46

За да обоснове включването на името на жалбоподателя в разглежданите списъци, Съветът предоставя документ WK 1755/2020 INIT, съдържащ публично достъпна информация, а именно връзки, статии от пресата и записани моментни снимки на екрана, получени от: – уебсайта Aliqtisadi, консултиран на 24 септември 2018 г., на който жалбоподателят е представен като директор на сирийско-турската търговска камара, собственик на Sabra Maritime Agency и инвеститор в сектора на туризма; в него жалбоподателят е описан и като един от 100‑те най-значими бизнесмени в Сирия, председател и основател на сирийската камара по морско корабоплаване, както и съдружник учредител на Phoenicia Tourism Company, в което притежава 85 % от капитала, – на уебсайта Syriandays, който в публикувана на 10 февруари 2015 г. статия под заглавие „Abdelkader Sabra is the President of the Syrian Chamber of Shipping“ (Abdelkader Sabra е председател на сирийската камара по морско корабоплаване), посочва, че управителният съвет на тази камара е провел първото заседание от третата изборна сесия в присъствието на сирийския министър на транспорта, като последният се е позовал на важна роля на тази камара в служба на страната; освен това в статията са посочени имената на лицата, спечелили гласовете за заемането на различни длъжности, като името на жалбоподателя фигурира в нея като получил длъжността на председател; накрая, посочено е, че тази камара е създадена със Закон № 20 от 2006 г. и се отличава с нейната подкрепа на сектора на морския транспорт, – на уебсайта The Syria Report, консултиран на 31 октомври 2018 г., в който се посочва, че Phoenicia Tourism Company е създадено на 5 юли 2012 г. в Тартус (Сирия) в сектора на развитие на проекти за хотелиерство и освен това, че жалбоподателят притежава 85 % от акциите на това дружество, чийто общ капитал възлиза на 1 милион сирийски лири (SYP) (около 1313 EUR), – на уебсайта The Syria Report, който в публикувана на 26 ноември 2012 г. статия под заглавие „Ministry of Tourism Awards New Contract to manage Arwad Hotel“ (Министерството на туризма възлага нов договор за управление на хотела в Арвад), посочва, че министерството на туризма е възложило на Phoenicia Tourism Company договор за развитие и управление на четири звезден хотел на остров Арвад (Сирия); срокът на договора е определен на 60 години; съгласно статията хотелът ще има 150 легла и цената на инвестицията се оценява на 700 милиона сирийски лири (около 919009 EUR); посочва се също, че жалбоподателят, описан като известен инвеститор от Тартус, извършва дейност в редица сектори, сред които морския и търговския сектор, – на уебсайта The Syria Report, консултиран на 1 ноември 2018 г., съгласно който жалбоподателят е генерален директор на Sabra Group, която включва морската агенция Riamar Shipping, притежаваща осем кораба, закотвени на пристанището на Тартус; посочва се също така, че Sabra Group изнася маслиново масло и наема 250 работници, – на информационната агенция „Ройтерс“, която в публикувана на 15 ноември 2013 г. статия под заглавие „Exclusive — [Bashar Al-]Assad allies profit from Syria’s lucrative food trade“ (Екслузивно — Съюзниците на Башар ал-Асад извличат ползи от сирийската търговия с храни), посочва, че посредством фиктивни дружества и предприятия за морски транспорт се създава дискретна търговска и логистична мрежа, която има за цел не само получаването на хранителни продукти, но и генерирането на големи приходи за членовете на ограничения кръг на Башар ал-Асад; съгласно тази статия Yass Marine, регистрирано в Триполи (Ливан) и в Сирия, е част от тези предприятия; в статията се посочва, че според информацията за морския трафик на дружеството за анализ на морските данни Windward флотата на корабите за насипни сухи товари на Yass Marine е извършила доставки в Сирия през последните месеци от пристанища в Украйна, Русия и Ливан; освен това съгласно статията жалбоподателят, един от най-важните морски магнати в Сирия, участва в търговията по море към тези страни; накрая, в статията се посочва, че уебсайтове на опозицията, както и търговски регистър показват, че жалбоподателят е акционер в Cham Holding, „санкционирано“ дружество, свързано с Рами Махлуф, – от вестник Le Monde, в който в публикувана на 30 май 2014 г. статия под заглавие „Ces oligarques syriens qui tiennent à bout de bras le régime [de Bashar Al-]Assad“ (Сирийски олигарси, които са гръбнака на режима на [de Bashar Al-]Assad ), се посочва, че Рами Махлуф, заедно с три други лица, сред които жалбоподателят, е инвестирал във вноса на храни, сред които пшеница, ориз, захар и чай, които не попадат в обхвата на европейското ембарго, за разлика от петрола, – на уебсайта World Crunch, в който е публикувана на 3 юни 2014 г. статия под заглавие „The Shady Syrian Oligarchs Who Keep The Regime afloat“ (Съмнителните сирийски олигарси, които поддържат стабилността на сирийския режим), възпроизвежда по отношение на жалбоподателя същата информация като посочената в цитираната по-горе статия на вестник Le Monde, – на уебсайта Eqtsad, където в публикувана на 27 януари 2019 г. статия под заглавие „Abdelkader Sabra, partner of Рами Махлуф, who is still raising the Turkish flag in the office“ (Abdelkader Sabra, съдружник в Рами Махлуф, който все още вдига турското знаме в офиса си), жалбоподателят се описва като облагодетелстван от политиката на Башар ал-Асад, който от 2002 г. нататък е позволил на една „важна социална класа“ да инвестира в Сирия; съгласно статията той е основал морската агенция Abdul Kader Sabra (наричана по-нататък „AKSSA“) през 2002 г. — дружество, което в крайна сметка притежава флота от повече от 350 кораба; в статията се посочва също, че той е председател на сирийската камара по морско корабоплаване от създаването ѝ през 2006 г., както и директор на сирийско-турската търговска камара и заместник-председател на сирийско-руската търговска камара; описан е и като един от важните съдружници на Рами Махлуф; съгласно тази статия дейностите на жалбоподателя в морския сектор му позволяват да осъществява търговски отношения с няколко държави, сред които по-специално Италия, Гърция, Турция и Кипър; в това отношение съгласно статията жалбоподателят е назначен за директор на сирийско-турската търговска камара, която играе основна роля в развитието на търговските и политическите отношения с Турция; в статията се посочва също, че жалбоподателят е инвестирал по възможно най-добрия начин в „системата Assad“, тъй като се е превърнал в значителна фигура в няколко сектора; освен това съгласно статията от 2005 г. нататък той започнал да разширява дейността си и инвестирал в недвижими имоти и в търговията с храни с Рами Махлуф; в статията се посочва също, че той е създал завод за производство на зехтин, който изнася в големи количества, както и друг завод за производството на стъклени, пластмасови и метални контейнери; съгласно статията след революцията от 2011 г. и приемането на „санкции“ по отношение на Cham Holding и бизнесмените, участващи в това дружество, жалбоподателят се оттегля бързо от това дружество и обявява своята невинност; от 2012 г. нататък, продължава статията, той постепенно се премества в Ливан и управлява дейността си от тази страна, което подтиква режима да изземе неговите недвижими имоти и движими имоти, като го обвинява в това, че е внесъл контрабандни стоки в Сирия; съгласно статията това е описано от голям брой наблюдатели като опит той да бъде защитен, по-специално от „санкции“, с условието да предоставя определени услуги на сирийския режим от друго място; в статията се добавя, че няма новини относно жалбоподателя, които да са станали известни до началото на 2018 г., година, през която той и други сирийски бизнесмени са получили ливанско гражданство; накрая, в това отношение в статията се посочва, от една страна, че ливанските медии са започнали кампания срещу него, като са обвинили ливанската държава, че прави заговори с бизнесмени, за да намери начин да заобиколи наложените им ограничителни мерки, и от друга страна, че е получил ливанско гражданство благодарение на работата му с Hezbollah, обхващаща от пране на пари до търговски доставки за партията, за които дейности той е използвал флотата си, – на уебсайта The Syria Report, който в публикувана на 5 юни 2018 г. статия под заглавие „Dozens of Syrian Investors to be granted Lebanese Citizenship“ (На десетки сирийски инвеститори ще бъде дадено ливанско гражданство), посочва, че жалбоподателят е влиятелен инвеститор от Тартус, който действа в морския сектор, че освен това много сирийски инвеститори имат проблеми с откриването и функционирането на банкова сметка в Ливан и че получаването на ливанска карта за самоличност помагало за преодоляване на тази трудност и можело да се поиска на това основание, – на уебсайта al Arabiya News, който в публикувана на 8 юни 2018 г. статия под заглавие „Lebanese nationality to Syria involved in smuggling… Know it!“ (Ливанското гражданство за Сирия, която участва в контрабандата… Да се знае!) се позовава на проблематиката, създадена с предоставянето на ливанско гражданство на голям брой лица от няколко страни, сред които и Сирия; съгласно тази статия жалбоподателят е сред лицата, които са получили гражданство по натурализация; в нея той е описан като имащ „съмнителни“ финансови отношения с режима на Башар ал-Асад и по-специално с Рами Махлуф; в това отношение в статията се цитира информацията за партньорството между последния и жалбоподателя, видна от посочената по-горе статия от 30 май 2014 г. в Le Monde; в статията се отбелязва, че жалбоподателят е „работещ в офис човек“, че е почетен посланик на Турция в Сирия, че също е бил директор на сирийско-турската търговска камара през 2012 г. и заместник-председател на сирийско-руската търговска камара от създаването ѝ; тя добавя, че жалбоподателят е председател на сирийската морска камара, че е акционер в Cham Holding, но вписването на това дружество в списъците с ограничителните мерки на Съюза и на Съединените американски щати го е накарало да се отдалечи от медиите и да се представи като лице, което вече не участва в него; в статията се добавя, че AKSSA, морско дружество, специализирано в управлението и собствеността на кораби, има клонове в Италия и Гърция и притежава освен това OVO (Olive Virgin Oil Company), което изнася зехтин; в статията се споменава също един от най-големите заводи в региона, който произвежда стъклени, метални и пластмасови контейнери; според статията жалбоподателят е президент на Abdelkader Sabra Group, чието седалище се намира в крайбрежната провинция на Тартус; накрая, в статията се посочва, че недвижимото и движимото имущество на AKSSA е сезирано през 2012 г. по силата на Решение № 932 на сирийското министерство на финансите поради нарушение на правилата за внос, състоящо се в контрабанда на стоки по дело № 208 от 2012 г.; в статията се добавя, че жалбоподателят е решил да уреди делото по взаимно съгласие, така че запорът и възбраната са били вдигнати след плащането на глоба, – на уебсайта Asharq Al-Awsat, който в публикувана на 8 юни 2018 г. статия под заглавие „Exclusive — 4 „Suspicious“ Names behind freezing of Lebanon’s Naturalization decree“ (Ексклузивно — 4 имена на „заподозрени“, които са в основата на замразяването на ливанския указ за натурализация), дава подробности относно публикуването от ливанските органи на 400 имена на лица, които придобили ливанското гражданство в съответствие с оспорван правителствен указ и освен това посочва жалбоподателя като председател на сирийската камара по морско корабоплаване, – на уебсайта Enab Baladi, който в статия от 10 юни 2018 г. под заглавие „The establishment of companies and naturalization… Lebanon ride [Bashar Al-] Assad to circumvent sanctions“ (Създаване на дружества и натурализация … Ливан помага на Башар ал-Асад да заобиколи санкциите), посочва, че сред имената на лицата, които са включени в ливанския указ за натурализация, е жалбоподателя, описан като един от 100‑те най-важни бизнесмени на Сирия; според статията той притежава Sabra Maritime Agency, директор е на сирийско-турската търговска камара и е „първият“ председател на сирийската камара по морско корабоплаване; в статията се споменава и Cham Holding, притежавано от Рами Махлуф, от което той се е оттеглил, след като Съединените американски щати са наложили „санкции“ на това дружество; накрая, в статията се добавя, че според един аналист сирийските бизнесмени искат да се освободят от наложените им „санкции“; в това отношение получаването на ливанско гражданство им позволява, според статията, да откриват сметки и да правят депозити в ливански банки, – на уебсайта Al Janoubia, който в публикувана на 8 юни 2018 г. статия под заглавие „Abdelkader Sabra became Lebanese“ (Abdelkader Sabra стана ливански гражданин) се уточнява, че името на жалбоподателя наскоро е станало известно поради публикувания в Ливан указ за натурализация и че той е близък на президента Башар ал-Асад и е важен акционер в Cham Holding, притежавано от Рами Махлуф, – на уебсайта на Middle East Institute for Research and Strategic Studies (MEIRSS), който в публикувана на 20 юни 2018 г. статия под заглавие „Lebanese Nationalization decree: Sanction Evasion & Shady Business?“. (Ливанският указ за натурализация: заобикаляне на санкции и съмнителни сделки?) посочва президентския указ, с който се предоставя ливанско гражданство на 407 чужденци от различни държави; статията споменава също така политическата и медийната дискусия, която този указ е породил, уточнява, че няколко сирийски бизнесмени, близки до президента Башар ал-Асад, са получили ливанско гражданство, че множество натурализирани лица са финансово и политически свързани със сирийския режим и са предмет на постоянно наблюдение и ограничителни мерки от страна на Съюза и от Съединените американски щати, и че освен това жалбоподателят, на когото е дадено ливанско гражданство, е член на управителния съвет на Cham Holding, дружество, на което са наложени ограничителни мерки от страна на Съюза и Съединените американски щати; накрая, в статията се посочва, че той е допринесъл за създаването на дружество в Ливан с наименование Yass Marine Group, което е замесено в скандал в Сирия относно безопасността на храните.