— да се осъди  Френската  република  да заплати  съдебните  
разноски . 
Правни  основания  и основни  доводи  
Комисията  упреква  ответната  страна , че при извършената  през  
2007 г. ревизия  на уязвимите  зони  не е посочила  напълно  на 
тези  зони , както  била  длъжна  да направи  в приложение  на член  
3, параграфи  1 и 4, и на Приложение  I към Директива  
91/676/ ЕИО . 
Комисията  упреква  по-специално  френските  власти , че не са 
посочили  10 допълнителни  уязвими  зони  и не са представили  
никакви  конкретни  данни , които  да обосновават  този  пропуск . 
( 1 ) ОВ L 375, стр. 1; Специално  издание  на български  език , 2007 г., 
глава  15, том 2, стр. 81.  
Иск , предявен  на 26 април  2012 г. — Европейска  
комисия /Френска  република  
(Дело  C-197/12)  
(2012/C 217/13)  
Език  на производството : френски  
Страни  
Ищец : Европейска  комисия  ( представители : F. Dintilhac и C. 
Soulay)  
Ответник : Френска  република  
Искания  на ищеца  
— да се установи , че като  не обвързва  освобождаването  от ДДС  
на предвидените  в член  262, параграф  II, точки  2, 3, 6 и 7 
от Code général des impôts дейности  с изискването  за 
наличие  на предназначение  за плаване  в открито  море  по 
отношение  на плавателните  съдове , осигуряващи  превоз  на 
пътници  срещу  заплащане  и плавателните  съдове , използвани  
за търговска  дейност , Френската  република  не е изпълнила  
задълженията  си по Директивата  за ДДС  ( 1 ) и в частност  по 
член  148, букви  а), в) и г) от тази  директива ; 
— да се осъди  Френската  република  да заплати  съдебните  
разноски . 
Правни  основания  и основни  доводи  
С настоящия  иск Комисията  твърди , че освобождаването  от ДДС  
на предвидените  в член  262, параграф  II, точки  2, 3, 6 и 7 от 
Code général des impôts [ Общ  данъчен  кодекс ] ( наричан  по- 
нататък  „CGI“) дейности  не е обвързано  с изискването  за 
наличие  на предназначение  за плаване  в открито  море  по 
отношение  на плавателните  съдове , осигуряващи  превоз  на 
пътници  срещу  заплащане  и плавателните  съдове , използвани  
за търговска  дейност . В действителност  условието  за наличие  
на предназначение  на плавателните  съдове  за плаване  в 
открито  море  било  добавено  в отнасящите  се до ДДС  законо­  дателни  разпоредби  на Франция  в отговор  на изпратеното  до 
националните  власти  мотивирано  становище  на Комисията . 
Съобразяването  обаче  на член  262, параграф  II, точка  2 от 
CGI с Директивата  за ДДС  било  лишено  от полезно  действие  
поради  издадената  след  законодателната  поправка  админист­  
ративна  инструкция , в която  не се посочвало  предвиденото  все 
пак в закона  условие  за наличие  на предназначение  за плаване  в 
открито  море . 
Според  Комисията  никой  от доводите  на ответника , изложени  в 
хода  на досъдебната  процедура  и свързани  по-специално  с огра­  
ничителното  тълкуване  на член  148, буква  a) от Директивата  за 
ДДС  и с крайно  стеснителното  тълкуване  на условието  за 
наличие  на предназначение  на плавателните  съдове  за плаване  
в открито  море , не биха  могли  да обосноват  незачитането  на 
разпоредбите  от посочената  директива . Освен  това , що се 
отнася  до член  131 от Директива  2006/112/ ЕО, на който  се 
позовават  френските  власти , то той не би могъл  да обоснове  
отклонение  от принципа  на ограничително  тълкуване  на 
данъчните  освобождавания . 
( 1 ) Директива  2006/112/ ЕО на Съвета  от 28 ноември  2006 година  
относно  общата  система  на данъка  върху  добавената  стойност  (ОВ 
L 347, стр. 1; Специално  издание  на български  език , 2007 г., 
глава  9, том 3, стр. 7). 
Преюдициално  запитване , отправено  от Raad van State 
(Нидерландия ) на 27 април  2012 г. — Minister voor 
Immigratie en Asiel/X  
(Дело  C-199/12)  
(2012/C 217/14)  
Език  на производството : нидерландски  
Запитваща  юрисдикция  
Raad van State  
Страни  в главното  производство  
Жалбоподател : Minister voor Immigratie en Asiel  
Друг  участник  в производството : X 
Преюдициални  въпроси  
1. Чужденците  с хомосексуална  ориентация  обособяват  ли 
специфична  социална  група  по смисъла  на член  10, 
параграф  1, буква  г) от Директива  2004/83/ ЕО на Съвета  
от 29 април  2004 година  относно  минималните  стандарти  
за признаването  и правното  положение  на гражданите  на 
трети  страни  или лицата  без гражданство  като  бежанци  
или като  лица , които  по други  причини  се нуждаят  от 
международна  закрила , както  и относно  съдържанието  на 
предоставената  закрила  ( ОВ L 304, стр. 12; Специално  
издание  на български  език , 2007 г., глава  19, том 7, 
стр. 52)?BG 21.7.2012 г. Официален  вестник  на Европейския  съюз  C 217/7