ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
9

Decreto legislativo no 50 — Attuazione delle direttive 2014/23/UE, 2014/24/UE e 2014/25/UE sull’aggiudicazione dei contratti di concessione, sugli appalti pubblici e sulle procedure d’appalto degli enti erogatori nei settori dell’acqua, dell’energia, dei trasporti e dei servizi postali, nonché per il riordino della disciplina vigente in materia di contratti pubblici relativi a lavori, servizi e forniture (Законодателен декрет № 50 относно прилагането на Директива 2014/23/ЕС за възлагане на договори за концесия, на Директива 2014/24 за обществените поръчки и на Директива 2014/25/ЕС относно възлагането на поръчки от възложители, извършващи дейност в секторите на водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги, както и за преструктуриране на действащото законодателство в областта на обществените поръчки за строителство, услуги и доставки) от 18 април 2016 г. (GURI бр. 91 от 19 април 2016 г.) е новият Codice dei contratti pubblici (Кодекс за обществените поръчки).
–

за UPS Deutschland Inc., Co. OHG, DPD Dynamic Parcel Distribution GmbH & Co. KG и Bundesverband Paket & Expresslogistik e.V., от S. Maaßen и P. Pommerening, Rechtsanwälte,
–

за Société de perception et de distribution des droits des artistes-interprètes de la musique et de la danse (Spedidam), PG и GF, от C. Waquet и H. Hazan, avocats,
37

В това отношение може да се припомни, че съгласно точка 8 от Насоките за паралелната търговия с продукти за растителна защита (Guidance concerning the parallel trade of plant protection producteurs), публикувани на 14 юли 2015 г., „[п]ри изтичането на разрешително за паралелна търговия е необходимо да се подаде ново заявление в съответствие с разпоредбите на член 52 от Регламент № 1107/2009. Проверката на тези заявления ще бъде извършена в съответствие с критериите по член 52, като те ще се считат за нови заявления. Поради това следва да се въведе пълен набор от документи“.
–

за белгийското правителство, от C. Van Lul, C. Pochet и P. Cottin, в качеството на представители, подпомагани от C. Decordier, avocate, и de T. Bricout, advocaat,
1

С жалбата си до Съда Mytilinaios Anonymos Etairia — Omilos Epicheiriseon иска да се отмени решение на Общия съд на Европейския съюз от 13 март 2018 г., Alouminion/Комисия (T‑542/11 RENV, непубликувано, наричано по-нататък „обжалваното съдебно решение“, EU:T:2018:132), с което Общият съд отхвърля жалбата му за отмяната на Решение 2012/339/ЕС на Комисията от 13 юли 2011 година относно държавна помощ SA.26117 — C 2/2010 (ex NN 62/09), предоставена от Гърция на Aluminium of Greece SA (ОВ L 166, 2012 г., стр. 83, наричано по-нататък „спорното решение“).
16

Отхвърлени са както жалбата, която г‑н Bocero Torrico подава срещу INSS и Главната осигурителна каса пред Juzgado de lo Social no 2 de Ourense (Съд по трудови и социалноосигурителни спорове № 2, Оренсе, Испания), така и жалбата, подадена от г‑н Bode срещу тези органи пред Juzgado de lo Social no 2 de A Coruña (Съд по трудови и социалноосигурителни спорове № 2, Ла Коруня, Испания). Тези юрисдикции приемат, че размерът на „полагаемата пенсия“ по смисъла на член 208, параграф 1, буква c) от LGSS, който трябва да надвишава размера на минималната пенсия, приложим за заинтересованото лице при навършване на 65 години, за да може то да получава предсрочно пенсия, е размерът на действителната пенсия, изплащана от Кралство Испания. Те се позовават на целта на испанското законодателство да се избегне допълване на пенсиите за осигурителен стаж и възраст до законовия минимум на лица, които все още не са достигнали законоустановената пенсионна възраст, задържайки ги по този начин на пазара на труда.
32

Съгласно постоянната практика на Съда в рамките на сътрудничеството между него и националните юрисдикции, въведено с член 267 ДФЕС, само националният съд, който е сезиран със спора и трябва да поеме отговорността за последващото му съдебно решаване, може да прецени — предвид особеностите на делото — както необходимостта от преюдициално решение, за да може да се произнесе, така и релевантността на въпросите, които поставя на Съда. Следователно, щом като поставените въпроси се отнасят до тълкуването на правото на Съюза, Съдът по принцип е длъжен да се произнесе (решение от 4 декември 2018 г., Minister for Justice and Equality и Commissioner of An Garda Síochána, C‑378/17, EU:C:2018:979, т. 26 и цитираната съдебна практика).
14

Дружеството C. M. Service, което е класирано на второ място след приключването на тръжната процедура, подава жалба до Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Регионален административен съд на Лацио, Италия) за отмяна на решението на Римски университет „Ла Сапиенца“ от 12 април 2017 г., с което разглежданата в главното производство обществена поръчка е възложена на GTE Tedeschi при обща стойност 31744359,67 EUR без ДДС и разходи за обезпечение. В подкрепа на жалбата си C. M. Service изтъква едно основание, а именно нарушаване на общите ограничения по италианското право, тъй като делът от поръчката, за който спечелилият поръчката оферент възнамерява да използва подизпълнители, съставлява над 30 % от общата стойност на обществената поръчка. То също така твърди, че офертата, представена от спечелилия поръчката оферент, не е разгледана надлежно in concreto от възлагащия орган, тъй като в нарушение на релевантните разпоредби от италианското право последният приел възнаграждението на предприятията подизпълнители да бъде с над 20 % по-ниско спрямо единичните цени, произтичащи от процедурата за възлагане.
2

Запитването е отправено в рамките на спор между Amoena Ltd и Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (Данъчна и митническа администрация на Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, наричана по-нататък „данъчната администрация“) по повод тарифното класиране на мастектомични сутиени.
35

При това положение следва най-напред да се отхвърли доводът на GRDF, че решенията на органа за уреждане на спорове са административни решения, които не могат да породят действие преди възникването на спора между страните. Подобно тълкуване би било в противоречие с целите на Директива 2009/73 и би възпрепятствало полезното ѝ действие. Подобно на изложеното от Европейската комисия в писменото ѝ становище, следва да се припомни постоянната практика на Съда, съгласно която задължението да се гарантира пълно действие на правото на Съюза, по-специално като се заличат последиците от нарушение на правото на Съюза, се носи както от националните юрисдикции, така и от всички органи на съответната държава членка в рамките на съответните им правомощия, включително от административните органи (вж. този смисъл решения от 12 юни 1990 г., Германия/Комисия, C‑8/88, EU:C:1990:241, т. 13, от 7 януари 2004 г., Wells, C‑201/02, EU:C:2004:12, т. 64 и от 4 декември 2018 г., Minister for Justice and Equality и Commissioner of An Garda Síochána, C‑378/17, EU:C:2018:979, т. 38 и 39).
3)

При отрицателен отговор на първия въпрос — тоест ако държавата членка може да прилага други изисквания освен предвиденото в член 10, параграф 2 [от Директива 2003/86] (лицето да бъде „на издръжка на бежанеца“) — означава ли това, че ако счете за необходимо, държавата членка може да въведе всякакви изисквания, включително предвидените за други членове на семейството в член 4, параграфи 2 и 3 [от тази директива], или може да прилага единствено изискването по член 4, параграф 3 от [посочената директива]? В този случай какво фактическо положение предполага изискването лицата да са „objectively unable to provide for their own needs on account of their state of health“ по член 4, параграф 3 от Директивата? Следва ли същото да се тълкува в смисъл, че съответният член на семейството не може [да задоволи] „собствените си нужди“, или в смисъл, че е „неспособен“ да се грижи „за себе си“, или пък то следва да се тълкува по друг начин?“.
1

С жалбата си г‑н Patrick Grégor Puppinck, г‑н Filippo Vari, г‑н Jakub Baltroszewicz, г‑н Manfred Liebner, г‑жа Josephine Quintavalle, г‑жа Edith Frivaldszky и г‑жа Alicia Latorre Canizares искат да се отмени решението на Общия съд на Европейския съюз от 23 април 2018 г., One of Us и др./Комисия (T‑561/14, наричано по-нататък „обжалваното съдебно решение“, EU:T:2018:210), с което този съд е отхвърлил жалбата им срещу съобщение COM(2014) 355 окончателен на Комисията от 28 май 2014 г. относно европейската гражданска инициатива „Един от нас“ (наричано по-нататък „спорното съобщение“).
–

за Nederlands Uitgeversverbond и Groep Algemene Uitgevers, от C. A. Alberdingk Thijm, C. F. M. de Vries и S. C. van Velze, advocaten,
37

Във връзка с това от подготвителните работи, довели до приемането на Конвенцията от Монреал, е видно, че договарящите се страни са изразили предпочитание към понятието „злополука“ пред предложеното в първоначалния проект понятие „събитие“ (вж. по-специално становището, представено от International Union of Aviation Insurers, DCW Doc No. 28, 13 май 1999 г., както и доклада на Rapporteur on the Modernization and Consolidation of the Warsaw System, C‑WP/10576). Причината за това е, че понятието „събитие“ се счита за твърде широко, тъй като обхваща всички обстоятелства, и може да доведе до прекалено много съдебни спорове.
12

След прехвърлянето на FSI на дяловото участие в капитала на FSE, с член 47, параграф 7 от decreto-legge n. 50 — disposizioni urgenti in materia finanziaria, iniziative a favore degli enti territoriali, ulteriori interventi per le zone colpite da eventi sismici e misure per lo sviluppo (Декрет-закон № 50 от 24 април 2017 г. за приемане на спешни финансови разпоредби, инициативи в подкрепа на териториалните структури, допълнителна намеса в подкрепа на засегнатите от земетресението зони и мерки за развитие) (обикновена притурка на GURI № 95 от 24 април 2017 г., по-нататък наричан „Декрет-закон № 50/2017“), преобразуван след изменение в Закон № 96 от 21 юни 2017 г. (обикновена притурка на GURI № 31 от 23 юни 2017 г.), шестото изречение на член 1, параграф 867 от Закона за стабилността от 2016 г. е изменено и е заменено със следния текст: „Независимо от посочените в настоящия параграф задължения за 2016 г. се разрешава разход в размер на 70 милиона евро. Тези средства се прехвърлят в патримониума на [FSE], за да се използват при спазване на правната уредба на Съюза и в рамките на плана за оздравяване на дружеството единствено за покриване на пасивите, включително предишни, и финансовите потребности на сектор инфраструктура. Това не засяга актовете, мерките и операциите, осъществени по силата на [Декрета от 4 август 2016 г.] […]“.
2

Запитването е отправено в рамките на спор между Generics (UK) Ltd (наричано по-нататък „GUK“), GlaxoSmithKline plc (наричано по-нататък „GSK“), Xellia Pharmaceuticals ApS, Alpharma, LLC, по-рано Zoetis Products LLC, Actavis UK Ltd, както и Merck KGaA, от една страна, и Competition and Markets Authority (Орган за защита на конкуренцията и пазарите, Обединеното кралство, наричан по-нататък „CMA“), по повод решението на последния от 12 февруари 2016 г., установило както наличието на картели, в които тези дружества са участвали, така и злоупотреба на GSK с господстващо положение, и наложило имуществена санкция на тези дружества (наричано по-нататък „решението на СМА“).
2

Запитването е отправено в рамките на спор между Sky plc, Sky International AG и Sky UK Ltd (наричани по-нататък заедно „Sky и др.“), от една страна, и SkyKick UK Ltd и SkyKick Inc (наричани по-нататък заедно „дружествата SkyKick“), по повод на твърдението за нарушение от дружествата SkyKick на правата върху марки на Европейския съюз и национална марка на Обединеното кралство, принадлежаща на Sky и др.
2

Запитването е отправено в рамките на спор между GAEC Jeanningros, селскостопанско обединение за съвместна дейност, от една страна, и Institut national de l’origine et de la qualité (Национален институт за произхода и качеството, INAO) (Франция), ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation (министърът на земеделието и храните) (Франция) и ministre de l’Économie et des Finances (министърът на икономиката и финансите) (Франция), от друга страна, по повод изменение в спецификацията на защитеното наименование за произход (ЗНП) „Comté“.
8

Сред мерките, приети от Италианската република, за да гарантира плащанията в срок от страна на публичните органи са decreto-legge n. 35 — Disposizioni urgenti per il pagamento dei debiti scaduti della pubblica amministrazione, per il riequilibrio finanziario degli enti territoriali, nonché in materia di versamento di tributi degli enti locali (Декрет-закон № 35 за приемане на неотложни разпоредби за плащане на просрочени задължения на публичната администрация, за възстановяване на финансовия баланс на местните органи и за плащането на данъци от местните органи) от 8 април 2013 г. (GURI № 82 от 8 април 2013 г.), преобразуван в закон, след изменения, със Закон № 64 от 6 юни 2013 г. (GURI № 132 от 7 юни 2013 г.), както и decreto-legge n. 66 — Misure urgenti per la competitività e la giustizia sociale (Декрет-закон № 66 за приемане на спешни мерки за конкурентоспособността и социалната справедливост) от 24 април 2014 г. (GURI № 95 от 24 април 2014 г.), преобразуван в закон, след изменения, със Закон № 89 от 23 юни 2014 г. (GURI № 143 от 23 юни 2014 г.). Тези декрет-закони предвиждат по-специално предоставянето на допълнителни финансови средства за плащането на безспорни, ликвидни и изискуеми вземания на предприятията към публични органи.
1

С жалбата си Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Фондация за защита на традиционното кипърско сирене, наречено „Halloumi“) иска отмяна на решението на Общия съд на Европейския съюз от 25 септември 2018 г., Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO — Ем Джей Дериз ЕООД (BBQLOUMI) (T‑328/17, EU:T:2018:594, непубликувано, наричано по-нататък „обжалваното съдебно решение“), с което този съд е отхвърлил жалбата му срещу решението на четвърти апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 16 март 2017 г. (преписка R 497/2016‑4), относно производство по възражение (по-нататък наричано „спорното решение“).
1

С жалбите си Tulliallan Burlington Ltd иска да се отменят решенията на Общия съд на Европейския съюз от 6 декември 2017 г., Tulliallan Burlington/EUIPO — Burlington Fashion (Burlington) (T‑120/16, EU:T:2017:873), от 6 декември 2017 г., Tulliallan Burlington/EUIPO — Burlington Fashion (BURLINGTON THE ORIGINAL) (T‑121/16, непубликувано, EU:T:2017:872), от 6 декември 2017 г., Tulliallan Burlington/EUIPO — Burlington Fashion (Burlington) (T‑122/16, непубликувано, EU:T:2017:871), и от 6 декември 2017 г., Tulliallan Burlington/EUIPO — Burlington Fashion (BURLINGTON) (T‑123/16, непубликувано, EU:T:2017:870) (наричани по-нататък общо „обжалваните съдебни решения“), с които Общият съд е отхвърлил жалбите, подадени пред него от Tulliallan Burlington Ltd за отмяна на четири решения на четвърти апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 11 януари 2016 г. (преписки R 94/2014‑4, R 2501/2013‑4, R 2409/2013‑4 и R 1635/2013‑4, наричани по-нататък общо „спорните решения“), постановени в производства по възражение между Tulliallan Burlington и Burlington Fashion GmbH.
46

Така, Съдът нееднократно е постановявал, че както от съдържанието, така и от структурата на член 267 ДФЕС е видно, че преюдициалното производство по-специално предполага действително наличие на висящ пред националните юрисдикции спор, в който те трябва да се произнесат с решение, отразяващо евентуално решението по преюдициалното запитване (решения от 21 април 1988 г., Pardini, 338/85, EU:C:1988:194, т. 11, от 4 октомври 1991 г., Society for the Protection of Unborn Children Ireland, C‑159/90, EU:C:1991:378, т. 12 и 13 и от 27 февруари 2014 г., Pohotovosť, C‑470/12, EU:C:2014:101, т. 28 и цитираната съдебна практика).
10

С Решение C(2013) 4045 окончателен от 2 юли 2013 г. относно мярка SA.35388 (2013/C) (ex 2013/NN и ex 2012/N) — Полша — Изграждане на летище Гдиня-Косаково (OВ C 243, 2013 г., стр. 25, наричано по-нататък „решението за откриване на процедурата“) Комисията започва официалната процедура по разследване на разглежданата мярка за помощ в съответствие с член 108, параграф 2 ДФЕС и кани заинтересованите страни в случая да представят становищата си. Комисията не получава нито едно становище от тези страни.
–

за Надзорния орган на ЕАСТ, от M. Sánchez Rydelski, C. Zatschler, C. Simpson и C. Howdle, в качеството на представители,
–

за Reliantco Investments LTD и Reliantco Investments LTD Limassol Sucursala Bucureşti, от C. Stoica, L. Radu и D. Aragea, avocats,
1

С жалбата си Унгария иска да се отмени решение на Общия съд на Европейския съюз от 25 април 2018 г., Унгария/Комисия (T‑554/15 и T‑555/15, наричано по-нататък „обжалваното съдебно решение“, EU:T:2018:220), с което същият отхвърля жалбите ѝ за отмяна, от една страна, на Решение C(2015) 4805 final на Комисията от 15 юли 2015 г. относно държавна помощ SA. 41187 (2015/NN) — Унгария — Принос на предприятията от тютюневата промишленост към здравеопазването (OВ C 277, 2015 г., стр. 24), и от друга страна, на Решение C(2015) 4808 final на Комисията от 15 юли 2015 г. относно държавна помощ SA. 40018 (2015/C) (ex 2014/NN) — Изменение от 2014 г. на унгарската такса за инспекция на хранителната верига (OВ C 277, 2015 г., стр. 12) (наричани по-нататък „спорните решения“), доколкото с тях се разпорежда да се спре прилагането на прогресивната ставка съответно на дължимия от предприятията от тютюневата промишленост данък здравеопазване и на таксата за инспекция на хранителната верига, както те следват от Закон № XCIV от 2014 г. относно приноса на предприятията от тютюневата промишленост към здравеопазването и от изменението от 2014 г. на Закон № XLVI от 2008 г. относно хранителната верига и официалния надзор над нея.
17

Член 4, параграф 1, букви а) и б) от същата директива гласи следното: „1. За постигане пълна ефективност на програмите от мерки, установени в плановете за управление на речните басейни: a) за повърхностни води i) при спазване на параграфи 6 и 7 и без да се засяга параграф 8, държавите членки изпълняват необходимите мерки за предпазване състоянието на всички повърхностни водни обекти от влошаване; ii) всички водни обекти за повърхностни води бъдат опазвани, разширявани и възстановявани от държавите членки, при спазване на прилагането на подточка iii), за изкуствени и силно модифицирани водни обекти, с цел постигане доброто им състояние най-много до 15 години от датата на влизане в сила на настоящата директива, в съответствие с разпоредбите на приложение V, при спазване на yдължaванията, определени в съответствие c параграф 4, и при прилагане на параграфи 5, 6 и 7, и без да се засяга параграф 8; iii) държавите членки опазват и разширяват всички изкуствени и силно модифицирани водни обекти с цел постигане на добър екологичен потенциал и добро химично състояние на повърхностните води най-късно до 15 години от датата на влизане в сила на настоящата директива в съответствие с разпоредбите на приложение V, при спазване на yдължaванията, определени в съответствие c параграф 4, и при прилагане на параграфи 5, 6 и 7, и без да се засяга параграф 8; iv) държавите членки ще прилагат необходимите мерки в съответствие с член 16, параграфи 1 и 8 с цел постепенното намаляване на замърсяването с приоритетни вещества и пълното или поетапното елиминиране на емисиите, заустванията и уврежданията от приоритетни опасни вещества, без това да влияе на съответните международни споразумения по член 1 за съответните страни; б) за подземни води i) държавите членки изпълняват необходимите мерки за опазване или ограничаване на замърсителите в подземните води, както и по отношение опазване състоянието на всички подземни водни обекти по параграфи 6 и 7 от влошаване, без да се засяга параграф 8 от настоящия член и съобразно прилагането на член 11, параграф 3, буква й); ii) държавите членки опазват, разширяват и възстановяват всички подземни водни обекти, като осигурят баланс между водочерпене и водосбор на подземни води, с цел постигане доброто им състояние най-късно до 15 години от датата на влизане в сила на настоящата директива, в съответствие с разпоредбите на приложение V, при спазване на yдължaванията, определени в съответствие c параграф 4, и при прилагане на параграфи и 5, 6 и 7, без да се засяга параграф 8 от настоящия член, и съобразно прилагането на член 11, параграф 3, буква й); iii) държавите членки изпълняват всички необходими мерки за отстраняване на всякакви значителни и устойчиви възходящи тенденции в концентрацията на замърсители, произтичащи от човешка дейност, с цел прогресивно намаляване замърсяването на подземните води; мерките за постигане на горната цел трябва да се прилагат в съответствие с член 17, параграфи 2, 4 и 5, като се вземат предвид приложимите стандарти, установени в съответното законодателство на Общността, и в съответствие с приложението на параграфи 6 и 7, без да се засяга параграф 8“.
3

През периода от 1 януари 2005 г. до приемането на спорното решение пребиваващите в Словакия лица могат да избират между следните здравноосигурителни организации: – Všeobecná zdravotná poisťovňa a.s. (VšZP) и Spoločná zdravotná poisťovňa a.s. (SZP), които се сливат на 1 януари 2010 г. и чийто единствен акционер е словашката държава, – Dôvera zdravotná poisťovňa a.s. (наричано по-нататък „Dôvera“), чиито акционери са образувания от частния сектор, и – Union zdravotná poist’ovňa a.s. (наричано по-нататък „Union“), чиито акционери са образувания от частния сектор.
25

Следва обаче да се припомни, че съгласно член 252, втора алинея ДФЕС генералният адвокат представя публично, при пълна безпристрастност и независимост, мотивирани заключения по делата, за които съгласно Статута на Съда на Европейския съюз се изисква неговото произнасяне. Съдът не е обвързан нито от тези заключения, нито от мотивите, въз основа на които генералният адвокат е достигнал до тях (решение от 5 март 2020 г., Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO, C‑766/18 P, EU:C:2020:170, т. 35 и цитираната съдебна практика).
–

за Facebook Ireland Ltd, от P. Gallagher и N. Hyland, SC, A. Mulligan и F. Kieran, BL, P. Nolan, C. Monaghan, C. O’Neill и R. Woulfe, solicitors,
29

По отношение на член 62, параграф 2 от Директива 2015/849 тази държава членка поддържа, че транспонирането му се осигурява със съществуващата правна уредба, след като именно Централната банка на Ирландия е тази, която на основание на Fitness and Probity Standards (code issued under Section 50 of the Central Bank Reform Act 2010“) (Изисквания за годност и благонадеждност (кодекс по член 50 от Закона от 2010 г. за реформата на Централната банка), приет от тази банка през 2014 г., налага административни наказания.
20

Съгласно член 67, параграф II, първа алинея от Loi no 2016‑1691, du 9 décembre 2016, relative à la transparence, à la lutte contre la corruption et à la modernisation de la vie économique (Закон № 2016‑1691 от 9 декември 2016 г. относно прозрачността, борбата срещу корупцията и модернизацията на стопанския живот, JORF от 10 декември 2016 г., текст № 2): „При условията, предвидени в член 38 от Конституцията, правителството е овластено да приеме с наредба-закон мерки от областта на действие на настоящия закон в срок от шест месеца от обнародването му, позволяващи да се определят — при спазване на член L. 312‑1‑2 от Code monétaire et financier [Паричен и финансов кодекс] — условията, при които сключването на договор за кредит за недвижим имот от потребител, както и равнището на лихвения процент по този кредит могат да се обвържат с изискването той да открие платежна сметка при кредитодателя и да получава доходите си по тази сметка за срока на договора за кредит, независимо от естеството или произхода на тези доходи“.