ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА ГЕНЕРАЛНИЯ АДВОКАТ

G. PITRUZZELLA

Представено на 1 юли 2021 година ( 1 )

Дело C‑51/20

Европейска комисия

срещу

Република Гърция

„Неизпълнение на задължения — Иск по член 260 ДФЕС — Имуществени санкции — Метод на изчисление — Фактор „n“ — Отразяване на институционалната тежест на държавата членка“

I. Въведение

1. Съгласно член 260, параграф 2 ДФЕС, когато Европейската комисия реши, че държава членка не е предприела мерките за изпълнение на решение на Съда за установяване на неизпълнение на задължения, постановено на основание параграф 1 от този член, тя може да сезира Съда с искане на тази държава членка да бъдат наложени имуществени санкции, състоящи се в плащането на периодична имуществена санкция или на еднократно платима сума, като първата има за цел да санкционира продължаването на нарушението след решението на Съда за установяване на неизпълнение на задължения, а втората — да подтикне държавата членка да не извършва повторно нарушение ( 2 ). В иска, предявен пред Съда срещу държава членка на основание член 260, параграф 2 ДФЕС, Комисията уточнява размера на тези санкции, който според нея е съобразен с обстоятелствата. За да определи този размер, тя използва метод на изчисление, изложен последно в Съобщение от 12 декември 2005 г. ( 3 ) (наричано по-нататък „Съобщението от 2005 г.“). Този метод на изчисление отразява — заедно с други фактори като тежестта и продължителността на нарушението — платежоспособността на разследваната държава членка, изразена с т.нар. фактор „n“. Както ще стане ясно по-нататък, изчисляването на фактора „n“ първоначално се основава на два елемента, от една страна, на брутния вътрешен продукт (БВП) на съответната държава членка и от друга страна, на броя на гласовете, с които тя разполага в Съвета за гласуване с квалифицирано мнозинство. След влизането в сила на 1 април 2017 г. на новата система за изчисляване на квалифицираното мнозинство в Съвета, предвидена в член 16, параграф 4 ДЕС, Съдът приема в решение от 14 ноември 2018 г., Комисия/Гърция ( 4 ) (наричано по-нататък „решението от 14 ноември 2018 г.“), че правилото на двойното мнозинство, на което се основава тази система, не може пряко да се пренесе към механизма за изчисление на санкциите, които се налагат на държавите членки в рамките на производства за установяване на нарушение, и следователно не може да замени старата система на претеглените гласове, на която се основава дотогава изчисляването на фактора „n“. Впоследствие през 2019 г. Комисията приема ново съобщение ( 5 ) (наричано по-нататък „Съобщението от 2019 г.“), с което изменя елемента на фактора „n“, който не е свързан с БВП, като по същество заменя критерия, състоящ се от броя гласове в Съвета, с различния критерий за броя на местата за представители в Европейския парламент, разпределени на всяка държава членка.

2. Размерите на санкциите, които Комисията предлага на Съда да наложи на Република Гърция в рамките на настоящия иск, предявен на основание член 260, параграф 2 ДФЕС, са определени чрез прилагане на този нов метод на изчисление на фактора „n“.

3. С този иск Комисията иска от Съда да установи, че Република Гърция е нарушила задълженията си по смисъла на член 260, параграф 1 ДФЕС, като не е предприела необходимите мерки за изпълнение на решение от 9 ноември 2017 г., Комисия/Гърция ( 6 ) (наричано по-нататък „решението за установяване на неизпълнение на задължения“). Комисията също така иска от Съда да осъди Република Гърция да заплати, от една страна, имуществена санкция в размер на 26697,89 EUR на ден, считано от деня на постановяване на решението по настоящото дело до деня на цялостното изпълнение на решението за установяване на неизпълнение на задължения, и от друга страна, еднократно платима сума, чийто размер е резултат от умножаването на сума в размер на 3709,23 EUR дневно по броя на дните, изтекли от датата на постановяване на това решение до деня на изпълнение на задълженията или, при неизпълнение — от посочената дата до деня на постановяване на решението по настоящото дело. Накрая, Комисията иска от Съда да осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

4. В иска си Комисията посочва, че в съответствие с предвидения в Съобщението от 2005 г. метод на изчисление периодичната имуществена санкция, която тя предлага на Съда да наложи на Република Гърция за всеки ден забава в изпълнението на решението за установяване на неизпълнение на задължения, е изчислена чрез умножение на единна стандартна фиксирана сума в размер на 3116 EUR ( 7 ) по коефициент за тежест 7 — определен с оглед на значението на разпоредбите на правото на Съюза, които са предмет на нарушение, на последиците от нарушението за публичните и частните интереси, на сравнението със съпоставими неизпълнения на задължения и на други смекчаващи и утежняващи фактори — и по коефициент за продължителност 2,4, съответстващ на 24‑те месеца, изтекли между 9 ноември 2017 г. — датата на постановяване на решението за установяване на неизпълнение на задължения, и 27 ноември 2019 г. — датата, на която Комисията сезира Съда. Получената по този начин сума е умножена по фактора „n“, изчислен съгласно метода, изложен в Съобщението от 2019 г., който за Република Гърция е определен на 0,51 ( 8 ).

5. Що се отнася до еднократно платимата сума, Комисията посочва, че съгласно метода на изчисление, предвиден в Съобщението от 2005 г., нейният размер е определен въз основа на дневна сума, съответстваща на единна стандартна фиксирана сума, определена на 1039 EUR ( 9 ), умножена по коефициент за тежест 7 и по фактора „n“ — 0,51. Съгласно предложението на Комисията общият размер на еднократно платимата сума, която трябва да бъде наложена на Република Гърция, не трябва да бъде по-малък от минимална сума, която за тази държава членка е определена на 135820824,35 EUR ( 10 ).

6. В иска си Комисията изтъква необходимостта имуществените санкции, които се налагат съгласно член 260, параграф 2 ДФЕС, да се определят, като се вземе предвид не само платежоспособността на държавата членка, която не е изпълнила задълженията си, и следователно нейният БВП, но и институционалната тежест, която тя има в Съюза. Според Комисията критерият, отхвърлен от Съда в решението от 14 ноември 2018 г., основаващ се на броя гласове на всяка държава членка в Съвета, трябва да бъде заменен с нов критерий, който да действа като коректив при прилагането на метод на изчисление, основан само на БВП, както за да се запази балансът между платежоспособността и институционалната тежест на държавата членка, която не е изпълнила задълженията си, така и за да се избегнат случаи на необосновано неравно третиране вследствие на прекомерни отклонения между коефициентите, определени за всяка държава членка.

7. В писмената си защита Република Гърция иска от Съда да отхвърли иска и да осъди Комисията да заплати съдебните разноски. Що се отнася до предложените от последната имуществени санкции, Република Гърция счита, че те не са нито обосновани, нито пропорционални. Въпреки това, в случай че Съдът сметне за необходимо да санкционира неизпълнението на задължения, тя е съгласна с Комисията, че факторът „n“, и като цяло размерът на санкциите, трябва да отразява освен платежоспособността на съответната държава членка, също и институционалната ѝ тежест. Според Република Гърция критерият, възприет от Комисията в Съобщението от 2019 г., основан на броя на местата в парламента, позволява последното обстоятелство да бъде отразено по подходящ начин.

8. В рамките на процесуално-организационните действия Съдът приканва Комисията и Република Гърция да отговорят писмено на някои въпроси, свързани по-конкретно с правилата за определяне на фактора „n“, както са изложени в Съобщението от 2019 г.

9. Настоящото заключение се отнася изключително до въпроса за релевантността за целите на налагането на възпиращи и пропорционални санкции, на елемента, представляващ институционалната тежест на разследваната държава членка в Съюза, изразена в частност чрез броя на местата в Европейския парламент, разпределени на тази държава членка.

II. Анализ

А. Факторът „n“ преди решението от 14 ноември 2018 г.

1. Съобщението от 2005 г.

10. Факторът „n“ се появява за първи път в Съобщението на Комисията от 28 февруари 1997 г. относно изчисляването на периодичната имуществена санкция ( 11 ) (наричано по-нататък „Съобщението от 1997 г.“). Съобщението от 2005 г. разширява прилагането му и при изчисляването на еднократно платимата сума ( 12 ). Определен като „фиксиран коефициент за всяка страна“ ( 13 ), в Съобщението от 2005 г., както и преди това в Съобщението от 1997 г., факторът „n“ е регламентиран в отделен раздел, озаглавен „Отразяване на платежоспособността на държавата членка“ ( 14 ). Целта му е свързана с изискването да се осигури възпиращият ефект на наказанието. От гледна точка на Комисията той позволява периодичната имуществена санкция и еднократно платимата сума да бъдат определени на достатъчно високо равнище, за да се упражни натиск върху държавата членка, който да я подтикне, от една страна, да преустанови нарушението ( 15 ) и от друга страна, да не извършва повторно нарушение ( 16 ).

11. В Съобщението от 2005 г., както и в Съобщението от 1997 г. факторът „n“ е описан като „средногеометрична стойност, основана, от една страна, на [БВП] на съответната държава членка, и от друга страна, на относителната пропорционална тежест на гласовете в Съвета“. Той се изчислява чрез корен квадратен от резултата от двата фактора, първият от които е съотношението между БВП на съответната държава членка и БВП на Люксембург, а вторият — съотношението между броя на гласовете, с които разполага всяка държава членка в Съвета, според предвидената в член 148 от Договора за ЕО пропорционална тежест, и броя гласове на Люксембург ( 17 ). Според Комисията прилагането на тази формула позволява да се получи разумно отклонение между коефициентите, давани на всяка държава членка — между 0,36 и 25,40 ( 18 ).

12. Комисията си запазва правото да коригира фактора „n“ в случай на значителни отклонения от действителното положение или в случай на промяна на пропорционалната тежест на гласовете в Съвета, както и периодично да привежда в съответствие този фактор, по-специално с оглед на очаквания пропорционално по-висок ръст на БВП на новите държави членки ( 19 ). Правилата, съгласно които се извършва актуализацията на данните в зависимост от развитието на БВП и инфлацията във всяка държава членка, са посочени в Съобщение от 2010 г. ( 20 ) В съответствие с последното съобщение, от 2011 г. тази актуализация се извършва ежегодно ( 21 ).

2. Съдебната практика

13. Инициативата на Комисията да установи насоки за определяне на методите за изчисляване на имуществените санкции, които се налагат в случай на неизпълнение на задължения, още от самото начало е била положително възприета от Съда, който е подчертал, че тези „индикативни правила“ допринасят да се гарантира, че действията на Комисията се основават на критерии за прозрачност, предвидимост и правна сигурност ( 22 ). Съдът също така е одобрил по същество принципите, от които се вдъхновяват тези насоки, определяйки — както е видно от последващите съобщения на Комисията — продължителността на нарушението, степента на тежест и платежоспособността на съответната държава членка като основни критерии, които трябва да се вземат предвид, за да се гарантира принудителният характер, съобразяването с обстоятелствата и пропорционалността спрямо извършеното нарушение на имуществените санкции, които се налагат с цел единното и ефективно прилагане на правото на Съюза ( 23 ).

14. Що се отнася по-конкретно до фактора „n“, още от първото му формулиране в Съобщението от 1997 г. Съдът е одобрил както целта му, така и критериите за определяне, като е уточнил, че „предложението на Комисията за отчитане както на [БВП] на съответната държава членка, така и на броя на гласовете, с които тя разполага в Съвета, е подходящо, тъй като позволява да се отрази платежоспособността на тази държава членка, като запазва разумно разграничаване между различните държави членки“ ( 24 ). В някои по-скоро спорадични случаи преди 2009 г. при преизчисляването на размера на периодичната имуществена санкция, която да бъде наложена на държавата членка, неизпълнила задълженията си, с оглед на направените от него констатации относно продължителността и тежестта на нарушението Съдът сам прилага коефициента, съответстващ на фактора „n“, определен от Комисията за тази държава членка ( 25 ), като го актуализира, когато е необходимо, за да отрази най-новите данни, свързани по-специално с развитието на БВП на тази държава ( 26 ). В по-общ план, на критиките от страна на неизпълнилите задълженията си държави членки относно оценката на Комисията за платежоспособността им или пък независимо от изразяването на такива критики Съдът многократно посочва, че е необходимо да се отрази развитието на инфлацията и на БВП на съответната държава членка, „такова каквото то е към момента на обсъждането на фактите от Съда“ ( 27 ). Съдът взема предвид и намалената платежоспособност, изтъкната от съответната държава членка в контекста на икономическа криза ( 28 ).

Б. Решението от 14 ноември 2018 г.

15. Както беше посочено по-горе, в решението от 14 ноември 2018 г. Съдът разглежда въздействието на изменението на системата на гласуване с квалифицирано мнозинство в Съвета върху определянето на фактора „n“ въз основа на правилата, изложени в Съобщението от 2005 г. Република Гърция, срещу която Комисията е завела пред Съда делото, по което е постановено това решение, поддържа наред с останалото, че вследствие на това изменение, което, както беше посочено, въвежда система на двойно мнозинство за изчисляване на квалифицираното мнозинство вместо старата система на претеглени гласове ( 29 ), влиянието в Съвета на държавите членки, чийто БВП и население са сравними с нейните, е намаляло съществено. От своя страна Комисията твърди, че предвиденото преди реформата претегляне на гласовете в Съвета продължава да бъде разумен референтен параметър, макар и вече „исторически“, по-специално доколкото позволява запазването на приемливо разграничение между държавите членки.

16. В съответствие със заключението по този въпрос на генералния адвокат Wathelet ( 30 ) Съдът приема, че новата система на двойно мнозинство не осигурява задоволителни критерии, позволяващи адекватно определяне на платежоспособността на държавите членки и че за целта трябва да приеме за основа БВП като „преобладаващ фактор“ ( 31 ). Съдът също така посочва, че в своята практика след 1 април 2017 г. той взема предвид само БВП на съответната държава членка, като по този начин още веднъж подчертава намерението си да даде първостепенно значение на този параметър след реформата на системата за изчисляване на квалифицираното мнозинство в Съвета ( 32 ).

В. Факторът „n“ след решението от 14 ноември 2018 г.

1. Съобщението от 2019 г.

17. В съответствие с поканата, отправена от генералния адвокат Wathelet в заключението му по делото, по което е постановено решението от 14 ноември 2018 г. ( 33 ), и за да се съобрази с последното, Комисията приема Съобщението от 2019 г. В това съобщение тя пояснява, че само комбинацията от платежоспособността на съответната държава членка и нейната „институционална тежест“, т.е. нейната „стойност в институционалната структура на Европейския съюз“ ( 34 ), позволява да се осигури баланс между възпиращия ефект и пропорционалността на предложените от нея санкции в рамките на производствата за установяване на нарушения по член 260, параграфи 2 и 3 ДФЕС. Според Комисията използването на БВП като единствен елемент за изчисление би нарушило този баланс, тъй като става въпрос за параметър, който отразява само икономическото измерение на държавите членки. Използването само на БВП би довело по-специално до това разликата между най-ниската и най-високата стойност на фактора „n“ да се увеличи от 55 на 312, както и до значително увеличение на размера на предлаганите санкции за над една трета от държавите членки ( 35 ). Следователно основната цел, преследвана от Комисията в Съобщението от 2019 г., е да запази размерите на предлаганите санкции в рамките на стойности, които са възможно най-близки до получаваните по предишния метод на изчисление.

18. Въз основа на тези съображения Комисията определя новия метод на изчисление на фактора „n“, с който се отчитат два елемента: БВП и броят на местата за представители в Парламента, разпределен на всяка държава членка ( 36 ). Този нов метод на изчисление води до изоставянето на фактора „n“ на Люксембург като референтна стойност ( 37 ) и замяната му със средната стойност на двата използвани параметъра (БВП и брой представители в Европейския парламент). Следователно факторът „n“ е средногеометрична стойност, изчислена чрез корен квадратен от резултата от двата фактора, първият от които е съотношението между БВП на съответната държава членка и средния БВП на Съюза ( 38 ), а вторият — съотношението между броя на местата на посочената държава членка в Парламента и броя на местата на всички държави членки ( 39 ).

19. Комисията обаче посочва, че ако новите параметри се използват без корекция, се получава референтна стойност на фактора „n“, която е значително по-ниска от използваната до този момент. Следователно, за да се гарантира, че предлаганите от нея на Съда размери ще останат пропорционални и достатъчно възпиращи, тя счита, че е необходимо към стандартните фиксирани суми, използвани за изчисляване съответно на дневните имуществени санкции и на еднократно платимите суми, както и към размера на минималните за всяка държава еднократно платими суми, да се приложи коригиращ коефициент от 4,5 ( 40 ).

20. Изложеният по-горе метод на изчисление се прилага от Комисията, считано от датата на публикуване на Съобщението от 2019 г. ( 41 )

2. Съдебната практика

21. След решението от 14 ноември 2018 г. Съдът е постановил девет решения, с които са наложени имуществени санкции на основание член 260, параграфи 2 или 3 ДФЕС. В първото от тези решения Съдът само споменава платежоспособността на съответната държава членка като един от критериите, които трябва да се вземат предвид, за да се гарантира принудителният характер на периодичната имуществена санкция, без да посочва по какъв начин е оценена тази платежоспособност ( 42 ). В останалите, както и в много предишни решения, той споменава изискването за целите на преценката на тази платежоспособност да се отчете актуалното развитие на БВП на държавата членка, каквото е към датата на преценката на фактите от Съда ( 43 ).

22. Важно е да се отбележи, че само в делата, по които са постановени последните две решения на Съда по искове, предявени след датата на публикуване на Съобщението от 2019 г. ( 44 ), факторът „n“ за предложените от Комисията санкции е изчислен въз основа на метода, изложен в това съобщение. По-конкретно, в делото, по което е постановено решение от 25 февруари 2021 г., Комисия/Испания (Директива за личните данни — Наказателна област) ( 45 ), свързано с иск по член 260, параграф 3 ДФЕС, Кралство Испания изрично поставя въпроса за валидността на метода на изчисление, използван в Съобщението от 2019 г., като изтъква, че определеният му в това съобщение коефициент го поставя на четвъртото място сред държавите членки по платежоспособност, докато, ако тази платежоспособност бъде изчислена само въз основа на БВП, то би се оказало на четиринадесето място ( 46 ). Както беше отбелязано, Съдът обаче не разглежда изрично този въпрос.

Г. По свободата на преценка на Съда при определянето на имуществените санкции, които се налагат в случай на неизпълнение на задължения

23. На този етап е добре да се припомни, че Съдът се ползва с широко право на преценка при вземане на решение дали да наложи имуществени санкции на държавата членка, която не е изпълнила задълженията си, и при определяне на размера и формата на тези санкции. Член 260 ДФЕС не предвижда никакво изрично задължение за упражняването на това право на преценка — с изключение на задължението да не се превишава сумата, предложена от Комисията в рамките на производствата за установяване на нарушение по параграф 3 от този член ( 47 ) — като посочва само вида на санкциите, които могат да бъдат наложени.

24. Още с първите си решения, отнасящи се до тълкуването на член 171, параграф 2, трета алинея от Договора за ЕО (впоследствие член 228, параграф 2 ЕО и понастоящем — член 260, параграф 2 ДФЕС), Съдът, от една страна, подчертава необвързващия характер на формулираните от Комисията предложения, които представляват само „полезна отправна точка“ ( 48 ), като си запазва правото както да реши да наложи санкции при липса на изрично предложение в този смисъл от страна на Комисията ( 49 ) или да не налага такива при наличието на такова предложение ( 50 ), така и да променя чрез намаляване, но също и чрез увеличаване ( 51 ) предложената от нея сума или да адаптира правилата за събиране към обстоятелствата във всеки отделен случай, в частност по отношение на периодичността на периодичната имуществена санкция, постоянния или намаляващ характер на сумата ( 52 ) и датата на изискуемост ( 53 ).

25. От друга страна, Съдът уточнява, че не е обвързан от насоките, съдържащи се в съобщенията на Комисията ( 54 ), въпреки че, както беше посочено, подчертава значението им от гледна точка на прозрачността, предвидимостта и правната сигурност в дейността на тази институция. Що се отнася до методите на изчисление на периодичната имуществена санкция, Съдът многократно е подчертавал, че при упражняване на правото си на преценка той трябва да определи тази санкция „по такъв начин, че тя да бъде, от една страна, съобразена с обстоятелствата и от друга страна, пропорционална на установеното нарушение, както и на платежоспособността на съответната държава членка“ ( 55 ). По отношение на еднократно платимата сума Съдът уточнява, че както налагането на тази санкция, така и определянето на евентуалния ѝ размер „трябва във всеки конкретен случай да бъдат функция от всички релевантни елементи, свързани както с характеристиките на установеното неизпълнение на задължения, така и с действията на самата държава членка“, срещу която е образувано производство за установяване на нарушение ( 56 ). Въз основа на тези индикации факторите, на които Съдът се позовава, за да определи конкретно размера на периодичната имуществена санкция и на еднократно платимата сума, както беше посочено по-горе, са тежестта на неизпълнението, неговата продължителност и платежоспособността на държавата членка с оглед на всички релевантни обстоятелства във всеки отделен случай ( 57 ). В по-общ план Съдът уточнява, че „налагането на периодична имуществена санкция и/или еднократно платима сума няма за цел да компенсира вредите, причинени от съответната държава членка, а да упражни икономически натиск върху нея, който да я накара да прекрати установеното неизпълнение на задължения. Следователно наложените имуществени санкции трябва да бъдат определени в зависимост от необходимата степен на убеждаване, така че въпросната държава членка да промени поведението си“ ( 58 ).

26. Следователно различните фактори, които се вземат предвид при изчисляването на размера на санкциите, включително платежоспособността на съответната държава членка, която позволява да се осигури определяне на санкциите на равнище с достатъчен възпиращ ефект, са предмет на свободна преценка от страна на Съда ( 59 ).

27. При такива обстоятелства Съдът не е длъжен — въпреки че вече е правил това в миналото ( 60 ) — да прилага коефициентите, предложени от Комисията като фактор „n“, нито да използва метода на изчисление, разработен от последната в нейните съобщения. Той също така не е длъжен да изразява становище по законосъобразността на този метод или по правилното му прилагане от Комисията. От това следва, че по настоящото дело, както впрочем вече е направено в решение от 25 февруари 2021 г., Комисия/Испания (Директива за личните данни — Наказателна област) ( 61 ), Съдът може да реши да не се произнася по релевантността на елемента „институционална тежест“ на съответната държава членка при определянето на фактора „n“, нито по годността на критерия, възприет в Съобщението от 2019 г., да отрази този елемент, макар Комисията изрично да е поискала той да направи това.

28. Следващите съображения са изложени за в случай че Съдът реши да се произнесе.

Д. Броят на местата в Европейския парламент, разпределен на всяка държава членка, като критерий, отразяващ „институционалната тежест“ на държавата членка

29. За разлика от другите фактори, които се вземат предвид при изчисляването на санкциите, предложени от Комисията на основание член 260 ДФЕС, факторът „n“ е субективен и не зависи от характеристиките на разглежданото неизпълнение на задължения. Както беше посочено, още в Съобщението от 1997 г. Комисията е счела за необходимо да изчислява този фактор по такъв начин, че да се отчита едновременно икономическото и политическо измерение на съответната държава членка, отразено от двата съставни елемента — БВП и броя на гласовете, които се полагат на тази държава членка съгласно системата на така наречените претеглени гласове. За изчисляване на квалифицираното мнозинство в Съвета тази система предвижда предоставянето на всяка държава членка на конвенционален пакет от гласове, предвиден пряко в Договорите и съизмерим основно с нейната демографска тежест съгласно определения критерий с „корен квадратен“, по който на всяка държава членка се предоставя по-малък от пропорционалния брой гласове спрямо нейното население, като съотношението между предоставените гласове и населението по принцип е по-благоприятно за по-малките държави членки.

30. В прессъобщението, придружаващо приемането на Съобщението от 1997 г. ( 62 ), Комисията уточнява, че броят на гласовете в Съвета е взет предвид, за да се осигури пропорционалност на размера на периодичната имуществена санкция като критерий, който може да отрази влиянието на всяка държава членка при установяването на общностното правило, което е предмет на нарушението. В този смисъл при определянето на фактора „n“„институционалната тежест“ на държавата членка, която не е изпълнила задълженията си, е била по някакъв начин съотнесена, макар и приблизително и несъвършено, към нейното влияние в процесите по вземане на решения ( 63 ).

31. Това съотношение, което само по себе си би могло да бъде критикувано ( 64 ), отсъства от предложения от Комисията нов метод на изчисление. Макар в Съобщението от 2019 г. тя да твърди, че новият критерий, основан на броя места, с които разполага всяка държава членка в Европейския парламент, е най-подходящият начин „за отразяване на институционалната тежест на държавите членки, предвиден понастоящем в Договорите на ЕС“, този критерий очевидно не е подходящ да отрази влиянието, което всяка държава членка може да упражнява в процеса на вземане на решения в рамките на Съюза.

32. Всъщност, както правилно се подчертава в доктрината, освен че са представители не на държавите членки, а на гражданите на Съюза съгласно член 14, параграф 2 ДЕС, европейските парламентаристи, избрани във всяка държава членка, се избират въз основа на политическа принадлежност, като последицата от това е, че техните гласове в Парламента, групирайки се въз основа на такава принадлежност, трудно отразяват в своята съвкупност позицията, поддържана от държавата членка „на избор“ в законодателните преговори в рамките на Съюза ( 65 ).

Е. Релевантността на „институционалната тежест“ на държавите членки при определянето на фактора „n“

33. В по-общ план следва да се постави въпросът дали, както твърди Комисията, при оценката на платежоспособността на държавата членка, която не е изпълнила задълженията си, необходима, за да се осигури възпиращият ефект на наложените ѝ санкции, непременно трябва да се вземе предвид нейната „институционална тежест“.

34. Методът, който за целите на изчисляването на фактора „n“ се състои по-специално в отразяването на броя гласове, с които разполага държавата членка, която не е изпълнила задълженията си, за гласуване с квалифицирано мнозинство в Съвета, както беше посочено, е счетен от Съда за „подходящ“ да гарантира едновременно възпиращия и пропорционален характер на предложените от Комисията санкции. Тази преценка обаче не означава, както, изглежда, твърди Комисията, че Съдът е приел по абсолютен начин за необходимо платежоспособността на държавата членка, която не е изпълнила задълженията си, да се определя спрямо нейната „институционална тежест“, нито че той е приел a priori за неподходящ метода на изчисление, основан единствено на БВП. Напротив, от една страна, той многократно напомня — включително в периода на действие на метода за изчисляване на фактора „n“, основан на системата на претеглените гласове — съществената необходимост да се оцени посочената платежоспособност въз основа на актуализираните стойности на БВП и от друга страна, като заявява, че новата система за изчисляване на квалифицираното мнозинство е неадекватна, без изобщо да потвърждава необходимостта от намиране на заместващ критерий, годен за отрази „институционалната тежест“ на съответната държава членка, той се ограничава до това да приеме БВП като преобладаващ критерий ( 66 ).

35. От своя страна считам, че целта да се определят санкции, които са достатъчно възпиращи в рамките на производства по член 260 ДФЕС, не изисква непременно да се вземат предвид параметри (прост, на глава от населението или сравнителен), различни от БВП, който сам по себе си би могъл да даде адекватна индикация за платежоспособността на съответната държава членка. По-конкретно не считам, че преследването на тази цел налага да се взема предвид „институционалната тежест“ на тази държава членка в Съюза, разбирана в смисъл на влиянието, което тя може да упражнява в процесите по вземане на решения, или, по-общо и абстрактно, в смисъл на нейната „вътрешноприсъща стойност“ в институционалната структура на Съюза ( 67 ). Всъщност този критерий във всеки случай не е релевантен за целите на определянето на размера на имуществените санкции, които трябва да бъдат наложени на държава членка, която не е изпълнила задълженията си, така че да се гарантира, че ще бъде оказан достатъчен натиск, за да бъде подтикната тази държава да промени своето поведение (настоящо и бъдещо).

36. При по-задълбочено разглеждане обаче от Съобщението от 2019 г. (вж. т. 17 от настоящото заключение) и от обясненията, предоставени на Съда в отговор на неговите писмени въпроси, става ясно, че Комисията продължава да счита за необходимо БВП да се съчетава с критерий, който може да отрази „институционалната тежест“ на държавите членки в рамките на Съюза, главно, ако не и единствено, с цел разликите между коефициентите, прилагани към всяка от тях, да се запазят „в рамките на разумен диапазон“ ( 68 ). Тази загриженост, която по принцип е свързана с необходимостта да се осигури равно третиране на държавите членки ( 69 ), кара обаче Комисията да въведе в новия метод на изчисление коригиращ коефициент от 4,5, което може да се обясни единствено с изискването да се доближат размерите, получени чрез прилагане на настоящите фактори „n“, до предлаганите преди това, като се запази постоянно отклонението между тях.

37. В това отношение ще отбележа само, че целта за запазване на определено съотношение между коефициентите, прилагани към различните държави членки, може да бъде постигната чрез методи, различни от прилаганите до този момент, например чрез позоваване на БВП на глава от населението, вместо на „сравнителен“ ( 70 ) БВП, или във всеки случай въз основа на демографски критерий, позволяващ да се релативизират резултатите, произтичащи от отразяването на простия или сравнителния БВП ( 71 ).

III. Заключение

38. Въз основа на всички гореизложени съображения предлагам на Съда, ако счете за уместно да се произнесе по критерия за определяне на фактора „n“, състоящ се от броя на местата в Европейския парламент, разпределени на всяка държава членка, да постанови, че този критерий не е подходящ да отрази платежоспособността на държавата членка, която не е изпълнила задълженията си, за да се определят едновременно възпиращи и пропорционални санкции, както и да потвърди релевантността за тази цел на критерий, основан на брутния вътрешен продукт на държавата членка, която не е изпълнила задълженията си.

( 1 ) Език на оригиналния текст: италиански.

( 2 ) Според постоянната съдебна практика налагането на периодична имуществена санкция е обосновано по принцип само ако продължава да е налице неизпълнение на държава членка, произтичащо от неизпълнението на предходно съдебно решение до разглеждането на фактите от Съда, вж. по-специално решение от 31 май 2018 г., Комисия/Италия (C‑251/17, непубликувано, EU:C:2018:358, т. 64). Относно възможността двата вида санкции — периодичната имуществена санкция и еднократно платимата сума — да бъдат съчетани в едно и също съдебно решение предвид различните и допълващи се цели, преследвани от тях, вж. решение от 12 юли 2005 г., Комисия/Франция (C‑304/02, EU:C:2005:444, т. 80—86).

( 3 ) Съобщение SEC(2005) 1658 на Комисията — Прилагане на член 228 от Договора за ЕО (ОВ C 126, 2007 г., стр. 15). След влизането в сила на Договора от Лисабон Комисията разширява това съобщение и към процедурите, уредени в член 260, параграф 2 ДФЕС (вж. в този смисъл Съобщение на Комисията от 15 януари 2011 г. — прилагане на член 260, параграф 3 ДФЕС, ОВ C 12, 2011 г., стр. 1, т. 4).

( 4 ) C‑93/17, EU:C:2018:903, точки 136—142.

( 5 ) Съобщение на Комисията — Промяна на метода на изчисление на еднократно платимите суми и дневните имуществени санкции от Съда на Европейския съюз (ОВ C 70, 2019 г., стр. 1).

( 6 ) C‑481/16, непубликувано, EU:C:2017:845.

( 7 ) Съобщение на Комисията — Актуализиране на данните, използвани при изчисляването на еднократно платимите суми и периодичните имуществени санкции, предлагани от Комисията на Съда на Европейския съюз в производствата за установяване на неизпълнение на задължения от 13 септември 2019 г. (ОВ C 309, 2019 г., стр. 1).

( 8 ) В съответствие със съобщението на Комисията, посочено в бележка под линия 7 от настоящото заключение.

( 9 ) В съответствие със съобщението на Комисията, посочено в бележка под линия 7 от настоящото заключение.

( 10 ) В съответствие със съобщението на Комисията, посочено в бележка под линия 7 от настоящото заключение.

( 11 ) Съобщение на Комисията — Метод на изчисление на периодичната имуществена санкция, предвидена съгласно член 171 от Договора за ЕО (ОВ C 63, 1997 г., стр. 2). Това съобщение представлява пояснение и допълнение на първото по ред съобщение на Комисията — Метод на изчисление на периодичната имуществена санкция, предвидена в член 171 от Договора за ЕО от 5 юни 1996 г. (ОВ C 242, 1996 г., стр. 6), което определя само някои насоки за изчисляването на периодичната имуществена санкция.

( 12 ) Вж. Съобщението от 2005 г., точка 20.

( 13 ) Вж. Съобщението от 1997 г., раздел 1.

( 14 ) Става въпрос за раздел 4 от Съобщението от 1997 г. и за раздел Г от Съобщението от 2005 г.

( 15 ) Следователно санкцията трябва да бъде по-голяма от ползите, които държавата членка извлича от нарушението; вж. точка 4 от Съобщението от 1997 г. и точка 18 от Съобщението от 2005 г.

( 16 ) Съобщението от 2005 г., точка 18.

(

) Формулата е следната:

; вж. точка 18 и бележка под линия 18 от Съобщението от 2005 г. В Съобщението от 1997 г. БВП и броят на гласовете на всяка държава в Съвета са били поставени в съотношение съответно с най-ниския БВП и с минималния брой гласове между 15‑те държави членки.

( 18 ) Вж. Съобщението от 2005 г., точка 18.1.

( 19 ) Вж. Съобщението от 2005 г., точка 18.2.

( 20 ) Вж. Съобщението от 20 юли 2010 г. (SEC 52010), SEC 923/3.

( 21 ) Последното преразглеждане на данните преди приемането на Съобщението от 2019 г. е от 2017 г. (ОВ C 431, 2017 г., стр. 3). В Съобщението от 2011 г. (ОВ C 12, 2011 г., стр. 1, т. 24) Комисията посочва, че ще използва същия метод на изчисление като изложения в Съобщението от 2005 г., що се отнася до санкциите, предлагани съгласно член 260, параграф 3 ДФЕС.

( 22 ) Вж. решение от 4 юли 2000 г., Комисия/Гърция (C‑387/97, EU:C:2000:356, т. 87).

( 23 ) Вж. относно периодичните имуществени санкции решение от 4 юли 2000 г. (C‑387/97, EU:C:2000:356, т. 92) и неотдавна, решение от 25 февруари 2021 г., Комисия/Испания (Директива за личните данни — Наказателна област) (C‑658/19, EU:C:2021:138, т. 63); относно еднократно платимата сума вж. например решение от 16 юли 2020 г., Комисия/Ирландия (Борба с изпирането на пари),C‑550/18, (EU:C:2020:564, т. 81) и неотдавна, решение от 25 февруари 2021 г., Комисия/Испания (Директива за личните данни — Наказателна област) (C‑658/19, EU:C:2021:138, т. 73).

( 24 ) Вж. по-специално решения от 4 юли 2000 г., Комисия/Гърция (C‑387/97, EU:C:2000:356, т. 88), от 25 ноември 2003 г., Комисия/Испания (C‑278/01, EU:C:2003:635, т. 59), от 12 юли 2005 г., Комисия/Франция (C‑304/02, EU:C:2005:444, т. 109), от 17 ноември 2011 г., Комисия/Италия (C‑496/09, EU:C:2011:740, т. 65). В решение от 10 януари 2008 г., Комисия/Португалия (C‑70/06, EU:C:2008:3, т. 48) Съдът нюансира преценката си относно адекватността на метода за определяне на фактора „n“, като уточнява, че този метод „по принцип“ представлява подходящ начин за отразяване на платежоспособността на съответната държава членка.

( 25 ) Вж. решения от 25 ноември 2003 г., Комисия/Испания (C‑278/01, EU:C:2003:635, т. 59 и 60), от 12 юли 2005 г., Комисия/Франция (C‑304/02, EU:C:2005:444, т. 110), от 14 март 2006 г., Комисия/Франция (C‑177/04, EU:C:2006:173, т. 76), от 4 юли 2009 г., Комисия/Гърция (C‑109/08, EU:C:2009:346, т. 43).

( 26 ) Вж. например решение от 10 януари 2008 г., Комисия/Португалия (C‑70/06, EU:C:2008:3, т. 49), в което Съдът увеличава коефициента, съответстващ на определения за Португалската република фактор „n“.

( 27 ) Вж. по-специално решения от 11 декември 2012 г., Комисия/Испания (C‑610/10, EU:C:2012:781, т. 131), от 19 декември 2012 г., Комисия/Ирландия (C‑279/11, непубликувано, EU:C:2012:834, т. 78 и 79), от 2 декември 2014 г., Комисия/Италия (C‑196/13, EU:C:2014:2407, т. 104), от 22 юни 2016 г., Комисия/Португалия (C‑557/14, EU:C:2016:471, т. 78), от 7 септември 2016 г., Комисия/Гърция (C‑584/14, EU:C:2016:636, т. 81), от 22 февруари 2018 г., Комисия/Гърция (C‑328/16, EU:C:2018:98, т. 101), решение от 12 март 2020 г., Комисия/Италия (Неправомерни помощи, предоставени на хотелиерския сектор в Сардиния) (C‑576/18, непубликувано, EU:C:2020:202, т. 158 и 159) и последно, решение от 25 февруари 2021 г., Комисия/Испания (Директива за личните данни — Наказателна област) (C‑658/19, EU:C:2021:138, т. 83).

( 28 ) Вж. по-конкретно решение от 19 декември 2012 г., Комисия/Ирландия (C‑374/11, непубликувано, EU:C:2012:827, т. 44).

( 29 ) Член 16, параграф 4 ДЕС гласи, че от 1 ноември 2014 г.„квалифицираното мнозинство се определя като мнозинство, формирано от гласовете на най-малко 55 % от членовете на Съвета, което включва най-малко петнадесет членове и представлява държави членки, които обхващат население не по-малко от 65 % от населението на Съюза“. Съгласно член 3, параграф 2 от Протокол 36 относно преходните разпоредби реформата влиза окончателно в сила на 1 април 2017 г.

( 30 ) Заключение на генералния адвокат Wathelet по дело Комисия/Гърция (C‑93/17, EU:C:2018:315, т. 137—140).

( 31 ) Вж. решение от 14 ноември 2018 г., точки 139 и 142.

( 32 ) Съдът цитира решения от 22 февруари 2018 г., Комисия/Гърция (C‑328/16, EU:C:2018:98) и от 31 май 2018 г., Комисия/Италия (C‑251/17, непубликувано, EU:C:2018:358), въпреки че в нито един от двата случая въпросът за въздействието на реформата на системата за изчисляване на квалифицираното мнозинство при гласуването в Съвета не е бил, поне изрично, поставен от страните. По-специално в първото от двете решения Съдът се е ограничил, както по-рано и в други случаи, до това да потвърди необходимостта да се вземат предвид актуализираните данни за развитието на БВП на съответната държава членка, представени от нея (вж. решение от 22 февруари 2018 г., Комисия/Гърция (C‑328/16, EU:C:2018:98, т. 101). Във второто от тези решения и в други, постановени преди решението от 14 ноември 2017 г., твърдението, че [преценката на] платежоспособността на съответната държава членка трябва да отчита актуалното развитие на БВП на тази държава, придобива по-общ характер, макар и без ясно посочване на изключителния характер на този критерий; вж. освен решение от 31 май 2018 г., Комисия/Италия (C‑251/17, непубликувано, EU:C:2018:358, т. 81) и решение от 25 юли 2018 г., Комисия/Испания (C‑205/17, непубликувано, EU:C:2018:606, т. 63).

( 33 ) C‑93/17, EU:C:2018:315, бележка под линия 65.

( 34 ) Вж. Съобщението от 2019 г., точка 2, стр. 2.

( 35 ) Вж. Съобщението от 2019 г., стр. 2.

( 36 ) За настоящия парламентарен мандат Комисията препраща към член 3 от Решение (ЕС) 2018/937 на Европейския съвет от 28 юни 2018 г.; вж. Съобщението от 2019 г., бележка 11.

( 37 ) Тази практика съществува от времето, когато Люксембург е държавата с най-ниския общ БВП сред държавите членки.

(

) Използваната формула е следната:

.

( 39 ) В Съобщението от 2019 г. Комисията взема предвид Съюза с 28 държави членки.

( 40 ) Следователно стандартната фиксирана сума за дневните имуществени санкции за забава е увеличена на 690 EUR × 4,5 = 3105 EUR, стандартната фиксирана сума за еднократно платимите суми — на 230 EUR × 4,5 = 1035 EUR и референтната еднократно платима сума — на 571000 EUR × 4,5 = 2569500 EUR.

( 41 ) Вж. Съобщението от 2019 г., точка 3, стр. 3. Комисията си запазва правото да преразгледа новия метод на изчисление 5 години след приемането му. Последната актуализация на макроикономическите данни, използвани за изчисляване на фактора „n“, е извършена в Съобщението от 13 април 2021 г. (ОВ C 129, 2021 г., стр. 1), прието след оттеглянето на Обединеното кралство.

( 42 ) Вж. решение от 8 юли 2019 г., Комисия/Белгия (член 260, параграф 3 ДФЕС — Високоскоростни мрежи) (C‑543/17, EU:C:2019:573, т. 83 и 84).

( 43 ) Вж. решения от 12 ноември 2019 г., Комисия/Ирландия (Вятърни генератори в Дерибрин) (C‑261/18, EU:C:2019:955, т. 124), от 16 юли 2020 г., Комисия/Румъния (Борба с изпирането на пари) (C‑549/18, EU:C:2020:563, т. 85; в делото, по което е постановено това решение, заведено преди датата на публикуване на Съобщението от 2019 г., Румъния се е позовала на същото, но само за да оспори размера на стандартната фиксирана сума, предложена от Комисията въз основа на метода за изчисление, определен в Съобщението от 2005 г.; вж. т. 62), от 16 юли 2020 г., Комисия/Ирландия (Борба с изпирането на пари) (C‑550/18, EU:C:2020:564, т. 97), от 13 януари 2021 г., Комисия/Словения (ПФИ II) (C‑628/18, EU:C:2021:1, т. 85; в делото, по което е постановено това решение, също заведено преди датата на публикуване на Съобщението от 2019 г., Словения припомня решението от 14 ноември 2018 г., за да оспори фактора „n“, както е изчислен в Съобщението от 2005 г., като иска от Съда да приложи коефициента, посочен в съобщението от 2019 г., т. 62), от 27 февруари 2020 г., Комисия/Гърция (Замърсяване с нитрати) (C‑298/19, непубликувано, EU:C:2020:133, т. 53), от 12 март 2020 г., Комисия/Италия (Неправомерни помощи, предоставени на хотелиерския сектор в Сардиния) (C‑576/18, непубликувано, EU:C:2020:202, т. 158), от 12 ноември 2020 г., Комисия/Белгия (Доходи, свързани с недвижими имоти в чужбина) (C‑842/19, непубликувано, EU:C:2020:915, т. 58) и от 25 февруари 2021 г., Комисия/Испания (Директива за личните данни — Наказателна област) (C‑658/19, EU:C:2021:138, т. 83).

( 44 ) Става въпрос за решения от 12 ноември 2020 г., Комисия/Белгия (Доходи, свързани с недвижими имоти в чужбина) (C‑842/19, непубликувано, EU:C:2020:915, в което искът на Комисията е предявен на 19 ноември 2019 г.) и от 25 февруари 2021 г., Комисия/Испания (Директива за личните данни — Наказателна област) (C‑658/19, EU:C:2021:138, по което искът на Комисията е предявен на 4 септември 2019 г.).

( 45 ) C‑658/19, EU:C:2021:138.

( 46 ) Вж. решение от 25 февруари 2021 г., Комисия/Испания (Директива за личните данни — Наказателна област) (C‑658/19, EU:C:2021:138, т. 49).

( 47 ) Вж. член 260, параграф 3, втора алинея ДФЕС.

( 48 ) Вж. по-специално решения от 4 юли 2000 г., Комисия/Гърция (C‑387/97, EU:C:2000:356, т. 41), от 12 юли 2005 г., Комисия/Франция (C‑304/02, EU:C:2005:444, т. 103), от 10 януари 2008 г., Комисия/Португалия (C‑70/06, EU:C:2008:3, т. 34), от 9 декември 2008 г., Комисия/Франция (C‑121/07, EU:C:2008:695, т. 61) и неотдавна, решение от 12 ноември 2020 г., Комисия/Белгия (Доходи, свързани с недвижими имоти в чужбина) (C‑842/19, непубликувано, EU:C:2020:915, т. 64).

( 49 ) Вж. по-конкретно решения от 12 юли 2005 г., Комисия/Франция (C‑304/02, EU:C:2005:444, т. 90) и от 18 юли 2007 г., Комисия/Германия (C‑503/04, EU:C:2007:432, т. 22).

( 50 ) Вж. решение от 9 декември 2008 г., Комисия/Франция (C‑121/07, EU:C:2008:695).

( 51 ) За неотдавнашен пример вж. решение от 12 ноември 2019 г., Комисия/Ирландия (Вятърни генератори в Дерибрин) (C‑261/18, EU:C:2019:955, т. 99 и 134).

( 52 ) Вж. по-специално решения от 25 ноември 2003 г., Комисия/Испания (C‑278/01, EU:C:2003:635, т. 44 и 45) и от 12 юли 2005 г., Комисия/Франция (C‑304/02, EU:C:2005:444, т. 111).

( 53 ) Вж. решение от 7 юли 2009 г., Комисия/Гърция (C‑369/07, EU:C:2009:428, т. 125).

( 54 ) Вж. например решение от 13 май 2014 г., Комисия/Испания (C‑184/11, EU:C:2014:316, т. 61 и цитираната съдебна практика) и по-новото решение от 12 ноември 2020 г., Комисия/Белгия (Доходи, свързани с недвижими имоти в чужбина) (C‑842/19, непубликувано, EU:C:2020:915, т. 64).

( 55 ) Вж. по-конкретно решения от 12 юли 2005 г., Комисия/Франция (C‑304/02, EU:C:2005:444, т. 103) от 14 март 2006 г., Комисия/Франция (C‑177/04, EU:C:2006:173, т. 61) и от 10 януари 2008 г., Комисия/Португалия (C‑70/06, EU:C:2008:3, т. 38).

( 56 ) Вж. наред с останалото решение от 13 май 2014 г., Комисия/Испания (C‑184/11, EU:C:2014:316, т. 60 и цитираната съдебна практика).

( 57 ) Вж. бележка под линия 23 от настоящото заключение.

( 58 ) Вж. решения от 12 юли 2005 г., C‑304/02, Комисия/Франция, посочено по-горе, точка 91, от 14 март 2006 г., Комисия/Франция (C‑177/04, EU:C:2006:173, т. 60) и от 10 януари 2008 г., Комисия/Португалия (C‑70/06, EU:C:2008:3, т. 35).

( 59 ) По отношение на коефициента за продължителност вж. по-специално решение от 14 март 2006 г., Комисия/Франция (C‑177/04, EU:C:2006:173, т. 71).

( 60 ) Вж. точка 14 от настоящото заключение.

( 61 ) C‑658/19, EU:C:2021:138.

( 62 ) IP/97/5 от 8 януари 1997 г.

( 63 ) Според нещо като равенство, въз основа на което по-голямата възможност за влияние върху тези процеси съответства на по-голяма отговорност в случай на нарушение (доколкото прилаганата от Комисията формула действително води за държавите членки с най-голям брой гласове до определяне на по-висок коефициент от този, който би се получил, ако се вземе предвид само БВП).

( 64 ) Вж. критични бележки в заключението на генералния адвокат Ruiz-Jarabo Colomer по дело Комисия/Гърция (C‑387/97, EU:C:1999:455, бележка под линия 40) и на генералния адвокат Fennelly по дело Комисия/Гърция (C‑197/98, EU:C:1999:597, т. 38—41). Последният подчертава, от една страна, непригодността на критерий, основан на претеглените гласове, който до голяма степен е резултат от политическо споразумение, да отразява платежоспособността на държавата членка, която не е изпълнила задълженията си, и от друга страна, неадекватността на този критерий в случаите, когато нарушените разпоредби не са били приети с квалифицирано мнозинство. В същия смисъл в доктрината се посочва, че не всяко неизпълнение на задължения се отнася непременно и изключително до разпоредбите на вторичното право (вж. в този смисъл Adam, R. «Peso istituzionale» degli Stati membri e calcolo delle sanzioni per inadempimenti ad obblighi europei [„Институционална тежест“ на държавите членки и изчисляване на санкциите за неизпълнение на европейски задължения]. — Il diritto dell’Unione europea, Osservatorio europeo, 6/2019, p. 9]); по този въпрос вж. също Kornezov, A. Imposing the Right Amount of Sanctions under Article 260(2) TFEU: Fairness v. Predictability, or How to “Bridge the Gaps”. — Columbia Journal of European Law, Vol. 20, No 3, 2014 г., р. 329, Condinanzi, M. et Amalfitano, C. La procedura d’infrazione dieci anni dopo Lisbona [Производството за установяване на нарушение десет години след Лисабон]. — Federalismi.it, 19/2020, р. 238 et 239. В доктрината се отправят критики и по отношение на ненужната сложност на предложеното от Комисията изчисление за фактора „n“ и непригодността на резултатите да отразяват реалната платежоспособност на държавите членки, с риск от надценяване на платежоспособността на по-бедните държави и от подценяване на тази на по-богатите; вж. по-специално Kilbey, I. The Interpretation of Article 260(2) TFEU, EL Rev. 2010 г., р. 370 и Borzsak, L. Punishing Member States or Influencing their Behaviour or Iudex (Non) Calculate? — Journal of Economic Literature, 2001, 13, р. 235. Накрая отбелязвам, че Съдът е приел, че всяко съображение от политически характер е ирелевантно в рамките на съдебното производство, с което се цели да се установи неизпълнение на решение за установяване на неизпълнение на задължения (вж. решение от 12 юли 2005 г., Комисия/Франция (C‑304/02, EU:C:2005:444, т. 90). Подобно твърдение, което важи и за решението за налагане на имуществена санкция вследствие на такова установяване, трудно се съвместява, както правилно се подчертава в доктрината, с използването на критерии, които могат да поставят размера на тази санкция, поне отчасти, в зависимост от съображения от такова естество; вж. Jack, B. Enforcing Member State Compliance with EU Environmental Law: A Critical Evaluation of the Use of Financial Penalties. — Journal of Environmental Law, 2011, р. 90 sq.

( 65 ) Adam, R. Op.cit., р. 8.

( 66 ) Отбелязвам, че преводът на италиански език на точка 142 от решение от 14 ноември 2018 г. („occorre basarsi definitivamente sul PIL di tale Stato membro“) се отклонява както от автентичния гръцки текст (език на производството: „ως κυριότερο στοιχείο, πρέπει να ληφθεί ως βάση το ΑΕΠ του εν λόγω κράτους μέλους“), така и от текста на френски език (език на изготвяне на оригиналния документ: „il convient de s’appuyer sur le PIB dudit État membre en tant que facteur prédominant“), като и двата са по-малко строги.

( 67 ) Вж. в този смисъл Съобщението от 2019 г., стр. 2.

( 68 ) Тази загриженост е и основната причина, накарала Комисията в периода от Съобщението от 1997 г. до постановяване на решението от 14 ноември 2018 г. да включва при изчисляването на фактора „n“ броя на гласовете в Съвета, както и мотива, накарал Съда да одобри този метод на изчисление.

( 69 ) Доколкото може да бъде поставен въпросът дали е налице разлика в третирането, поради факта че е наложена значително различна имуществена санкция за санкциониране на идентично или подобно нарушение, когато тази санкция действително е пропорционална в частност на платежоспособността на държавата, която не е изпълнила задълженията си.

( 70 ) В миналото определен спрямо БВП на „най-бедната“ държава, понастоящем —спрямо средния БВП на Съюза.

( 71 ) За примери за алтернативни методи на изчисление вж. Kilbey, I. Op.cit., р. 378 et 379 и Borzsak, L. Op.cit., р. 258 et 259, Kornezov, A. Op.cit., р. 327.