BG
Сборниксъдебнапрактика
ECLI:EU:T:2010 :103 1РЕШЕНИЕ НА О БЩИЯ СЪД (състав п о жалбите)
19 март 2010 година
Дело T-338/07 P
Irène Bianc hi
срещу
Е вропейс ка фондация за обучение (E T F )
„Обжалване — Публична служба — Срочно н аети служители — Договор, сключен за опреде лен 
срок — Решение, с к оето се отказва п одновяването на договора — Член 47, буква б) от УР ДС“
Предмет:Жалба срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори 
състав) от 28 юни 2007 г. по де ло B ianchi/ETF (F-38/06, С борник С ПС, 
стp. I-A-1-183 и II-A-1-1009 ), с к оято се иска отмяната на това ре шение
Решение:Отхвърля жалбата. Г-жа Irène Bianchi понася направените от нея съдебни разноски, 
както и р азноските, направени от Европейската фондация за обучение (ETF) във 
връзка с н астоящото производство.
Резюм е
1. Обжалване — Правни основания — Неправилна преценка на фактите — Недопустимост — 
Контрол на Общия съд въ рху преценката на доказателствата — Изключване, освен в с лучай 
на изопачаване на доказателствата
(член 11 от п риложение I към Статута на Съда)
2. Обжалване — Правни основания — Непълнота на мотивите
(член 253 ЕО)
1. Съгласно ч лен 11 о т приложение I към С татута на Съда обжалването пред О бщия съд се 
ограничава с амо до правни въпроси. Единствено С ъдът на публичната служба е к омпетентен да 
установява ф актите, освен в с лучаите, когато неточността на фактическите му констатации 
следва о т представените пред н его материали по де лото, както и д а преценява т ези факти. 
Следователно, освен в с лучай на изопачаване на представените пред С ъда на публичната служба 
доказателства, преценката на фактите не представлява п равен въпрос, който в т ова си качество 
подлежи на контрол от съда, който разглежда жалбата.
Освен това п о принцип съдът, който разглежда ж албата, не е к омпетентен да проверява 
доказателствата, които първоинстанционният с ъд е п риел при установяване на тези ф акти. 
Щом като тези доказателства с а били ред овно с ъбрани и п равилата и о бщите принципи на 
правото относно д оказателствената тежест, както и п роцесуалните правила относно с ъбирането 
на д оказателства с а б или с пазени, само п ървоинстанционният с ъд м оже д а п реценява
2 ECLI:EU:T:2010 :103РЕЗЮМЕ—ДЕЛОT-338/07P
BIANCHI/ETF
 значението, което т рябва д а б ъде д адено н а п редставените п ред н его д оказателства. 
Следователно, освен в с лучай н а и зопачаване н а д оказателствата, тази п реценка н е 
представлява п равен въпрос, който в т ова си качество подлежи на контрол от Общия съд.
Подобно и зопачаване трябва я вно д а произтича от материалите по де лото, без да е н еобходимо 
да се извършва но ва п реценка на фактите и д оказателствата.
Следователно в о бхвата на правомощието на Общия съд за контрол на направените от Съда на 
публичната служба фактически констатации п опадат по-специално н еточността на фактическите 
констатации, която следва о т материалите по де лото, изопачаването на доказателствата, тях ната 
правна к валификация и п роверката д али с а б или с пазени п равилата в ъв в ръзка с 
доказателствената тежест и с ъбирането на доказателства.
(вж. точки 61—64, 95 и 102)
Позовава не на:
Съд — 2 октомври 2001 г., ЕИБ/Hautem, C-449/99 P, Recueil, стр. I-6733 , точка 44; 5 юни 2003 г., 
O’Hannrachain/Парламент, C-121/01 P, Recueil, стр. I-5539 , точка 35; 27 април 2006 г., L/Комисия, C-230/05 P, 
непубликувано в С борника, точки 45 и 46 и ц итираната там съдебна практика; 25 януари 2007 г., Sumitomo 
Metal Industries и N ippon S teel/Комисия, C-403/04 P и C-405/04 P, Сборник, стр. I-729, точка 39 и ц итираната 
там съдебна практика;
Общ с ъд — 12 март 2008 г., Rossi Ferreras/Комисия, T-107/07 P, Сборник СПС, стp. I-Б-1-5 и II-Б-1-31, 
точка 30; 26 ноември 2008 г., СХВ П/López Teruel, T-284/07 P, Сборник СПС, стр. I-Б-1-69 и II-Б-1-447, 
точка 47 и ц итираната там съдебна практика
2. Зачитането на обхвата на задължението за мотивиране представлява п равен въпрос, който 
подлежи на контрол от Общия съд в р амките на производството по обжалване на ре шение на 
Съда на публичната служба. В т ова о тношение, от ед на страна, обхватът на задължението за 
мотивиране трябва д а се прецени в з ависимост от конкретните обстоятелства, по-специално о т 
съдържанието на акта, от естеството на изложените мотиви и о т евентуалния интерес на 
адресата да получи о бяснения. За преценката на пълнотата на мотивите е о т значение те да 
бъдат разгледани във ф актическия и п равен контекст, в к ойто се вписва п риемането на 
обжалвания акт. От др уга страна, дадено ре шение съдържа пълни мотиви, когато е п рието в 
познат за съответния служител контекст, което му дава в ъзможност да разбере з начението на 
предприетата спрямо него мя рка.
(вж. точки 74 и 75)
Позовава не на:
Съд — 28 юни 2005 г., Dansk Rø rindustri и др ./Комисия, C-189/02 P, C-202/02 P, C-205/02 P-C-208/02 P 
и C-213/02 P, Recueil, стр. I-5425 , точка 453; 28 февруари 2008 г., Neirinck/Комисия, C-17/07 P, непубликувано 
в Сборника, точки 50—52; 10 юли 2008 г., Bertelsmann и S ony Corporation o f America/Impala, C-413/06 P, 
Сборник, стр. I-4951 , точка 30;
Общ съд — 7 февруари 2007 г., Caló/Комисия, T-118/04 и T -134/04, Сборник СПС, стр. I-A-2-37 и II-A-2-253, 
точки 127 и 128; 4 юли 2007 г., Lopparelli/Комисия, T-502/04, Сборник СПС, стр. I-A-2-145 и II-A-2-995, 
точка 75 и ц итираната там съдебна практика