ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Дело C‑436/16

Georgios Leventis

и

Nikolaos Vafeias

срещу

Malcon Navigation Co. ltd.

и

Brave Bulk Transport ltd.

(Преюдициално запитване, отправено от Areios Pagos)

„Преюдициално запитване — Съдебно сътрудничество по граждански дела — Съдебна компетентност и изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела — Регламент (ЕО) № 44/2001 — Член 23 — Клауза за предоставяне на компетентност — Клауза за пророгация на компетентност, съдържаща се в договор, сключен между две дружества — Иск за обезщетение — Солидарна отговорност на представителите на едно от дружествата за непозволено увреждане — Неотменимост на тази клауза от посочените представители“

Резюме — Решение на Съда (седми състав) от 28 юни 2017 г.

Съдебно сътрудничество по граждански дела — Съдебна компетентност и изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела — Регламент № 44/2001 — Пророгация на компетентност — Споразумение за предоставяне на компетентност — Клауза за предоставяне на компетентност, съдържаща се в договор, сключен между две дружества — Клауза, на която представителите на посочените дружества не може да се позовават, за да оспорят компетентността на определена юрисдикция да разгледа иск за обезщетение, с който се търси ангажиране на тяхната отговорност

(член 23, параграф 1 от Регламент № 44/2001 на Съвета)

Член 23, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че клаузата за предоставяне на компетентност, включена в договор, сключен между две дружества, не може да се изтъква от представителите на едното от тях, за да се оспори компетентността на дадена юрисдикция да разгледа иска за обезщетение, с който се търси ангажиране на солидарната им отговорност за твърдяно непозволено увреждане при изпълнението на функциите им.

Член 23 от Регламент „Брюксел I“ обаче ясно посочва, че приложното му поле се ограничава до случаите, в които страните „са се договорили“ за компетентния съд. Следователно Съдът постановява, че сезираният съд е длъжен да разгледа, in limine litis, дали клаузата за предоставяне на компетентност действително е била предмет на съгласие между страните, което трябва да е изразено ясно и точно, и че целта на формалните изисквания по член 23, параграф 1 от Регламент „Брюксел I“ в това отношение е да се гарантира, че действително е било постигнато съгласие (решение от 7 юли 2016 г., Hőszig,C‑222/15, EU:C:2016:525, т. 37 и цитираната съдебна практика). По този начин записаната в договор клауза, с която се учредява компетентност, може по принцип да произвежда последици единствено в отношенията между страните, дали своето съгласие за сключването на този договор (решение от 21 май 2015 г., CDC Hydrogen Peroxide,C‑352/13, EU:C:2015:335, т. 64 и цитираната съдебна практика).

(вж. т. 33—35 и 43 и диспозитива)
Дело C‑262/16

Shields & Sons Partnership

срещу

Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

(Преюдициално запитване,

отправено от Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

„Преюдициално запитване — Данъчни въпроси — Данък върху добавената стойност — Директива 2006/112/ЕО — Член 296, параграф 2 — Член 299 — Общ режим на единна данъчна ставка за земеделски производители — Изключване от общия режим — Условия — Понятието „категория земеделски производители““

Резюме — Решение на Съда (трети състав) от 12 октомври 2017 г.

Хармонизация на данъчните законодателства—Обща система на данъка върху добавената стойност—Специални режими—Режим на единна данъчна ставка, приложим за земеделските производители—Възможност за изключване на земеделски производител от този режим—Изчерпателен списък на основанията за изключване (член 296, параграф 2, членове 297—299 от Директива 2006/112 на Съвета) Хармонизация на данъчните законодателства—Обща система на данъка върху добавената стойност—Специални режими—Режим на единна данъчна ставка, приложим за земеделските производители—Категория земеделски производители—Понятие—Земеделски производители, които възстановяват значително по-голяма сума като участници в този режим, отколкото биха възстановили, ако бяха регистрирани по общия режим или по опростения режим на данъка върху добавената стойност—Изключване (член 296, параграф 2 от Директива 2006/112 на Съвета)
Дело C‑165/16

Toufik Lounes

срещу

Secretary of State for the Home Department

(Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

„Преюдициално запитване — Гражданство на Съюза — Член 21 ДФЕС — Директива 2004/38/ЕО — Бенефициенти — Двойно гражданство — Гражданин на Съюза, придобил гражданство на приемащата държава членка и същевременно запазил гражданството си по произход — Право на пребиваване в тази държава членка на гражданин на трета държава, член на семейството на гражданина на Съюза“

Резюме — Решение на Съда (голям състав) от 14 ноември 2017 г.

Гражданство на Съюза—Право на свободно движение и на свободно пребиваване на територията на държавите членки—Директива 2004/38—Бенефициенти—Членове на семейството на гражданин на Съюза, които са граждани на трета държава и пребивават в държавата членка, чието гражданство има гражданинът на Съюза—Изключване—Гражданин на Съюза, придобил гражданство на приемащата държава членка и същевременно запазил гражданството си по произход—Липса на последици (член 3, параграф 1, член 7, параграф 1 и член 16, параграф 1 от Директива 2004/38 на Европейския парламент и на Съвета) Гражданство на Съюза—Разпоредби на Договора—Право на свободно движение и на свободно пребиваване на територията на държавите членки—Членове на семейството на гражданин на Съюза, които са граждани на трета държава и пребивават в приемащата държава членка—Гражданин на Съюза, придобил гражданство на приемащата държава членка и същевременно запазил гражданството си по произход—Производно право на пребиваване в приемащата държава членка—Условия (член 21, параграф 1 ДЕС; член 7, параграф 1 и член 16, параграф 1 от Директива 2004/38 на Европейския парламент и на Съвета)
Дело C‑305/16

Avon Cosmetics Ltd

срещу

Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

(Преюдициално запитване,

отправено First-tier Tribunal (Tax Chamber)

„Преюдициално запитване — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Шеста директива 77/388/ЕИО — Член 11, A, параграф 1, буква а) — Данъчна основа — Член 17 — Право на приспадане — Член 27 — Специални мерки за дерогация — Решение 89/534/ЕИО — Схема за търговия, при която доставката на стоки се извършва посредством лица, които не са данъчнозадължени — Облагане на пазарната стойност на стоката, определена на последния етап от предлагането на пазара — Включване на понесените от тези лица разходи“

Резюме — Решение на Съда (трети състав) от 14 декември 2017 г.

Хармонизация на данъчните законодателства—Обща система на данъка върху добавената стойност—Данъчна основа—Национални мерки за дерогация—Решение 89/534, което разрешава на Обединеното кралство да дерогира член 11, A, параграф 1, буква а) от Шеста директива—Схема за търговия, при която доставката на стоки се извършва посредством лица, които не са данъчнозадължени—Данъчна основа на дружество за директна продажба, изчислена върху пазарната стойност на стоките, продавани на етапа на крайното потребление—Допустимост—Мярка за дерогация, която не отчита платения от тези дистрибутори данък—Липса на последици (член 11, A, параграф 1, буква a), член 17 и член 27 от Директива 1977/388 на Съвета, изменена с Директива 2004/7; Решение на Съвета 89/534) Хармонизация на данъчните законодателства—Обща система на данъка върху добавената стойност—Данъчна основа—Национални мерки за дерогация—Решение 89/534, което разрешава на Обединеното кралство да дерогира член 11, A, параграф 1, буква а) от Шеста директива—Валидност—Нарушение на принципите на пропорционалност и на данъчен неутралитет—Липса (член 11, A, параграф 1, буква a) и член 27, параграф 1 от Директива 77/388 на Съвета, изменена с Директива 2004/7; Решение 89/534 на Съвета) Хармонизация на данъчните законодателства—Обща система на данъка върху добавената стойност—Данъчна основа—Национални мерки за дерогация—Задължения на подалата искането за дерогация държава членка—Обхват (член 11, A, параграф 1, буква a) и член 27 от Директива 1977/388 на Съвета, изменена с Директива 2004/7; Решение 89/534 на Съвета )
Член 35 ДФЕС забранява количествените ограничения на износа между държавите членки, както и всички мерки с равностоен ефект. В това отношение Съдът е постановил, че забраната по член 35 ДФЕС се прилага по отношение на национална мярка, която е приложима към всички оператори с дейност на националната територия и която би могла да засегне повече стоките, които напускат пазара на държавата членка на износа, отколкото пускането в продажба на стоките на националния пазар на посочената държава членка (решение от 21 юни 2016 г., New Valmar,C‑15/15, EU:C:2016:464, т. 36 и цитираната съдебна практика).

От това определение следва, че квалификацията „мярка с равностоен ефект на количествено ограничение на износа“ предполага да е налице ограничаващ търговията ефект (решение от 21 юни 2016 г., New Valmar,C‑15/15, EU:C:2016:464, т. 42). Този ефект може да е дори незначителен (решение от 1 април 2008 г., Gouvernement de la Communauté française et gouvernement wallon,C‑212/06, EU:C:2008:178, т. 52), стига да не е нито твърде несигурен, нито твърде непряк (решение от 21 юни 2016 г., New Valmar,C‑15/15, EU:C:2016:464, т. 45 и цитираната съдебна практика). Предвидената в член 1, параграф 1, буква г) от Регламент № 1998/2006 забрана на помощите, свързани с износа за държави членки, дори когато тези помощи не превишават прага de minimis, сама по себе си обаче няма ефект върху търговията, доколкото просто изисква от държавите членки да не отпускат определен вид помощи. Следователно тази разпоредба не може да представлява забранена от член 35 ДФЕС мярка с равностоен ефект на количествено ограничение на износа.

Същевременно най-вече от основните правила на вътрешния пазар и от общия режим на помощите, който е част от тях, следва, че изключването на помощите за износа от приложното поле на Регламент № 1998/2006 е оправдано от самата цел на член 107 ДФЕС. Помощите за износа обаче, дори когато са в скромен размер, по дефиниция са сред помощите, които биха могли да засегнат търговията между държавите членки — както пряко, като осигурят конкурентно предимство на изнасяната продукция, така и непряко, като предизвикат симетрични контрамерки от страна на останалите държави членки за компенсиране на това конкурентно предимство. Както изтъкна Комисията в съдебното заседание, да се допуснат такива помощи, би било особено вредно за функционирането на вътрешния пазар. Оттук следва, че член 35 ДФЕС не може да оправдае мярка, която е в противоречие с член 107 ДФЕС.

(вж. т. 38 и 43—47)
Дело C‑304/16

American Express Company

срещу

The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury

(Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

„Преюдициално запитване — Регламент (ЕС) 2015/751 — Обменни такси за платежни операции, свързани с карти — Член 1, параграф 5 — Приравняване на тристранна платежна картова схема на четиристранна платежна картова схема — Условия — Издаване от тристранна платежна картова схема на платежни инструменти, свързани с карта, „с партньор в рамките на сътрудничество на различни марки или чрез посредник“ — Член 2, точка 18 — Понятие за „тристранна платежна картова схема“ — Валидност“

Резюме — Решение на Съда (първи състав) от 7 февруари 2018 г.

Преюдициални въпроси—Компетентност на Съда—Граници—Въпроси, отправени в рамките на привиден национален правен спор—Недопустимост—Липса на действие или бездействие на национален административен орган, което може да бъде повод за жалба за упражняване на контрол за законосъобразност—Обстоятелство, което не може само по себе си да докаже привидния характер на правния спор (член 267 ДФЕС) Сближаване на законодателствата—Платежни услуги във вътрешния пазар—Регламент 2015/751—Обменни такси за платежни операции, свързани с карти—Тристранна платежна картова схема—Приравняване на четиристранна схема—Условия—Необходимост партньор в рамките на сътрудничество на различни марки, сключил споразумение с тристранна схема, да действа като издател на платежни инструменти, за да може схемата да се счита за четиристранна—Липса (съображение 28, член 1, параграф 5 и член 2, точка 2 от Регламент 2015/751 на Европейския парламент и на Съвета) Актове на институциите—Мотивиране—Задължение—Действие и предели—Регламент, който в определени хипотези предвижда приравняването на тристранни платежни картови схеми на четиристранни платежни картови схеми (член 296 ДФЕС, член 1, параграф 5 от Регламент № 2015/751 на Европейския парламент и на Съвета) Сближаване на законодателствата—Платежни услуги във вътрешния пазар—Регламент 2015/751—Обменни такси за платежни операции, свързани с карти—Тристранна платежна картова схема—Приравняване на четиристранна платежна картова схема—Условия—Необходимост партньор в рамките на сътрудничество на различни марки, сключил споразумение с тристранна схема, да действа като издател на платежни инструменти, за да може схемата да се счита за четиристранна—Липса—Нарушение на принципа на пропорционалност—Липса
Дело C‑266/16

Western Sahara Campaign UK

срещу

Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

и

Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs

(Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

„Преюдициално запитване — Споразумение за партньорство в областта на рибарството между Европейската общност и Кралство Мароко — Протокол за определяне на възможностите за риболов, предвидени в това споразумение — Актове за сключване на споразумението и протокола — Регламенти за разпределяне между държавите членки на възможностите за риболов, определени в протокола — Съдебна компетентност — Тълкуване — Валидност от гледна точка на член 3, параграф 5 ДЕС и на международното право — Прилагане на посоченото споразумение и посочения протокол към територията на Западна Сахара и прилежащите ѝ води“

Резюме — Решение на Съда (голям състав) от 27 февруари 2018 г.

Преюдициални въпроси—Компетентност на Съда—Актове, приети от институциите—Искане за разглеждане на съвместимостта с Договорите на международно споразумение, сключено от Съюза—Допустимост (член 19, параграф 3, буква б) ДЕС; член 267, първа алинея, буква б) ДФЕС) Международни споразумения—Споразумения на Съюза—Споразумение за партньорство между Общността и Мароко—Тълкуване—Прилагане на съответните правила на международното право (член 2, буква а), член 5 и член 11 от Споразумението за партньорство между ЕО и Мароко) Международни споразумения—Споразумения на Съюза—Споразумение за партньорство между Общността и Мароко—Териториален обхват—Територията Западна Сахара, която е несамоуправляваща се и по отношение на която страните не упражняват суверенитет—Изключване (член 11 от Споразумението за партньорство между ЕО и Мароко) Международни споразумения—Споразумения на Съюза—Споразумение за партньорство между Общността и Мароко—Териториален обхват—Води, прилежащи към територията на Западна Сахара—Изключване—Липса на оспорване на актовете на Съюза относно сключването на споразумението за партньорство и на протокола в областта на рибарството (член 3, параграф 5 ДЕС; член 2, буква а) и член 16 от Споразумението за партньорство между ЕО и Мароко, член 1 от Протокола от 2013 г., Регламент № 764/2006 на Съвета, Регламент № 1270/2013 на Съвета; Решение 2013/785 на Съвета)
2)

Осъжда Kühne + Nagel International AG, Kühne + Nagel Management AG, Kühne + Nagel Ltd (Ъксбридж (Обединено кралство), Kühne + Nagel Ltd (Шанхай (Китай) и Kühne + Nagel Ltd (Хонконг (Китай) да понесат, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.
Дело C‑643/16

American Express Company

срещу

The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury

(Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

„Преюдициално запитване — Директива (EС) 2015/2366 — Платежни услуги във вътрешния пазар — Член 35, параграф 1 — Изисквания в областта на достъпа на лицензирани или регистрирани доставчици на платежни услуги до платежни системи — Член 35, параграф 2, първа алинея, буква б) — Неприложимост на тези изисквания спрямо платежни системи, съставени изключително от доставчици на платежни услуги, които са част от една група — Приложимост на посочените изисквания спрямо тристранни платежни картови схеми, сключили споразумения за сътрудничество на различни марки или за посредничество — Валидност“

Резюме — Решение на Съда (първи състав) от 7 февруари 2018 г.

Преюдициални въпроси—Компетентност на Съда—Граници—Въпроси, отправени в рамките на привиден национален правен спор—Недопустимост—Липса на действие или бездействие на национален административен орган, което може да бъде повод за жалба за упражняване на контрол за законосъобразност—Обстоятелство, което не може само по себе си да докаже привидния характер на правния спор (член 267 ДФЕС) Сближаване на законодателствата—Платежни услуги във вътрешния пазар—Директива 2015/2366—Изисквания в областта на достъпа на доставчици на платежни услуги до платежни системи—Приложимост спрямо тристранни платежни картови схеми, които използват представител за предоставянето на платежни услуги—Неприложимост спрямо схеми, сключили споразумение за сътрудничество на различни марки с партньор в рамките на сътрудничество на различни марки, който не предоставя платежни услуги във връзка с предлаганите в рамките на сътрудничеството на различни марки продукти (член 35, параграф 1 и параграф 2, първа алинея, буква б) от Директива 2015/2366 на Европейския парламент и Съвета) Актове на институциите—Мотивиране—Задължение—Действие и предели—Директива, която предвижда, че спрямо сключилите договори за посредничество тристранни платежни картови схеми се прилагат изискванията в областта на достъпа до платежни системи (член 296, параграф 2 ДФЕС; съображения 49, 50 и 52 и член 35, параграф 1 от Директива 2015/2366 на Европейския парламент и Съвета) Сближаване на законодателствата—Платежни услуги във вътрешния пазар—Директива 2015/2366—Изисквания в областта на достъпа на доставчици на платежни услуги до платежни системи—Приложимост спрямо тристранни платежни картови схеми, които използват представител за предоставянето на платежни услуги—Нарушение на принципа на пропорционалност—Липса (член 35 от Директива 2015/2366 на Европейския парламент и Съвета)
36

Както посочва ЕОБХ в становището си от 6 януари 2015 г., озаглавено „Scientific Opinion on the risk to plant health posed by Xylella […] in the EU territory, with the identification and evaluation of risk reduction options“ („Научно становище относно риска за здравето на растенията, породен от Xylella […] на територията на ЕС — набелязване и оценка на възможностите за ограничаване на риска“) (наричано по-нататък „становището на ЕОБХ от 6 януари 2015 г.“), на което Комисията се позовава в съображение 2 от Решение за изпълнение 2015/789, тази предварителна мярка е задължителна, щом насекомите вектори могат да се придвижват от заразените растения към други растения (стр. 109). Както обяснява Комисията в писменото си становище, по този начин посочената мярка позволява да се ограничи рискът от разпространение на тези вектори, следователно и на самата бактерия, в момента на отстраняването по член 6, параграф 2, буква а) от това решение на растенията гостоприемници, които могат да приемат тези вектори.
1)

При разглеждането на поставените на Съда въпроси за валидност не се установяват обстоятелства, които да засягат валидността на Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1395 на Комисията от 18 август 2016 година за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и за окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република, произведени от Buckinghan Shoe Mfg Co., Ltd., Buildyet Shoes Mfg., DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd, Dongguan Stella Footwear Co Ltd, Dongguan Taiway Sports Goods Limited, Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co., Jianle Footwear Industrial, Sihui Kingo Rubber Shoes Factory, Synfort Shoes Co. Ltd., Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd., Wei Hao Shoe Co. Ltd., Wei Hua Shoe Co. Ltd. и Win Profile Industries Ltd, и за изпълнение на решението на Съда на Европейския съюз по съединени дела C‑659/13 и C‑34/14, нито валидността на Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1647 на Комисията от 13 септември 2016 година за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Виетнам и произведени от Best Royal Co. Ltd, Lac Cuong Footwear Co., Ltd, Lac Ty Co., Ltd, Saoviet Joint Stock Company (Megastar Joint Stock Company), VMC Royal Co Ltd, Freetrend Industrial Ltd. и свързаното с него дружество Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd., Fulgent Sun Footwear Co., Ltd, General Shoes Ltd, Golden Star Co, Ltd, Golden Top Company Co., Ltd, Kingmaker Footwear Co. Ltd., Tripos Enterprise Inc., Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd, и за изпълнение на решението на Съда на Европейския съюз по съединени дела C‑659/13 и C‑34/14.
37

В жалбата си жалбоподателите в главното производство по-специално твърдят, че прехвърлянето им би могло да има отрицателни последици за здравето на г‑жа C. K., които да засегнат и състоянието на новороденото ѝ дете. В това отношение те представят различни медицински удостоверения в подкрепа на твърденията си, че бременността на г‑жа C. K. е била рискова и че след раждането тя изпитва затруднения от психично естество. Също така психиатър специалист е диагностицирал, че последната страда от следродилна депресия и периодична склонност към самоубийство. Освен това от няколко медицински удостоверения е видно, че лошото здравословно състояние на г‑жа C. K. основно се дължи на несигурността по отношение на статута ѝ и на произтичащия от това стрес. Поради това влошаването на психичното ѝ здраве би могло да доведе до агресивно поведение от нейна страна към самата себе си или към останалите, което при необходимост да наложи осигуряването на болнични грижи. Следователно според посочения психиатър заболяването, от което страда г‑жа C. K., налага тя и детето ѝ да останат в центъра за прием в Любляна, където да им бъде предоставено лечение.
Член 8, параграф 1 от Директива 83/189/ЕИО на Съвета от 28 март 1983 година за определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламентите, изменена с Акта относно условията за присъединяване на Република Австрия, Република Финландия и Кралство Швеция и за промените в Учредителните договори на Европейския съюз, и член 8, параграф 1 от Директива 98/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 година за определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти и правила относно услугите на информационното общество, изменена с Директива 98/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 юли 1998 г., трябва да се тълкуват в смисъл, че неприложимостта на технически регламент, за който не е изпратено уведомление, какъвто е член 16, параграфи 1 и 2 от Regulamento que estabelece as condições de segurança a observar na localização, implantação, conceção e organização funcional dos espaços de jogo e recreio, respetivamente, equipamento e superfícies de impacto (Правилник за условията за безопасност, които трябва да се спазват при определяне на местоположението, изграждането, проектирането и функционалната организация на площадките за игра и развлечения, на съответното оборудване и меки настилки), приложен към Decreto-Lei no 379/97 (Декрет-закон № 379/97) от 27 декември 1997 г., изменен с Decreto-Lei no 119/2009 (Декрет-закон № 119/2009) от 19 май 2009 г., се отнася само до посочения технически регламент, а не до цялото законодателство, в което той се съдържа.