BG Официален вестник на Европейския съюз C 311/25

Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) на 16 август 2011 г. — Purely Creative Ltd и др./Office of Fair Trading

(Дело C-428/11)

2011/C 311/42

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Страни в главното производство

Жалбоподатели: Purely Creative Ltd, Strike Lucky Games Ltd, Winners Club Ltd, McIntyre & Dodd Marketing Ltd, Dodd Marketing Ltd, Adrian Williams, Wendy Ruck, Catherine Cummings, Peter Henry

Ответник: Office of Fair Trading

Преюдициални въпроси

1. Означава ли забраната по параграф 31 от приложение 1 към Директива 2005/29/ЕО (1), че търговците нямат право да уведомяват потребителите, че са спечелили награда или друга еквивалентна облага, когато всъщност потребителят трябва да направи някакъв разход, макар и минимален, за да поиска въпросната награда или еквивалентна облага?

2. В случаите, в които търговецът предлага на потребителя различни начини за да поиска наградата или еквивалентната облага, нарушен ли е параграф 31 от приложение 1, ако извършването на каквото и да било действие във връзка с някой от тези начини е обвързано със задължението на потребителя да направи някакъв, макар и минимален, разход?

3. Ако параграф 31 от приложение 1 не е нарушен, когато начинът да поиска наградата задължава потребителя да направи само минимален разход, въз основа на какви критерии националният съд трябва да прецени, че този разход е минимален? По-конкретно, трябва ли този разход да бъде напълно необходим: а) за да може рекламодателят да установи, че потребителят е спечелилото наградата лице, и/или б) за да може потребителят да получи наградата, и/или в) за да може потребителят да се възползва от обещаното като награда?

4. Използването на израза „невярно впечатление“ в параграф 31 означава ли, че освен изискването потребителят да заплати сума или да поеме разход във връзка с искането за получаване на наградата следва да е изпълнено и някакво допълнително изискване, за да приеме националният съд, че разпоредбите на параграф 31 са били нарушени?

5. Ако да, въз основа на какви критерии следва да прецени националният съд дали е било създадено такова „невярно впечатление“? По-конкретно, длъжен ли е националният съд да вземе предвид относителната стойност на наградата в сравнение с разхода за поискването ѝ, когато преценява дали е било създадено „невярно впечатление“? Ако да, трябва ли „относителната стойност“ да се оценява на базата на: а) единичния разход, направен от рекламодателя, за да придобие наградата; или б) единичния разход, направен от рекламодателя, за да предостави наградата на потребителя; или в) оценката на потребителя за стойността на наградата, когато я сравнява с „пазарната стойност“ на предлаган на пазара еквивалентен продукт?

(1) Директива 2005/29/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (ЕО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) (ОВ L 149, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260).