3)В съответствие ли е с член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 93/13 тълкуване на националното право, 
съгласно което при невъзможност договорът да продължи да действа след отстраняването на забранените клаузи от него 
давността за вземанията на потребителя за връщане на даденото започва да тече преди началото на давността за 
вземанията на търговеца за връщане на даденото?
4)В съответствие ли е с член 7, параграф 1 от Директива 93/13 тълкуване на националното право, съгласно което при 
невъзможност договорът да продължи да действа след отстраняването на забранените клаузи от него търговецът има право 
да не връща това, което е получил от потребителя, докато потребителят не му предложи връщане на това, което е получил 
от него, или обезпечение за връщането му, при положение че при определянето на размера на даденото от потребителя 
няма да се вземат предвид сумите, вземането за чието връщане е погасено по давност?
5)В съответствие ли е с член 7, параграф 1 от Директива 93/13 тълкуване на националното право, съгласно което при 
невъзможност договорът да продължи да действа след отстраняването на забранените клаузи от него потребителят няма 
да има право на лихви за забава за цялото или част от времето след момента, в който търговецът получи поканата за 
връщане на даденото, в случай че търговецът упражни правото, споменато в четвъртия въпрос?
(1) ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273.
Преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administ racyjn y (Полша), постъпило на 16 февруари 
2022 г. — C. Sp. z o.o. (понастоящем в ликвидация)/Dyrektor Krajo wej Infor macji Skarbo wej
(Дело C-108/22)
(2022/C 284/13)
Език на производството: полски
Запитваща юрисдикция
Naczelny Sąd Administracyjny
Страни в главното производство
Жалбоподател: C. Sp. z o.o. (понастоящем в ликвидация)
Ответник: Dyrektor Krajo wej Informacji Skarbowej
Преюдициален въпрос
Трябва ли член 306 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка 
върху добавената стойност (1) да се тълкува в смисъл, че може да се прилага по отношение на данъчнозадължено лице, което 
е консолидиращ доставчик на хотелиерски услуги и което придобива услуги по настаняване и ги препродава на други 
икономически оператори, когато сделките не са придружени от никакви допълнителни услуги? 
(1) ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.
Преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administ racyjn y (Полша), постъпило на 18 февруари 
2022 г. — Dyrekto r Izby Administ racji Ska rbowej w Warszawie/W . Sp. z o.o.
(Дело C-114/22)
(2022/C 284/14)
Език на производството: полски
Запитваща юрисдикция
Naczelny Sąd Administracyjny25.7.2022 г. BG Официален вестник на Европейския съюз C 284/13
Страни в главното производство
Жалбоподател: Dyrektor Izby Administracji Skarbo wej w Warszawie
Ответник: W. Sp. z o.o.
Преюдициален въпрос
Трябва ли член 167, член 168, буква а), член 178, буква а) и член 273 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 
2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) и принципите на неутралност и 
пропорционалност да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална разпоредба като член 88, параграф 3a, точка 4, 
буква c) от Usta wа z dnia 11 marca 2004 r. o podatku od towaró w i usług (Закон от 11 март 2004 г. за данъка върху 
стоките и услугите, Dz. U., 2011 г., бр. 177, позиция 1054, изменен), съгласно която, ако се установи, че придобиването на 
дадено право (вещ) представлява привидна сделка по смисъла на националното гражданско право, на данъчнозадълженото 
лице се отказва правото да приспадне ДДС за това придобиване, независимо дали целеният със сделката резултат е да се 
извлече данъчно предимство, чието предоставяне би било в противоречие с една или няколко от целите на Директивата, и 
дали това е основната цел на възприетото договорно разрешение? 
(1) ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.
Преюдициално запитване от Sąd Rejono wy dla Warszaw y — Śródmieścia w Warszawie (Полша), 
постъпило на 25 февруари 2022 г. — SM, KM/mBank S.A.
(Дело C-140/22)
(2022/C 284/15)
Език на производството: полски
Запитваща юрисдикция
Sąd Rejonowy dla Warszawy — Śródmieścia w Warszawie
Страни в главното производство
Ищци: SM, KM
Ответник: mBank S.A.
Преюдициални въпроси
Трябва ли член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно 
неравноправните клаузи в потребителските договори (1), както и принципите на ефективност и на равностойност, да се 
тълкуват в смисъл, че не допускат тълкуване на националната правна уредба от съдилищата, съгласно което, ако договор 
съдържа неравноправна клауза, без която той не може да се изпълнява:
1.договорът става окончателно недействителен (нищожен) с обратна сила от момента на сключването му едва след като 
потребителят заяви, че не е съгласен с оставянето в сила на неравноправната клауза, наясно е с последиците от 
нищожността на договора и е съгласен с обявяването ѝ,
2.срокът за погасяване по давност на иска на търговеца за връщане на недължимите престации, изпълнени по договора, 
започва да тече едва от датата, на която потребителят е направил посоченото в точка 1 изявление, дори ако преди това 
потребителят е поканил търговеца да плати, а последният по-рано е могъл да предвиди, че съставеният от него договор 
съдържа неравноправни клаузи,
3.потребителят може да иска да му се плати законната лихва за забава едва от датата, на която е направил посоченото в 
точка 1 изявление, дори ако преди това е поканил търговеца да плати,C 284/14 BG Официален вестник на Европейския съюз 25.7.2022 г.