BG
Сборниксъдебнапрактика
ECLI:EU:F:2010 :169 1РЕШЕНИЕ НА СЪДА Н А ПУ БЛИЧНАТА СЛУЖБА (трети състав)
15 декември 2010 година
Дело F-67/09
Nicolás Angulo Sánc hez
срещу
Съвет на Е в ропейс кия съюз
„Публична служба — Специален отпуск — Тежко заболяване на възходящ — Начин на 
изчисление на броя на дните за отпуск в с лучай на няколко тежко болни възходящи“
Предмет:Жалба, подадена на основание членове 236 ЕО и 152 АЕ, с к оято г-н Angulo Sánchez 
иска да се отменят ре шенията на Съвета от 8 октомври 2008 г. и о т 8 декември 
2008 г. за отказ на специален отпуск поради тежко заболяване на възходящ
Решение:Отменя ре шенията на Съвета от 8 октомври 2008 г. и о т 8 декември 2008 г., с к оито 
се отхвърлят п одадените от жалбоподателя молби за специален отпуск. Съветът 
понася всички съдебни разноски.
Резюм е
1. Длъжностни лица — Отпуски — Специален от пуск
(член 6 от п риложение V към Правилника за длъжностните лица)
2. Длъжностни лица — Отпуски — Специален от пуск поради тежко заболяване на въ зходящ
(член 6 от п риложение V към Правилника за длъжностните лица)
3. Длъжностни лица — Жалба — Предварителна административна жа лба — Решение за 
отказ — Заместване на мотивите на оспорвания акт
(членове 90 и 91 от П равилника за длъжностните лица)
4. Длъжностни лица — Жалба — Правни основания — Неотносимо правно основание — 
Правно основание, изведено от н еправилността н а единственото с ъображение, което е 
изложено в о бжалваното р ешение — Решение, което м оже да бъде обосновано от п равна 
гледна то чка с д руго съображение
1. Наред с т ежкото заболяване на възходящ, член 6 от приложение V к ъм П равилника 
предвижда различни др уги случаи, в к оито на длъжностното лице може да бъде п редоставен 
специален отпуск; става в ъпрос за събития от най-различно е стество. Ня кои от тези събития е 
възможно в р амките на ед на и с ъща календарна година да са свързани с н яколко де ца или 
възходящи на длъжностното лице. Що се отнася по-специално д о случаите на раждане или 
смърт на де те или на смърт на възходящ, с о глед н а изключителния характер н а тези събития 
трудно м оже да се приеме, че опреде леният в т екста на член 6 от приложение V к ъм
2 ECLI:EU:F:2010 :169РЕЗЮМЕ—ДЕЛОF-67/09
ANGULOSÀNCHEZ/СЪВЕТ
 Правилника максимален брой дни се прилага за всички случаи на раждане или на смърт на деца 
или възходящи, настъпили през календарната година. В т ези случаи правото на специален 
отпуск задължително е н алице за всяко раждане на де те или за всяка смърт на де те или на 
възходящ. Доколкото обаче член 6 от приложение V към П равилника явно н е третира по 
различен начин изброените в н его събития, следва д а се направи извод, че законодателят е 
желал да третира всички посочени събития по сходен начин и ч е следователно в с лучай на 
тежко заболяване на възходящ д лъжностното лице може да ползва г одишен отпуск от по два 
дни за всеки възходящ.
(вж. точки 38—42 и 45)
2. Ако дадена институция приеме вътрешно у казание, което се позовава н а член 6, пето тире о т 
приложение V към П равилника и п редвижда възможността длъжностното лице да ползва но в 
специален отпуск поради тежко заболяване на възходящ, като, за да се даде т акава в ъзможност, 
трябва д а са изпълнени допълнителни изисквания, а и менно, от ед на страна, да е н алице много 
особено с емейно п оложение, и о т др уга — въпросният в ъзходящ д а страда от хронична болест, е 
налице случай на предоставяне на право на специален отпуск, който не се свежда до този при 
тежко заболяване на възходящ, предвидено в ч лен 6 от приложение V към Правилника.
Подобно у казание, което следва д а се прилага само в п о-щекотливи от изложените в ч лен 6, 
пето тире о т приложение V к ъм П равилника случаи, не противоречи н а разпоредбите на 
цитирания член.
(вж. точки 48 и 49)
3. Въпреки че в р амките на системата от правни средства з а защита, предвидена в ч ленове 90 
и 91 о т П равилника, а дминистрацията м оже д а ре ши, к огато и зрично о тхвърля 
административната жалба, да измени съображенията, въз о снова н а които е п риела оспорвания 
акт, такова и зменение н е е д опустимо, ако и зричното ре шение з а о тхвърляне н а 
административната жалба е п рието, след к ато пред С ъда на публичната служба е п одадена 
жалба срещу оспорвания акт.
Всъщност пълната липса на м отиви н е м оже да бъде з аместена с о бяснения, дадени от 
администрацията след п одаването на ж алба по съдебен ред , тъй като предоставянето на 
администрацията на възможност да отстрани п ълната липса на м отиви след м омента на 
подаване на такава ж алба би нарушило принципа на равенство на страните пред с ъда, понеже в 
подобна хипотеза жалбоподателят б и могъл да изложи възраженията си срещу мотивите, за 
които е у знал ед ва след к ато е п одал жалбата, единствено в п исмената си ре плика. По аналогия 
и по същите причини, когато не само допълва и зложено п о-рано с ъображение, но и ска и д а 
обоснове оспорвания акт с но во съображение, администрацията задължително т рябва д а 
направи това, преди да е п одадена жалбата по съдебен ред .
(вж. точки 70 и 71)
Позовава не на:
Първоинстанционен съд — 12 февруари 1992 г., Volger/Парламент, T-52/90, Recueil, стр. II-121, точка 41
Общ с ъд н а Европейския съюз — 9 декември 2009 г., Комисия/Birkhoff, T-377/08 P, Сборник С ПС, 
стр. I-Б-1-133 и II-Б-1-807, точки 55—60; 12 май 2010 г., Комисия/Meierhofer, T-560/08 P, Сборник, 
стр. II-1739 , точка 59
ECLI:EU:F:2010 :169 3РЕЗЮМЕ—ДЕЛОF-67/09
ANGULOSÀNCHEZ/СЪВЕТ
4. Обстоятелството, че дадено ре шение, което е о сновано н а ед но-единствено с ъображение, 
чиято неправилност е к онстатирана от съда на Съюза, би могло да бъде о босновано о т правна 
гледна точка с др уго съображение, е п речка да се отмени въпросното ре шение само доколкото 
администрацията няма никаква с вобода на преценка и м оже ед инствено д а приеме но во 
решение, което по съществото си е и дентично с о тмененото ре шение.
В това о тношение институцията ответник не може да се позовава — з а да направи извод, че 
длъжностното лице няма оправдан интерес от отмяната на отказа ѝ д а уважи подадените от 
това л ице м олби з а специален о тпуск п оради т ежко з аболяване н а в ъзходящ — н а 
неизпълнението н а п редвидено о т в ътрешно у казание н а и нституцията и зискване з а 
предоставянето на такъв отпуск, а и менно л ипсата на „много особено с емейно п оложение“, 
когато по отношение на това п оложение институцията, видно о т самата формулировка на 
посоченото изискване, има много широка свобода на преценка.
(вж. точки 75, 76 и 78)