Иск , предявен  на 14 август  2009 г. — Комисия  на 
Европейските  общности /Република  Естония  
(Дело  C-328/09)  
(2009/C 297/21)  
Език  на производството : естонски  
Страни  
Ищец : Комисия  на Европейските  общности  ( представители : 
M. van Beek и K. Saaremäel-Stoilov)  
Ответник : Република  Естония  
Искания  на ищеца  
— Да се установи , че като  не е приела  законовите  и подза ­ 
конови  разпоредби , необходими  за цялостното  транс ­ 
пониране  на Директива  2004/113/ ЕО ( 1 ) на Съвета  от 13 
декември  2004 година  относно  прилагане  на принципа  на 
равното  третиране  на мъжете  и жените  по отношение  на 
достъпа  до стоки  и услуги  и предоставянето  на стоки  и 
услуги , или във всеки  случай , като  не е уведомила  
Комисията  за приемането  на необходимите  за цялостното  
транспониране  на тази  директива  законови  и подзаконови  
разпоредби , Република  Естония  не е изпълнила  задълженията  
си по член  17 от тази  директива ; 
— да се осъди  Република  Естония  да заплати  съдебните  
разноски . 
Правни  основания  и основни  доводи  
Срокът  за транспониране  на директивата  във вътрешния  правов  
ред е изтекъл  на 21 декември  2007 г. 
( 1 ) ОВ L 373, стр. 37; Специално  издание  на български  език , 2007 г., 
глава  5, том 7, стр. 135.  
Жалба , подадена  на 7 септември  2009 г. от DSV Road NV 
срещу  Решение  на Първоинстанционния  съд ( четвърти  
състав ) от 8 юли  2009 г. по дело  T-219/07, DSV Road 
NV/ Комисия  на Европейските  общности  
(Дело  C-358/09 P)  
(2009/C 297/22)  
Език  на производството : нидерландски  
Страни  
Жалбоподател : DSV Road NV ( представители : A. Poelmans и 
G. Preckler, advocaten)  Друга  страна  в производството : Комисия  на Европейските  
общности  
Искания  на жалбоподателя  
— да се обяви  жалбата  за допустима  и основателна , 
— съответно  с това , да се отмени  изцяло  Решение  на Първоин ­ 
станционния  съд от 8 юли  2009 г. по дело  T-219/07,  
— ако Съдът  постанови  отмяна , да реши  сам настоящия  спор , 
като  
отмени  Решението  на Комисията  на Европейските  общности  
от 24 април  2007 година  относно  молбата  на Кралство  
Белгия , нотифицирано  под номер  REC 05/02, C (2007) 
1776, с което  се определя , че вносните  мита  в размер  на 
168 004,65 EUR, които  са предмет  на молбата  на Кралство  
Белгия  от 12 август  2002 г., трябва  да бъдат  възстановени  и 
че липсва  основание  за опрощаването  им, 
— осъди  Комисията  да заплати  съдебните  разноски  в произ ­ 
водствата  пред  двете  инстанции . 
Правни  основания  и основни  доводи  
1. По отношение  на член  220, параграф  2, буква  б) от Митни ­ 
ческия  кодекс  ( 1 ) 
Първо  правно  основание : При  прилагането  на член  220, 
параграф  2, буква  б) от Митническия  кодекс  Първоинстан ­ 
ционният  съд не бил взел  предвид  тълкуването  на този  член  
от Съда  в Решение  от 9 март  2006 г. ( 2 ), по-специално  по 
отношение  на съдържанието  на тежестта  за доказване  на 
това , че изготвянето  на неверните  удостоверения  се 
основава  на невярното  представяне  на фактите  от износителя ; 
според  това  съдебно  решение  тежестта  на доказване  не само  
безспорно  се носела  от митническите  органи , които  искат  
възстановяване , но и доказателството  трябвало  да бъде  пред ­ 
ставено  последством  обективни  оригинални  документи . 
По този  начин  Първоинстанционният  съд не спазил  член  
220, параграф  2, буква  б) от Митническия  кодекс  и с това  
приложил  неправилно , т.е. нарушил , общностното  право . 
Поради  това  Съдът  имал  право  да отстрани  тази  грешка  в 
прилагането  на правото . 
Второ  правно  основание : При  преценката  на представеното  
му доказателство  Първоинстанционният  съд следвал  
погрешно  във всички  отношения  схващане , тъй като  
спорното  доказателство  не отговаряло  на изискванията  на 
член  220, параграф  2, буква  б) от Митническия  кодекс , 
както  са изтълкувани  и обяснени  от Съда  в неговото  
решение  от 9 март  2006 г. ( 3 ) 
По този  начин  Първоинстанционният  съд допуснал  грешка  
при правната  преценка  на представеното  доказателство  и така  
нарушил  общностното  право  ( 4 ).BG 5.12.2009 г. Официален  вестник  на Европейския  съюз  C 297/17
Освен  това  при проверката  на доказателството  Първоинстан ­ 
ционният  съд не се произнесъл  последователно  и поради  
това  постановил  противоречиво  решение , като  от една  
страна  счел  за достатъчен  представения  доказателствен  
материал  в изпълнение  на задължението  за доказване  на 
Комисията , че изготвянето  на неверните  удостоверения  се 
основава  на невярното  представяне  на фактите  от износителя , 
а от друга  страна  въз основа  на същите  правила  го отхвърлил  
като  недостатъчен  с оглед  на подлежащото  на представяне  от 
жалбоподателя  доказателство , че тайландските  митнически  
власти  са знаели  или поне  е трябвало  да знаят , че стоките  
не са отговаряли  на условията  за преференциално  третиране . 
Съдът  трябвало  да санкционира  като  представляващи  липса  
на мотиви  грешките  на Първоинстанционния  съд при 
разглеждането  и преценката  на представените  като  доказа ­ 
телства  документи  от преписката  ( 5 ). 
2. По отношение  на член  239 от Митническия  кодекс  
Единствено  правно  основание : Въз основа  на погрешното  
приложение  на член  220, параграф  2, буква  б) от Митни ­ 
ческия  кодекс , респ . на грешката  при преценката  на пред ­ 
ставените  като  доказателства  документи  от преписката , 
Първоинстанционният  съд погрешно  решил , че положението , 
в което  се намира  жалбоподателят , не представлява  особен  
случай  по смисъл  на член  239 от Митническия  кодекс . 
( 1 ) Регламент  (ЕИО ) № 2913/92 на Съвета  от 12 октомври  1992 година  
относно  създаване  на Митнически  кодекс  на Общността  (ОВ L 302, 
стр.1; Специално  издание  на български  език , 2007 г., глава  2, том 5, 
стр. 58).  
( 2 ) Beemsterboer (C-293/04, Recueil, стр. I-2263).  
( 3 ) Idem.  
( 4 ) Решение  на Съда  от 11 юли  1996 г. по дело  An Taisce en WWF 
UK/ Комисия , (C-325/94 P, Recueil, стр. I-3739-3740, точки  28 и 
30).  
( 5 ) Решение  на Съда  от 24 октомври  1996 г. по дело  Комисия /Lisrestal и 
др.(C-32/95 P, Recueil, стр. I-5399, точка  40).  
Преюдициално  запитване , отправено  от Amtsgericht Bonn 
(Германия ) на 9 септември  2009 г. — Pfleiderer 
AG/Bundeskartellamt  
(Дело  C-360/09)  
(2009/C 297/23)  
Език  на производството : немски  
Запитваща  юрисдикция  
Amtsgericht Bonn  
Страни  в главното  производство  
Жалбоподател : Pfleiderer AG  
Ответник : Bundeskartellamt  
Преюдициален  въпрос  
Трябва  ли разпоредбите  на общностното  право  в областта  на 
картелите , по-конкретно  членове  11 и 12 от Регламент  № 
1/2003, както  и член  10, втора  алинея  ЕО във връзка  с член  3, параграф  1, буква  ж) ЕО ( 1 ) да се тълкуват  в смисъл , че с оглед  
на предявяване  на гражданскоправни  претенции  от увредените  от 
даден  картел  лица  на последните  не трябва  да се предоставя  
достъп  до молбите  за освобождаване  от глоби  или намаляване  
на техния  размер  и до сведенията  и документите , които  пред ­ 
ставилите  тези  молби  доброволно  са предоставили  за тази  цел на 
орган  по конкуренцията  на държава  членка  в приложение  на 
национална  програма  за освобождаване  от глоби  или намаляване  
на техния  размер  в рамките  на производство  за налагане  на 
глоби , с което  (също ) се цели  спазване  на член  81 ЕО? 
( 1 ) ОВ L 1, стр. 1; Специално  издание  на български  език , 2007 г., глава  
8, том 1, стр. 167.  
Преюдициално  запитване , отправено  от Hof van beroep te 
Antwerpen ( Белгия ) на 8 септември  2009 г. — Belgisch 
Interventie- en Restitutiebureau/SGS Belgium NV, Firme 
Derwa NV и Centraal Beheer Achmea NV  
(Дело  C-367/09)  
(2009/C 297/24)  
Език  на производството : нидерландски  
Запитваща  юрисдикция  
Hof van beroep te Antwerpen  
Страни  в главното  производство  
Жалбоподател : Belgisch Interventie- en Restitutiebureau  
Ответници : SGS Belgium NV  
Firme Derwa NV  
Centraal Beheer Achmea NV  
Преюдициални  въпроси  
1. Разпоредбите  на членове  5 и 7 от Регламент  (ЕО, ЕВРАТОМ ) 
№ 2988/95 (  1 ) на Съвета  от 18 декември  1995 година  
относно  защитата  на финансовите  интереси  на Европейските  
общности  имат  ли непосредствено  действие  във вътрешния  
правен  ред на държавите  членки , без последните  да имат  
каквото  и да е право  на преценка  и без да е необходимо  
националните  органи  да вземат  мерки  за прилагане ? 
2. Може  ли агенция  за международен  контрол  и надзор , 
одобрена  от държавата  членка , в която  е приета  декла ­ 
рацията  за износ  (в случая  Белгия ), която  агенция  е издала  
неверен  документ  за разтоварване  по смисъла  на член  18, 
параграф  2, буква  в) от Регламент  [ЕИО ] № 3665/87 (  2 ) [ на 
Комисията  от 27 ноември  1987 г. за установяване  на общи  
подробни  правила  за прилагане  на режима  на възстановя ­ 
ванията  при износ  на земеделски  продукти ], да се 
разглежда  като  икономически  оператор  по смисъла  на член  
1 от Регламент  № 2988/95 или като  лице , което  е взело  
участие  в нередността , и е задължено  да поеме  отговорността  
за деянието  или да гарантира , че тя няма  да бъде  извършена  
по смисъла  на член  7 от този  регламент ?BG C 297/18 Официален  вестник  на Европейския  съюз  5.12.2009 г.