BG
Сборниксъдебнапрактика
ECLI:EU:F:2010 :10 1ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА ПР ЕДСЕДАТЕЛЯ НА СЪДА Н А ПУ БЛИЧНАТА СЛУЖБА
23 февруари 2010 година
Дело F-99/09 R
Elisavet P apathanasiou
срещу
Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
„Публична служба — Обезпечително п роизводство — Срочно н аети служители — Договор за 
неопреде лено в реме, в к ойто има предвидена клауза за прекратяване — Искане за спиране на 
изпълнението на решение за прекратяване договора на срочно н ает служител — Неотложност — 
Липса“
Предмет:Жалба, подадена на основание член 278 Д ФЕС и ч лен 157 E А, както и ч лен 279 
ДФЕС, приложим за ДЕИО съгласно ч лен 106 а от него, с к оято г-жа Papathanasiou 
иска преустановяване де йствието, от ед на страна, на ре шението на СХВ П, от 
12 март 2009 г., с к оето се прекратява н ейният д оговор на срочно н ает служител, 
считано о т 15 ноември 2009 г., и о т др уга страна, на ре шението от 3 август 2009 г., 
с което се продължава д о 15 февруари 2010 г. срокът на предизвестието за 
прекратяване, първоначално о преде лен на 15 ноември 2009 г. с ре шение от 12 март 
2009 г.
Решение:Отхвърля молбата за допускане на обезпечение. Не се произнася по съдебните 
разноски.
Резюм е
1. Обезпечително производство — Спиране на изпълнението — Временни мерки — Условия за 
постановяване — Неотложност — „Fumus boni juris“ — Кумулативен характер — Ред за 
разглеждане и н ачин на проверка — Право на преценка на съдията по обезпечителното 
производство
(членове 278 ДФЕС и 279 ДФЕС; член 39 и чл ен 7, параграф 1 от п риложение I към Статута на 
Съда; член 102, параграф 2 от П роцедурния правилник на Съда на публичната служба)
2. Обезпечително производство — Спиране на изпълнението — Временни мерки — Условия за 
постановяване — Значителна и н епоправима вреда — Тежест на доказване
(членове 278 Д ФЕС и 279 Д ФЕС; член 102, параграф 2 от П роцедурния правилник на Съда на 
публичната служба)
3. Длъжностни лица — Представителство — Закрила на представителите на персонала
(член 1, шеста алинея от п риложение II към Правилника за длъжностните лица)
2 ECLI:EU:F:2010 :10РЕЗЮМЕ—F-99/09R
PAPATHANASIOU/СХВ П
1. По силата на член 102, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба 
в м олбите з а п остановяване н а в ременни м ерки т рябва д а с е и злагат п о-специално 
обстоятелствата, установяващи н еотложността, както и ф актическите и п равни основания, 
които обосновава т вероятната основателност (fumus boni juris) за постановяване на поисканите 
временни мерки.
Условията във връзка с н еотложността и с f umus boni juris са кумулативни, така че молбата за 
постановяване на временни м ерки трябва д а се отхвърли, ако ед но о т тези условия не е 
изпълнено. Според с лучая съдията по о безпечителното п роизводство п рави п реценка на 
съществуващите интереси.
При тази цялостна проверка съдията по обезпечителното производство разполага с ш ироко 
право на преценка и е с вободен да опреде ли, в з ависимост от особеностите на случая, начина, 
по който трябва д а се установи наличието на различните условия, както и ред а за това, след 
като няма правна но рма, която да м у налага предварително у становен аналитичен м одел 
относно п реценката на необходимостта от постановяване на временни мерки.
(вж. точки 33—35)
Позовава не на:
Първоинстанционен съд — 10 септември 1999 г., Elkaïm и M azuel/Комисия, T-173/99 R, Recueil FP, 
стр. I-A-155 и II-811, точка 18, 9 август 2001 г., De Nicola/ЕИБ, T-120/01 R, Recueil FP, стр. I-A-171 и II-783, 
точки 12 и 13
Съд на публичната служба — 31 май 2006 г., Bianchi/ETF, F-38/06 R, Recueil FP, стр. I-A-1-27 и II-A-1-93, 
точки 20 и 22
2. Целта на обезпечителното производство е н е да осигури обезщетение за вреди, а д а гарантира 
пълната ефикасност на ре шението по същество. За да се постигне тази цел, исканите мерки 
трябва д а бъдат неотложни, в с мисъл че за да се избегне значителна и н епоправима вреда на 
интересите на жалбоподателя, е н еобходимо те да бъдат постановени и д а породят де йствие 
още преди постановяването на ре шението по гл авното производство. Освен това с траната, 
която иска постановяването на временните мерки, следва д а представи доказателства, че не 
може да изчака приключването на гл авното производство, без да понесе вреди от такова 
естество.
Сама по себе си необходимостта да се намери работа в ч ужбина по принцип не може да 
представлява значителна и н епоправима вреда.
(вж. точки 41 и 42)
Позовава не на:
Съд — 25 март 1999 г., Willeme/Комисия, C-65/99 P(R), Recueil, стр. I-1857 , точка 62
Първоинстанционен съд — E lkaïm и M azuel/Комисия, посочено п о-горе, точка 25, 19 декември 2002 г., 
Esch-Leonhardt и др ./ЕЦБ, T-320/02 R, Recueil FP, стр. I-A-325 и II-1555 , точка 27
Съд на публичната служба — 25 април 2008 г., Bennett и др ./СХВ П, F-19/08 R, Сборник СПС, стр. I-A-1-131 
и II-A-1-713, точка 28
3. По силата на член 1, шеста алинея от приложение II към П равилника член на Комитета по 
персонала не следва д а претърпява н икаква в реда поради упражняване на ф у нкциите си в 
рамките на този комитет.
ECLI:EU:F:2010 :10 3РЕЗЮМЕ—F-99/09R
PAPATHANASIOU/СХВ П
Доколкото упражняването на ф у нкциите в р амките на Комитета по персонала е с вързано с 
качеството на член на персонала и н е съществува н езависимо от договора, който обвързва 
служителя с и нституция или с а генция, при изтичането на срока на де йствие на служител, член 
на Комитета по персонала, неговият м андат като представител на персонала в р амките на 
Комитета по персонала следователно с ъщо се прекратява п о право. Единствено к огато даден 
служител претърпи вреда, например у волнение, „поради“ упражняване на ф у нкциите му в 
рамките на Комитета по персонала, член 1, шеста алинея от приложение II към П равилника се 
смята за нарушен.
(вж. точки 50—52)