8

Обстоятелствата по спора са изложени в точки 1—38 от обжалваното съдебно решение, както следва: „Дружества, засегнати от настоящото дело 1 H. Lundbeck A/S (наричано по-нататък „Lundbeck“) е учредено по датското право дружество, контролиращо група дружества, специализирано в изследователската и развойната дейност, производството, маркетинга, продажбата и дистрибуцията на фармацевтични продукти за лечение на патологични състояния, засягащи централната нервна система, сред които и депресията. 2 Lundbeck е лаборатория за оригинални лекарствени продукти, тоест предприятие, чиято дейност е съсредоточена в изследването на нови лекарствени продукти и пускането им в продажба. 3 Alpharma Inc. е учредено по американското право дружество с дейност на световно равнище във фармацевтичния сектор, по-специално в областта на генеричните лекарствени продукти. До декември 2008 г. то е контролирано от учреденото по норвежкото право дружество A.L. Industrier AS. Впоследствие е купено от фармацевтично предприятие от Обединеното кралство, което на свой ред е купено от фармацевтично предприятие от Съединените щати. В рамките на тези преструктурирания през април 2010 г. Alpharma Inc. най-напред се преобразува в Alpharma LLC, след това, на 15 април 2013 г. — в Zoetis Products LLC (наричано по-нататък „Zoetis“), а накрая, на 6 юли 2015 г. — отново в Alpharma LLC. 4 Alpharma Inc. контролира на 100 % учреденото по датското право дружество Alpharma ApS, което притежава няколко дъщерни дружества в Европейското икономическо пространство (ЕИП) (наричани по-нататък общо „групата Alpharma“). Вследствие на няколко преструктурирания на 31 март 2008 г. Alpharma ApS се преобразува в Axellia Pharmaceuticals ApS, преименувано през 2010 г. на Xellia Pharmaceuticals ApS […]. Разглежданият продукт и засягащите го патенти 5 Разглежданият в настоящото дело продукт е антидепресантният лекарствен продукт, съдържащ активната фармацевтична съставка (наричана по-нататък „АФС“), наречена „циталопрам“. 6 През 1977 г. Lundbeck подава в Дания заявление за патент върху АФС циталопрам, както и върху двата процеса на алкилиране и цианиране, използвани за производството на въпросната АФС. Между 1977 г. и 1985 г. в Дания и в няколко страни от Западна Европа са издадени патенти, обхващащи тази АФС и тези производствени процеси […]. 7 Колкото до ЕИП, срокът на закрилата, произтичаща от [тези патенти], както и евентуално от сертификатите за допълнителна закрила (СДЗ), предвидени в Регламент (ЕИО) № 1768/92 на Съвета от 18 юни 1992 година относно създаването на сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти (ОВ L 182, [1992 г.,] стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 11, стр. 130), изтича между 1994 г. (за Германия) и 2003 г. (за Австрия). По отношение по-специално на Обединеното кралство срокът на тези патенти изтича през януари 2002 г. 8 С времето Lundbeck разработва други, по-ефикасни процеси за производството на циталопрам, за които иска — и често получава — патенти в няколко страни от ЕИП, както и от Световната организация за интелектуална собственост (СОИС) и Европейското патентно ведомство (ЕПВ). 9 Първо, на 13 март 2000 г. Lundbeck подава заявление за патент до датските органи относно процес за производство на циталопрам, при който се предвижда метод за пречистване на използваните соли посредством кристализация. Аналогични заявления са подадени в други страни от ЕИП, както и до СОИС и ЕПВ. Lundbeck получава патенти, закрилящи процеса с използване на кристализация (наричани по-нататък „патентите за кристализацията“), в няколко държави членки през първата половина на 2002 г., по-специално на 30 януари 2002 г. по отношение на Обединеното кралство и на 11 февруари 2002 г. по отношение на Дания. ЕПВ издава патент за кристализацията на 4 септември 2002 г. Освен това в Нидерландия Lundbeck вече е получило на 6 ноември 2000 г. полезен модел за този процес […], тоест валиден за шест години патент, предоставен без предварителна проверка. 10 Второ, на 12 март 2001 г. Lundbeck подава заявление за патент до органите на Обединеното кралство [Великобритания и Северна Ирландия] относно процес за производство на циталопрам, при който се предвижда метод за пречистване на използваните соли посредством слоева дестилация. Органите на Обединеното кралство предоставят на Lundbeck патент за този метод на слоева дестилация на 3 октомври 2001 г. (наричан по-нататък „патентът за слоевата дестилация“). Патентът обаче е отнет на 23 юни 2004 г. поради липсата на новост спрямо друг патент на Lundbeck. 11 Накрая, Lundbeck възнамерява да пусне нов антидепресантен лекарствен продукт, а именно Cipralex, в основата на който стои АФС, наречена есциталопрам (или S‑циталопрам), към края на 2002 г. или началото на 2003 г. Този нов лекарствен продукт е предвиден за същите пациенти като тези, които могат да се лекуват с патентования лекарствен продукт Cipramil на Lundbeck, в основата на който стои АФС циталопрам. АФС есциталопрам е закриляна с патенти, валидни поне до 2012 г. Споразумение, сключено от Lundbeck с групата Alpharma, и други обстоятелства от контекста 12 През 2002 г. Lundbeck сключва шест споразумения относно циталопрама (наричани по-нататък „разглежданите споразумения“) с предприятия, чиято дейност е свързана с производството или продажбата на генерични лекарствени продукти (наричани по-нататък „[производителите на] генерични лекарствени продукти“), сред които е и групата Alpharma. 13 Релевантното в случая споразумение (наричано по-нататък „спорното споразумение“) е сключено между Lundbeck и Alpharma ApS на 22 февруари 2002 г. за периода от тази дата до 30 юни 2003 г. (наричан по-нататък „релевантният период“). 14 Преди сключването на споразумението, през януари 2002 г. групата Alpharma закупува от Alfred E. Tiefenbacher GmbH & Co. (наричано по-нататък „Tiefenbacher“) стокова наличност от таблетки с генеричен циталопрам, произведени въз основа на разработената от индийското дружество Cipla АФС, като поръчва от него и други. 15 Във връзка с преамбюла на спорното споразумение (наричан по-нататък „преамбюлът“) следва по-специално да се посочи, че: – в първото съображение се припомня, че „Lundbeck е притежател на правата върху интелектуална собственост, включващи по-специално патенти за производството на АФС „Циталопрам“ [(изписан с главна буква „Ц“ в целия текст на споразумението)], в това число патентите, посочени в приложение А“ към настоящото споразумение […]; – във второто съображение се посочва, че Lundbeck произвежда и продава съдържащи „Циталопрам“ фармацевтични продукти във всички държави членки, а също и в Норвегия и Швейцария, като всички тези страни са определени като „Територията“; – в третото и четвъртото съображение се упоменава фактът, че групата Alpharma е произвела или закупила съдържащи „Циталопрам“ фармацевтични продукти на „Територията“, при това без съгласието на Lundbeck; – в петото и шестото съображение се посочва фактът, че продуктите на групата Alpharma са били подложени от Lundbeck на лабораторни тестове, резултатите от които са му дали съществени основания да смята, че производствените методи, използвани за реализацията на тези продукти, нарушават правата му върху интелектуална собственост; – в седмото съображение се припомня, че на 31 януари 2002 г. Lundbeck предявява иск пред юрисдикция на Обединеното кралство (наричан по-нататък „искът в Обединеното кралство за установяване на нарушение“) с цел издаване на съдебно разпореждане, насочено „срещу продажбите на групата Alpharma на съдържащи Циталопрам продукти, поради нарушаване на правата върху интелектуална собственост на Lundbeck“; – съгласно осмото съображение групата Alpharma признава, че констатациите на Lundbeck са верни, и се задължава да не пуска на пазара „такива продукти“; – в деветото и десетото съображение се уточнява, че Lundbeck: – „се съгласява да изплати на [групата] Alpharma компенсация, за да избегне патентен спор“, изходът от който не би могъл да се предвиди с абсолютна сигурност и който би отнел много средства и време; – „с цел уреждане на спора се съгласява да изкупи от [групата] Alpharma всичката [ѝ] стокова наличност от съдържащи Циталопрам продукти и да [ѝ] изплати компенсация за тези продукти“. 16 По отношение на основната част от спорното споразумение следва по-специално да се отбележи, че: – в точка 1.1 [от спорното споразумение] се посочва, че групата Alpharma и дъщерните ѝ дружества „отменят, преустановяват и се въздържат от всякакъв внос, […] производство […] или продажба на съдържащи Циталопрам фармацевтични продукти на Територията […] за [релевантния период]“ и че Lundbeck оттегля иска в Обединеното кралство за установяване на нарушение; – в същата точка се уточнява, че тя не се прилага за „продуктите, съдържащи есциталопрам“; – в точка 1.2 се предвижда, че „[в] случай на каквото и да е нарушение на установеното в [точка 1.1 от спорното споразумение] задължение или по искане на Lundbeck, [групата] Alpharma […] доброволно ще изпълни временно съдебно разпореждане, издадено от която и да е компетентна юрисдикция в която и да е страна от Територията“, и че по искане на Lundbeck такова съдебно разпореждане може да бъде издадено, без Lundbeck да предоставя гаранционен депозит; – в точка 1.3 се уточнява, че като компенсация за предвидените в това споразумение задължения и с цел да се избегнат разноските и продължителността на спора, Lundbeck изплаща на групата Alpharma сумата от 12 милиона щатски долара (USD) — от които 11 млн. за съдържащите „Циталопрам“ продукти на групата Alpharma — на три транша от по 4 млн., които следва да се изплатят съответно на 31 март 2002 г., 31 декември 2002 г. и 30 юни 2003 г.; – в точка 2.2 се посочва, че най-късно до 31 март 2002 г. групата Alpharma доставя на Lundbeck цялата стокова наличност от съдържащи „Циталопрам“ продукти, с която разполага към тази дата, а именно 9,4 милиона вече притежавани от него таблетки при сключването на спорното споразумение, и 16‑те милиона поръчани от него таблетки. 17 В приложение А [към спорното споразумение] се съдържа списък от 28 заявления за права върху интелектуална собственост, подадени от Lundbeck преди подписването [на това споразумение], девет от които вече са уважени към въпросната дата. Тези права върху интелектуална собственост се отнасят до процесите за производство на АФС циталопрам, посочени в патентите за кристализацията и [патента] за слоевата дестилация. 18 Освен това следва да се уточни, че на 2 май 2002 г. юрисдикция на Обединеното кралство постановява определение за постигане на съгласие, в което се предвижда, че производството по иска в Обединеното кралство за установяване на нарушение се прекратява поради сключването на споразумение между Lundbeck и по-специално групата Alpharma, съгласно което последната „отменя[…], преустановява[…] и се въздържа[…] от всякакъв внос, […] производство […] или продажба в [държавите членки], Норвегия и Швейцария („Релевантните територии“) на фармацевтични продукти, съдържащи циталопрам, произведен чрез използването на процесите, за които се претендира в [патентите за кристализацията и патента за слоевата дестилация, предоставени от органите на Обединеното кралство,] или във всеки друг равнозначен патент, получен или искан в Релевантните територии до 30 юни 2003 г.“ […] Предприети действия от Комисията във фармацевтичния сектор и административно производство 19 През октомври 2003 г. Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen (KFST, датски орган за защита на конкуренцията и потребителите) уведомява [Комисията] за съществуването на разглежданите споразумения. 20 Тъй като повечето от тях се отнасят до цялото ЕИП или, при всички положения, до държави членки, различни от Кралство Дания, е договорено, че Комисията ще разгледа тяхната съвместимост с правото в областта на конкуренцията, а KFST няма да продължи разследването по този въпрос. 21 Между 2003 г. и 2006 г. Комисията извършва проверки по смисъла на член 20, параграф 4 от Регламент [№ 1/2003] в Lundbeck и други дружества с дейност във фармацевтичния сектор. Тя също така изпраща на Lundbeck и на едно друго дружество искания за предоставяне на информация по смисъла на член 18, параграф 2 от този регламент. 22 На 15 януари 2008 г. Комисията приема решението за започване на разследване във фармацевтичния сектор в съответствие с член 17 от Регламент (ЕО) № 1/2003 (преписка COMP/D2/39514). В член единствен от това решение се уточнява, че подлежащото на провеждане разследване ще засегне пускането на пазара на иновативни и генерични лекарствени продукти за хуманна употреба. 23 На 8 юли 2009 г. Комисията приема известие, имащо за цел обобщено представяне на доклада ѝ от разследването във фармацевтичния сектор. В техническо приложение към това известие е включен пълният текст на въпросния доклад от разследването под формата на работен документ на Комисията, който е на разположение единствено на английски език. 24 На 7 януари 2010 г. Комисията започва процедура срещу Lundbeck. 25 През 2010 г. и първата половина на 2011 г. Комисията изпраща искания за предоставяне на информация до Lundbeck, и по-специално до останалите дружества, които са били страни по разглежданите споразумения, сред които и групата Alpharma. 26 На 24 юли 2012 г. Комисията започва процедура по-специално срещу [производителите на] генерични лекарствени продукти, които са били страни по разглежданите споразумения, и изпраща както на тях, така и на Lundbeck изложение на възраженията. […] 30 На 19 юни 2013 г. Комисията приема [спорното решение]. [Спорното] решение 31 В [спорното] решение Комисията приема, че спорното споразумение, както впрочем и останалите разглеждани споразумения, представлява ограничение на конкуренцията с оглед на целта по смисъла на член 101, параграф 1 ДФЕС и на член 53, параграф 1 от Споразумението за [Европейското икономическо пространство от 2 май 1992 г. (ОВ L 1, 1994 г., стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 53, стр. 4)] от страна на Lundbeck, както и на Alpharma ApS, Alpharma Inc. и A.L. Industrier (член 1, параграф 3 от [спорното] решение). 32 Както е видно от съдържащото се в съображение 1087 от [спорното] решение резюме, за тази цел Комисията [се позовава] по-специално на следните обстоятелства: – към момента на сключване на спорното споразумение Lundbeck и групата Alpharma са били най-малкото потенциални конкуренти в няколко страни от ЕИП; – по силата на това споразумение Lundbeck е извършило значително прехвърляне на средства в полза на групата Alpharma; – това прехвърляне на средства е било свързано с приемането от страна на групата Alpharma на съдържащи се във въпросното споразумение ограничения за навлизането ѝ на пазара, по-специално с ангажимента на групата Alpharma да не продава никакъв генеричен циталопрам в ЕИП по време на релевантния период; – това прехвърляне на средства по същество е съответствало на печалбите, които групата Alpharma е можела да получи при успешно нейно навлизане на пазара; – Lundbeck е нямало да може да постигне такива ограничения чрез прилагането на патентите за кристализацията и [на патента] за слоевата дестилация (наричани по-нататък „новите патенти на Lundbeck [върху производствени процеси]”), тъй като тежащите върху групата Alpharma задължения по силата на спорното споразумение са надхвърляли правата, предоставяни на притежателя на патенти върху производствени процеси; – в спорното споразумение не е бил предвиден никакъв ангажимент от страна на Lundbeck за въздържане от предявяване на искове за установяване на нарушение срещу групата Alpharma при евентуално навлизане на последната на пазара с генеричен циталопрам след изтичането на срока на действие на спорното споразумение. 33 Комисията налага и глоби на всички страни по разглежданите споразумения. За целта тя използва [Насоките относно метода за определяне на глобите от 2006 г.]. Докато по отношение на Lundbeck Комисията следва описаната в [тези насоки] обща методология, основана на стойността на продажбите на засегнатия продукт, реализирани от това предприятие (съображения 1316—1358 от [спорното] решение), що се отнася до останалите страни по разглежданите споразумения, тоест [производителите на] генерични лекарствени продукти, тя прибягва до предвидената в точка 37 от посочените насоки възможност да се отклони от тази методология с оглед на особеностите на случая по отношение на тези страни (съображение 1359 от [спорното] решение). 34 Така, що се отнася до страните по разглежданите споразумения, различни от Lundbeck, сред които е групата Alpharma, Комисията приема, че за да определи основния размер на глобата и за да осигури достатъчно възпиращ ефект на същата, следва да се вземе предвид стойността на сумите, които Lundbeck им е прехвърлило по силата на тези споразумения, при това без да се прави разграничение между нарушенията според тяхното естество или географски обхват или пък в зависимост от пазарните дялове на засегнатите предприятия — фактори, разгледани само за изчерпателност (съображение 1361 от [спорното] решение). 35 Що се отнася до групата Alpharma, Комисията приема, че сумите, които Lundbeck ѝ е платило, възлизат на 11,1 милиона щатски долара, съответстващи на 11,7 милиона евро съгласно средния обменен курс за 2002 г. Тази сума включва, от една страна, 10,1 милиона щатски долара за закупуването на стоковата наличност от циталопрам на групата Alpharma, като е взето предвид намаление от 900000 USD, приложено към платения от Lundbeck на 31 декември 2002 г. транш (вж. т. 16, четвърто тире [от обжалваното съдебно решение]), тъй като броят на получените таблетки е бил по-малък от договорения, и от друга страна, 1 милион щатски долара за разноските по евентуален съдебен спор, спестени със сключването на спорното споразумение (съображения 545, 547, 1071, 1374 и бележка под линия 1867 от [спорното] решение). 36 Предвид общата продължителност на разследването Комисията предоставя намаляване в размер на 10 % от размера на глобите, наложени на всички адресати на [спорното] решение (съображения 1349 и 1380 от [спорното] решение). 37 На последно място, Комисията прилага член 23, параграф 2, втора алинея от Регламент № 1/2003 — съгласно който за всяко предприятие, което има участие в нарушението, санкцията не може да надвишава 10 % от общия размер на оборота му за предходната стопанска година — отделно за [Xellia Pharmaceuticals], Zoetis и A.L. Industrier, доколкото тези дружества вече не са били част от същото предприятие към момента на приемането на [спорното] решение (съображение 1384 от [спорното] решение). Що се отнася до A.L. Industrier, Комисията взема предвид оборота, реализиран през 2011 г., а не този за 2012 г., тъй като приема, че данните от 2012 г. не се отнасят до година с нормална стопанска дейност (съображения 1386 и 1387 от [спорното] решение). 38 Въз основа на тези съображения Комисията налага глоба в размер на 10530000 EUR солидарно на [Xellia Pharmaceuticals] и Zoetis, като се предвижда, че A.L Industrier носи солидарна отговорност само за сума в размер на 43216 EUR (съображение 1396 и член 2, параграф 3 от [спорното] решение)“.