ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА ГЕНЕРАЛНИЯ АДВОКАТ

E. SHARPSTON

представено на 23 април 2020 година ( 1 )

Дело C‑743/18

Elme Messer Metalurgs

срещу

Latvijas Investīciju un attīstības aģentūra

(Преюдициално запитване, отправено от Rēzeknes tiesa (Първоинстанционен съд Резекне, Латвия)

„Преюдициално запитване — Структурни фондове — Регламент (ЕО) № 1083/2006 — Членове 98, 57 и член 2, точка 7 — Европейски фонд за регионално развитие (ЕФРР) — Задължение за извършване на финансови корекции във връзка с нередности — Дълготрайност на операции — Значение на понятието „нередност“ — Действие или бездействие на стопански субект — Обявяване в несъстоятелност на единствения търговски партньор на бенефициера“

1. Всички стопански начинания включват елемент на риск. Дори най-сигурните предприятия понякога могат да изпаднат в затруднено положение вследствие на икономически спад или злощастно стечение на обстоятелствата, засегнало жизненоважен партньор или клиент. В настоящия случай от Съда се иска да се произнесе по едно такова положение, при което не са постигнати определени цели във връзка с проект, съфинансиран от Европейския фонд за регионално развитие (наричан по-нататък „ЕФРР“), защото единственият партньор на бенефициера е обявен в несъстоятелност. Следва ли при такова положение бенефициерът да е длъжен да възстанови цялото финансиране, предоставено от ЕФРР, въпреки че неизпълнението на тези цели се дължи на обстоятелства извън неговия контрол?

2. Поставеният от Rēzeknes tiesa (Първоинстанционен съд Резекне, Латвия) въпрос дава възможност на Съда да поясни по-специално обхвата на понятието „нередност“ по смисъла на член 2, точка 7 от Регламент № 1083/2006 ( 2 ). По същество запитващата юрисдикция иска да се установи дали положение като разглежданото в главното производство съставлява „нередност“ по смисъла на посочения регламент, във връзка с което съответната държава членка трябва да извърши финансова корекция и да си възстанови цялото съответно финансиране или част от него.

Правна уредба

Правото на Съюза

Регламент № 2988/95

3. Регламент № 2988/95 ( 3 ) определя общи правила за надзор и санкции за целите на защитата на финансовите интереси на Европейския съюз. Член 1, параграф 2 от посочения регламент гласи: „Нередност“ означава всяко нарушение на разпоредба на правото на Общността, в резултат на действие или бездействие от икономически оператор, което е имало или би имало за резултат нарушаването на общия бюджет на Общностите или на бюджетите, управлявани от тях, или посредством намаляването или загубата на приходи, произтичащи от собствени ресурси, които се събират направо от името на Общностите[,] или посредством извършването на неоправдан разход“.

Регламент № 1080/2006

4. Член 2 от Регламент № 1080/2006 ( 4 ), в който се установяват задачите на ЕФРР и обхватът на неговата помощ с оглед на целите, определени в член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1083/2006, както и с оглед на правилата за допустимост на тази помощ, гласи: „Съгласно член 160 от Договора и Регламент (ЕО) № 1083/2006 ЕФРР участва във финансирането на помощ, целяща засилването на икономическото и социалното сближаване посредством коригиране на основните регионални диспропорции, чрез подкрепа за развитието и структурното регулиране на регионалните икономики, включително преструктурирането на индустриалните райони в упадък и регионите с изоставащо развитие и чрез подкрепа за трансграничното, транснационалното и междурегионалното сътрудничество. По този начин ЕФРР задейства приоритетите на Общността, и по-специално, необходимостта от засилване на конкурентоспособността и иновациите, създаването и запазването на трайна заетост и осигуряването на устойчиво развитие“.

Регламент № 1083/2006

5. Регламент № 1083/2006 определя общите правила за ЕФРР, както и за Европейския социален фонд и Кохезионния фонд (наричани по-нататък заедно „фондовете“) за периода 2007—2013 г. В него по-специално се установяват принципите и правилата за финансово управление, мониторинг и контрол въз основа на поделените между държавите членки и Европейската комисия отговорности.

6. В съображения 22, 28, 60 и 61 от Регламент № 1083/2006 се уточнява следното: „(22) Дейностите на фондовете и операциите, които те помагат да бъдат финансирани, следва да бъдат в съответствие с другите общностни политики и да се извършват при спазване на законодателството на Общността. […] (28) Съгласно член 274 от Договора в контекста на поделеното управление следва да бъдат уточнени условията, които позволяват на Комисията да упражнява отговорностите си за изпълнение на бюджета на Европейския съюз, както и да бъдат изяснени отговорностите за сътрудничество с държавите членки. Прилагането на тези правила следва да позволи на Комисията да се увери, че държавите членки използват фондовете по законен и редовен начин и в съответствие с принципа на разумно финансово управление по смисъла на Финансовия регламент. […] (60) В съответствие с принципа на субсидиарността и предвид изключенията, предвидени в Регламент (ЕО) № 1080/2006 […], Регламент (ЕО) № 1081/2006 [ ( 5 )] и Регламент (ЕО) № 1084/2006 [ ( 6 )], следва да се установят национални правила за допустимостта на разходите. (61) За да се гарантира ефективност, справедливост и устойчиво въздействие на интервенцията на фондовете, следва да се предвидят разпоредби, които да гарантират дългосрочността на инвестициите в предприятия и предотвратяване използването на фондовете за получаване на недължими облаги. Необходимо е да се гарантира, че инвестициите, които са обект на помощ от фондовете, могат да бъдат амортизирани за достатъчно дълъг период“.

7. Член 2, точка 7 от Регламент № 1083/2006 определя „нередността“ (по начин, подобен на използвания в член 1, параграф 2 от Регламент № 2988/95) като „всяко нарушение на разпоредба на общностното право, произтичащо от действие или бездействие на стопански субект, което има или би имало като последица нанасянето на вреда на общия бюджет на Европейския съюз, като отчете неоправдан разход в общия бюджет“.

8. Съгласно член 3, параграф 1 изпълняваното от Европейския съюз действие по сега действащия член 174 ДФЕС трябва да има за цел да засили икономическото и социално сближаване на разширения Европейски съюз, за да насърчи хармоничното, балансирано и устойчиво развитие на Съюза. Това действие трябва да има за цел да намали икономическите, социални и териториални различия, които са възникнали особено в страни и региони, чието развитие изостава, и във връзка и с икономическото и социално преструктуриране и стареенето на населението ( 7 ).

9. Съгласно член 9, параграф 2 Комисията и държавите членки трябва да гарантират, че помощта от фондовете е съгласувана с дейностите, политиките и приоритетите на Европейския съюз. В съответствие с член 9, параграф 5 финансираните от фондовете операции трябва да бъдат в съответствие с разпоредбите на Договора и на приетите в съответствие с него актове.

10. Член 56 от Регламент № 1083/2006 е озаглавен „Допустимост на разходите“ и гласи: „1. Разход, включително за големи проекти, е допустим за принос от фондовете, ако е бил действително платен между датата на представяне на оперативните програми на Комисията или между 1 януари 2007 г., ако тази дата е по-ранна от първата и 31 декември 2015 г. Операциите не трябва да са завършени преди започването на датата за допустимост. […] 3. Разход е допустим за принос от фондовете, само когато е извършен за операции, за които е взел решение управителният орган на съответната оперативна програма или под негова отговорност в съответствие с определените от мониторинговия комитет критерии. […] 4. Правилата за допустимост на разходите се определят на национално ниво, при спазване на изключенията, предвидени в специални регламенти за всеки фонд. Те обхващат всички разходи, декларирани по оперативната програма. […]“.

11. Съгласно член 57 от Регламент № 1083/2006, озаглавен „Дълготрайност на операциите“: „1. Държавата членка или управителният орган гарантира, че операция, включваща инвестиции в инфраструктура или производствени инвестиции, запазва приноса от фондовете само ако в срок от пет години след нейното приключване тя не претърпи значително изменение, което произтича от промяна в характера на собствеността на елемент от инфраструктурата или от прекратяването на производствена дейност, и което засяга характера или условията на изпълнение на операцията или породи за дадено предприятие или публична организация недължими предимства. […]“.

12. Съгласно член 60 от Регламент № 1083/2006: „Управителният орган отговаря за управлението и изпълнението на оперативната програма в съответствие с принципа за стабилно финансово управление и по-специално: а) да гарантира, че операциите са избрани за финансиране в съответствие с критериите, приложими за оперативната програма[,] и че те са в съответствие с приложимите общностни и национални правила за целия период на осъществяването им; б) да проверява, че съфинансираните продукти и услуги са доставени и че декларираните от бенефициерите разходи за операциите са действително извършени и са в съответствие с [общностните и] националните правила; […]“.

13. Член 70 от Регламент № 1083/2006, озаглавен „Управление и контрол“, предвижда: „1. Държавите членки отговарят за управлението и контрола на оперативните програми, по-специално чрез следните мерки: а) гарантират, че системите за управление и контрол на оперативните програми са установени в съответствие с членове 58 и 62 и функционират ефективно. б) предотвратяват, откриват и отстраняват нередности и осигуряват възстановяването на неправомерно изплатени суми, заедно с лихвите за забава, когато е целесъобразно. Те ги съобщават на Комисията и я информират за развитието на административните и правни процедури. 2. Когато неправомерно платените на бенефициер суми не могат да бъдат възстановени, държавата членка отговаря за възстановяването на изгубените суми в общия бюджет на [Европейския съюз], когато се установи, че загубата е настъпила в резултат на грешка или на небрежност от нейна страна. […]“.

14. Член 88, параграф 1 от Регламент № 1083/2006 предвижда, наред с другото, че за целите на посочения регламент „операция се счита за завършена, когато дейностите по нея са били действително извършени и за която са били платени всички разходи на бенефициерите, както и съответния[т] публичен принос“.

15. Съгласно член 98, параграф 1 от посочения регламент държавите членки носят отговорност на първо място да разследват нередностите, да действат при доказателства за голяма промяна, която засяга естеството или условията за изпълнението или контрола на операциите или оперативните програми, както и да извършват необходимите финансови корекции ( 8 ). Съгласно член 98, параграф 2 държавата членка трябва да извърши необходимите финансови корекции във връзка с отделни или системни нередности, установени в операциите или оперативните програми. Тези корекции се състоят в анулирането на целия или на част от публичния принос за оперативната програма, като се вземат предвид характерът и сериозността на нередностите и финансовата загуба за фондовете.

Регламент № 1828/2006

16. Регламент № 1828/2006 ( 9 ) определя правила за изпълнението на Регламент № 1083/2006 и на Регламент № 1080/2006, по-специално по отношение на системите за управление и контрол и по отношение на нередностите.

17. Съгласно член 13 от Регламент № 1828/2006, озаглавен „Управляващ орган и инспектори“: „1. За целите на подбора и одобряването на операциите съгласно член 60, буква а) от Регламент (ЕО) № 1083/2006, управляващият орган гарантира, че бенефициерите са информирани за специалните условия по отношение на стоките или услугите, които трябва да бъдат предоставени в рамките на операцията, плана за финансиране, срока за изпълнение, както и финансовите данни и друга информация, която подлежи на съхранение и предаване. Преди вземането на решение за одобряване той проверява дали бенефициерът е в състояние да изпълни тези условия“.

18. Член 27 от Регламент № 1828/2006 се съдържа в раздел 4, озаглавен „Нередности“, и определя „стопански субект“ като „всяко физическо или юридическо лице, както и другите органи, участващи в реализирането на помощта на фондовете, с изключение на държавата членка при изпълнение на нейните правомощия на публична власт“.

19. Член 28 от Регламент № 1828/2006 предвижда, че държавите членки трябва да изпращат на Комисията отчет, в който са посочени случаите на нередности, които са били обект на първи административен или съдебен констативен акт, като по-специално посочват разпоредбата, която е била нарушена, практиките, използвани за допускане на нередността, и когато е приложимо, дали тези практики дават повод за съмнение за измама.

Национално право

20. Член 16, параграф 1 от Постановление № 200 на Министерски съвет, който се отнася до първия етап от подбора на предложения за проекти, свързани с дейност „Инвестиции с висока добавена стойност“ по приложение 2.1.2.4 към Оперативна програма „Предприемачески дух и иновации“, предвижда, че „дългосрочните инвестиции се финансират само при условие че се ползват единствено на мястото на изпълнение на проекта, посочено в заявлението, и само в контекста на икономическата дейност на бенефициера на помощта“.

21. Член 17, параграф 1 от същото постановление предвижда, че „в контекста на дейността за допустими се считат следните разходи: разходите за придобиване на нови машини (и оборудване), допринасящи пряко за процеса на производство или на предоставяне на услуги в областта на изпълнение на проекта […]“.

22. Член 2.1 от Постановление № 740 на Министерски съвет за установяване на процедура за докладване на открити нарушения при използване на структурните фондове и Кохезионния фонд на Европейския съюз, за приемане на решения във връзка с използването на предоставено финансиране и за връщане на неправомерно извършени плащания, предвижда, че „нередност представлява всяко нарушение на разпоредбите на правото на Република Латвия или на правото на Европейския съюз“.

23. Член 1774 от Гражданския кодекс на Латвия предвижда, че „случайните загуби не подлежат на възстановяване. Следователно, ако в резултат на непредвидена пречка дадено лице не е в състояние да изпълни свое задължение, това задължение се счита за изпълнено, освен ако лицето е поело с договор риска от настъпването на непредвидена загуба“.

Фактите, производството и преюдициалният въпрос

24. На 7 април 2010 г. ищецът в главното производство SIA Elme Messer Metalurgs (наричано по-нататък „EMM“) сключва с Latvijas Investīciju un attīstības aģentūra (Агенция за инвестиции и развитие на Латвия, наричана по-нататък „Агенцията“) договор, по силата на който EMM получава съфинансиране от ЕФРР за проект за изграждане на ново съоръжение за производство на промишлени газове (наричан по-нататък „договорът“). Предвижда се съоръжението да бъде част от металургичен завод, който е собственост на AS Liepājas Metalurgs (наричано по-нататък „LM“), като последното дружество също е страна по договора ( 10 ).

25. Изпълнението на проекта започва още същия ден и е трябвало да приключи до 6 декември 2012 г. Необходимото оборудване е закупено и монтирано, извършено е наемане и обучение на експерти и производственото съоръжение започва да работи. За да постигне това, EMM инвестира 12283579,00 EUR собствени средства, както и финансовата помощ, която му е предоставена от ЕФРР под формата на междинни плащания, в размер на 2212511,14 EUR.

26. На 3 януари 2013 г. EMM представя на Агенцията окончателен доклад за проекта, който допълва на 7 февруари 2013 г., като отправя искане за окончателно плащане съгласно договора на сумата от 737488,86 EUR под формата на помощ от ЕФРР.

27. В началото на 2013 г. LM започва да изпитва проблеми с паричните потоци. Тъй като изпълнението на ангажиментите на EMM, посочени в неговия бизнес план, зависи пряко от търговската дейност на LM, Агенцията изразява опасения, че EMM може да не е в състояние да спази своите задължения съгласно договора и да изпълни тези ангажименти — а именно запазване на производство на не по-малко от приблизително 50,5 милиона m3 годишно, както и гарантиране на средно увеличение на оборота с поне 20 % през първите две години след завършването на проекта. Поради това Агенцията преустановява изплащането на финансовата помощ.

28. На 12 ноември 2013 г. е обявено, че срещу LM е открито производство по несъстоятелност.

29. С писмо от 28 юли 2014 г. Агенцията изисква от EMM да предостави документи, съдържащи информация относно изпълнението на проекта, като посочва, че може да прекрати договора.

30. Металургичният завод, собственост на LM, е придобит от KVV Liepājas Metalurgs. В резултат на това EMM успява да продължи работата си. То информира Агенцията за това и предлага варианти за преструктуриране на стопанската дейност.

31. Агенцията изпраща писмо до EMM на 31 март 2016 г. В него тя се позовава на проблеми с металургичния завод на Liepājas Metalurgs и уведомява EMM, че прекратява едностранно договора. Агенцията обосновава прекратяването на договора с мотива, че по време на изпълнението му EMM е допуснало сериозни нарушения, а именно че се е отклонило съществено от изложените в бизнес плана му ангажименти.

32. EMM завежда дело срещу Агенцията пред запитващата юрисдикция, като иска известието за прекратяване на договора да бъде обявено за недействително. То твърди, че чрез едностранното прекратяване на договора Агенцията е нарушила принципа на добросъвестност, тъй като EMM не е нарушило договорните си задължения и безспорно е използвало предоставената му финансова помощ за задачи, свързани с изпълнението на проекта.

33. Агенцията твърди, че финансовите проблеми на LM и прекъсването на неговата икономическа дейност не следва да се считат за непредвидена пречка по смисъла на член 1774 от латвийския Граждански кодекс. Разглежданият в главното производство случай следвало да се счита по-скоро за „нередност“ по смисъла на член 2, точка 7 от Регламент № 1083/2006 и член 2.1 от Постановление № 740 на Министерския съвет. Следователно Агенцията имала право да си възстанови вече предоставеното финансиране в съответствие с процедурите, определени в Постановление № 740 на Министерския съвет.

34. Предвид това Агенцията предявява насрещен иск срещу EMM за възстановяване на цялата изплатена му финансова помощ, а именно 2212511,14 EUR, ведно с лихвите за забава за периода от 18 април 2016 г. до 14 февруари 2017 г., в размер на 670390,53 EUR.

35. EMM счита, че в случая Регламент № 1083/2006 не е приложим, тъй като предвижда, че нередност е „всяко нарушение на разпоредба на [правото на Съюза], произтичащо от действие или бездействие на стопански субект“. Невъзможността да използва съответното производствено съоръжение в икономическата си дейност възникнала за EMM не в резултат на негово действие или бездействие, а защото заводът Liepājas Metalurgs преустановил работа.

36. Запитващата юрисдикция счита, че решаването на спора в главното производство зависи до голяма степен от това дали е извършена „нередност“ по смисъла на член 2, точка 7 от Регламент № 1083/2006. Според нея Агенцията има право да откаже последващо финансиране и да си възстанови вече предоставеното финансиране само ако бъде установена такава нередност.

37. При тези обстоятелства Rēzeknes tiesa (Първоинстанционен съд Резекне, Латвия) решава да спре производството и да постави на Съда следния преюдициален въпрос: „Трябва ли член 2, точка 7 от Регламент № 1083/2006 да се тълкува в смисъл, че положение, при което бенефициерът на финансовата помощ не е в състояние да достигне предвиденото за съответния период ниво на оборот в резултат на преустановяването на икономическата дейност или на несъстоятелността през този период на единствения му търговски партньор, следва да се счита за действие или бездействие на икономическия оператор (бенефициер на финансовата помощ), което има или би имало като последица нанасянето на вреда на общия бюджет на Европейския съюз?“.

38. Писмени становища представят EMM, Агенцията, естонското и латвийското правителство, както и Европейската комисия. В проведеното на 11 декември 2019 г. съдебно заседание тези страни, както и чешкото правителство, излагат устно становищата си и отговарят на поставените им от Съда въпроси.

Допустимост

39. Комисията и естонското правителство поддържат, че някои елементи от фактическия и правен контекст на главното производство не могат да бъдат ясно установени от акта за преюдициално запитване. Това повдига въпроса дали преюдициалното запитване е допустимо.

40. Съгласно установената съдебна практика в рамките на сътрудничеството, въведено с член 267 ДФЕС, националният съд трябва да спазва стриктно изискванията относно съдържанието на преюдициалното запитване, посочени изрично в член 94 от Процедурния правилник на Съда, така че да позволи на Съда не само да даде тълкуване на правото на Съюза, което да е от полза за националния съд, но и да даде възможност на правителствата на държавите членки и на другите заинтересовани лица да представят становища съгласно член 23 от Статута на Съда на Европейския съюз ( 11 ). В този контекст, като се има предвид, че производството пред Съда се основава на преюдициалното запитване, необходимо е националният съд да поясни подробно в това запитване по-специално фактическата и правната обстановка по спора в главното производство ( 12 ).

41. При все това, предвид духа на сътрудничество, който ръководи отношенията между националните юрисдикции и Съда в рамките на преюдициалното производство, липсата на някои предварителни констатации от запитващата юрисдикция не води непременно до недопустимост на преюдициалното запитване, ако въпреки тези пропуски с оглед на произтичащите от преписката обстоятелства Съдът счита, че е в състояние да даде полезен отговор на запитващата юрисдикция ( 13 ).

42. Вярно е наистина, че предоставената в акта за преюдициално запитване информация не е изчерпателна в някои аспекти, и по-специално що се отнася до точното съдържание и естеството на задълженията на EMM съгласно договора. Въпреки това считам, че преюдициалното запитване съдържа достатъчно фактическа и правна информация, така че да позволи на Съда да даде полезен отговор на запитващата юрисдикция с цел решаване на спора, с който е сезирана. По-специално от представената пред Съда информация е ясно, че решаването на спора в главното производство действително зависи до голяма степен от това дали е извършена „нередност“. Поради това е от съществено значение да се тълкува това понятие по смисъла на член 2, точка 7 от Регламент № 1083/2006, за да се даде възможност на запитващата юрисдикция да се произнесе по спора, с който е сезирана.

Оценка

43. С въпроса си запитващата юрисдикция иска по същество да се установи дали положение като разглежданото в главното производство — при което бенефициер на финансова помощ от ЕФРР не е в състояние да постигне определени цели по въпросната операция, защото единственият му търговски партньор или клиент е преустановил своята икономическа дейност или е обявен в несъстоятелност — съставлява нередност по смисъла на член 2, точка 7 от Регламент № 1083/2006.

44. Съгласно определението в тази разпоредба, за да е налице нередност, трябва да са изпълнени три условия. Трябва да има i) нарушение на разпоредба на правото на Съюза, което ii) произтича от действие или бездействие на стопански субект и което iii) има или би имало като последица нанасянето на вреда на общия бюджет на Европейския съюз, като отчете неоправдан разход в посочения бюджет.

45. Ето защо, за да се установи дали е налице нередност по смисъла на член 2, точка 7 от Регламент № 1083/2006, трябва да се определи дали е изпълнено всяко едно от тези три (кумулативни) условия.

Нарушение на разпоредба на правото на Съюза

46. Съдът е приел, че „всяко нарушение на разпоредба на [правото на Съюза]“ трябва да се тълкува като нарушениe не само на правото на Съюза, но и на националноправни разпоредби, приложими по отношение на подкрепяните от структурните фондове операции ( 14 ).

47. Това тълкуване се подкрепя както от законодателния контекст, така и от целите на Регламент № 1083/2006. По-специално съгласно член 60, буква а) от Регламент № 1083/2006 управителният орган гарантира, че операциите, избрани за финансиране, са „в съответствие с приложимите [правила на Съюза] и национални правила за целия период на осъществяването им“ (курсивът е мой). Изключването на нарушенията на разпоредбите от националното законодателство, които спомагат за гарантиране на правилното прилагане на правото на Съюза, свързано с управлението на финансирани от Съюза проекти, от обхвата на понятието „нередност“ по смисъла на член 2, точка 7 от Регламент № 1083/2006 би могло да породи риск от възпрепятстване на постигането на основната цел на законодателя на Съюза в тази област, а именно да гарантира редовното и ефективното усвояване на фондовете на Съюза с цел защита на финансовите интереси на Европейския съюз ( 15 ).

48. Националният съд трябва да установи дали в настоящия случай е налице нарушение на разпоредби от правото на Съюза или от националното законодателство във връзка с използването на финансиране от ЕФРР. Този съд трябва по-специално да определи дали, както твърди Агенцията в писменото си становище, EMM е нарушило договора и различни разпоредби от националното законодателство ( 16 ), като не е извършвало икономическа дейност с оборудването, придобито в контекста на въпросната операция, и като не е постигнало целите на тази операция.

49. В това отношение следва да се има предвид, че системата на субсидии, установена от правната уредба на Съюза, се основава по-специално на изпълнението от страна на бенефициера на редица условия за придобиване на право на финансова помощ. Ако бенефициерът не изпълнява всички условия, с които е обвързано отпускането на помощта, той не може да се позове на принципите на защита на оправданите правни очаквания и на придобитите права с оглед на получаване на плащане на салдото на цялата сума на първоначално предоставената помощ ( 17 ).

50. С оглед на това националният съд трябва да прецени дали разпоредбите от договора, за които се твърди, че EMM е нарушило, действително са i) формални условия по договора, а не само заявяване на намерения, и ii) (ако това е така) дали са съществени условия по договора от гледна точка на гарантиране на редовното и ефективното усвояване на фондовете на Съюза и защита на финансовите интереси на Съюза. Нередност би могла да бъде налице само ако са изпълнени и двете условия ( 18 ).

51. Националният съд трябва да провери и дали бенефициерът е бил информиран в достатъчна степен от Агенцията за своите задължения във връзка с въпросната операция. Съгласно член 13, параграф 1 от Регламент № 1828/2006 управляващият орган трябва да гарантира, че бенефициерите са информирани, наред с другото, за специалните условия по отношение на стоките или услугите, които трябва да бъдат предоставени в рамките на операцията, както и за срока за изпълнение. Освен това, когато бенефициер на финансова помощ от фондовете не е в състояние да се запознае по недвусмислен начин със своите права и задължения и да действа съобразно с тях, принципът на правната сигурност не допуска тези условия да му се противопоставят, при условие че е възможно да се установи добросъвестността на бенефициера ( 19 ).

52. Агенцията също твърди, че EMM е нарушило изискването за дълготрайност по член 57, параграф 1 от Регламент № 1083/2006, като по този начин е нарушило както правото на Съюза, така и националното законодателство. Въз основа на представената пред Съда информация не считам, че в конкретния случай може да се направи позоваване на тази разпоредба.

53. Както става ясно от съображение 61 от Регламент № 1083/2006, целта на изискването за дълготрайност по член 57, параграф 1 от посочения регламент е да се гарантира, че инвестициите от фондовете оказват дългосрочно въздействие върху въпросния регион и че не се използват за получаване на недължими облаги.

54. С оглед на това член 57, параграф 1 от Регламент № 1083/2006 предвижда, че държавата членка или управителният орган трябва да гарантира, че операция, включваща инвестиции в инфраструктура или производствени инвестиции, запазва приноса от фондовете само ако в срок от пет години след нейното приключване тя не претърпи значително изменение, което отговаря на условията, посочени в тази разпоредба. Следователно член 57, параграф 1 се задейства само когато съответната операция е „завършена“ от правна гледна точка.

55. Член 88, параграф 1 от Регламент № 1083/2006 предвижда, че за целите на посочения регламент операция се счита за завършена, „когато дейностите по нея са били действително извършени и за която са били платени всички разходи на бенефициерите, както и съответния[т] публичен принос“.

56. В този смисъл дадена операция няма да се счита за „завършена“ за целите на Регламент № 1083/2006, ако са необходими допълнителни дейности за завършване на операцията или ако остава да се изплатят допълнителни средства на бенефициера ( 20 ).

57. Както изтъква Комисията в писменото си становище, от акта за преюдициално запитване не става ясно дали EMM действително е извършило дейностите по въпросната операция. Това трябва да се установи от националния съд, като аз няма да изразя мнение по този въпрос. Това, което става ясно от представените пред Съда документи, е че публичният принос не е изплатен изцяло. Както посочва Агенцията в писменото си становище, тя не е извършила предвиденото по договора окончателно плащане към EMM в размер на 737488,86 EUR.

58. Тъй като публичният принос не е изплатен изцяло, от това следва, че операцията не е завършена по смисъла на член 88, параграф 1 от Регламент № 1083/2006. Поради това не се задейства член 57, параграф 1 от посочения регламент, защото посоченото в него изискване за дълготрайност се прилага към период „от пет години след [приключването на операцията]“ ( 21 ).

59. Бих добавила, че според мен би било в противоречие с приложимите текстове и също така ми изглежда нелогично да се наложи такова изискване за дълготрайност на бенефициер, който не е получил пълния публичен принос, съответстващ на допустимите разходи, които е понесъл във връзка с въпросната операция. Без достъп до пълния размер на мярката за финансова помощ е напълно възможно бенефициерът да не разполага с необходимите средства, за да гарантира дълготрайност на операцията.

Действие или бездействие на стопански субект

60. Второто кумулативно условие, съдържащо се в определението на „нередност“ в член 2, точка 7 от Регламент № 1083/2006, е че нарушението трябва да произтича от „действие или бездействие на стопански субект“ ( 22 ).

61. Обстоятелството, че бенефициер на помощ от фондовете е нарушил разпоредба от правото на Съюза или съответна разпоредба от националното законодателство, защото единственият му партньор или клиент е преустановил дейността си или е бил обявен в несъстоятелност, представлява ли „действие или бездействие на [този] стопански субект“?

62. Противно на позицията, която изразява EMM в писменото си становище, понятието за „действие или бездействие“ по смисъла на член 2, точка 7 от Регламент № 1083/2006 не е ограничено до умишлени увреждащи действия. Правната уредба в тази област прави ясно разграничение между широката категория нередности, които изискват само административна мярка за връщане обратно на неправомерно придобитото предимство, и по-тясната подкатегория преднамерено извършени или причинени по небрежност нередности, които могат да доведат до административни санкции или — в случай на нередности, представляващи измами — до образуването на наказателно производство ( 23 ). По-специално, както правилно изтъква Агенцията по време на съдебното заседание, съгласно изискването за докладване по член 28 от Регламент № 1828/2006 съответната държава членка е длъжна да уведоми Комисията дали дадена нередност поражда съмнение за измама ( 24 ). Това не би било необходимо, ако измамата представляваше основен елемент от нередността. Следователно нередност може да бъде установена дори когато въпросното действие или бездействие не произтича от намерение за измама ( 25 ).

63. С включването на израза „произтичащо от действие или бездействие на стопански субект“ в определението на нередност обаче законодателят налага условие, съгласно което въпросното нарушение трябва да се дължи на действие или бездействие на самия стопански субект. С други думи, трябва да има достатъчна причинно-следствена връзка между нарушението и действието или бездействието, което може да бъде приписано на стопанския субект ( 26 ). В този смисъл в решение Bayerische Hypotheken- und Vereinsbank Съдът постановява, че положение, при което дадено възстановяване при износ неправилно е изплатено на оператор поради грешка на националните органи, не попада в обхвата на понятието за „нередност“ по смисъла на Регламент № 2988/95, тъй като надплатената по погрешка сума не произтича от действие или бездействие на въпросния износител ( 27 ).

64. С оглед на това не ми се струва нарушение да може да се счита за резултат от действие или бездействие на стопанския субект, когато основната причина е извън контрола на стопанския субект. Това не би било така само ако въпреки външните обстоятелства нарушението все пак може да се припише на поведението на стопанския субект, тъй като например той не е положил цялата дължима грижа, за да избегне последствията от въпросните обстоятелства. При такова положение нарушението в действителност е следствие от поведението на стопанския субект (от негово действие или бездействие), а не толкова от самите външни обстоятелства.

65. Това тълкуване е в съответствие с общата цел на фондовете, и по-специално на ЕФРР. В член 3 от Регламент № 1083/2006 се посочва, че целта е да се намалят различията, които са възникнали особено в страни и региони, чието развитие изостава, като наред с другото се насърчават растежът и заетостта в тези страни и региони. Един от начините, по който може да се постигне тази цел, е да се подкрепят предприемачеството и иновациите в тези области. Оперативната програма, по която е предоставена помощта за разглежданата операция, в действителност носи името „Предприемачество и иновации“.

66. Тълкуване на понятието „действие или бездействие“ в член 2, точка 7 от Регламент № 1083/2006 в смисъл, че обхваща и случаите, при които бенефициер на финансова помощ от фондовете в резултат на външни обстоятелства извън неговия контрол и въпреки че е положил цялата дължима грижа не е в състояние да изпълни всички цели на операцията, би било в разрез с целта за насърчаване на растежа и заетостта, и по-специално за подкрепа на предприемачеството и иновациите. Поради това би било нормално предприемачите да избягват да търсят помощ от фондовете, ако е възможно да се окажат длъжни да възстановят цялата получена помощ, в случай че външни обстоятелства извън техния контрол не им позволят да постигнат обявените от тях цели, въпреки че са положили цялата дължима грижа. Поради това такова тълкуване на понятието „действие или бездействие“ би могло да окаже възпиращ ефект върху растежа и заетостта във въпросните страни и региони.

67. Целта за насърчаване на регионално равнище на растежа и заетостта обаче трябва да бъде балансирана с целта да се гарантира, че средствата от ЕС се използват по правилен и ефективен начин, така че да се защитят финансовите интереси на Европейския съюз. Постигането на последната цел би било възпрепятствано, ако стопанският субект би могъл въз основа на външни обстоятелства да оправдае нарушения, които всъщност произтичат от небрежност или бездействие от негова страна.

68. Следователно, когато възникне в резултат на външни обстоятелства извън контрола на въпросния стопански субект, нередността би могла в действителност да се дължи на действие или бездействие на въпросния стопански субект, ако поради небрежност той е допуснал да възникне такова положение или не е предприел подходящи и разумни мерки за коригирането му. Такъв по-специално би бил случаят, когато компетентният орган е пропуснал да положи цялата дължима грижа, в смисъл че не е предвидил въпросното положение и не е предприел мерки за смекчаване на последиците от него или че след възникване на положението не е предприел подходящи и разумни мерки за коригирането му и за изпълнение на своите задължения във връзка с въпросната операция.

69. Може би е възможно да се направи полезна аналогия с положение, при което съгласно член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 ( 28 ) всички въздушни превозвачи са освободени от задължението си за изплащане на обезщетение, когато отмяната на даден полет е причинена от извънредни обстоятелства, които не са могли да бъдат избегнати, дори да са били взети всички необходими мерки. В решение Wallentin-Hermann Съдът по същество постановява, че за да се предостави освобождаване, трябва да бъде установено, че въпросните извънредни обстоятелства не биха могли да бъдат избегнати чрез „съобразени със ситуацията мерки, тоест чрез такива, които в момента на проявяване на тези извънредни обстоятелства отговарят по-специално на технически и икономически условия, поносими за съответния въздушен превозвач“ ( 29 ). По същия начин, когато бенефициер на помощ от фондовете бъде изправен пред външни обстоятелства извън неговия контрол, които излагат на риск способността му да изпълни своите задължения във връзка с въпросната операция, според мен той трябва да предприеме всички разумни и подходящи към момента на възникване на съответното положение мерки, за да изпълни своите задължения и да избегне извършването на нарушение. Обратното би представлявало бездействие от негова страна и основание за установяване на нарушение по смисъла на член 2, точка 7 от Регламент № 1083/2006.

70. В писменото си становище Агенцията твърди, че EMM не е изпълнило целите на въпросния проект не поради обявяването на несъстоятелност на LM, а в резултат на свое умишлено действие и последващо бездействие. Тя посочва, първо, че EMM свободно е избрало да основе своя бизнес модел на производството на продукти само в една форма и пригодени само към един клиент (LM), без да оцени търговските рискове, свързани с възможността клиентът да се окаже във финансови затруднения. Агенцията също така твърди, че EMM я е подвело, като е заявило, че чрез придобиването на допълнителна инсталация в бъдеще ще бъде в състояние да произвежда продукти под формата на втечнен газ и да продава продукцията си на друг клиент, в случай че търсенето от LM намалее. Второ, Агенцията посочва, че EMM не е преструктурирало своята стопанска дейност, не е изготвило план за действие и не е започнало да продава своите продукти на други клиенти, въпреки неколкократните искания на Агенцията да го направи.

71. Националният съд ще трябва да разгледа подробно тези доводи и да установи дали твърдяното нарушение в главното производство в крайна сметка може да се припише на действие или бездействие от страна на EMM. По-специално националният съд трябва да определи дали EMM е пропуснало да положи цялата дължима грижа, като е избрало да разчита на LM като единствен клиент или като не е предвидило обявяването на последното в несъстоятелност, или дали, след като са станали известни финансовите проблеми на LM, EMM е пропуснало да предприеме всички разумни и съобразени със създалото се положение мерки, за да изпълни своите задължения и да избегне извършването на нарушение.

72. С оглед на това според мен принципно не изглежда, че EMM непременно е демонстрирало липса на полагане на дължима грижа, като е основало своя бизнес модел на доставките на газови продукти на LM в качеството му на негов единствен клиент, така че твърдените нарушения да могат да се припишат на този избор. Разчитането само на един клиент несъмнено е свързано с определени търговски рискове. Това не разкрива непременно липса на дължима грижа, особено в отрасли, в които броят на потенциалните клиенти е ограничен или в които методът на производство и доставка налага наличието на силна връзка само с един клиент. Във връзка с това EMM поясни по време на съдебното заседание, че газовите продукти като тези, които е доставяло на LM, не могат нито да се съхраняват, нито да се транспортират. Поради тази причина производствените съоръжения обичайно се монтират в близост до големи клиенти. Освен това, както е посочено в акта за преюдициално запитване, през 2008 г. Латвия е гарантирала заем в размер на приблизително 160000000 EUR, предоставен на LM, след извършване на задълбочена оценка от латвийското Министерство на финансите и държавната хазна. На този фон според мен не е очевидно — макар че това трябва да се провери от националния съд — че EMM не е положило цялата дължима грижа, като е разчитало на LM като негов единствен клиент, или че към момента на сключване на договора е могло разумно да предвиди, че финансовото положение на LM ще се влоши до степен да бъде обявено в несъстоятелност.

73. Следва освен това да се припомни, че съгласно член 13, параграф 1 от Регламент № 1828/2006 преди одобряването на предложена операция управляващият орган е длъжен да провери дали бенефициерът е в състояние да спази, наред с другото, специалните условия по отношение на стоките или услугите, които трябва да бъдат предоставени в рамките на операцията, както и срока за изпълнение. Според мен бизнес моделът на EMM, при който се разчита на доставки на газови продукти само от една форма на един-единствен клиент, трябва да е бил очевиден от предложението, което дружеството е представило на Агенцията. По-специално от акта за преюдициално запитване става ясно, че предвиденото производствено съоръжение ще представлява част от дейността на металургичния завод Liepājas Metalurgs и че ще доставя необходимите газове за дейността на последния посредством директен газопровод. При тези обстоятелства не виждам как при одобряването на операцията Агенцията е могла да има съмнения, че успехът на операцията на EMM е неразривно свързан с продължаващата дейност на завода Liepājas Metalurgs. Щом като е одобрила предложената операция, Агенцията трябва да е била убедена, че EMM е в състояние да изпълни целите на операцията, като използва посочения бизнес модел.

74. Агенцията не може след това да твърди, че EMM не е преценило свързаните с бизнес модела си търговски рискове, без това да означава, самата тя не е преценила тези рискове, когато е одобрила операцията.

75. В тази връзка не е от значение, че както твърди Агенцията, EMM е изменило първоначалното си предложение, като е уточнило, че вече няма да е в състояние да произвежда втечнен газ с оборудването, което е щяло да бъде придобито. Щом е одобрила измененото предложение, Агенцията трябва да е била убедена, че дори с оглед на тези промени EMM пак е щяло да бъде в състояние да изпълни целите на операцията.

76. Сега ще разгледам довода на Агенцията, че твърдените нарушения могат да бъдат приписани на бездействие от страна на EMM от гледна точка на това, че когато е узнало за финансовите затруднения на LM, то не е предприело необходимите действия, за да гарантира, че ще може да продължи да изпълнява целите на операцията.

77. В положение, при което единственият търговски партньор или клиент на даден стопански субект бъде обявен в несъстоятелност или обявяването му в несъстоятелност е разумно предвидимо, обстоятелството, че стопанският субект не е предприел всички подходящи и разумни действия за коригиране на положението и за избягване на извършването на нарушение би могло да представлява „бездействие“ за целите на член 2, точка 7 от Регламент № 1083/2006. На въпроса дали в настоящия случай е имало подходящи и разумни мерки, които EMM е могло да предприеме, за да поправи положението, в крайна сметка трябва да отговори националният съд.

78. От представените на Съда материали по делото според мен не е очевидно, че мерките, за които Агенцията твърди, че EMM е трябвало да предприеме, а именно преструктуриране на неговата стопанска дейност, така че да произвежда втечнен газ, който би могъл да се продава на други клиенти, представляват подходящи и разумни мерки, които са щели да позволят на EMM да изпълни целите на операцията. Производственото съоръжение на EMM е изградено непосредствено до завода Liepājas Metalurgs и участва в производствения му процес. EMM твърди и Агенцията не оспорва, че това производствено съоръжение е свързано със завода с неподвижна тръбна мрежа. Ако EMM разумно е могло да очаква, че заводът ще възобнови своята дейност, предприемането на радикално и скъпо струващо преструктуриране на стопанската му дейност очевидно не изглежда нито разумно, нито подходящо.

79. С оглед на изложеното стигам до заключението, че положение, при което бенефициерът на финансова помощ от ЕФРР не е в състояние да постигне очакваното ниво на оборот през релевантния период, защото по време на този период стопанската дейност на единствения му партньор е преустановена или въпросният партньор е обявен в несъстоятелност, не представлява действие или бездействие на стопански субект по смисъла на член 2, точка 7 от Регламент № 1083/2006, когато: – това положение не е било разумно предвидимо от бенефициера към момента на сключване на договора, с който се предоставя финансиране, – бенефициерът не е проявил небрежност, като е позволил да възникне такова положение, и – бенефициерът не е могъл да поправи положението и да изпълни задълженията си във връзка с предоставената помощ, макар че е взел всички разумни и подходящи мерки.

Нанасяне на вреда или потенциално нанасяне на вреда на общия бюджет на Европейския съюз

80. Третото условие за наличие на нередност по смисъла на член 2, точка 7 от Регламент № 1083/2006 е по естеството си въпросното нарушение да „има или [да] би имало като последица нанасянето на вреда на общия бюджет на Европейския съюз, като отчете неоправдан разход в общия бюджет“.

81. За целта не е необходимо да се докаже наличието на конкретно финансово отражение, а нарушението трябва просто само по себе си да може да има отражение върху бюджета ( 30 ).

82. Както вече обясних, не съм сигурна, че твърдените нарушения в главното производство могат да бъдат приписани на действие или бездействие от страна на EMM. Ако все пак заключи, че въпросните нарушения са извършени и че те могат да бъдат приписани на действие или бездействие на EMM, запитващата юрисдикция следва да установи дали тези нарушения биха могли да се отразят върху бюджета на Европейския съюз.

83. В писменото си становище EMM поддържа, че за да бъде изпълнено изискването за нанасяне на вреда или потенциално нанасяне на вреда на общия бюджет на Европейския съюз, наложените на бюджета на Съюза разходи във връзка с предоставянето на въпросното финансиране трябва да са били необосновани от самото начало (т.е. от момента, в който е предоставено финансирането). Следователно, тъй като финансирането, отпуснато на EMM през 2010 г., било предоставено надлежно и действително било използвано надлежно до 2013 г., когато LM преустановило икономическата си дейност, на бюджета на Съюза нямало как да са били наложени необосновани разходи.

84. Не съм съгласна с това.

85. Според мен на бюджета на Съюза биха могли да се наложат необосновани разходи, дори ако финансирането е предоставено надлежно и първоначално да е използвано надлежно. По-специално нанасяне на вреда на бюджета на Съюза ще бъде налице, ако той трябва да поеме разходи, свързани с проект, който не бъде изпълнен изцяло или който, макар и завършен, не отговаря на изискването за дълготрайност, определено в член 57, параграф 1 от Регламент № 1083/2006 ( 31 ).

86. Националният съд трябва, като вземе предвид всички изложени дотук съображения, да установи дали трите условия за наличие на нередност са изпълнени в разглеждания в главното производство случай. Тъй като тези условия са кумулативни, финансова корекция въз основа на член 98, параграф 2 от Регламент № 1083/2006 може да бъде извършена само ако бъде установено, че и трите условия са изпълнени.

Фактори, които трябва да се вземат предвид при изчисляването на размера на финансовата корекция

87. В своя въпрос запитващата юрисдикция не посочва изрично проблема, свързан с начина на изчисляване на приложимата финансова корекция, ако бъде установена нередност. В настоящия случай Агенцията желае да се приложи корекция в размер на 100 %, като се възстанови цялото финансиране, предоставено на EMM за въпросната операция. Поради това въпросът заслужава да бъде разгледан.

88. Съгласно член 98, параграф 2 от Регламент № 1083/2006 държавите членки трябва да извършат необходимите финансови корекции във връзка с нередности, установени в операциите ( 32 ) При изчисляване на такива финансови корекции те са длъжни да вземат предвид три критерия, а именно i) характера на нередностите, ii) тяхната сериозност и iii) финансовата загуба за фондовете. Когато е налице отделна, а не системна нередност, това изискване по необходимост включва проучване поотделно на всеки случай, „при отчитане на всички конкретни обстоятелства, които са релевантни с оглед на [тези критерии]“ ( 33 ).

89. Освен това финансовите корекции трябва да отговарят на принципа на пропорционалност. Това е посочено изрично в член 2, параграф 1 от Регламент № 2988/95, който налага въвеждането на административни проверки, мерки и санкции „дотолкова, доколкото са необходими за осигуряването на правилното прилагане на правото на [Съюза]“, и изисква те да са „ефективни, пропорционални и с възпиращ ефект, така че да осигуряват адекватна защита на финансовите интереси на [Европейския съюз]“. Следователно финансовите корекции не трябва да излизат извън пределите на това, което действително е необходимо с оглед на характера и тежестта на нарушенията ( 34 ) ( 35 ).

90. Накрая, макар че наложената корекция не трябва да отговаря точно на финансовото отражение върху бюджета, това отражение следва да се вземе предвид, особено ако е налице само нисък риск от такова отражение ( 36 ).

91. Следователно, ако в главното производство бъде установено, че е извършена нередност и че трябва да се наложи финансова корекция, при изчисляването на тази корекция трябва да се вземат предвид всички конкретни обстоятелства по случая, които са релевантни с оглед на критериите за характера и сериозността на нарушенията и финансовата загуба за фондовете, както и принципът на пропорционалност. Релевантните фактори при тази оценка в разглеждания случай биха включвали степента, до която бенефициерът носи отговорност за нередността, отговорността на управляващия орган, финансовото отражение върху бюджета на Съюза (действително или вероятно) и степента, в която нередовността е опорочила операцията (т.е. дали операцията е била правилно изпълнена, дали в началото е била успешно провеждана и дали някои от нейните цели са били постигнати).

92. При необходимост националният съд ще трябва да оцени дали разглежданата в главното производство финансова корекция, а именно корекция от 100 %, е подходяща в светлината на тези съображения.

Заключение

93. С оглед на изложените съображения предлагам на Съда да отговори на поставения от Rēzeknes tiesa (Първоинстанционен съд Резекне, Латвия) преюдициален въпрос по следния начин: „Положение, при което бенефициерът на финансова помощ от Европейския фонд за регионално развитие не е в състояние да постигне очакваното ниво на оборот през релевантния период, тъй като по време на този период стопанската дейност на единствения му партньор е преустановена или въпросният партньор е обявен в несъстоятелност, не представлява действие или бездействие на стопански субект, което има или би имало като последица нанасянето на вреда на общия бюджет на Европейския съюз по смисъла на член 2, точка 7 от Регламент № 1083/2006 от 11 юли 2006 година за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1260/1999, изменен с Регламент (ЕС) № 539/2010 от 16 юни 2010 г., когато: – това положение не е било разумно предвидимо от бенефициера към момента на сключване на договора, с който се предоставя финансиране, – бенефициерът не е проявил небрежност, като е позволил да възникне такова положение, и – бенефициерът не е могъл да поправи положението и да изпълни задълженията си във връзка с предоставената помощ, макар че е взел всички разумни и подходящи мерки“.

( 1 ) Език на оригиналния текст: английски.

( 2 ) Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета от 11 юли 2006 година за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1260/1999 (ОВ L 210, 2006 г., стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 2, стр. 64), изменен с Регламент (ЕС) № 539/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 16 юни 2010 г. (ОВ L 158, 2010 г., стр. 1). Считано от 1 януари 2014 г., Регламент № 1083/2006 е отменен с Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (OВ L 347, 2013 г., стр. 320). Член 152 от Регламент № 1303/2013, озаглавен „Преходни разпоредби“, предвижда, че „[н]астоящият регламент не засяга нито продължаването, нито промяната, включително цялостната или частична отмяна на помощта, одобрена от Комисията въз основа на Регламент (ЕО) № 1083/2006 или на друго законодателство, приложимо за тази помощ към 31 декември 2013 г. Посоченият регламент или друго приложимо законодателство следователно продължава да се прилага след 31 декември 2013 г. за тази помощ или за съответните операции до приключването им“. Поради това разглежданото производство се урежда от разпоредбите на Регламент № 1083/2006.

( 3 ) Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (ОВ L 312, 1995 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 1, стр. 166).

( 4 ) Регламент (ЕО) № 1080/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 година относно Европейския фонд за регионално развитие и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1783/1999 (ОВ L 210, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 236).

( 5 ) Регламент (ЕО) № 1081/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 година относно Европейския социален фонд и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1784/1999 (ОВ L 210, 2006 г., стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 247).

( 6 ) Регламент (ЕО) № 1084/2006 на Съвета от 11 юли 2006 година за създаване на Кохезионен фонд и за отмяна на Регламент (ЕО) 1164/94 (ОВ L 210, 2006 г., стр. 79; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 2, стр. 118).

( 7 ) Вж. също съображение 1.

( 8 ) Вж. също съображение 65.

( 9 ) Регламент (ЕО) № 1828/2006 на Комисията от 8 декември 2006 година относно реда и начина на изпълнение на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета за определянето на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд и на Регламент 1080/2006 на Европейския парламент и на Съвета относно Европейския фонд за регионално развитие (ОВ L 371, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 3, стр. 17).

( 10 ) Задълженията на LM по договора са ограничени до отдаване на имущество на лизинг.

( 11 ) Решение от 27 октомври 2016 г., Audace и др. (C‑114/15, EU:C:2016:813, т. 35 и 36 и цитираната съдебна практика).

( 12 ) Вж. в този смисъл определение от 8 септември 2016 г., Google Ireland и Google Italy (C‑322/15, EU:C:2016:672, т. 18 и цитираната съдебна практика).

( 13 ) Определение от 8 септември 2016 г., Google Ireland и Google Italy (C‑322/15, EU:C:2016:672, т. 24 и цитираната съдебна практика).

( 14 ) Решение от 26 май 2016 г., Județul Neamț (C‑260/14 и C‑261/14, EU:C:2016:360, т. 43) и заключение на генералния адвокат Bot по тези дела (EU:C:2016:7, т. 73 и 74).

( 15 ) Вж. решение от 26 май 2016 г., Județul Neamț (C‑260/14 и C‑261/14, EU:C:2016:360, т. 38—43). Понастоящем в определението на „нередност“ в член 2, параграф 36 от Регламент № 1303/2013 изрично се посочва „всяко нарушение на правото на Съюза или на националното право, свързано с прилагането на тази разпоредба“ (курсивът е мой).

( 16 ) Във връзка с това Агенцията цитира по-специално член 15, параграф 2, точка 1 от Eiropas Savienības struktūrfondu un Kohēzijas fondu vadības likums (латвийския Закон за управлението на структурните фондове и Кохезионния фонд на Европейския съюз), съгласно който бенефициерът на субсидия е длъжен да гарантира, че финансиран от фонд на Съюза проект се изпълнява в съответствие с условията на съответния гражданскоправен договор. Ето защо Агенцията счита, че EMM автоматично е нарушило тази разпоредба от националното законодателство, като не е спазило условията на договора.

( 17 ) Решение от 13 март 2008 г., Vereniging Nationaal Overlegorgaan Sociale Werkvoorziening и др. (C‑383/06—C‑385/06, EU:C:2008:165, т. 56).

( 18 ) Така например, ако бъде нарушено условие, съгласно което всички приемни помещения на дадена сграда трябва да бъдат боядисани в бял цвят, а вместо това бъдат боядисани в цвят магнолия, това нарушение може да не отговаря на условие i) и със сигурност няма да отговаря на условие ii).

( 19 ) Вж. в този смисъл решение от 21 юни 2007 г., ROM-projecten (C‑158/06, EU:C:2007:370, т. 24—26 и 29—31).

( 20 ) Вж. също Насоките на Комисията от 21 април 2010 г. относно частичното приключване (съгласно член 88 от Регламент (ЕО) № 1083/2006) (COCOF 08/0043/03), стр. 3.

( 21 ) Връзката между изискването за дълготрайност и изплащането на публичния принос е още по-ясно формулирана в член 71, параграф 1 от Регламент № 1303/2013, който предвижда, че изискването за дълготрайност на операциите трябва да се прилага към период „от пет години от крайното плащане към бенефициера“ (курсивът е мой).

( 22 ) Понятието „стопански субект“ по смисъла на тази разпоредба не е определено в Регламент № 1083/2006. При все това, член 27 от Регламент № 1828/2006, в който се определят правила за изпълнението на Регламент № 1083/2006, определя „стопански субект“ като „всяко физическо или юридическо лице, както и другите органи, участващи в реализирането на помощта на фондовете, с изключение на държавата членка при изпълнение на нейните правомощия на публична власт“.

( 23 ) Вж. членове 4 и 5 от Регламент № 2988/95, които се отнасят съответно до нередностите като цяло и до преднамерено извършените или причинените по небрежност нередности. Както отбелязва Съдът в решение Județul Neamț, тъй като „регламенти № 2988/95 и № 1083/2006 са част от една и съща система, гарантираща доброто управление на средствата на Съюза и защитата на неговите финансови интереси, понятието „нередност“ по смисъла на член 1, параграф 2 от Регламент № 2988/95 и на член 2, точка 7 от Регламент № 1083/2006 следва да се тълкува еднакво“ (решение от 26 май 2016 г., Județul Neamț (C‑260/14 и C‑261/14, EU:C:2016:360, т. 34).

( 24 ) Понятието „съмнение за измама“ е определено в член 27 от Регламент № 1828/2006 като „нередност, даваща основание за образуване на административно или съдебно производство на национално ниво, с цел да се определи съществуването на определено умишлено поведение, по-специално измама, така както е посочено в член 1, параграф 1, буква а) от Конвенцията относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности, на основание на член К.3 от Договора за Европейския съюз“.

( 25 ) Вж. Justyna Łacny, Lech Paprzycki and Eleonora Zielińska, The System of Vertical Cooperation in Administrative Investigations Cases, Toward a Prosecutor for the European Union, Vol. 1: A Comparative Analysis, Hart Publishing, 2013, 805—807.

( 26 ) В текстовете на английски, френски, немски, италиански и испански език на Регламент № 1083/2006 се използват съответно изразите „resulting from“, „résultant de“, „als Folge“, „derivante da“ и „correspondiente“, като всички те потвърждават, че се изисква да е налице причинно-следствена връзка между нарушението и въпросното действие или бездействие.

( 27 ) Решение от 15 януари 2009 г., Bayerische Hypotheken- und Vereinsbank (C‑281/07, EU:C:2009:6, т. 20 и 21). В моето заключение по това дело анализирах дали износителят все пак е могъл да извърши нередност посредством бездействие, като е пропуснал да провери платената му сума и като не е повдигнал въпроса пред националните органи (заключение по дело Bayerische Hypotheken- und Vereinsbank, C‑281/07, EU:C:2008:522, т. 35 и 36). Като следствие от обстоятелството, че не е съобщено за извършената нередност, приложимият по отношение на нередности четиригодишен давностен срок не е бил задействан, така че да защити износителя от късно откриване на погрешно изплатеното възстановяване при износ.

( 28 ) Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).

( 29 ) Решение от 22 декември 2008 г., Wallentin-Hermann (C‑549/07, EU:C:2008:771, т. 26, 27 и 40).

( 30 ) Решение от 6 декември 2017 г., Compania Naţională de Administrare a Infrastructurii Rutiere (C‑408/16, EU:C:2017:940, т. 60).

( 31 ) В този смисъл бюджетът на Съюза би претърпял вреда, ако са били предоставени средства за изграждане на училище, което никога не е било завършено, въпреки че са били поставени основите му и му е било издигнато скеле.

( 32 ) Член 98 от Регламент № 1083/2006 сам по себе си представлява достатъчно правно основание за извършването от държавите членки на необходимите финансови корекции в случай на нередности, без да е необходимо отделно оправомощаване, предвидено от националното право (вж. по аналогия решение от 13 март 2008 г., Vereniging Nationaal Overlegorgaan Sociale Werkvoorziening и др. (C‑383/06—C‑385/06, EU:C:2008:165, т. 35—40).

( 33 ) Решение от 14 юли 2016 г., Wrocław - Miasto na prawach powiatu (C‑406/14, EU:C:2016:562, т. 48 и 51).

( 34 ) Вж. заключението ми по дело Wrocław - Miasto na prawach powiatu (C‑406/14, EU:C:2015:761, т. 60). Това тълкуване на член 98 от Регламент № 1083/2006 е в съответствие с точността, въведена от законодателя на Съюза в Регламент № 1303/2013, който изрично изисква държавите членки да налагат финансови корекции, които са „пропорционални“.

( 35 ) В Насоките на Комисията относно принципите, критериите и примерните таблици за определяне на финансовите корекции, прилагани от Комисията в съответствие с членове 99 и 100 от Регламент № 1083/2006 от 11 юли 2006 г., приети с решение на Комисията от 19 октомври 2011 г., C(2011) 7321 окончателен, от 19 октомври 2011 г., също се подчертава необходимостта да се вземе предвид принципът на пропорционалност. В тях се препоръчва също държавите членки да прилагат критериите и ставките, определени в посочените насоки, когато коригират нередности, открити от собствените им служби, „освен ако желаят да прилагат по-подробни правила при зачитане на настоящите насоки и на принципа на пропорционалност. Тези насоки препоръчват фиксирана корекция в размер на 100 % само в случай на нередност, която е толкова сериозна, че представлява пълно неспазване на правилата и в резултат на това всички релевантни плащания са нередовни (вж. раздел 2.3 от тези насоки). Относно правната сила на тези насоки, вж. решение от 3 септември 2014 г., Baltlanta, C-410/13, EU:C:2014:2134, т. 64 и цитираната съдебна практика.

( 36 ) Решение от 14 юли 2016 г., Wrocław - Miasto na prawach powiatu (C‑406/14, EU:C:2016:562, т. 50).