ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Определение на заместник-председателя на Съда от 5 септември 2018 г. — Minority SafePack — one million signatures for diversity in Europe/Румъния и Комисия

(Дело C‑717/17 P(I)

„Обжалване — Встъпване — Член 40, втора алинея, второ изречение от Статута на Съда на Европейския съюз — Спор между държава членка и институция на Европейския съюз — Европейска гражданска инициатива „Minority SafePack — one million signatures for diversity in Europe“ — Молба за встъпване на организаторите на тази европейска гражданска инициатива — Отхвърляне“

1. Съдебно производство — Встъпване — Заинтересовани лица — Молба на физически или юридически лица за встъпване по дела между държава членка и институция на Съюза — Недопустимост (член 13, параграф 1 ДЕС; член 40, втора алинея от Статута на Съда) (вж. т. 23, 24, 33 и 37)

2. Гражданство на Съюза — Права на гражданина — Представяне на гражданска инициатива — Регламент № 211/2011 — Предложение за гражданска инициатива, което не може да се приравни на предложенията за приемане на правни актове от институциите на Съюза (член 24, първа алинея ДФЕС; Регламент № 211/2011 на Европейския парламент и на Съвета) (вж. т. 30 и 31)

Диспозитив

1) Отхвърля жалбата.

2) Осъжда Comitetul cetăţenilor ai iniţiativei cetăţeneşti europene Minority SafePack — one million signatures for diversity in Europe, да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Румъния.
Дело C‑621/18

Andy Wightman и др.

срещу

Secretary of State for Exiting the European Union

(Преюдициално запитване,

отправено от Court of Session, Inner House, First Division (Scotland)

„Бързо производство“

Резюме — Определение на председателя на Съда от 19 октомври 2018 г.

Преюдициални въпроси — Бързо преюдициално производство — Условия — Обстоятелства, които са основание за бързо разглеждане — Искане за тълкуване дали е възможно държава членка едностранно да оттегли нотификацията за намерението си да се оттегли от Съюза — Необходимост от получаване на отговора на Съда преди обсъжданията и гласуването в парламента на съответната държава членка по споразумението за оттегляне — Дело, което се отнася до основни въпроси на националното конституционно право и правото на Съюза — Уважаване на искането за прилагане на бързото производство

(член 50 ДЕС; член 23а от Статута на Съда; член 105, параграф 1 от Процедурния правилник на Съда)

Вж. текста на определението.

(вж. т. 7—11)
6

Decreto legislativo no 50 recante attuazione delle direttive 2014/23/UE, 2014/24/UE e 2014/25/UE sull’aggiudicazione dei contratti di concessione, sugli appalti pubblici e sulle procedure d’appalto degli enti erogatori nei settori dell’acqua, dell’energia, dei trasporti e dei servizi postali, nonché per il riordino della disciplina vigente in materia di contratti pubblici relativi a lavori, servizi e forniture (Законодателен декрет № 50 относно прилагането на Директива 2014/23/ЕС [за възлагане на договори за концесия, на Директива 2014/24 и на Директива 2014/25/ЕС] относно възлагането на поръчки от възложители, извършващи дейност в секторите на водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги, както и за преструктуриране на действащото законодателство в областта на обществените поръчки за строителство, услуги и доставки) от 18 април 2016 г. (GURI, бр. 91 от 19 април 2016 г.) представлява новият Codice dei contratti pubblici (Кодекс за обществените поръчки, наричан по-нататък „Кодексът за обществените поръчки“).
15

Най-напред Consiglio di Stato (Държавен съвет) приема, че спорното разискване не е съобразено с член 192, параграф 2 от Кодекса на обществените поръчки, който също се прилага по отношение на Ecolan по силата на член 16, параграф 7 от Законодателен декрет № 175/2016, тъй като в това разискване не са изложени правилно мотивите, обосноваващи прибягването до възлагане in house. Всъщност член 192, параграф 2 от Кодекса за обществените поръчки предвижда възлагането in house на услуги на пазара да се поставя в зависимост от двойно условие, което не се изисква за другите начини на възлагане на същите услуги, и по-специално за процедурата за възлагане на обществена поръчка и за другите форми на хоризонтално сътрудничество между административните органи. Първо, възлагащият орган е длъжен да обоснове обстоятелствата, довели до изключване на възможността за възлагане на обществена поръчка. Това условие произтича от вече второстепенния и остатъчен характер на възлагането in house, до което може да се прибегне само при условие че се докаже, от една страна, релевантна „неефективност на пазара“, която се отнася до предвидимо несъобразяване с „целите за универсална приложимост, социално въздействие, ефективност, икономичност и качество на услугата, както и за оптимално използване на обществените ресурси“, и от друга страна, че правният субект in house предотвратява тази неефективност. Второ, възлагащият орган трябва да посочи ползите, които ще извлече от възлагането in house, докато такова доказване не е необходимо при възлагане на обществена поръчка.
17

На 30 март същата година получава следното съобщение за проверката на този доклад по електронен път от адреса „CLIMA-EU-ETS-REGISTRY-PROD@ec.europa.eu“: „Subject: Emissions approved The emissions entered for: 23415 (Monitoring Plan for Annual Emissions) Year(s) 2015 .. have been VERIFIED“.
42

Що се отнася до дейността по „регулиране ex ante“, изтъкната от запитващата юрисдикция, следва да се отбележи, че последната не посочва какъв смисъл влага в този израз, който не е употребен в Директивата за разрешение, нито в Рамковата директива, Директивата за достъпа и Директивата за универсалната услуга. За сметка на това регулирането на пазара ex ante, за което отговаря НРО, както е посочено в член 3, параграф 3а от Рамковата директива, се изразява в налагането на доставчиците на електронни съобщителни мрежи и услуги на задължения като предвидените в член 5, параграфи 1 и 2 или в член 6 от Директивата за достъпа и тези, налагани съгласно член 8 от тази директива или член 17 от Директивата за универсалната услуга на предприятията, определени като такива със значителна пазарна сила вследствие на процедурата за анализ на пазара, предвидена в член 16 от Рамковата директива. Налага се изводът обаче, че регулирането на пазара ex ante е неразделна част от третата категория дейности на НРО, посочена в точка 39 от настоящото определение, както и от някои задачи, посочени в точка 40 от нея. Следователно разходите, които може да бъдат покрити с административните такси, налагани съгласно член 12, параграф 1, буква а) от Директивата за разрешение, не би могло да се свеждат само до разходите за дейността по регулиране на пазара ex ante.
11

Член 1, параграф 1, буква lll) от Legge n. 11 — Deleghe al Governo per l’attuazione delle direttive 2014/23/UE, 2014/24/UE e 2014/25/UE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 26 febbraio 2014, sull’aggiudicazione dei contratti di concessione, sugli appalti pubblici e sulle procedure d’appalto degli enti erogatori nei settori dell’acqua, dell’energia, dei trasporti e dei servizi postali, nonché per il riordino della disciplina vigente in materia di contratti pubblici relativi a lavori, servizi e forniture (Закон № 11 за делегиране на правомощия на правителството за транспониране на директиви 2014/23/ЕС, 2014/24/ЕС и 2014/25/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за възлагане на договори за концесия, за възлагане на обществени поръчки и процедури за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност в секторите на водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги, както и за преструктуриране на действащото законодателство в областта на обществените поръчки за строителство, услуги и доставки) от 28 януари 2016 г. (GURI бр. 23 от 29 януари 2016 г.) възлага на органа, на който са делегирани законодателни правомощия, да установи разпореди за уредбата „на започването на процедури за възлагането на нови концесии за автомагистрали поне двадесет и четири месеца преди изтичането на срока на действие на действащите концесии, като се измени системата на концесиите за автомагистрали, по-специално с оглед на въвеждането на забрана на клаузи и разпоредби за удължаване на срока съгласно новата обща уредба на договорите за концесии“.
2)

Г‑н Peter Sabo, Lesoochranárske zoskupenie VLK, г‑н Hasso Krull, 2 Celsius, г‑н Bernard Auric, г‑н Tony Lowes и г‑н Kent Roberson, Hiite Maja SA, Association de lutte contre toutes formes de nuisance et de pollutions sur les communes de Meyreuil et Gardanne (ALNP Meyreuil — Gardanne) и Friends of the Irish Environment CLG понасят направените от тях съдебни разноски.
2)

Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi понася направените от него съдебни разноски.
173

От това следва, че всяка разпоредба на национална правна система и всяка законодателна, административна или съдебна практика, която може да намали ефикасността на правото на Съюза, поради факта че отказва на компетентния да прилага това право съд правомощието в самия момент на прилагането да извърши всичко необходимо, за да изключи прилагането на националните законови разпоредби, които евентуално представляват пречка за пълната ефикасност на пряко приложимите норми на Съюза, е несъвместима с изискванията, произтичащи от самото естество на правото на Съюза (решения от 8 септември 2010 г., Winner Wetten, C‑409/06, EU:C:2010:503, т. 56 и цитираната съдебна практика и от 4 декември 2018 г., Minister for Justice and Equality и Commissioner of An Garda Síochána, C‑378/17, EU:C:2018:979, т. 36).
8

Правният режим относно предоставената на EP концесия на националната пътна мрежа се урежда от Decreto-Lei no. 380/2007, que atribui à EP — Estradas de Portugal, SA, a concessão do financiamento, concepção, projecto, construção, conservação, exploração, requalificação e alargamento da rede rodoviária nacional e aprova as bases da concessão (Законодателен декрет № 380/2007 за възлагане на EP на концесията относно финансирането, проектирането, планирането, изграждането, опазването, експлоатацията, модернизирането и разширяването на националната пътна мрежа и за одобряването на условията на тази концесия от 13 ноември 2007 г. (Diário da República № 218/2007, серия I от 13 ноември 2007 г.).
10

OF обжалва това решение пред Tribunal Administrativo e Fiscal de Almada (Административен и данъчен съд Алмада, Португалия), който с решение от 27 юни 2018 г. уважава жалбата му и отменя посоченото решение за възстановяване, като приема, че е изтекла давността за преследване, понеже разглежданият в главното производство доклад за проверка не е прекъснал четиригодишния давностен срок за преследване, предвиден в член 3, параграф 1 от Регламент № 2988/95. IFAP обжалва това съдебно решение пред Tribunal Central Administrativo Sul (Централен административен съд Юг, Португалия), който отменя обжалваното съдебно решение на основанието, че давностният срок, който е започнал да тече, считано от момента на изплащането на посочената премия на OF на 2 февруари 2010 г., е бил прекъснат както на 14 юли 2011 г. с връчването на OF на разглеждания в главното производство доклад за проверка, така и на 6 април 2015 г. с посоченото в предходната точка писмо, поради което правото на IFAP да иска възстановяване на недължимо платените суми не е погасено по давност.
2)

Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi понася направените от нея съдебни разноски.
1

С жалбата си Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) иска отмяната на решение на Общия съд на Европейския съюз от 16 март 2022 г., Nowhere/EUIPO — Ye (APE TEES) (T‑281/21, наричано по‑нататък „обжалваното съдебно решение“, EU:T:2022:139), с което последната, от една страна, отменя решението на втори апелативен състав на EUIPO от 10 февруари 2021 г. (дело R 2474/2017‑2) относно производство по възражение между Nowhere Co. Ltd и г‑н Ye (наричано по‑нататък „спорното решение“) и от друга страна, отхвърля жалбата на Nowhere в останалата ѝ част.
20

На текста на френски език на разпоредбата съответстват текстовете ѝ на други 20 езика, а именно на испански език („que les permita salir con no más de una hora de antelación con respecto a la hora de salida prevista“), чешки език („které jim umožní odletět nejdříve jednu hodinu před plánovaným časem odletu“), датски език („så de kan afrejse højst en time før det planlagte afgangstidspunkt“), немски език („ermöglicht, nicht mehr als eine Stunde vor der planmäßigen Abflugzeit abzufliegen“), естонски език („võimaldab neil välja lennata mitte rohkem kui üks tund enne kavandatud väljumisaega“), гръцки език („επιτρέπει να φύγουν όχι περισσότερο από μία ώρα νωρίτερα από την προγραμματισμένη ώρα αναχώρησης“), английски език („allowing them to depart no more than one hour before the scheduled time of departure“), хърватски език („čime im je omogućeno da otputuju ne više od sat vremena ranije od predviđenog vremena polaska“), италиански език („partire con un volo alternativo non più di un’ora prima dell’orario di partenza previsto“), латвийски език („viņi var izlidot ne vairāk kā vienu stundu pirms iepriekš paredzētā izlidošanas“), литовски език („išvykstant ne daugiau kaip viena valanda anksčiau už numatytą išvykimo laiką“), унгарски език („hogy legfeljebb egy órával a menetrend szerinti indulás időpontja előtt induljanak“), малтийски език („li tħallihom jitilqu mhux aktar minn siegħa qabel il-ħin tat-tluq skedat“), нидерландски език („die niet eerder dan één uur voor de geplande vertrektijd vertrekt“), полски език („umożliwiającą im wylot nie więcej niż godzinę przed planowym czasem odlotu“), португалски език („que lhes permitisse partir até uma hora antes da hora programada de partida“), словашки език („ktoré im umožní odletieť maximálne hodinu pred plánovaným časom odletu“), словенски език („ki jim zagotavlja odhod največ eno uro pred odhodom po voznem redu in prihod“), фински език („jonka mukaan hänen olisi lähdettävä korkeintaan tuntia ennen aikataulun mukaista lähtöaikaa“) и шведски език („så att de kan avresa högst en timme före den tidtabellsenliga avgångstiden“).
33.

Тази система се основава на разграничението между четири категории на свободно движение според причините, поради които един гражданин на Общността желае да отиде в друга държава-членка. Първоначално, по силата на Договора се предоставя право на свободно движение по икономически причини, като се установяват различни правни режими за граждани на държавите-членки, които желаят да отидат в други държави-членки c цел наемане на работа, установяване или предоставяне на услуги там. По-късно, c въвеждането на разпоредбите относно европейското гражданство c Договора от Маастрихт на гражданите на държавите-членки се предоставя също правото да се движат в другите държави-членки и да пребивават там c неикономически цели.
24.

Както следва от акта за препращане, Република Финландия решава да раздели управляваното от групировката Fortum предприятие за производство на енергия на две самостоятелни части, едната с предназначение за покупка и рафиниране на петрол, а другата — за производство на електричество и газ. Разделянето се извършва на 1 май 2004 г. и довежда до създаването, на основата на Fortum Oil and Gas Oy, на два нови стопански субекта, контролирани изцяло от дружеството Fortum Oyj, а именно Fortum Oil Oy и Fortum Heat and Gas Oy. Активите и задълженията, които не са свързани с дейността в петролния сектор, се прехвърлят на Fortum Heat and Gas Oy.
16.

Secretary of State отхвърля молбите. То обосновава отказа с обстоятелството, че студенти, наети на непълно работно време, и лица „au pair“ не могат да се позовават на член 6, параграф 1 от Решение 1/80. Отказите на молбите са обжалвани от ищците по съдебен ред. Administrative High Court of England and Wales уважава жалбите и отменя решенията на Secretary of State с мотива, че ищците попадат в обхвата на приложение на член 6, параграф 1 от Решение 1/80. Secretary of State обжалва решенията на Administrative Court пред Court of Appeal (Апелативeн съд).
148.

Фактическата обстановка, въз основа на която е постановено решението на House of Lords [от 25 юли 2001 г.] по дело R v. ITC, ex parte TV Danmark 1 Ltd (2001) UKHL 42 […], въпреки че е свързано със събития, обозначени от Кралство Дания, все пак потвърждава съществуването на случаи, при които механизмът на взаимно признаване, уреден в член 3а, параграф 3 от Директивата, се привежда в действие. Освен това в третия си доклад от 2001 година относно прилагането на Директивата [COM(2001) 9 окончателен] до Съвета, Европейския парламент и Икономическия и социален комитет Комисията посочва, че телевизионни оператори под юрисдикцията на Обединеното кралство трикратно са излъчвали събития, включени в списъка на Кралство Дания, като с това са лишили голяма част от датското население от възможността да проследи посочените събития.
40.

Както Федерална република Германия, така и Кралство Нидерландия се позовават предимно на заключението на генералния адвокат Geelhoed по дело Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, C-374/04 ( 16 ) . В точки 37—39 от това заключение (което Съдът не следва изрично, макар да достига до същия извод), генералният адвокат Geelhoed нарича „квазиограничения“ определен брой обстоятелства с ограничително действие. Той твърди, че такива квазиограничения се явяват неизбежна последица от самия факт на паралелното наличие на две правни системи. В двата дадени от него примера ограниченията, от една страна, се явяват в резултат на различия между националните данъчни системи, а от друга — произтичат от необходимостта за разпределяне на данъчната компетентност между две държави-членки. Той предлага такива квазиограничения да не се разглеждат като повод за съдебна намеса.
25.

Преминавайки към конкретната оценка на паричното обезщетение в случая, Първоинстанционният съд, на първо място, изчислява разликата във възнаграждението, произтичаща от финансовите условия на длъжността, от които е щяла да се ползва г-жа Girardot, ако е била избрана от Комисията, и действителните финансови условия на нейната работа, като тази разлика се изчислява на базата на нетните суми след данъчно облагане ( 11 ). Що се отнася по-специално до периода, за който трябва да се направи това сравнение, Първоинстанционният съд приема, че за да се вземат предвид всички възможности за прекратяване на договора, предвидени в член 47, параграф 2 и в членове 48—50 от УРС, посоченият период, заедно със срока на предизвестието, може да се определи ex aequo et bono на пет години, считано от датата на влизане в сила на назначението на одобрените от Комисията кандидати след процедурата по назначаване на свободни длъжности, от която г-жа Girardot неправомерно е била отстранена, а именно периодът между 1 април 2001 г. и 31 март 2006 г. ( 12 ) Въз основа на представените от г-жа Girardot цифри Първоинстанционният съд определя размера на загубата на възнаграждение през този период като установена ex aequo et bono сума от 185570 EUR.
15.

С оглед на предоставените от Ирландия отговори на поставените в рамките на процесуалноорганизационни действия въпроси обаче Първоинстанционният съд повдига служебно въпроса дали Thomas Flaherty (дело T-224/03), Ocean Trawlers Ltd (дело T-226/03), Larry Murphy (дело T-236/03) и O’Neill Fishing Co. Ltd (дело T-239/03) ( 13 ) имат правен интерес да обжалват. Той заключава в точка 62: „От тези отговори е видно, че исканията, отправени от четиримата жалбоподатели, се основават на намерението им към онзи момент да построят корабите и да им дадат имената, посочени в приложение II към спорното решение. Оказва се обаче, че тези жалбоподатели не са започнали строежа на корабите, така че фактически към датата на спорното решение не са били собственици на въпросните кораби. От това следва, че тези жалбоподатели нямат правен интерес. Във всички случаи те не са лично засегнати от спорното решение, тъй като въпросните кораби са въображаеми.“
12.

Marks & Spencer придвижва правния спор по-нататък до Court of Appeal. Наред с възстановяването на платения данък за teacakes производството се отнася още и до допълнително искане за възстановяване на данък във връзка с данъчното третиране на ваучери за покупка. Court of Appeal отправя преюдициално запитване до Съда относно съвместимостта на разпоредбите за погасителната давност с правото на Общността. В този случай за Court of Appeal под въпрос е било само третирането на ваучерите за покупка. Относно teacakes Court of Appeal очевидно изхожда от обстоятелството, че поради липса на хармонизиране на данъчната ставка в Шеста директива, не могат да бъдат установени изисквания на общностното право.
2.

Посочените въпроси са повдигнати в рамките на спор между предприятия, упражняващи дейност в сектора на мобилните телефонни услуги: O2 Holdings Ltd и O2 (UK) Ltd (наричани по-нататък общо „O2“), от една страна, и Hutchison 3G UK Ltd (наричано по-нататък „H3G“), от друга страна, във връзка с телевизионна рекламна кампания, проведена от H3G в Обединеното кралство за промоция на предлаганите от него мобилни телефонни услуги.
134.

В „съображение“ 33 от оспорваното решение Комисията отбелязва, че освобождаването на износа „is justified by the fact that aggregate in the United Kingdom may be exempted if it is used for exempt processes. Since the United Kingdom authorities have no control over the use of aggregate outside their jurisdiction, the exemption for exports is necessary in order to provide legal certainty to aggregate exporters and to avoid imposing an unequal treatment on exports of aggregate that would otherwise qualify for an exemption within the United Kingdom“.
15.

За периода 1995—1998 г. дружеството BG Erhvervsfinans A/S ( 3 ), чиито правоприемници са дружествата Nordania Finans A/S и BG Factoring A/S, осъществява значителна лизингова дейност под формата на предоставяне на лизинг основно на превозни средства. То предоставя и финансови услуги.
85.

Що се отнася до квалификацията на спорните 32 сертификата за износ като фалшифицирани, в точка 122 от обжалваното съдебно решение Първоинстанционният съд първо споменава писмото на турските органи от 8 март 1999 г., изпратено до митническата служба в Равена, към което е бил приложен списък с 32-ата сертификата, считани от турските власти за фалшифицирани. След това в точка 125 от същото решение Първоинстанционният съд посочва двусмислеността, видна от сравнението между заключенията, изложени в това писмо, и тези в писмото на Постоянното представителство от 22 април 1999 г. до UCLAF. Към онзи момент за страните в производството е било трудно въз основа на писмените изявления на турските органи със сигурност да заключат дали разглежданите сертификати са подправени или само нередовни. Първоинстанционният съд констатира, че използваната формулировка „not correct […] and not issued according to the rules“ може да бъде тълкувана в смисъл, че въпросните сертификати не са били фалшифицирани. При все това, както посочва Първоинстанционният съд в точка 129 от обжалваното съдебно решение, въз основа на писмото на турските органи от 22 август 2003 г. е можело да бъдат разсеяни всички съмнения, свързани с фалшифицирането. От това следва, че въз основа на представените му факти Първоинстанционният съд правилно е стигнал до извода, че спорните 32 сертификата са фалшифицирани.
113.

Както посочва и Комисията, дали Total international Ltd отговаря на това определение зависи от това дали дружеството е въздействало до такава степен за създаването на нефтените отпадъци, че този процес да следва да бъде отнесен към собствената му дейност. Това трябва да се приеме, ако корабокрушението се дължи на нарушение на договорните задължения или на други действия на Total international Ltd, във връзка с които може да бъде реализирана отговорността му ( 71 ). Доколко в този смисъл Total international Ltd е производител на нефтените отпадъци може да установи само компетентният съд, разглеждащ делото по същество.