Дело C-337/18: Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 23 май 2018 г. — Via Lattea Scrl и др./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 23 май 2018 г. — Via Lattea Scrl и др./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

(Дело C-337/18)

Запитваща юрисдикция

Consiglio di Stato

Страни в главното производство

Жалбоподатели: Via Lattea Scrl, Alba Gilberto, Antonio Barausse, Gabriele Barausse, Azienda Agricola Benvegnù Gianni Battista e Giangaetano s.s., Domenico Brogliato s.s., Cesare Filippi, Michele Filippi, Fontana Fidenzio e Fabrizio s.s., Giovanni Gastaldello, Tiziano Giaretta, Azienda Agricola Guadagnin Gianni ed Emanuele s.s., Il Moretto di Martinazza Laura s.s., Marini Alessandro e Domenico s.s., Azienda Agricola Milan Sergio & C. s.s., Matteo Mosele, Luciano Mosele, Ennio Mosele, Renato Munaretto, Azienda Agricola Pain di Gazzola Luigi, Azienda Agricola Parise Luigi, Angelo, Francesco e Giancarlo, Sillo Zefferino Maurizio s.s., Storti Danilo e Nicoletta s.s., Tosatto Paolo e Federico s.s., Vivaldo Emilio e Pierino s.s., Giuseppe Zanettin

Ответник: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

Преюдициални въпроси

1) Следва ли в положение като описаното, което е предмет на спора в главното производство, правото на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че несъответствието на законодателна разпоредба на държава членка с член 2, параграф 2, трета алинея от Регламент (ЕИО) № 3950/92 ( 1 ) има за пряка последица отпадане на задължението на производителите да плащат допълнителната такса когато са налице условията, определени в същия регламент?

2) Следва ли в положение като описаното, което е предмет на спора в главното производство, правото на Европейския съюз и по-специално общият принцип на защита на оправданите правни очаквания да се тълкуват в смисъл, че не може да бъдат защитени оправданите правни очаквания на правни субекти, които са изпълнили предвидено от държава членка задължение, и са извлекли ползи от последиците, свързани с изпълнението на посоченото задължение, когато това задължение противоречи на правото на Европейския съюз?

3) В положение като описаното, което е предмет на спора в главното производство, допускат ли член 9 от Регламент (ЕО) № 1392/2001 ( 2 ) от 9 юли 2001 г. и понятието „приоритетна категория“ по смисъла на правото на Съюза разпоредба на държава членка като член 2, алинея 3 от приетия от Италианската република Законодателен декрет № 157/2004, който установява различни режими на възстановяване на надплатената допълнителна такса, като прави разлика при определянето на сроковете и на условията и реда на това възстановяване между производителите, които са формирали оправдани очаквания по отношение на задължението си за надлежно спазване на определена национална разпоредба, за която се установява, че противоречи на правото на Съюза, и производителите, които не са спазили тази разпоредба?

( 1 ) Регламент (ЕИО) № 3950/92 на Съвета от 28 декември 1992 г. за въвеждането на допълнителна такса в сектора на млякото и млечните продукти (ОВ L 405, стр. 1).

( 2 ) Регламент (ЕО) № 1392/2001 на Комисията от 9 юли 2001 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕИО) № 3950/92 на Съвета относно въвеждането на допълнителна такса в сектора на млякото и млечните продукти (ОВ L 187, стр. 19).