30.9.2019 BG Официален вестник  на Европейския съюз C 328 /9
Страни в главното производство
Основен жалбоподател и ответник по насрещната жалба:  Poste Italiane SpA
Основен ответник и жалбоподател по насрещната жалба:  Riscossione Sicilia SpA agente riscossione per la provincia di Palermo e  
delle altre provincie siciliane
Преюдициални въпроси
1) Съвместима ли е с член 14 ДФЕС (предишен член 7D от Договора, впоследствие член 16 ДЕО) и член 106, параграф 2 ДФЕС  
(предишен член 90 от Договора, впоследствие член 86, параграф 2 ДЕО) и с режима на услугата от общ икономически интерес  
(УОИИ) норма като предвидената в член 10, параграф 3 от Законодателен декрет № 504/1992 във връзка с член 2, параграфи  
18—20 от Закон № 662/1996, съгласно която се установява и се продължава действието — включително след приватизацията  
на пощенските банкови услуги, предоставяни от Poste Italiane s.p.a. — на резерва за дейност (законоустановен монополен  
режим) в полза на Poste Italiane s.p.a. с предмет управлението на услугата пощенска разплащателна сметка, предназначена за  
събирането на общинския данък върху недвижимите имоти (ICI), като се има предвид развитието на държавната правна уредба в  
областта на събирането на данъците, която поне от 1997 г. позволява на данъчнозадължените лица и на местните органи по  
приходите да използват свободно начини за плащане и за събиране на данъците (включително местни) чрез банковата система?
2) Ако в отговор на първия въпрос положението на законоустановен монопол трябва да се признае за притежаващо характеристи -
ките на УОИИ, съвместима ли е с член 106, параграф 2 ДФЕС (предишен член 90 от Договора, впоследствие член 86, параграф 2  
ДЕО) и с член 107, параграф 1 ДФЕС (предишен член 92 от Договора, впоследствие член 87 ДЕО), съгласно тълкуването на тези  
разпоредби от Съда във връзка с изискванията за разграничаване на законосъобразна мярка — компенсираща задълженията за  
обществени услуги — от незаконосъобразна държавна помощ (решение на Съда от 24 юли 2003г. , C-280/00, Altmark T rans  
GmbH e Regierungsprăsidium Magdeburg/Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH), норма като предвидената в член 10,  
параграф 3 от Законодателен декрет № 504/1992 във връзка с член 2, параграфи 18—20 от Закон № 662/1996 и с член 3,  
параграф 1 от Декрет № 144/2001 на президента на Републиката, която предоставя на Poste Italiane s.p.a. правомощието да  
определя едностранно размера на „комисионата“, дължима от концесионера (изпълнителя), отговарящ за събирането на ICI, и  
прилагана върху всяка операция по управление на пощенската разплащателна сметка, водена на името на концесионера, като се  
има предвид, че с решение № 57/1996 на Управителния съвет Poste Italiane s.p.a. определя посочената комисиона в размер на  
100 лири за периода от 1 април 1997 г.  до 31 май 2001 г.  и на 0,23 EUR, считано от 1 юни 2001 г. ?
3) Съвместима ли е с член 102, параграф 1 ДФЕС (предишен член 86 от Договора, впоследствие член 82, параграф 1 ДЕО), както е  
тълкуван от Съда (вж. решения на Съда от 13 декември 1991 г. , C-18/88, GB-Inno-BM, от 25 юни 1998 г. , C-203/96,  
Chemische Afvaistoffen Dussseldorp BV , от 17 май 2001 г. , C-340/99, TNT TRA CO s.p.a.) съвкупност от правни норми като  
съставената от член 2, параграфи 18—20 от Закон № 662/1996, член 3, параграф 1 от Декрет № 144/2001 на президента на  
Републиката и член 10, параграф 3 от Законодателен декрет № 504/1992, съгласно която концесионерът (изпълнителят) задъл -
жително трябва да плати „комисионата“, определена и/или изменена едностранно от Poste Italiane s.p.a., тъй като иначе не  
може да прекрати договора за пощенска разплащателна сметка, без да наруши задължението, установено в член 10, параграф 3  
от Законодателен декрет № 504/1992, и съответно да не изпълни задължението за събиране на ICI, поето спрямо местния при -
ходен орган?
Дело C- 4 3 5 /1 9 : Преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione (Италия), постъпило на 5 юни 2019 г.  — Agenzia 
delle entrate — Riscossione/Poste Italiane SpA
(Дело C-435/19)
(2019/C 328/10 )
Език на производството: италиански
Запитваща юрисдикция
Corte suprema di cassazione
C 328 /10 BG Официален вестник  на Европейския съюз 30.9.2019
Страни в главното производство
Основен жалбоподател и ответник по насрещната жалба:  Agenzia delle entrate — Riscossione
Ответник и подател на насрещната жалба:  Poste Italiane SpA
Преюдициални въпроси
1) Съвместима ли е с член 14 ДФЕС (предишен член 7D от Договора, впоследствие член 16 ДЕО) и член 106, параграф 2 ДФЕС  
(предишен член 90 от Договора, впоследствие член 86, параграф 2 ДЕО) и с режима на услугата от общ икономически интерес  
(УОИИ) норма като предвидената в член 10, параграф 3 от Законодателен декрет № 504/1992 във връзка с член 2, параграфи  
18—20 от Закон № 662/1996, съгласно която се установява и се продължава действието — включително след приватизацията  
на пощенските банкови услуги, предоставяни от Poste Italiane s.p.a. — на резерва за дейност (законоустановен монополен  
режим) в полза на Poste Italiane s.p.a. с предмет управлението на услугата пощенска разплащателна сметка, предназначена за  
събирането на общинския данък върху недвижимите имоти (ICI), като се има предвид развитието на държавната правна уредба в  
областта на събирането на данъците, която поне от 1997 г. позволява на данъчнозадължените лица и на местните органи по  
приходите да използват свободно начини за плащане и за събиране на данъците (включително местни) чрез банковата система?
2) Ако в отговор на първия въпрос положението на законоустановен монопол трябва да се признае за притежаващо характеристи -
ките на УОИИ, съвместима ли е с член 106, параграф 2 ДФЕС (предишен член 90 от Договора, впоследствие член 86, параграф 2  
ДЕО) и с член 107, параграф 1 ДФЕС (предишен член 92 от Договора, впоследствие член 87 ДЕО), съгласно тълкуването на тези  
разпоредби от Съда във връзка с изискванията за разграничаване на законосъобразна мярка — компенсираща задълженията за  
обществени услуги — от незаконосъобразна държавна помощ (решение на Съда от 24 юли 2003г. , C-280/00, Altmark T rans  
GmbH e Regierungsprăsidium Magdeburg/Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH), норма като предвидената в член 10,  
параграф 3 от Законодателен декрет № 504/1992 във връзка с член 2, параграфи 18—20 от Закон № 662/1996 и с член 3,  
параграф 1 от Декрет № 144/2001 на президента на Републиката, която предоставя на Poste Italiane s.p.a. правомощието да  
определя едностранно размера на „комисионата“, дължима от концесионера (изпълнителя), отговарящ за събирането на ICI, и  
прилагана върху всяка операция по управление на пощенската разплащателна сметка, водена на името на концесионера, като се  
има предвид, че с решение № 57/1996 на Управителния съвет Poste Italiane s.p.a. определя посочената комисиона в размер на  
100 лири за периода от 1 април 1997 г.  до 31 май 2001 г.  и на 0,23 EUR, считано от 1 юни 2001 г. ?
3) Съвместима ли е с член 102, параграф 1 ДФЕС (предишен член 86 от Договора, впоследствие член 82, параграф 1 ДЕО), както е  
тълкуван от Съда (вж. решения на Съда от 13 декември 1991 г. , C-18/88, GB-Inno-BM, от 25 юни 1998 г. , C-203/96,  
Chemische Afvaistoffen Dussseldorp BV , от 17 май 2001 г. , C-340/99, TNT TRA CO s.p.a.) съвкупност от правни норми като  
съставената от член 2, параграфи 18—20 от Закон № 662/1996, член 3, параграф 1 от Декрет № 144/2001 на президента на  
Републиката и член 10, параграф 3 от Законодателен декрет № 504/1992, съгласно която концесионерът (изпълнителят) задъл -
жително трябва да плати „комисионата“, определена и/или изменена едностранно от Poste Italiane s.p.a., тъй като иначе не  
може да прекрати договора за пощенска разплащателна сметка, без да наруши задължението, установено в член 10, параграф 3  
от Законодателен декрет № 504/1992, и съответно да не изпълни задължението за събиране на ICI, поето спрямо местния при -
ходен орган?
Дело C- 4 3 8 /1 9 : Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 11 юни 2019 г.  — 
Bundesverband der V erbraucherzentralen und V erbraucherverbände — V erbraucherzentrale Bundesverband 
e.V ./Frontline Digital GmbH
(Дело C-438/19)
(2019/C 328/11 )
Език на производството: немски
Запитваща юрисдикция
Oberlandesgericht Düsseldorf