ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
BG Официален вестник на Европейския съюз C 329/9

Преюдициално запитване от Vilniaus miesto apylinkės teismas (Литва), постъпило на 23 юли 2014 г. — ERGO Insurance SE, действащ чрез литовския си клон ERGO Insurance SE/If P&C Insurance AS, действащ чрез клона си If P&C Insurance AS

(Дело C-359/14)

2014/C 329/11

Език на производството: литовски

Запитваща юрисдикция

Vilniaus miesto apylinkės teismas

Страни в главното производство

Ищец: ERGO Insurance SE, действащ чрез литовския си клон ERGO Insurance SE

Ответник: If P&C Insurance AS, действащ чрез клона си If P&C Insurance AS

Преюдициални въпроси

1) Трябва ли член 4, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 593/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 17 [юни] 2008 година относно приложимото право към договорни задължения (Рим I) (1), който предвижда, че „[к]огато приложимото право не може да бъде определено съгласно параграф 1 или 2, договорът се урежда от правото на държавата, с която е най-тясно свързан“, да се тълкува в смисъл, че при обстоятелства като възникналите по настоящото дело приложимо е германското право?

2) Ако отговорът на първия въпрос е отрицателен, трябва ли принципът, установен в член 4 от Регламент (EО) № 864/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 11 юли 2007 година относно приложимото право към извъндоговорни задължения (Рим II) (2), да се тълкува в смисъл, че при обстоятелства като възникналите по настоящото дело приложимото право към спора между застрахователя на трактор и застрахователя на ремарке трябва да се определи в съответствие с правото на страната на мястото, на което са настъпили вредите от пътнотранспортното произшествие?

(1) ОВ L 177, стр. 6 и поправка в L 309 от 24.11.2009 г., стр. 87.

(2) ОВ L 199, стр. 40.
BG Официален вестник на Европейския съюз C 315/39

Преюдициално запитване от Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) Лондон (Обединено кралство), постъпило на 24 юни 2014 г. — Secretary of State for the Home Department/CS

(Дело C-304/14)

2014/C 315/62

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

Страни в главното производство

Жалбоподател: Secretary of State for the Home Department

Ответник: CS

Преюдициални въпроси

1) Правото на Европейския съюз, и по-специално член 20 ДФЕС забранява ли на държава членка да експулсира от своята територия до държава, която не е членка на Съюза, гражданин на трета държава, който е родител и основен настойник на дете, което е гражданин на тази държава членка (и в резултат на това — гражданин на Съюза), когато това би лишило детето — гражданин на Съюза, от възможността да се ползва реално от най-съществената част от неговите или нейните права като гражданин на Европейския съюз?

2) Ако отговорът на първия въпрос е „не“, при какви обстоятелства такова експулсиране би било позволено по силата на правото на Европейския съюз?

3) Ако отговорът на първия въпрос е „не“, дали изобщо и до каква степен членове 27 и 28 от Директива 2004/38/ЕО (1) обосновават отговора на втория въпрос?

(1) Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (OB L 158, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56)
1)

Противоречат ли на членове 107 и 108 от консолидирания текст на Договора за [функционирането на] Европейския съюз член 56 от Статута на работниците (Кралски законодателен декрет 1/1995 от 24 март), пета преходна разпоредба от Закон 3/2012 от 6 юли за въвеждане на неотложни мерки за реформиране на пазара на труда, член 123 и член 124, параграф 13 от Ley Reguladora de la Jurisdicción Social (Закон 36/2011 от 10 октомври 2011 г. относно съдилищата, разглеждащи социално-правни спорове, който препраща към предходните разпоредби), доколкото по същество с тях се увеличава размерът на разрешените обезщетения с Решение на Европейската комисия по процедура „State aid SA.35253 (2012/N) Spain. Restructuring and Recapitalisation of the BFA Group“?
BG Официален вестник на Европейския съюз C 388/2

Преюдициално запитване от Gerechtshof Den Haag (Нидерландия), постъпило на 7 август 2014 г. — TOP Logistics BV, Van Caem International BV/Bacardi & Co. Ltd, Bacardi International Ltd

(Дело C-379/14)

2014/C 388/02

Език на производството: нидерландски

Запитваща юрисдикция

Gerechtshof Den Haag

Страни в главното производство

Въззивници: TOP Logistics BV, Van Caem International BV

Ответник: Bacardi & Co. Ltd, Bacardi International Ltd

Преюдициални въпроси

1) Следва ли да се приеме, че — ако стоки с произход извън ЕИП, които при обстоятелствата по настоящото дело, след като са били въведени на територията на ЕИП (не от притежателя на марката и без негово съгласие), са били поставени в държава членка на Европейския съюз, в режим външен транзит или в режим митническо складиране (по смисъла на Митническия кодекс на Общността, Регламент [ЕИО] № 2913/92 (1) [стар] и Регламент [ЕО] № 450/2008 (2)) и впоследствие са поставени в режим отложено плащане на акциз, — е извършен внос по смисъла на член 5, параграф 3, буква в) от Директива 89/104/ЕИО (3) (понастоящем Директива 2008/95/ЕО (4)), поради което е налице „използване (на знака) в търговската дейност“, а притежателят на марката може да го забрани съгласно член 5, параграф 1 от посочената директива?

2) При утвърдителен отговор на първия въпрос: в такъв случай следва ли да се приеме, че при обстоятелствата по настоящото дело самото присъствие на такива стоки (които в тази държава членка са поставени в режим отложено плащане на акциз) не накърнява или не би могло да накърни функциите на марката, поради което нейният притежател, позоваващ се на правата си върху тази национална марка в посочената държава членка, не може да се противопостави на присъствието на тези стоки?

(1) Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, глава 2, том 5, стр. 58).

(2) Регламент (ЕО) № 450/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 година за създаване на Митнически кодекс на Общността (Модернизиран митнически кодекс) (ОВ L 145, стр. 1).

(3) Първа директива на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките (ОВ L 40, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 17, том 1, стр. 92).

(4) Директива 2008/118/ЕО на Съвета от 16 декември 2008 година относно общия режим на облагане с акциз и за отмяна на Директива 92/12/ЕИО (ОВ L 299, стр. 25).
BG Официален вестник на Европейския съюз C 388/5

Преюдициално запитване от Klagenævnet for Udbud (Дания), постъпило на 20 август 2014 г. — MT Højgaard A/S и Züblin A/S с/у Banedanmark

(Дело C-396/14)

2014/C 388/06

Език на производството: датски

Запитваща юрисдикция

Klagenævnet for Udbud

Страни в главното производство

Жалбоподатели: MT Højgaard A/S and Züblin A/S

Ответник: Banedanmark

Преюдициални въпроси

Следва ли принципът на равно третиране по член 10, във връзка с член 51 от Директива 2004/17/EО (1) на Европейския парламент и на Съвета да се тълкува в смисъл, че в положение като разглежданото в главното производство възлагащият орган не може да възлага поръчката на оферент, който не е подал заявление за участие в предварителния подбор и поради това не е бил одобрен в рамките на този подбор?

(1) Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8 стр. 3, попр. OB L 182, 10.7.2008 г., стр. 169)
2.

Считано от 1998 г., след одобрение на компетентното министерство, започва изпълнението на програмата LIFE-Nature LIFE98NAT/GR/5262 („Application of Management Plan for Caretta caretta in Southern Kyparissia“). Програмата LIFE приключва през 2002 г. с приемането на специално проучване за околната среда (ЕПМ, в съответствие с гръцкото законодателство), в което вече са посочени характеристиките на разглеждания вид и необходимостта от ефективната му защита.
BG Официален вестник на Европейския съюз C 7/16

Преюдициално запитване от High Court of Justice Queen's Bench Division (Административен съд) (Англия и Уелс) (Обединено кралство), постъпило на 27 октомври 2014 г. — Pillbox 38 (UK) Limited, извършващо търговска дейност под наименованието „Totally Wicked“/Secretary of State for Health

(Дело C-477/14)

(2015/C 007/21)

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

High Court of Justice Queen's Bench Division (Административен съд)

Страни в главното производство

Жалбоподател: Pillbox 38 (UK) Limited, извършващо търговска дейност под наименованието „Totally Wicked“

Ответник: Secretary of State for Health

Преюдициални въпроси

Член 20 от Директива 2014/40/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 година (1) за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно производството, представянето и продажбата на тютюневи и свързани с тях изделия и за отмяна на Директива 2001/37/ЕО (2) невалиден ли е в неговата цялост или в някоя негова съответна част на едно или няколко от следните основания:

— в неговата цялост или в някоя негова съответна част налага на производителите на електронни цигари и/или на търговците на дребно задължения, които нарушават принципа на пропорционалност, разглеждан във връзка с принципа на правна сигурност?

— поради същите или подобни съображения не съответства на принципа на равенството и/или неправомерно нарушава конкуренцията?

— не съответства на принципа на субсидиарност?

— нарушава правата на производителите на електронни цигари и на търговците на дребно по членове 16 и/или 17 от Хартата на основните права?

(1) ОВ L 127,стp. 1

(2) ОВ L 194, стp. 26; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 125.
1.

От една страна, съгласно член 10.o, n.o 9, буква a) от CIRS, в случай че акционерът/съдружникът вече няма постоянен адрес в Португалия, доходите, получени от замяна на дялове или акции, се включват в облагаемата печалба за финансовата година, в която е осъществена промяната на постоянния адрес. Съгласно същата разпоредба размерът на доходите е равен на разликата между действителната стойност на получените дялове или акции и стойността на придобиване на предишните дялове или акции. Обратно, ако съдружникът/акционерът запази постоянния си адрес в Португалия, стойността на получените акции или дялове е равна на стойността на заменените, независимо от облагането на паричните суми, определени за заменените акции или дялове. С други думи, при запазване на постоянния адрес в Португалия замяната на акции или дялове се облагат непосредствено само генерираните приходи само ако е било осъществено допълнително парично плащане. Ако не е налице такова плащане, генерираните приходи се облагат само ако е извършено окончателно прехвърляне на собствеността на получените акции или дялове. Съгласно член 10.o, n.o 10 от CIRS, същият данъчен режим се прилага при облагането на дялове или акции при сливания или разделяния, за които се прилага член 74.o от Código do IRC [Кодекса за корпоративното облагане].
BG Официален вестник на Европейския съюз C 34/7

Преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Белгия), постъпило на 5 ноември 2014 г. — Essent Belgium NV/Vlaams Gewest и Inter-Energa и др.

(Дело C-492/14)

(2015/C 034/06)

Език на производството: нидерландски

Запитваща юрисдикция

Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

Страни в главното производство

Ищец: Essent Belgium NV

Ответници: Vlaams Gewest, Inter-Energa, IVEG, Infrax West, Provinciale Brabantse Energiemaatschappij CVBA (PBE), Vlaamse Regulator van de Electriciteits- en Gasmarkt (VREG).

Други страни: Intercommunale Maatschappij voor Energievoorziening Antwerpen (IMEA), Intercommunale Maatschappij voor Energievoorziening in West- en Oost-Vlaanderen (IMEWO), Intercommunale Vereniging voor Energielevering in Midden-Vlaanderen (Intergem), Intercommunale Vereniging voor de Energiedistributie in de Kempen en het Antwerpse (IVEKA), Iverlek, Gaselwest CVBA, Sibelgas CVBA

Преюдициални въпроси

1) Следва ли членове 28 и 30 от Договора за създаване на Европейската общност да се тълкуват в смисъл, че не допускат правна уредба на държава членка — в настоящия случай Фламандският декрет от 17 юли 2000 г. относно организацията на пазара на електроенергия във връзка с постановлението на фламандското правителство от 4 април 2003 г.„за изменение на постановлението на фламандското правителство от 28 септември 2001 година за насърчаване на производството на електроенергия от възобновяеми енергийни източници“, съгласно която безплатното разпределение е ограничено до подаването на електроенергия, произведена от производствени мощности, свързани към разпределителните мрежи във Фламандския регион, а не се прилага към електроенергията от производствени мощности, които не са свързани към разпределителните мрежи във Фламандския регион?

2) Следва ли членове 28 и 30 от Договора за създаване на Европейската общност да се тълкуват в смисъл, че не допускат правна уредба на държава членка — в настоящия случай Фламандският декрет от 17 юли 2000 г. относно организацията на пазара на електроенергия във връзка с постановлението от 5 март 2004 г. за насърчаване на производството на електроенергия от възобновяеми енергийни източници, така както го прилага VREG, съгласно която безплатното разпределение е ограничено до електроенергията от производствени мощности, които пряко подават електроенергия към разпределителна мрежа в Белгия, а не се прилага за електроенергията от производствени мощности, които не подават пряко електроенергия към разпределителна мрежа в Белгия?

3) Съвместима ли е национална правна уредба като описаната в първия и във втория въпрос с принципа на равно третиране и със забраната на дискриминацията, установени по-специално в член 12 от Договора за създаване на Европейската общност и в член 3, параграфи 1 и 4 от приложимата към онзи момент Директива 2003/54/ЕO (1) на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и отменяща Директива 96/92/ЕО?

(1) ОВ L 176, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 61.
Страни в главното производство
Ищци: Dieter Wedzel, Karin Wedzel
Ответник: Condor Flugdienst GmbH
С Определение на Съда от 9 декември 2014 г. делото е заличено от регистъра на Съда. 
Преюдициално запитване от Amtsgericht Rüsselsheim (Германия), постъпило на 14 ноември 
2014 г. — Marianne Parigger/Condor Flugdienst GmbH
(Дело C-510/14)
(2015/C 073/14)
Език на производството: немски
Запитваща юрисдикция
Amtsgericht Rüsselsheim
Страни в главното производство
Жалбоподател: Marianne Parigger
Ответник: Condor Flugdienst GmbH
С определение на Съда от 9 декември 2014 г. делото е заличено от регистъра на Съда. 
Преюдициално запитване от Amtsgericht Rüsselsheim (Германия), постъпило на 27 ноември 
2014 г. — Catherine Gimmig/Condor Flugdienst GmbH
(Дело C-544/14)
(2015/C 073/15)
Език на производството: немски
Запитваща юрисдикцияAmtsgericht Rüsselsheim
Страни в главното производство
Ищец: Catherine Gimmig
Ответник: Condor Flugdienst GmbH
С определение на Съда от 10 януари 2015 г. делото бе заличено от регистъра на Съда. 
Жалба, подадена на 28 ноември 2014 г. от Arnoldo Mondadori Editore SpA срещу решението на 
Общия съд (пети състав), постановено на 26 септември 2014 г. по дело T-490/12 — Arnoldo 
Mondadori Editore SpA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
(Дело C-548/14 P)
(2015/C 073/16)
Език на производството: английски
СтраниЖалбоподател: Arnoldo Mondadori Editore SpA (представители: G. Dragotti, R. Valenti, S. Balice, E. Varese, avvocati)
Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП), Grazia 
Equity GmbHC 73/10 BG Официален вестник на Европейския съюз 2.3.2015 г.
BG Официален вестник на Европейския съюз C 81/8

Преюдициално запитване от High Court of Justice (England and Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Обединено кралство), постъпило на 19 декември 2014 г. — European Federation for Cosmetic Ingredients/Secretary of State for Business, Innovation and Skills

(Дело C-592/14)

(2015/C 081/10)

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

High Court of Justice (England and Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Страни в главното производство

Ищец: European Federation for Cosmetic Ingredients

Ответници: Secretary of State for Business, Innovation and Skills, Attorney General

Встъпили страни: British Union for the Abolition of Vivisection, European Coalition to End Animal Experiments

Преюдициални въпроси

1) Трябва ли член 18, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1223/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно козметичните продукти (1) да се тълкува в смисъл, че забранява пускането на общностния пазар на козметични продукти, съдържащи съставки или комбинация от съставки, които са били обект на изпитване върху животни, когато това изпитване е извършено извън Европейския съюз с цел да се изпълнят законодателните или регулаторните изисквания на трети държави, за да се пуснат на пазара в тези държави козметични продукти, съдържащи такива съставки?

2) Зависи ли отговорът на първия въпрос от: а) това дали направената съгласно член 10 от Регламента оценка на безопасността, за да се докаже, че козметичният продукт е безопасен за човешкото здраве, преди да бъде предоставен на общностния пазар, включва използването на данни, произтичащи от изпитването върху животни, извършено извън Европейския съюз; б) това дали законодателните или регулаторните изисквания на третите държави са свързани с безопасността на козметичните продукти; в) това дали е било разумно предвидимо, към момента, когато това изпитване на […] съставка върху животни е извършено извън Европейския съюз, че дадено лице би могло да се опита на някакъв етап да пусне на общностния пазар козметичен продукт, съдържащ тази съставка, и/или г) какъвто и да е друг фактор, и в този случай, какъв фактор?

(1) OВ L 342, стp. 59.
BG Официален вестник на Европейския съюз C 81/9

Преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Обединено кралство), постъпило на 29 декември 2014 г. — Bookit, Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Дело C-607/14)

(2015/C 081/12)

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Страни в главното производство

Жалбоподател: Bookit, Ltd

Ответник: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Преюдициални въпроси

1) Относно освобождаването от данък върху добавената стойност (ДДС), предвидено в член 135, параграф l, буква г) от Директива 2006/112/ЕО (1) на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, тълкувано от Съда в решение Sparekassernes Datacenter (SDC), C-2/95, (EU:C:1997:278), кои релевантни принципи трябва да се приложат, за да се определи дали „услуги по обработване на плащания с дебитни и кредитни карти“ (като предоставяните в настоящия случай) имат за „последица прехвърлянето на средства и [...] водят до правни и финансови промени“ по смисъла на точка 66 от това решение?

2) По кои критерии се разграничава по принцип: a) услуга, която се състои в предоставянето на финансова информация, при липсата на което не би могло да бъде извършено плащане, но за която не се прилага освобождаването от ДДС (както в решение Nordea Pankki Suomi, C-350/10, (EU:C:2011:532), от б) услуга по обработване на данни, която на практика има за последица прехвърлянето на средства и за която Съдът е приел, че поради това може да попада в приложното поле на освобождаването от ДДС (както в точка 66 от решение SDC)?

3) По-специално в контекста на услугите по обработване на плащания с дебитни и кредитни карти: а) Прилага ли се освобождаването от ДДС за такива услуги, когато те имат за последица прехвърлянето на средства, но не обхващат задачата да се дебитира една сметка и да се кредитира друга със съответната сума? б) Зависи ли правото на освобождаване от отговора на въпроса дали самият доставчик на услугата получава кодовете за разрешение пряко от банката на притежателя на картата, или ги получава с посредничеството на своята обслужваща банка?

(1) ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.
2.

да упражни правомощието си за пълен съдебен контрол и въз основа на данните, с които разполага: на първо място — да постанови на Safa Nicu Sepahan Co. да бъде предоставена сума от 5 6 62 737,40, EUR, ведно с лихвите, за имуществените вреди, понесени в резултат от тежко нарушение на правна норма и неправомерно поведение на Съвета на Европейския съюз. — да постанови на Safa Nicu Sepahan Co. да бъде предоставена сума от 2 0 00 000 EUR, ведно с лихвите, за неимуществените вреди, понесени в резултат от тежко нарушение на правна норма и неправомерно поведение на Съвета на Европейския съюз. — да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати разходите на жалбоподателя за правни и други разноски във връзка с настоящата жалба, включително направените във връзка с производството пред Общия съд, ведно с лихвите. при условията на евентуалност — да постанови на Safa Nicu Sepahan Co. да бъде предоставена сума, определена ex aequo et bono, ведно с лихвите, за имуществените вреди, понесени в резултат от тежко нарушение на правна норма и неправомерно поведение на Съвета на Европейския съюз. — да постанови на Safa Nicu Sepahan Co. да бъде предоставена сума, определена ex aequo et bono, но не по-малко от 50 000 EUR, ведно с лихвите (както вече е постановено в цитираното решение на Общия съд), за неимуществените вреди, понесени в резултат от тежко нарушение на правна норма и неправомерно поведение на Съвета на Европейския съюз. — да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати разходите на Safa Nicu Sepahan Co. за правни и други разноски във връзка с настоящата жалба, включително направените във връзка с производството пред Общия съд, ведно с лихвите. При условията на евентуалност спрямо предходното