Преюдициални  въпроси  
Представлява  ли извършваната  като  свободна  професия  дейност  
по транспортиране  за болници  и лаборатории  на човешки  
органи  и проби , освободена  от данък  върху  добавената  
стойност  доставка  на човешки  органи , кръв  и кърма , съгласно  
член  13 А, 1, буква  г) от Шеста  директива  77/388/ ЕИО  на 
Съвета  от 17 май 1977 година  относно  хармонизиране  на зако ­ 
нодателствата  на държавите -членки  относно  данъците  върху  
оборота  — обща  система  на данъка  върху  добавената  стойност : 
единна  данъчна  основа  ( 1 )? 
( 1 ) ОВ L 145, стp. 1.  
Преюдициално  запитване , отправено  от Landgerichts 
Berlin ( Германия ) на 1 юли  2009 г. — SEYDALAND 
Vereinigte Agrarbetriebe GmbH & Co. KG/BVVG 
Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH  
(Дело  C-239/09)  
(2009/C 220/40)  
Език  на производството : немски  
Запитваща  юрисдикция  
Landgericht Berlin  
Страни  в главното  производство  
Ищец : SEYDALAND Vereinigte Agrarbetriebe GmbH & Co. KG  
Ответник : BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH  
Преюдициални  въпроси  
Нарушава  ли § 5, алинея  1, второ  и трето  изречение  от 
FlächenerwerbsVO в приложение  на § 4, алинея  3, точка  1 от 
AusglLeistG erlassenen — Доколкото  за орната  земя  и за 
пасищата  са налице  регионални  критерии , стойността  им 
трябва  да бъде  определена  според  тях. Регионалните  критерии  
се обнародват  от федералния  министър  на финансите  в Bunde ­
sanzeiger ( вестник  за официалните  съобщения  на федералното  
правителство ) — член  87 от Договора  за ЕО? 
Преюдициално  запитване , отправено  от Gerechtshof te 
Amsterdam ( Нидерландия ) на 3 юли  2009 г. — Albron 
Catering BV/FNV Bondgenoten, John Roest  
(Дело  C-242/08)  
(2009/C 220/41)  
Език  на производството : нидерландски  
Запитваща  юрисдикция  
Gerechtshof te Amsterdam  
Страни  в главното  производство  
Ищец : Albron Catering BV  
Ответници : FNV Bondgenoten, John Roest  Преюдициални  въпроси  
1) Трябва  ли Директива  2001/23/ ЕО ( 1 ) да се тълкува  в смисъл , 
че съгласно  член  3, параграф  1, първо  изречение  става  дума  
за прехвърляне  на права  и задължения  върху  приобретателя  
само  тогава , когато  прехвърлителят  на предпри ­ 
ятието — предмет  на прехвърляне , е също  формалният  рабо ­ 
тодател  на засегнатите  работници  и служители , или целената  
с директивата  закрила  на работниците  и служителите  води  
до това , че в случай  на прехвърляне  на предприятие  на 
принадлежащо  към група  оперативно  дружество  правата  и 
задълженията  по отношение  на работниците  и служителите  
към това  предприятие  преминават  върху  приобретателя , 
когато  целият  работещ  в рамките  на групата  персонал  е 
нает  от ( също  принадлежащо  към групата ) персонално  
дружество , което  функционира  като  централен  работодател ? 
2) Какъв  би бил отговорът  на втората  част  от първия  въпрос , 
ако посочените  в него  работници  и служители , които  
работят  в принадлежащо  към група  предприятие , са наети  
също  от друго  принадлежащо  към тази  група  предприятие , 
което  не е персонално  дружество , както  е описано  в първия  
въпрос ? 
( 1 ) Директива  2001/23/ ЕО на Съвета  от 12 март  2001 година  относно  
сближаване  на законодателствата  на държавите  членки  във връзка  с 
гарантирането  на правата  на работниците  и служителите  при 
прехвърляне  на предприятия , стопански  дейности  или части  от пред ­ 
приятия  или стопански  дейност  ( ОВ L 82, стр. 16, Специално  
издание  на български  език , 2007 г., глава  5, том 6, стр. 20).  
Преюдициално  запитване , отправено  от Arbeidshof te 
Brussel ( Белгия ) на 6 юли  2009 г. — Omalet 
NV/Rijksdienst voor Sociale Zekerheid  
(Дело  C-245/09)  
(2009/C 220/42)  
Език  на производството : нидерландски  
Запитваща  юрисдикция  
Arbeidshof te Brussel  
Страни  в главното  производство  
Ищец : Omalet NV  
Ответник : Rijksdienst voor Sociale Zekerheid  
Преюдициални  въпроси  
1) Трябва  ли националният  съд да приложи  член  49 ЕО към 
правен  спор  между  Rijksdienst voor Sociale Zekerheid и 
предприятие  главен  изпълнител  със седалище  в Белгия , 
когато  се иска  съгласно  член  30 bis, параграф  3 от Закона  
от 27 юни  1969 г. за изменение  на Наредба –закон  
[Besluitwet] от 28 декември  1944 г. относно  социалното  
осигуряване  на наетите  работници  ( в приложимата  
редакция  на този  член , изменен  с член  55 от Рамковия  
закон  от 27 април  2007 г.) предприятието  главен  
изпълнител  да бъде  осъдено  като  солидарен  длъжник  заBG 12.9.2009 г. Официален  вестник  на Европейския  съюз  C 220/21
част  от дълговете  на нерегистрираното  установено  в Белгия  
предприятие  подизпълнител  или когато  се иска  предпри ­ 
ятието  да бъде  осъдено , защото  то не е изпълнило  задъл ­ 
жението  да начислява  осигурителни  вноски  по член  30, 
параграф  4 от Закона ? 
2) ( При  условията  на евентуалност ) 
Допуска  ли член  член  49 ЕО правна  уредба  като  съдър ­ 
жащата  се в член  30 bis, параграфи  3 и 4 от белгийския  
Закон  от 27 юни  1969 г. за изменение  Наредба –закон  
[Besluitwet] от 28 декември  1944 г. относно  социалното  
осигуряване  на наетите  работници  ( в приложимата  
редакция  на този  член , изменен  с член  55 от Рамковия  
закон  от 27 април  2007 г.)? 
Преюдициално  запитване , отправено  от Augst ākās tiesas 
Sen āta ( Република  Латвия ) на 7 юли  2009 г. — SIA 
Pakora Pluss/Valsts ie ņēmumu dienests  
(Дело  C-248/09)  
(2009/C 220/43)  
Език  на производството : латвийски  
Запитваща  юрисдикция  
Augst ākās tiesas Sen āts 
Страни  в главното  производство  
Ищец : SIA Pakora Pluss  
Ответник : Valsts ie ņēmumu dienests  
Преюдициални  въпроси  
1) Може  ли да се приеме , че са изпълнени  формалностите  за 
износ  по смисъла  на [приложение  IV, глава  5,] точка  1 от 
Акта  за присъединяване  в случай , че е подаден  карго  
манифест , но не са извършени  действията , предвидени  в 
член  448 от Регламент  № 2454/93 (  1 ) ( германската  
митническа  служба  не е уведомила  надлежно  латвийската  
митническа  служба  за искането  на корабната  компания ) 
2) При  отрицателен  отговор  на първия  въпрос  може  ли да се 
приеме  в хипотеза  като  тази  по главното  производство , че са 
изобщо  неприложими  нормите , които  регулират  митни ­ 
ческия  режим  ( Регламент  № 2913/92 (  2 ) и Регламент  
2454/93)?  
3) При  утвърдителен  отговор  на първия  въпрос  следва  ли глава  
5, точка  1 от приложение  IV към Акта  за присъединяване  
към Европейския  съюз  да се тълкува  в смисъл , че ако стока , 
която  се превозва  в разширената  Общност , след  като  е била  
предмет  на формалности  за износ , не е допусната  за свободно  
обращение , същата  не се ползва  от освобождаване  от мита  и 
други  мерки  с митнически  характер , макар  и да няма  
съмнение  за нейния  общностен  характер ? С други  думи , 
при обстоятелствата  в конкретния  случай  от решаващо  
значение  ли е въпросът  дали  е приключила  процедурата  за 
допускане  за свободно  обращение  ? 
4) Следва  ли данъкът  върху  добавената  стойност  да се включи  в 
понятието  „ вносни  сборове “ по член  4, точка  10 от 
Регламент  № 2913/92?  5) При  утвърдителен  отговор  на четвъртия  въпрос  дали  задъл ­ 
жението  за плащане  на данъка  върху  добавената  стойност , 
дължим  като  мито  при внос  на стоки , тежи  върху  главното  
отговорно  лице  или върху  крайния  получател  на стоките ? 
Съществува  ли някакво  обстоятелство , което  позволява  това  
задължение  да се раздели ? 
( 1 ) Регламент  (ЕИО ) № 2454/93 на Комисията  от 2 юли  1993 година  за 
определяне  на разпоредби  за прилагане  на Регламент  ( ЕИО ) № 
2913/92 на Съвета  за създаване  на Митнически  кодекс  на 
Общността  ( ОВ L 253, стр. 1; Специално  издание  на български  
език , 2007 г., глава  2, том 7, стр. 3).  
( 2 ) Регламент  (ЕИО ) № 2913/92 на Съвета  от 12 октомври  1992 година  
относно  създаване  на Митнически  кодекс  на Общността  (ОВ L 302, 
стр. 1; Специално  издание  на български  език , 2007 г., глава  2, том 5, 
стр. 58).  
Преюдициално  запитване , отправено  от Tartu 
Ringkonnakohus ( Република  Естония ) на 7 юли  2009 г. 
— Novo Nordisk AS/Ravimiamet  
(Дело  C-249/09)  
(2009/C 220/44)  
Език  на производството : естонски  
Запитваща  юрисдикция  
Tartu Ringkonnakohus  
Страни  в главното  производство  
Ищец  във въззивното  производство : Novo Nordisk AS  
Ответник  във въззивното  производство : Ravimiamet  
Преюдициални  въпроси  
а) Трябва  ли член  87, параграф  2 от Директива  2001/83/ ЕО ( 1 ) 
на Европейския  парламент  и на Съвета  от 6 ноември  2001 
година  за утвърждаване  на кодекс  на Общността  относно  
лекарствени  продукти  за хуманна  употреба  (с изменения  и 
допълнение ) да се тълкува  в смисъл , че той обхваща  също  и 
цитати  от медицински  списания  или други  научни  произ ­ 
ведения , които  се съдържат  в реклама  на лекарствен  
продукт , отнасяща  се до имащите  право  да го предписват ? 
б) Трябва  ли член  87, параграф  2 от Директива  2001/83/ ЕО ( 2 ) 
на Европейския  парламент  и на Съвета  от 6 ноември  2001 
година  за утвърждаване  на кодекс  на Общността  относно  
лекарствени  продукти  за хуманна  употреба  (с изменения  и 
допълнение ) да се тълкува  в смисъл , че се забранява  в 
реклама  на лекарствен  продукт  да се публикуват  твърдения , 
които  противоречат  на обобщението  на характеристиките  наBG C 220/22 Официален  вестник  на Европейския  съюз  12.9.2009 г.