BG Официален вестник на Европейския съюз C 207/2

Жалба, подадена на 22 март 2013 г. от Ghezzo Giovanni & C. Snc di Ghezzo Maurizio & C. срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 22 януари 2013 г. по дело T-218/00, Cooperativa Mare Azzurro Socialpesca Soc. coop. arl, понастоящем Cooperativa Mare Azzurro Soc. coop. rl, Cooperativa vongolari Sottomarina Lido Soc. coop. rl/Европейска комисия

(Дело C-145/13 P)

2013/C 207/02

Език на производството: италиански

Страни

Жалбоподател: Ghezzo Giovanni & C. Snc di Ghezzo Maurizio & C. (представители: R. Volpe и C. Montagner, avvocati)

Други страни в производството: Cooperativa Mare Azzurro Socialpesca Soc. coop. r.l., понастоящем Cooperativa Mare Azzurro Soc. coop. r.l., Cooperativa vongolari Sottomarina Lido Soc. coop. r.l., Европейска комисия

Искания на жалбоподателя

— да се уважи настоящата жалба — и в резултат от това да се отмени Определението на Общия съд (четвърти състав) от 23 януари 2013 г., нотифицирано на 24 януари 2013 г., и следователно да се отмени Решение 2000/394/ЕО на Комисията от 25 ноември 1999 г., — при условията на евентуалност, да се отмени член 5 от посоченото решение, доколкото установява задължение за връщане на намаленията на социалноосигурителните вноски ведно с лихвите за посочения в решението период,

— да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски и по двете производства.

Правни основания и основни доводи

С определение от 23 януари 2013 г. (наричано по-нататък „обжалваното определение“) Общият съд обявява жалбата, подадена от Ghezzo Giovanni & C. s.n.c. и насочена към отмяната на Решение 2000/394/ЕО относно намаленията на социалноосигурителните вноски за отчасти явно недопустима и отчасти явно лишена от всякакво правно основание.

В началото на настоящата жалба се посочва, че изводът на Общия съд, че подадената пред него жалба е недопустима, не е мотивиран и следователно обжалваното определение (точка 58) нарушавало въздигнатото в общ принцип задължение за мотивиране на актовете и по-специално член 81 от Процедурния правилник на Общия съд.

Второто основание на жалбоподателя се отнася до твърдяната липса на адекватно и изчерпателно тълкуване на разпоредбата на член 87, параграф 1 ЕО (понастоящем член 107, параграф 1 ДФЕС).

Също като нарушение на член 87, параграф 1 ЕО се изтъква и нарушение на принципа на равно третиране и на принципа на недопускане на дискриминация, тъй като 22 предприятия били освободени от връщането на предоставените им помощи, понеже било счетено, че изтъкнатите от тях мотиви са изчерпателни, докато мотивите на жалбоподателя не били счетени за изчерпателни.

Обжалваното определение нарушавало принципа на недопускане на дискриминация и като потвърждавало законосъобразността на решението на Комисията, поради което връщането на помощите по член 87, параграф 1 ЕО било изключено за общинските предприятия (на които при привеждането в изпълнение на посоченото решение Комисията била разрешила да допълнят необходимата за оценката на законосъобразността на предоставените помощи информация), докато от жалбоподателят така и не били поискани допълнителни документи преди да се задейства връщането на помощите.

В друга част от жалбата, отново в подкрепа на твърдението за нарушение на член 87, параграф 1 ЕО, се уточнява, че обжалваното определение не съдържа никакви мотиви в подкрепа на схващането, че помощите, предоставени на предприятието жалбоподател, оказват влияние върху търговията между държавите членки. Първо Комисията, а после и Общият съд потвърждавали незаконосъобразността на разглежданите намаления [на социалнооситурителните вноски], приемайки че нарушението на търговията между държавите членки е присъщ на мерките в полза на предприятията от риболовния сектор елемент, без да извършат какъвто и да било анализ на съответния пазар и без да изложат никакви мотиви.

По-нататък обжалваното определение нарушавало член 87, параграф 3, буква а) ЕО (понастоящем член 107, параграф 3, буква а) ДФЕС), тъй като не било преценено дали условията за прилагане на изключението по посочения член са налице в случая на жалбоподателя. По специално в град Киоджа жизненото равнище било много ниско, а непълната заетост изключително висока.

Аналогично обжалваното определение нарушавало член 87, параграф 3, буква в) ЕО (понастоящем член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС), тъй като било прието, че съдържащото се в посочения член изключение е неприложимо към случая на жалбоподателя, без да се изтъкват никакви мотиви за това, както и член 87, параграф 3, буква г) ЕО (понастоящем член 107, параграф 3, буква г) ДФЕС), тъй като било прието, че към случая на жалбоподателя е неприложимо съдържащото се в посочения член изключение, което обаче в нарушение на принципа на недопускане на дискриминация било приложено към други установени във Венеция предприятия.

Накрая, се изтъква, че е неправило тълкуването на Общия съд, че не е налице „съществуваща помощ“, тъй като нарушава членове 1, 14 и 15 от Регламент № 659/1999 (1). Не можело да се отрече, че последователното изменение на законодателството било израз на десетилетия на последователно намаляване на социалноосигурителните вноски.

(1) Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).