция?

(1) Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 175, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г, глава 15, том 1, стр. 174).

(2) Директива 96/61/ЕО на Съвета от 24 септември 1996 година за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването (ОВ L 257, стр. 26; Специално издание на български език, 2007 г, глава 15, том 3, стр. 183).
BG Официален вестник на Европейския съюз C 226/18

Преюдициално запитване, отправено от High Court of Ireland (Ирландия) на 6 юни 2011 г. — MM/Minister for Justice, Equality and Law Reform, Ireland, Attorney General

(Дело C-277/11)

2011/C 226/34

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

High Court of Ireland

Страни в главното производство

Жалбоподател: MM

Ответници: Minister for Justice, Equality and Law Reform (Ирландия), Attorney General

Преюдициални въпроси

В случай, при който молител иска предоставянето на субсидиарна закрила след получаване на отказ да му се предостави статут на бежанец и след като е направено предложение за отхвърляне на тази молба, въведеното в член 4, параграф 1 от Директива 2004/83/ЕО (1) на Съвета задължение държавата членка да сътрудничи с молителя предполага ли административните органи на съответната държава членка да предоставят на молителя резултатите от разглеждането преди окончателното изготвяне на решение, за да му се даде възможност да даде становище по неблагоприятните за него аспекти в предложеното решение?

(1) ОВ L 304, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 52.
BG Официален вестник на Европейския съюз C 269/35

Преюдициално запитване, отправено от Tribunal administratif de Montreuil (Франция) на 4 юли 2011 г. — Continental Small Company Series of the DFA Investment Trust Co./Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

(Дело C-345/11)

2011/C 269/71

Език на производството: френски

Запитваща юрисдикция

Tribunal administratif de Montreuil

Страни по главното производство

Жалбоподател: Continental Small Company Series of the DFA Investment Trust Co.

Ответник: Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

Преюдициални въпроси

1. Трябва ли положението на притежателите на дялове да се отчита наред с това на предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК)?
BG Официален вестник на Европейския съюз C 252/20

Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Обединено кралство) на 17 юни 2011 г. — ZZ/Secretary of State for the Home Department

(Дело C-300/11)

2011/C 252/37

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Страни в главното производство

Жалбоподател: ZZ

Ответник: Secretary of State for the Home Department

Преюдициални въпроси

Установеният в член 30, параграф 2 от Директива 2004/38 (1) принцип на ефективна съдебна защита, съгласно направените в светлината на член 346, параграф l, буква a) от Договора за функционирането на Европейския съюз тълкувания, когато съдебен орган, разглежда жалба срещу решение за недопускане на гражданин на Европейския съюз на територията на държава членка по съображения, свързани с обществения ред и обществената сигурност въз основа на глава VI от Директива 2004/38, предвижда ли засегнатият гражданин на Европейския съюз да бъде уведомен по същество за насочените срещу него основания, независимо от обстоятелството, че властите на държавата членка и съответният национален съд, след разглеждане на всички представени от органите на държавата членка доказателства срещу гражданина на Европейския съюз, са приели, че разкриването по същество на информацията за насочените срещу него основания би могло да противоречи на интересите на държавната сигурност?

(1) Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56).
BG Официален вестник на Европейския съюз C 269/35

Преюдициално запитване, отправено от Tribunal administratif de Montreuil (Франция) на 4 юли 2011 г. — International Values Series of the DFA Investment Trust Co./Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

(Дело C-344/11)

2011/C 269/70

Език на производството: френски

Запитваща юрисдикция

Tribunal administratif de Montreuil

Страни по главното производство

Жалбоподател: International Values Series of the DFA Investment Trust Co.

Ответник: Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

Преюдициални въпроси

1. Трябва ли положението на притежателите на дялове да се отчита наред с това на предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК)?
BG Официален вестник на Европейския съюз C 282/14

Преюдициално запитване, отправено от First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Обединено кралство) на 25 юли 2011 г. — Field Fisher Waterhouse LLP/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Дело C-392/11)

2011/C 282/27

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Страни в главното производство

Жалбоподател: Field Fisher Waterhouse LLP

Ответник: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Преюдициални въпроси

1. Основният въпрос в настоящото дело е дали услугите, предоставяни от наемодателите съгласно договора за наем, сключен с техните наематели (наричани по-нататък „услугите“) следва да се разглеждат като част от една-единствена освободена доставка, свързана с отдаване под наем на недвижим имот, било защото услугите обективно образуват една-единствена неделима икономическа доставка заедно с отдаването под наем, било защото те са „съпътстващи“ наема, който представлява основната доставка (наричан по-нататък „основната доставка“). При отговора на този въпрос и в светлината на Решение на Съда от 11 юни 2009 г. по дело RLRE Tellmer Property (C 572/07, Сборник, стp. I 4983), доколко релевантен е фактът, че услугите биха могли да бъдат (но фактически не са) предоставяни от лица, различни от наемодателите, макар съгласно разглеждания в настоящото дело договор за наем наемателите да не са имали друг избор, освен да получат услугите от наемодателите?

2. За да се определи дали е налице една-единствена доставка, от значение ли е фактът, че при неплащане от наемателя на консумативните разходи наемодателят има право не само да откаже да достави услугите, но и да прекрати сключения с наемателя договор за наем?

3. Ако отговорът на първия въпрос e, че е от значение възможността трето лице да предоставя услугите пряко на наемателя, когато се определя дали услугите са една-единствена неделима икономическа доставка, чието разделяне на части би било изкуствено или са доставка, съпътстваща основната доставка, дали тази възможност е само допълнителен фактор или пък е решаващ фактор? Ако тя е само допълнителен фактор, или дори изобщо не е от значение, какви други фактори са релевантни за да се определи дали услугите са съпътстваща доставка? По-конкретно доколко е от значение дали услугите се предоставят в помещенията, предмет на договора за наем, или във връзка с тези помещения, или пък в други части на сградата?

4. Ако е от значение възможността трети страни да предоставят услугите, кое е по-важно: дали фактът, че съществува правна възможност услугите да бъдат доставяни от трети страни — дори на практика да е трудно това да се организира или да се получи съгласието на наемодателя — или фактът, че е налице фактическа възможност или обичайна практика за предоставянето на такива услуги?
BG Официален вестник на Европейския съюз C 282/2

Преюдициално запитване, отправено от First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Обединено кралство) на 20 юни 2011 г. — Grattan plc/The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

(Дело C-310/11)

2011/C 282/03

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Страни в главното производство

Жалбоподател: Grattan plc

Ответник: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

Преюдициален въпрос

По отношение на периода преди 1 януари 1978 г. данъчнозадължено лице има ли непосредствено право, на основание член 8, буква a) от Втора директива на Съвета от 11 април 1967 г. (67/228/ЕИО (1) и/или на принципите на данъчен неутралитет и равно третиране, да възприеме облагаемата основа за доставката на стоки като намалена впоследствие, в случай, че след момента на доставката нейният получател е получил кредит от доставчика, който той е избрал да приеме или като плащане на пари или като кредит срещу дължими към доставчика суми във връзка с вече доставени на получателя стоки?

(1) Втора директива 67/228/ЕИО на Съвета от 11 април 1967 година за хармонизация на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — структура и процедури за прилагане на общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ 71, стр. 1303).
BG Официален вестник на Европейския съюз C 311/25

Преюдициално запитване, отправено от High Court of Ireland (Ирландия) на 16 август 2011 г. — Margaret Kenny и др./Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Finance, Commissioner of An Garda Síochána

(Дело C-427/11)

2011/C 311/41

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

High Court of Ireland

Страни в главното производство

Жалбоподатели: Margaret Kenny, Patricia Quinn, Nuala Condon, Eileen Norton, Ursula Ennis, Loretta Barrett, Joan Healy, Kathleen Coyne, Sharon Fitzpatrick, Breda Fitzpatrick, Sandra Hennelly, Marian Troy, Antoinette Fitzpatrick, Helena Gatley

Ответници: Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Finance, Commissioner of An Garda Síochána

Преюдициални въпроси

1. Когато на пръв поглед, в нарушение на член 141 (понастоящем член 157 ДФЕС) и Директива 75/117/ЕИО (1) на Съвета, е налице основана на пола непряка дискриминация във връзка със заплащането, трябва ли за да докаже наличието на обективно основание работодателят да посочи: а) основание за назначаването на референтните лица на заеманите от тях длъжности; б) основание за по-високо ниво на заплащането на референтните лица; или в) основание за по-ниското ниво на заплащането на жалбоподателите?

2. Когато на пръв поглед е налице основана на пола непряка дискриминация във връзка със заплащането, трябва ли работодателят, за да докаже наличие на обективно основание, да посочи основание относно: а) конкретните референтни лица, посочени от жалбоподателите и/или б) всички длъжности на референтните лица?

3. Ако отговорът на въпрос 2 б) е утвърдителен, доказано ли е обективното основание, въпреки че това основание не се отнася до избраните референтни лица?

4. Допуска ли Labour Court грешка при прилагане на общностното право като приема, че „значението за добрите обществени отношения“ може да се вземе предвид, за да се прецени дали работодателят е успял да обоснове обективно разликата в заплащането ?

5. Когато на пръв поглед е налице основана на пола непряка дискриминация във връзка със заплащането, може ли да се докаже наличието на обективно основание за това, като се използват свързаните с обществените отношения съображения на ответника? Могат ли такива съображения да имат някакво значение при изследване на обективното основание?

(1) Директива на Съвета 75/117/ЕИО от 10 февруари 1975 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно прилагането на принципа за равно заплащане на мъжете и жените ОВ L 45, стр. 19, Специално издание на български език 2007 г., глава 5, том 1, стр. 156.
BG Официален вестник на Европейския съюз C 355/11

Жалба, подадена на 27 септември 2011 г. от The Dow Chemical Company, Dow Deutschland Inc., Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH, Dow Europe GmbH срещу Решение на Общия съд (първи състав) от 13 юли 2011 г. по дело T-42/07, The Dow Chemical Company и др./Европейска комисия

(Дело C-499/11 P)

2011/C 355/18

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподатели: The Dow Chemical Company, Dow Deutschland Inc., Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH, Dow Europe GmbH (представители: D. Schroeder, Rechtsanwalt, T. Kuhn, Rechtsanwalt, T. Graf, Advocat)

Друга страна в производството: Европейска комисия

Искания на жалбоподателите

— The Dow Chemical Company моли Съда да отмени Решение на Общия съд по дело T-42/07 в частта, в която с него се отхвърля искането му за отмяна на Решение на Комисията от 29 ноември 2006 г. по дело COMP/F/38.638 в частта, която се отнася до него,

— The Dow Chemical Company моли Съда да отмени Решение на Комисията от 29 ноември 2006 г. по дело COMP/F/38.638 в частта, която се отнася до него,

— всички жалбоподатели молят Съда да отмени Решение на Общия съд по дело T-42/07 в частта, в която с него се отхвърля тяхното искане за съществено намаляване на техните глоби,

— всички жалбоподатели молят Съда да намали съществено техните глоби,

— всички жалбоподатели молят Съда: — да осъди Комисията да заплати съдебните и други разноски на жалбоподателите във връзка с производството, и — да предприеме всички други мерки, които счете за подходящи.

Правни основания и основни доводи

Жалбата включва четири правни основания. Според първото правно основание Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че Комисията не е длъжна да упражни правилно правото си на преценка, и като не е упражнил своето правомощие за пълен съдебен контрол във връзка с упражняването на правото на преценка на Комисията, която приема, че The Dow Chemical Company носи отговорност. Според второто правно основание Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото във връзка с различното третиране по отношение на началните размери на глобата. Според третото правно основание Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е потвърдил, че Комисията е можела да вземе предвид оборота на The Dow Chemical Company. Според четвъртото правно основание Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е потвърдил, че прилагането от страна на Комисията на възпиращия коефициент за умножение не е дискриминационно.
BG Официален вестник на Европейския съюз C 370/19

Преюдициално запитване, отправено от Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Обединеното кралство) на 17 септември 2011 г. — Olaitan Ajoke Alarape, Olukayode Azeez Tijani/Secretary of State for the Home Department

(Дело C-529/11)

2011/C 370/31

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

Страни в главното производство

Жалбоподатели: Olaitan Ajoke Alarape, Olukayode Azeez Tijani

Ответник: Secretary of State for the Home Department

Преюдициални въпроси

1. За да може родителят да се разглежда като „лице, което в действителност полага родителските грижи“ за детето и съответно да черпи право на пребиваване от правото на пребиваване на своето над 21-годишно дете, което упражнява правото си на достъп до образование по член 12 от Регламент № 1612/68 (понастоящем член 10 от Регламент (ЕС) № 492/2011 (1)), необходимо ли е детето i) да се намира на издръжката на родителя; ii) да пребивава в дома на родителя; и iii) да получава емоционална подкрепа от родителя?

2. Ако не е необходимо родителят да докаже наличието и на трите посочени по-горе предпоставки, за да придобие такова производно право на пребиваване, достатъчно ли е да докаже наличието само на една или две от тях?

3. Във връзка с подточка ii) по-горе, може ли да се приеме, че пълнолетното дете студент продължава да пребивава в дома на единия или и двамата си родители, дори когато по време на следването си то живее извън дома (освен през ваканциите и понякога през почивните дни)?

4. Във връзка с подточка iii) по-горе, необходимо ли е осигуряваната от родителя емоционална подкрепа да има определени качествени характеристики (а именно да е тясна или да предполага физическа близост), или е достатъчно да се свежда до обичайната емоционална връзка между родител и пълнолетно дете?

5. Когато в продължение на непрекъснат срок от над пет години лицето е имало право на пребиваване, произтичащо от член 12 от Регламент № 1612/68 (понастоящем член 10 от Регламент (ЕС) № 492/2011), това пребиваване дава ли му основание да придобие право на постоянно пребиваване съгласно глава IV от Директива 2004/38/ЕО (2), която урежда „правото на постоянно пребиваване“, и да получи карта за пребиваване съгласно член 19 от Директивата?

(1) Регламент (ЕС) № 492/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2011 година относно свободното движение на работници в Съюза (ОВ L 141, стр. 1).

(2) Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56).