BG Официален вестник на Европейския съюз C 165/8

Жалба, подадена на 10 февруари 2012 г. от Quinn Barlo Ltd, Quinn Plastics NV и Quinn Plastics GmbH срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 30 ноември 2011 г. по дело T-208/06, Quinn Barlo Ltd, Quinn Plastics NV и Quinn Plastics GmbH/Европейска комисия

(Дело C-70/12 P)

2012/C 165/14

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподатели: Quinn Barlo Ltd, Quinn Plastics NV, Quinn Plastics GmbH (представители: F. Wijckmans, advocaat, M. Visser, avocate)

Друга страна в производството: Европейска комисия

Искания на жалбоподателите

Жалбоподателите молят Съда:

— като главно искане, да отмени решението на Общия съд в частта, в която постановява, че жалбоподателите са нарушили член 101 ДФЕС и поради това не отменя член 1 от решението по отношение на жалбоподателите,

— при условията на евентуалност, да отмени решението на Общия съд в частта, в която, в рамките на своето правомощие за пълен съдебен контрол, той намалява само с 10 % началния размер на глобата и не отменя решението в частта, в която то включва в изчисляването на глобата увеличение с оглед на продължителността на нарушението,

— при условията на евентуалност, да отмени решението на Общия съд доколкото то не отменя решението в частта, в която с него се ограничава до 25 % намаляването на основния размер поради различно третиране, и в рамките на своето правомощие за пълен съдебен контрол да определи по-висок процент, който правилно да отразява липсата на отговорност на жалбоподателите за частите от картела, отнасящи се до формовъчните съединения от ПММК и до санитарните артикули от ПММК, като така гарантира съответствието на това по-голямо намаление с общия принцип на пропорционалност,

— да осъди Комисията да заплати съдебните разноски в съответствие с член 69, параграф 2 от Процедурния правилник.

Правни основания и основни доводи

Quinn Barlo Ltd., Quinn Plastics NV и Quinn Plastics GmbH искат отмяната, в частта, посочена в жалбата им, на Решение на Общия съд от 30 ноември 2011 г. по дело T-208/06, Quinn Barlo Ltd, Quinn Plastics NV и Quinn Plastics GmbH/Европейска комисия. Решението на Общия съд се отнася до твърдян случай на картел, състоящ се от съвкупност от антиконкурентни споразумения и съгласувани практики в сектора на метакрилатите (Решение C(2006) 2098 окончателен на Комисията от 31 май 2006 година относно производство по прилагане на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F/38.645 — Метакрилати). В съдебното решение се констатира, че Quinn Barlo Ltd, Quinn Plastics NV и Quinn Plastics GmbH са нарушили член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП, като са участвали в съвкупност от споразумения и съгласувани практики, които са се отнасяли до масивните плочи от полиметилметакрилат, и се приема, че тези дружества носят отговорност за участието си в картела от април 1998 г. до края на октомври 1998 г. и от 24 февруари 2000 г. до 21 август 2000 г.

В подкрепа на жалбата си Quinn Barlo Ltd., Quinn Plastics NV и Quinn Plastics GmbH излагат три правни основания.

В първото правно основание, представено като главно, се твърди, че Общият съд е приложил неправилно правото на Европейския съюз, като е установил нарушение на член 101 ДФЕС и/или е допуснал грешка при прилагане на член 2 от Регламент № 1/2003 (1). И Комисията и Общият съд са възприели правното становище, че надлежно е доказано нарушение на член 101 ДФЕС чрез правен способ за преценка, състоящ се от: i) доказателство за присъствието на жалбоподателите на четири срещи и ii) липсата на доказателство за публично разграничаване на жалбоподателите от съдържанието на тези срещи. По този начин Комисията и Общият съд са пренебрегнали обективните и безспорни съображения, съгласно които посоченият правен способ за преценка е бил неподходящ и във всеки случай недостатъчен, за да позволи да се установи, че жалбоподателите са нарушили член 101 ДФЕС. Следователно, като са се основавали на този способ, Комисията и Общият съд не са спазили член 2 от Регламент № 1/2003 и не са доказали надлежно наличието на нарушение на член 101 ДФЕС.

Второто правно основание се разделя на две части. В първата част на второто правно основание се твърди, при условията на евентуалност, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като не се е съобразил с общия принцип на презумпцията за невиновност, когато е коригирал оценката на Комисията за продължителността на твърдяното нарушение. Предвид общата презумпция за невиновност Общият съд не е можел да удължи продължителността на първия период на твърдяното участие след датата на втората среща. Във втората част на второто правно основание се твърди, при условията на евентуалност, че решението на Общия съд да увеличи началния размер с 10 % в рамките на правомощието за пълен съдебен контрол представлява грешка при прилагане на правото, тъй като това решение не е съобразено с общите принципи за защита на оправданите правни очаквания и на равно третиране. В контекста и на двете части на второто правно основание Общият съд е нарушил член 23, параграф 3 от Регламент № 1/2003.

В третото правно основание се твърди, при условията на евентуалност, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е потвърдил намалението с 25 % спрямо началния размер и като не е предоставил допълнително намаление. По този начин Общият съд е нарушил член 23, параграф 3 от Регламент № 1/2003 и общия принцип на пропорционалност.

(1) Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).