ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА ГЕНЕРАЛНИЯ АДВОКАТ

N. JÄÄSKINEN

представено на 30 април 2014 година ( 1 )

Дело C‑101/13

U

срещу

Stadt Karlsruhe(Преюдициално запитване,

отправено от Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Германия)

„Паспорти — Регламент (ЕО) № 2252/2004 — Минимални стандарти за сигурност на паспортите и документите за пътуване, издавани от държавите членки — Правни последици от препращането към част 1 (машинночитаеми паспорти) от Документ № 9303 на Международната организация за гражданско въздухоплаване (ИКАО) — Първичен признак за идентификация, вторичен признак за идентификация и незадължителни лични данни — Правна уредба на държава членка, предвиждаща, че фамилното име по рождение на притежателя на паспорта трябва да е вписано в съдържащата лични данни страница от паспорта в полето, запазено за първичния признак за идентификация, дори ако от правна гледна точка то не е част от името на заинтересованото лице — Вписване на непреведено съкращение в полето, запазено за първичния признак за идентификация“

I – Въведение

1. Преюдициалното запитване на Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Германия), с което е сезиран Съдът, е отправено в рамките на спор между германския гражданин г‑н U и Stadt Karlsruhe (Германия) във връзка с отказа на последния да промени начина на изписване на фамилното му име по рождение в германския му паспорт.

2. Действително приложимото германско законодателство предвижда, че по отношение на индивидуализацията на притежателя паспортът съдържа по-конкретно неговото „фамилно име и фамилно име по рождение“, „собствени имена“ и „звание доктор“. В случая от това следва, че фамилното име по рождение на жалбоподателя в главното производство е вписано в паспорта му наред с фамилното му име, макар според запитващата юрисдикция от правна гледна точка фамилното име по рождение да не е част от името.

3. В този контекст запитващата юрисдикция иска да получи разяснения относно тълкуването на Регламент (EO) № 2252/2004 на Съвета от 13 декември 2004 година относно стандартите за отличителните знаци за сигурност и биометричните данни в паспортите и документите за пътуване, издавани от държавите членки ( 2 ), изменен с Регламент (ЕО) № 444/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година ( 3 ) (наричан по-нататък „Регламент № 2252/2004“). Регламентът препраща към Документ № 9303 (машинночитаеми документи за пътуване) на Международната организация за гражданско въздухоплаване (ИКАО), по-конкретно към част 1 от него относно машинночитаемите паспорти (наричана по-нататък „част 1 от Документ № 9303 на ИКАО“) ( 4 ), която определя начина на оформлението им.

4. Запитващата юрисдикция иска по-конкретно от Съда да даде отговор на въпроса дали и по какъв начин фамилно име по рождение, което вече не е част от името на лицето, може да бъде вписано в паспорта като първичен признак за идентификация (поле 06 от паспорта), като вторичен признак за идентификация (поле 07) или като допълнителна информация (поле 13), като се отчитат също и разпоредбите от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“) и член 8 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, подписана в Рим на 4 ноември 1950 г. (наричана по-нататък „ЕКПЧ“).

II – Правна уредба

А – Право на Съюза

5. Регламент № 2252/2004 актуализира резолюция на представителите на правителствата на държавите членки, заседаващи в рамките на Съвета от 17 октомври 2000 г., с която са установени минимални стандарти за сигурност на паспортите. Регламентът има за цел да подобри и хармонизира стандартите за сигурност за защита на паспортите и документите за пътуване срещу фалшификация ( 5 ).

6. Съображения 8 и 9 гласят следното: „(8) По отношение на личните данни, които трябва да се обработват в контекста на паспортите и документите за пътуване, се прилага Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г[одина] относно защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни. Трябва да се гарантира, че в паспорта няма да се съхранява повече информация от определената в настоящия регламент, неговото приложение или освен ако не е посочена в съответния документ за пътуване. (9) В съответствие с принципа на пропорционалност, необходимо е и е уместно за постигането на основната цел за въвеждане на общи стандарти за сигурност и интероперативни биометрични идентификатори да се определят правила за всички държави членки, [които прилагат] Конвенцията за изпълнение на Шенгенския договор от 14 юни 1985 г. Настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на целите в съответствие с член 5, трети параграф от Договора“.

7. Приложението към Регламента има за цел да установи минимален стандарт за сигурност, на който трябва да отговарят паспортите и документите за пътуване, издавани от държавите членки. Разпоредбите на това приложение се отнасят главно до съдържащата лични данни страница от паспорта ( 6 ). Приложението обуславя приложимостта на част 1 от Документ № 9303 на ИКАО при следните условия ( 7 ). „Паспортът или документът за пътуване съдържа [машинночитаема] страница с [лични] данни, която съответства [на] [част 1 от Документ № 9303 на ИКАО], а начинът [на издаването им е съобразен със] спецификациите за [машинночитаеми] паспорти, посочени във въпросния документ“.

Б – Част 1 от Документ № 9303 на ИКАО

8. Част 1 от Документ № 9303 на ИКАО се отнася до машинночитаемите паспорти ( 8 ). Тя обхваща четири раздела, от които последният раздел IV съдържа приложимите за такива паспорти технически спецификации. По същество раздел IV предвижда следното.

9. Лицевата страна на съдържащата данни страница от машинночитаемия паспорт е разделена на зони от I до V, които заедно представляват „зона за визуална проверка“, и една зона VII, която е „машинночитаема зона“ ( 9 ). Зона II включва някои лични данни ( 10 ).

10. В паспорта „името“ се вписва в полета 06 и 07 от зона II в съдържащата лични данни страница.

11. Поле 06 е предназначено за „първичния признак за идентификация“, а поле 07 — за „вторичния признак за идентификация“.

12. В поле 13 могат да бъдат вписани „[н]езадължителни лични данни, като например личен идентификационен номер или пръстови отпечатъци по преценка на издаващата паспорта държава или организация“ ( 11 ).

В – Германското законодателство

1. Законодателство относно името

13. Фамилното име по рождение (Geburtsname), а именно фамилното име, което е вписано в акта за раждане на лицето, е фамилното име на родителите или на един от родителите.

14. Фамилното име (Familienname) е фамилното име по рождение или името, придобито при промяна на името.

15. Действително съгласно Гражданския кодекс (Bürgerliches Gesetzbuch, наричан по-нататък „BGB“) ( 12 ) фамилното име може да бъде променено вследствие на сключен брак или след подаване на молба за промяна на името съгласно Закона за промяна на имената от 5 януари 1938 г. (Namensänderungsgesetz) ( 13 ). От акта за преюдициално запитване е видно, че от правна гледна точка след промяната фамилното име по рождение вече не е част от името, освен когато е посочено друго ( 14 ), за разлика от предвиденото в действащото законодателство на други държави членки ( 15 ). От формулировката на преюдициалните въпроси е видно, че настоящото дело се отнася до последната хипотеза.

16. Следва да се има предвид също, че съгласно член 21, параграф 1, точка 1 от Закона за гражданското състояние от 19 февруари 2007 г. (Personenstandsgesetz) ( 16 ) германското право изисква всяко лице да притежава фамилно име и поне едно собствено име (Vorname). Освен това благородническите титли са част от фамилното име съгласно конституционното право на Ваймарската република ( 17 ). Академичните звания обаче, като „Doktor“, не са част от същинското фамилно име, а допълнителен елемент, който е вписан в акта за гражданско състояние и в паспорта наред с фамилното име. Правото на име е защитено по силата на член 12 от BGB.

2. Законодателството относно паспортите

17. От член 1, параграф 1, първо изречение от Закона за паспортите (Passgesetz) от 19 април 1986 г. ( 18 ) е видно, че германските граждани, които влизат или излизат от територията, за която се прилага този закон, са длъжни да носят със себе си валиден паспорт и чрез него да удостоверят самоличността си.

18. Съгласно член 4, параграф 1, второ изречение от Закона за паспортите „паспортът съдържа, наред със снимката на притежателя, неговия подпис, наименованието на органа, издал паспорта, датата на издаване и датата на изтичане на валидността на паспорта, както и следните задължителни данни за личността на неговия притежател: 1. Фамилно име и фамилно име по рождение, 2. Собствени имена, 3. Звание доктор, 4. Религиозно име, артистичен псевдоним. […]“.

19. Съгласно бележка 6 от приложение 11 от Правилника прилагане на Закона за паспортите (Passverordnung) от 19 октомври 2007 г. ( 19 ) „при наличие на фамилно име по рождение за изписването му се отделя най-малко един цял ред. Този ред започва с последователност от пет знака „GEB.“ или „geb.“. Това съкращение, което на немски език означава „по рождение“, не е споменато на други езици.

III – Спорът по главното производство, преюдициалните въпроси и производството пред Съда

20. В делото по главното производство жалбоподателят г‑н U иска да бъде променен начинът, по който в германския му паспорт е изписано фамилното му име по рождение ( 20 ). Фамилното му име е F., а собствените му имена са S. P. Той притежава звание „доктор“. Фамилното му име по рождение е E. и не е част от фамилното му име. В полето „Name/Surname/Nom“ (фамилно име) от неговия паспорт — на два отделни реда — е изписано следното: „DR F. GEB. E.“.

21. Жалбоподателят в главното производство твърди, че името в паспорта му е изписано неправилно и това води до недоразумения при служебни пътувания в чужбина. Той твърди, че вписването на фамилното му име по рождение, предшествано от съкращението „GEB“, което не е част от фамилното му име, в полето от паспорта му, отделено за фамилното име, води до това, че при деловите му отношения с частни лица и при издаването на визи името му е изписвано например като „Mr. Geb E.“, „Mr. E. F.“, „DR. F. GEB E.“ или пък като „S. E. Dr F.“.

22. Поради тази причина жалбоподателят иска да бъдат променени данните в паспорта му, така че твърдяното неправилно изписване да бъде премахнато и да се разбира по недвусмислен начин, включително и от лица, които не са германски граждани, че името му е „Dr. F.“. Той обаче не посочва по какъв начин това може да се направи — дали чрез премахване на фамилното му име по рождение, като се създаде съответно поле („Geburtsname/Birthname/Nom de naissance“ (фамилно име по рождение), или по какъвто и да е друг начин. В този смисъл той не иска да се премахне от паспорта му самото изписване на фамилното му име по рождение, а единствено да се премахне неправилното изписване.

23. При това положение Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg решава да спре производството и с акт за преюдициално запитване от 26 февруари 2013 г., постъпил в Съда на 28 февруари 2013 г., да постави следните преюдициални въпроси: „1) Съгласно приложението към [Регламент № 2252/2004] следва ли начинът, по който се издава съдържащата лични данни машинночитаема страница от издаваните от държавите членки паспорти, да отговаря на всички задължителни спецификации по [част 1 от Документ № 9303 на ИКАО]? 2) Когато разпоредбите относно имената на лицата от законодателството на държава членка предвиждат, че името на дадено лице се състои от неговото собствено и фамилно име, има ли право тази държава членка — на основание на предвиденото в приложението към Регламент № 2252/2004 във връзка с правилата по част 1, раздел IV, точка 8.6 [от Документ № 9303 на ИКАО] — да вписва като първичен признак за идентификация на съответното лице в поле 06 от съдържащата лични данни машинночитаема страница от паспорта също и фамилното име по рождение на това лице? 3) Когато разпоредбите относно имената на лицата от законодателството на държава членка предвиждат, че името на дадено лице се състои от неговото собствено и фамилно име, има ли право съответната държава членка — на основание на предвиденото в приложението към Регламент № 2252/2004 във връзка с правилата по част 1, раздел IV, точка 8.6 [от Документ № 9303 на ИКАО] — да вписва като вторичен признак за идентификация на съответното лице в поле 07 от съдържащата лични данни машинночитаема страница от паспорта също и фамилното име по рождение на това лице? 4) При утвърдителен отговор на втория или третия въпрос, когато разпоредбите относно имената на лицата от законодателството на държава членка предвиждат, че името на дадено лице се състои от неговото собствено и фамилно име, задължена ли е съответната държава членка — с оглед на гарантираната с член 7 от [Хартата] и с член 8 от [ЕКПЧ] защита на името — да посочи в обозначението на полето от съдържащата лични данни машинночитаема страница от паспорта, в което поле се вписва фамилното име по рождение на съответното лице, че в него се вписва също и фамилното име по рождение на лицето? 5) При отрицателен отговор на четвъртия въпрос, когато разпоредбите относно имената на лицата от законодателството на държава членка предвиждат, че името на дадено лице се състои от неговото собствено и фамилно име, а според националното законодателство относно паспортите обозначенията на полетата за вписване на съответните данни в съдържащата лични данни машинночитаема страница от паспорта следва да са изписани също и на английски и френски език, като в поле 06 от тази страница, на отделен ред, следва да се впише също и фамилното име по рождение, като пред него се постави съкращението „geb.“ за „geboren“ (по рождение), задължена ли е съответната държава членка — с оглед на гарантираната с член 7 от Хартата и с член 8 от ЕКПЧ защита на името — да изпише съкращението „geb.“ за „geboren“ също и на английски и френски език? 6) Когато разпоредбите относно имената на лицата от законодателството на държава членка предвиждат, че името на дадено лице се състои от неговото собствено и фамилно име, има ли право съответната държава членка на основание на предвиденото в приложението към Регламент № 2252/2004 във връзка с правилата по част 1, раздел IV, точка 8.6 [от Документ № 9303 на ИКАО] да впише фамилното име по рождение на съответното лице в поле 13 от съдържащата лични данни машинночитаема страница от паспорта като част от незадължителните лични данни?“.

24. Писмени становища по делото представят жалбоподателят в главното производство, както и германското правителство и Европейската комисия, като всички страни са представлявани в съдебното заседание от 15 януари 2014 г.

IV – Анализ

А – Встъпителни думи

25. В самото начало констатирам, че името на лицето е съставна част от неговата самоличност и личен живот, чиято защита е предвидена в член 7 от Хартата, както и в член 8 от ЕКПЧ. Всъщност, макар в член 8 да не се споменава изрично името на лицето, то несъмнено е част от личния и семейния му живот, тъй като е начин за личностно самоопределяне и указва връзката с дадено семейство ( 21 ).

26. Ето защо посочването на фамилното име по рождение в даден контекст трябва да бъде обективно обосновано съгласно член 8 от Хартата, в който е утвърдено основното право на защита на личните данни, какъвто според мен е случаят, ако това се окаже необходимо за идентифицирането на лицата. В това отношение ще отбележа, че в Германия не съществува цялостна система за идентифициране на лицата въз основа на социалноосигурителен или личен идентификационен номер, като фамилното име по рождение е единствената „постоянна“ част от името, която може да позволи разграничаването на лицата с едно и също фамилно име и родени в същия ден, в същия град, дори в същата община.

27. Що се отнася до конкретния въпрос какви лични данни могат да бъдат вписвани в паспорта, в решение Schwarz ( 22 ) Съдът се е произнесъл по валидността на член 1, параграф 2 от Регламент № 2252/2004 за включването на биометрични данни в паспорта с оглед на разпоредбите от Хартата.

28. Следователно в настоящия случай не е необходимо да се разглежда подробно по-общият въпрос дали Хартата разрешава вписването на фамилното име по рождение на дадено лице в паспорта му, когато то не е част от името на лицето съгласно приложимото право. С оглед на това ще отбележа, че такова вписване би могло да осуети целта да се позволи на заинтересованото лице да се откаже от предишното си фамилно име и евентуално да засили опасността от непряка дискриминация, основана на гражданство или на етнически произход.

29. Второ, що се отнася до практиката на Съда, следва да се уточни, че настоящият случай се различава от редица други по-нови дела относно фамилните имена на лица, които Съдът е разглеждал по-конкретно в трансгранични ситуации, като решение Garcia Avello ( 23 ), решение Grunkin и Paul ( 24 ), решение Sayn-Wittgenstein ( 25 ), както и решение Runevič-Vardyn и Wardyn ( 26 ). Тези дела, по които са повдигнати общи въпроси, свързани със свободното движение на хора или с европейското гражданство, не дават категоричен отговор на поставените в рамките на настоящото производство въпроси. Все пак проблемите, пред които г‑н U твърди, че е изправен, могат да възникнат в рамките на Европейския съюз, доколкото той използва паспорта си като документ за пътуване в държавите членки, които не са част от Шенгенското пространство.

30. Трето, по настоящото дело от Съда се иска да уточни дали и евентуално при какви условия информация, която се изисква съгласно германското законодателство, а именно фамилното име по рождение, може да бъде вписана в паспорта, като се имат предвид разпоредбите от Регламент № 2252/2004 и от част 1 от Документ № 9303 на ИКАО, към която регламентът препраща.

31. Следва да се напомни, че г‑н U не възразява срещу това фамилното му име по рождение да бъде вписано в паспорта, а иска само обозначенията в паспорта да бъдат ясни и недвусмислени.

32. Следва да се отбележи, че в настоящия случай Съдът ще трябва да се произнесе с оглед на акт, приет от международна организация, който става приложим в рамките на Съюза с направеното с Регламент № 2252/2004 препращане. Целта обаче на приетите от ИКАО документи, като част 1 от Документ № 9303 на ИКАО, е да унифицират до известна степен националните практики. При тълкуването на този документ не трябва да се забравя този особен контекст.

33. Впрочем, що се отнася до документите за пътуване, следва да се отбележи разграничението между паспорти и карти за самоличност, като за разлика от картите за самоличност паспортите са уредени от правото на Съюза. Всъщност, докато и картите за самоличност, и паспортите са предмет на резолюции на Съвета, задължителни разпоредби са приети с Регламент № 2252/2004 само за паспортите. Картите за самоличност са обхванати само от една резолюция от 2006 г., приета от представителите на държавите членки, заседаващи в рамките на Съвета ( 27 ). За сметка на това в член 1, параграф 3, второ изречение от Регламент № 2252/2004 се казва изрично, че Регламентът не е приложим за тях. Това обяснява различията, които се наблюдават на равнище държави членки, при изписване на фамилното име по рождение в паспортите и картите за самоличност ( 28 ).

34. Накрая, ще отбележа, че в действителност третият и шестият въпрос имат хипотетичен характер, доколкото в тях са посочени законодателни решения, които германският законодател не е възприел. Въпреки това може да се окаже полезно запитващата юрисдикция да получи отговор на тези въпроси, в случай че има нужда от тълкуване на съответните разпоредби на правото на Съюза с оглед тълкуване на Закона за паспортите в съответствие с тях. С оглед на това считам, че тези въпроси са допустими.

Б – По правните последици от препращането с Регламент № 2252/2004 към част 1 от Документ № 9303 на ИКАО

35. С първия преюдициален въпрос запитващата юрисдикция по същество иска да се установи дали съгласно приложението към Регламент № 2252/2004 съдържащата лични данни частично машинночитаема страница от издаваните от държавите членки паспорти трябва да съответства и да отговаря на всички задължителни спецификации по част 1 от Документ № 9303 на ИКАО.

36. В това отношение запитващата юрисдикция основателно отбелязва, че Регламент № 2252/2004 има преди всичко за цел да повиши сигурността на документите за пътуване в Съюза, като въвежда биометрични данни (биометрично изобразяване на портретната снимка и пръстови отпечатъци). Запитващата юрисдикция счита, че според текста на приложението към Регламента държавите членки са длъжни да държат сметка за всички спецификации в част 1 от Документ № 9303 на ИКАО.

37. Считам, че от това приложение следва, че съдържащата лични данни машинночитаема страница трябва да е съобразена с част 1 от Документ № 9303 на ИКАО. Освен това начинът, по който името е изписано, е от решаващо значение за установяване на самоличността на дадено лице, което е главната цел на паспорта и обуславя сигурността на документа. Към това се прибавя аспектът, свързан с хармонизацията на паспортите в международните отношения, който е от особено значение за сигурността. В този смисъл като елементи на единния образец за паспорт в различните резолюции от 1981 г. нататък ( 29 ) са посочени фамилното и собственото име.

38. Безспорно е вярно, че на международно равнище част 1 от Документ № 9303 на ИКАО представлява само препоръка и няма императивен характер. Въпреки това от член 1, параграф 1 от Регламент № 2252/2004 във връзка с приложението към него следва, че Съюзът е възприел тези препоръки и ги е приел във вторичното право под формата на задължителни разпоредби ( 30 ). С други думи, намерението на законодателя на Съюза е да постигне повече еднаквост, което се обяснява с преследваните от регламента цели при установяването на вътрешния пазар и на пространството на свобода, сигурност и правосъдие. Тази цел за еднаквост е отразена също и във факта, че избраният инструмент е регламент, а не директива или препоръка например.

39. Следователно спецификациите относно машинночитаемите паспорти в част 1 от Документ № 9303 на ИКАО представляват задължителна част от Регламент № 2252/2004, а следователно и императивни норми съгласно правото на Съюза, без обаче да са част от него. Подобен случай, при който правото на Съюза придава задължителна правна сила на разпоредбите от актове на международното право или на международни или европейски стандарти, не е единствен ( 31 ).

40. Ето защо предлагам на Съда да отговори на първия въпрос на запитващата юрисдикция в смисъл, че съгласно приложението към Регламент № 2252/2004 съдържащата лични данни машинночитаема страница от издаваните от държавите членки паспорти трябва да е съобразена с приложимите спецификации по част 1 от Документ № 9303 на ИКАО.

В – По възможността на държава членка да предвижда вписването на фамилното име по рождение в поле 06 (първичен признак за идентификация) или в поле 07 (вторичен признак за идентификация) от паспорта

41. С втория и третия си въпрос, които следва да се разгледат заедно, запитващата юрисдикция иска да се установи дали фамилното име по рождение на жалбоподателя може да се вписва като първичен признак за идентификация в поле 06 от съдържащата лични данни страница от паспорта (въпрос 2) или като вторичен признак за идентификация в поле 07 (въпрос 3), в случай че фамилното име по рождение на съответното лице не е част от официалното име на съответното лице съгласно приложимото национално право.

42. Част 1 от Документ № 9303 на ИКАО установява стандартизирана рамка относно данните за вписване в паспорта, както и относно начина на изписването им.

43. Името на лицето се вписва в полета 06 и 07. Съдържанието на поле 06 (първичен признак за идентификация) ( 32 ) и на поле 07 (вторичен признак за идентификация) ( 33 ) са описани в посочения документ.

44. В това отношение ще изходя от конкретен пример: в случая на лице, именуващо се „Anna Maria Eriksson“, в поле 06 ще се впише фамилното име („Eriksson“), а в поле 07 — собствените имена („Anna Maria“). Все пак трябва да се отбележи, че посоченият документ съдържа и други примери, отразяващи големия брой фамилни имена, които могат да съществуват в 191-те държави от ИКАО и които трябва да бъдат вписани в паспортите съгласно указанията в този документ ( 34 ).

45. В част 1 от Документ № 9303 на ИКАО данните за „зоната за визуална проверка“ на съдържащата лични данни машинночитаема страница от паспорта са изброени в таблица ( 35 ). Тя съдържа правила относно името, вписвано в позиции „06/07/II“, „06/II“ и „07/II“. По възможност името ще бъде разделено на две части, като първата част представлява онази част от името, която издаващата паспорта държава определя като първичен признак за идентификация на съответното лице („например фамилно име, фамилно име преди брака и добавено фамилно име след брака, бащино име“), а втората част представлява останалите части на името, които издаващата държава счита като вторичен признак за идентификация („например собствени имена, инициали“). Първичният признак за идентификация се състои от доминиращите елементи на името. Тази част от името трябва да се впише в поле 06. Вторичният признак за идентификация се състои от останалите части на името и трябва да се впише в поле 07 ( 36 ).

46. Според мен Регламент № 2252/2004 и част 1 от Документ № 9303 на ИКАО целят действителното създаване на известна еднаквост при изписване на имената, чийто начин може да бъде твърде различен в различните държави. Всъщност основната функция на паспорта е да позволи на властите в другите страни да установят самоличността на чужд гражданин, макар паспортът често да се използва и като документ за самоличност на национално равнище. Такова идентифициране може да бъде от съществено значение поради редица причини, по-конкретно при натурализация, при имиграция или при подаване на молба за убежище ( 37 ).

47. Възможно е държава членка да предвиди, че от правна гледна точка фамилното име по рождение остава част от името, дори след придобиването на друго фамилно име в резултат на брак или на промяна на името. Според запитващата юрисдикция обаче положението във Федерална република Германия не е такова. Поради това държава членка, която не е приела разпоредби в този смисъл, не може да вписва фамилното име по рождение в поле 06 наред с фамилното име, а според мен още по-малко в поле 07. Всъщност, макар държавата да разполага с известна свобода на преценка за разпределяне на частите на официалното име между първичния признак за идентификация и вторичните признаци за идентификация, тя обаче няма право да посочва сред първичния признак за идентификация или сред вторичните признаци за идентификация части на името, които не са част от официалното име съгласно националното си право. Това се отнася според случая както до фамилното име по рождение, така и до съкращението „GEB.“, които съгласно нормите на германското право се вписват понастоящем в полето, запазено за първичния признак за идентификация.

48. Това тълкуване се потвърждава от правилата за вписване на академичните звания и други сходни данни, предвидени в част 1 от Документ № 9303 на ИКАО. Всъщност единственото изключение, което се допуска, е в случай когато „съответната държава счита предшестващите името или следващите го елементи като част от името от правна гледна точка“ ( 38 ) (курсивът е мой).

49. Следва да се добави, че Регламент № 2252/2004 не е пречка държава членка да допусне няколко понятия за официално име, например като въведе разграничение между името по смисъла на гражданското право и името по смисъла на административното право. Това би могло да разшири областите на свободата ѝ на преценка във връзка с избора на първичния признак за идентификация. Според мен обаче случаят не е такъв, що се отнася до Федерална република Германия.

50. В този смисъл, що се отнася до поле 06, въпросът за свободата на преценка на държавите членки във връзка с определянето на първичния признак за идентификация се поставя, когато е налице фамилно име, съставено от няколко думи по такъв начин, че то не се побира в мястото, предвидено за това поле в паспорта.

51. Освен това в този контекст трябва да бъде споменато предбрачното фамилно име на омъжените жени, когато националното законодателство дава възможност да се запази фамилното име преди брака и да се добави към него фамилното име на съпруга, за да се образува по този начин съставно фамилно име, или предвижда, че от правна гледна точка фамилното име на омъжената жена се състои от фамилното ѝ име преди брака и от фамилното име на съпруга. Обратно, не е възможно този подход да обосновава вписването на елемент, който от правна гледна точка не е част от фамилното име.

52. Що се отнася до поле 07, според мен то също е запазено за елементите, които са част от официалното име, и по-конкретно за собствените имена или в случай на много дълги имена — за техните инициали, както това е изрично споменато в част 1 от Документ № 9303 на ИКАО.

53. Следва да се добави, че рестриктивният подход по отношение на елементите, които могат да бъдат вписани в полета 06 и 07, е обоснован също с факта, че съдържанието на тези две полета трябва да бъде възпроизведено в машинночитаемата зона в долната част на страницата от паспорта, при условие че е спазено изписването съгласно уеднаквените правила в самия документ. Струва ми се, че в германското законодателство са предвидени различни съдържания за полета 06 и 07, от една страна, и за машинночитаемата зона, от друга, и то по начин, който не отговаря на изискванията на част 1 от Документ № 9303 на ИКАО ( 39 ). Междинно заключение

54. Предвид тези съображения предлагам на втория и третия въпрос да се отговори, че приложението към Регламент № 2252/2004 във връзка с правилата по част 1, раздел IV, точка 8.6 от Документ № 9303 на ИКАО следва да се тълкува в смисъл, че когато правото на държава членка предвижда, че името на дадено лице се състои от неговото собствено и фамилно име, тази държава членка не е оправомощена да предвижда вписването на фамилното име по рождение на съответното лице нито като първичен признак за идентификация в поле 06, нито като вторичен признак за идентификация в поле 07 от съдържащата лични данни машинночитаема страница от паспорта.

55. При това положение ще отбележа, че четвъртият въпрос е поставен от запитващата юрисдикция единствено в случай на утвърдителен отговор на втория и третия въпрос. Тъй като случаят не е такъв, не следва да се отговаря на този въпрос.

56. По същия начин петият въпрос е поставен от запитващата юрисдикция единствено в случай на отрицателен отговор на четвъртия въпрос. След като предлагам на четвъртия въпрос да не се дава отговор, не следва да се отговаря и на петия въпрос.

Г – По възможността на държава членка да предвижда вписването на фамилното име по рождение в поле 13 от паспорта

57. С шестия си въпрос запитващата юрисдикция иска да се установи дали когато правото на държава членка предвижда, че името на дадено лице се състои от неговото собствено и фамилно име, фамилното име по рождение на жалбоподателя може да бъде вписано в поле 13 от съдържащата лични данни страница от паспорта като част от „незадължителните лични данни“ ( 40 ).

58. Комисията с право отбелязва, че този преюдициален въпрос трябва да се разбира в смисъл, че запитващата юрисдикция има интерес от отговора само ако фамилното име по рождение не е част от пълното име на заинтересованото лице и следователно не може да бъде вписано в поле 07 като част от „вторичния признак за идентификация“ ( 41 ).

59. От част 1 на Документ № 9303 на ИКАО става ясно, че съдържанието на поле 13 до голяма степен е оставено на преценката на издаващата паспорта държава ( 42 ), при спазване на съображения 8 и 9 от Регламент № 2252/2004, които ограничават данните, които могат да бъдат вписани в паспорта. Сред примерите, посочени в част 1 от Документ № 9303 на ИКАО, става въпрос главно за данните, които с оглед на идентифицирането на физическите лица са от първостепенен обществен интерес ( 43 ).

60. Подобно на Комисията, считам, че ако е налице първостепенен обществен интерес, фамилно име по рождение, което не е част от пълното име на дадено лице, може да бъде вписано като част от незадължителните лични данни в поле 13 от съдържащата лични данни страница от паспорта, като се уточнява, че това поле трябва да съдържа обозначения на няколко езика.

61. Както вече посочих, предвид предоставените на германските граждани възможности за промяна на името и липсата на цялостна система за идентифициране на лицата, такъв първостепенен обществен интерес може да бъде възможността да се направи справка в база данни (например картотека за просрочени задължения или регистър за съдимост), използвайки фамилното име по рождение като критерий за търсене, предвид неговата относителна стабилност ( 44 ).

62. При все това, като се има предвид второто изречение на съображение 8 от Регламент № 2252/2004 във връзка с интереса паспортът да бъде разбиран навсякъде по света, вписването на фамилното име по рождение в поле 13 трябва да отговаря на формалните изисквания, свързани с обозначенията и езиковото многообразие съгласно част 1 от Документ № 9303 на ИКАО. Този документ обаче изисква полетата за задължителните данни в зоната за визуална проверка да бъдат обозначени на френски, английски или испански език ( 45 ).

63. Ето защо, както вече бе посочено в точка 26 от настоящото заключение, вписването на фамилното име по рождение в поле 13 е допустимо, при условие че е обосновано съгласно членове 7 и 8 от Хартата ( 46 ). Въпреки това в този случай заглавието на полето трябва да съдържа разяснение на френски, английски или испански език, че това поле съдържа фамилното име по рождение на притежателя на паспорта. Разяснението не може да се съдържа в самото поле, тъй като това би довело до вероятност от объркване.

64. Ето защо предлагам на шестия преюдициален въпрос да се отговори в смисъл, че когато фамилното име по рождение не трябва да се вписва в полета 06 или 07 от паспорта, държавата членка все пак има възможност да предвижда вписването на фамилното име по рождение в поле 13 от съдържащата лични данни машинночитаема страница от паспорта като част от незадължителните лични данни, доколкото е налице първостепенен обществен интерес и това вписване е разяснено с обозначение на френски, английски или испански език в заглавието на поле 13.

65. Накрая, за изчерпателност следва да се отбележи, че наред със страницата за личните данни съществува и друго място, където тази информация може да бъде вписана, ако това е оправдано. Всъщност обратната страна на страницата, съдържаща лични данни или съседна страница включва зона VI с поле 20, предвидено за „незадължителните допълнителни данни“, което е подходящо място, където евентуално да се впише фамилното име по рождение заедно със съответното обозначение на няколко езика. При това положение фамилното име по рождение се разглежда като „незадължителни допълнителни данни“ ( 47 ). В случая обаче не е поставен преюдициален въпрос в това отношение.

V – Заключение

66. С оглед на гореизложените съображения предлагам на Съда да отговори на поставените от Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Германия) преюдициални въпроси по следния начин: „1) Регламент (ЕО) № 2252/2004 на Съвета от 13 декември 2004 година относно стандартите за отличителните знаци за сигурност и биометричните данни в паспортите и документите за пътуване, издавани от държавите членки, и приложението към него следва да се тълкуват в смисъл, че начинът, по който се издава съдържащата лични данни машинночитаема страница от паспортите, издавани от държавите членки, трябва да съответства на приложимите спецификации съгласно част 1 (машинночитаеми паспорти) от Документ № 9303 на Международната организация за гражданско въздухоплаване (ИКАО). 2) Приложението към Регламент № 2252/2004 във връзка с правилата по точка 8.6, раздел IV, част 1 (машинночитаеми паспорти) от Документ № 9303 на ИКАО трябва да се тълкува в смисъл, че: — когато правото на държава членка предвижда, че името на дадено лице се състои от неговото собствено и фамилно име, тази държава членка не е оправомощена да предвижда и вписването на фамилното име по рождение на съответното лице нито като първичен признак за идентификация в поле 06, нито като вторичен признак за идентификация в поле 07 от съдържащата лични данни машинночитаема страница от паспорта; — когато фамилното име по рождение не трябва да се вписва в полета 06 или 07 от паспорта, държавата членка все пак има възможност да предвижда вписването на фамилното име по рождение в поле 13 от съдържащата лични данни машинночитаема страница от паспорта като част от незадължителните лични данни, доколкото е налице първостепенен обществен интерес и това вписване е разяснено с обозначение на френски, английски или испански език в заглавието на поле 13“.

( 1 ) Език на оригиналния текст: френски.

( 2 ) ОВ L 385, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 5 стр. 155.

( 3 ) ОВ L 142, стр. 1 и поправка в ОВ L 188, стр. 127.

( 4 ) Става въпрос за том I (Паспорти с машинночитаеми данни, съхранявани във формат за оптично разпознаване на знаци, шесто издание (2006 г.) от част 1 от Документ № 9303 на ИКАО. Документът е на разположение на интернет сайта на организацията (http://www.icao.int) на испански, английски и френски език, що се отнася по-специално до официалните езици на Съюза.

( 5 ) Съображение 2.

( 6 ) Първа алинея от въведението на приложението.

( 7 ) Точка 2, първа алинея от приложението и съображение 3 от Регламент № 2252/2004. Вж. също точка 5, последна алинея от приложението: „Оформлението на [личните] данни следва спецификациите, дадени в [част 1 от Документ № 9303 на ИКАО] […]“.

( 8 ) На уебсайта си (www.icao.int) ИКАО е определена като „специализирана агенция на Обединените нации, учредена през 1944 г. с Конвенцията за международно гражданско въздухоплаване (Чикагската конвенция). Съвместно с подписалите конвенцията 191 държави и световни организации от сектора на въздухоплаването ИКАО работи за установяване на препоръчителни международни стандарти и практики (Standards and Recommended Practices — SARP), които след това държавите могат да използват за изготвяне на националните си законодателства в областта на гражданското въздухоплаване“.

( 9 ) Вж. част 1, раздел IV, точки 5.2, 6.1, 6.2, както и допълнения 1 и 2 от Документ № 9303 на ИКАО.

( 10 ) Обратната страна на съдържащата лични данни страница или съседна страница от такъв паспорт представлява зона VI, която може да включва незадължителни данни.

( 11 ) Част 1, раздел IV, точка 8.6 от Документ № 9303 на ИКАО,.

( 12 ) Член 1355, параграф 1 от BGB.

( 13 ) Gesetz über die Änderung von Familiennamen und Vornamen.

( 14 ) Член 1355, параграф 4 от BGB. Фамилното име по рождение (Geburtsname) може обаче да се променя само при осиновяване.

( 15 ) Вж. заключение Garcia Avello на генералния адвокат Jacobs (C‑148/02, EU:C:2003:311).

( 16 ) BGBl I 2007, стр. 122.

( 17 ) Вж. заключение Sayn-Wittgenstein на генералния адвокат Sharpston (C‑208/09, EU:C:2010:608, т. 21).

( 18 ) BGBl. 1986 I, стр. 537, последно изменен със Закона за преследване на приготовлението на тежки актове на насилие, застрашаващи държавата, от 30 юли 2009 г. (BGBl., 2009 I, стр. 2437) (наричан по-нататък „Закон за паспортите“).

( 19 ) BGBl. 2007 I, стр. 2386, последно изменен с Постановление от 25 октомври 2010 г. за изменение на Правилника за прилагане на Закона за паспортите, на Правилника за въвеждане на данни в паспортите и на Правилника за предаване на данни, както и други разпоредби (BGBl. 2010 I, стр. 1440).

( 20 ) По искане на запитващата юрисдикция по време на писмената фаза на производството секретариатът на Съда анонимизира името на жалбоподателя с буквата „U“. Все пак за целите на настоящото заключение ще се използват специфични съкращения, за да може да се схване по-добре разграничението между настоящото фамилно име (F.), собствените имена (S. P.) и фамилното име по рождение (E.) на жалбоподателя в главното производство.

( 21 ) Вж. по-специално решение Sayn-Wittgenstein (C‑208/09, EU:C:2010:806, т. 52), Решение на ЕСПЧ от 22 февруари 1994 г. по дело Burghartz с/у Швейцария (серия A № 280‑B, стр. 28, точка 24) и Решение от 25 ноември 1994 г. по дело Stjerna с/у Финландия (серия A № 299‑B, стр. 60, точка 37).

( 22 ) Относно обосноваването вж. решение Schwarz (C‑291/12, EU:C:2013:670, т. 31 и сл.).

( 23 ) Решение Garcia Avello (C‑148/02, EU:C:2003:539).

( 24 ) Решение Grunkin и Paul (C‑353/06, EU:C:2008:559).

( 25 ) Решение Sayn-Wittgenstein (C‑208/09, EU:C:2010:806).

( 26 ) Решение Runevič-Vardyn и Wardyn (C‑391/09, EU:C:2011:291).

( 27 ) Вж. документ № 15356/06 на Съвета „Draft Resolution of the Representatives of the Governments of the Member States meeting within the Council on common minimum security standards for Member States’ national identity cards“ (на разположение само на английски език на уебсайта на Съвета), приет на 2768-ото заседание на Съвета по правосъдие и вътрешни работи от 4 декември 2006 г.

( 28 ) За цялостно представяне на документите за пътуване, признати в рамките на Съюза (по-специално паспортите и картите за самоличност), вж. http://prado.consilium.europa.eu/.

( 29 ) Още в резолюцията на представителите на правителствата на държавите — членки на Европейските общности, заседаващи в рамките на Съвета от 23 юни 1981 г., за въвеждането в държавите — членки на Европейските общности на паспорти по единен образец (ОВ C 241, стр. 1), фамилното и собственото име са определени като елементи на единния образец на паспортите, както и в резолюциите от 30 юни 1982 г. (ОВ C 179, стр. 1), от 14 юли 1986 г. (ОВ C 185, стр. 1), от 10 юли 1995 г. (ОВ C 200, стр. 1) и от 17 октомври 2000 г. (ОВ C 310, стр. 1), които я допълват.

( 30 ) Вж. също съображение 3 от Регламент № 2252/2004.

( 31 ) Вж. моето становище McB. (C‑400/10 PPU, EU:C:2010:544, т. 40) относно връзката на регламент с международна конвенция, която съгласно правото на Съюза е приложима между държавите членки, без обаче да е част от него. Що се отнася до разпоредбите за морските дейности, вж. например Директива 2001/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 април 2001 година относно минималната степен на обучение на морските лица (ОВ L 136, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 26), която препраща към Конвенцията STCW и Кодекса STCW, включени единствено с цел позоваване (вж. съображения 9, 11, 21 и 24).). Вж. също Rosas, A. The Status in EU Law of International Agreements Concluded by EU Member States. — Fordham International Law Journal, 5(34), 2011, р. 1304—1345, р. 1327.

( 32 ) Що се отнася до поле 06: „Най-важна(и) част(и) на името на притежателя на паспорта, както е описано по-горе. В случаите, когато е невъзможно най-важната част или части на името на притежателя да се изпише изцяло или в същата последователност (например, когато се състои от съставни имена) поради липса на място в полета 06 и/или 07 или на основание на националната практика, се вписва най-важната част или части (което се определя от издаващата паспорта държава или организация) от първичния признак за идентификация“ (курсивът е мой). Вж. част 1, раздел IV, точка 8.6 от Документ № 9303 на ИКАО.

( 33 ) Що се отнася до поле 07: „Второстепенна(и) части(и) на името на притежателя на паспорта, както е описано по-горе. Най-важната част или части от вторичния признак за идентификация на притежателя трябва да бъде изписана изцяло, доколкото позволяват границите на полето. Другите части на името евентуално могат да бъдат изписани с инициали. […]“ (курсивът е мой). Вж. част 1, раздел IV, точка 8.6 от Документ № 9303 на ИКАО.

( 34 ) Част 1, раздел IV, точки 12.10.2—12.10.4 и допълнение 5 от Документ № 9303 на ИКАО. Освен фамилните имена, чиято структура е лесна за възприемане от европейска гледна точка (като „Anna Maria Eriksson“, изписано в паспорта като „ERIKSSON, ANNA MARIA“), в точки 12.10.2—12.10.4 се споменават също и по-необичайни от европейска гледна точка примери като фамилно име без вторичен признак за идентификация („Arkfreith“, изписано в паспорта като „ARKFREITH“), фамилно име с прекомерно дълъг вторичен признак за идентификация („Nilavadhanananda Chayapa Dejthamrong Krasuang“, изписано в паспорта като „NILAVADHANANANDA, CHAYAPA DEJTHAMRONG KRASUANG“, или пък фамилно име с прекомерно дълъг първичен признак за идентификация („Dingo Potoroo Bennelong Wooloomooloo Warrandyte Warnambool“, изписано в паспорта като „BENNELONG WOOLOOMOOLOO WARRANDYTE WARNAMBOOL, DINGO POTOROO“). Що се отнася до последните два примера, считам, че ако някога при тези имена се изпише в средата на името съкращение, възприето от оригиналния език, в някои случаи има опасност то да бъде неправилно разбрано.

( 35 ) Част 1, раздел IV, точка 8.6 от Документ № 9303 на ИКАО.

( 36 ) Въпреки това дадена държава може по свое желание да използва полета 06 и 07 като едно-единствено поле.

( 37 ) Липсата на уточнение относно начините за идентифициране може да доведе до правна несигурност, което на свой ред може да засегне правата на правните субекти. Например във Финландия натурализацията е невъзможна, ако не е установена самоличността на лицето, подало заявление за натурализация. Такъв е случаят, ако е налице противоречие между съответните документи, например удостоверението за раждане и паспорта или други представени документи за пътуване, освен ако съществуват документи, позволяващи да се обясни това несъответствие, или ако проблемът се дължи на различия в начините на изписване, или на проблеми, свързани с изписването на оригиналния език.

( 38 ) Вж. част 1, раздел IV, точка 11.3 от Документ № 9303 на ИКАО: „Препоръчва се в [зоната за визуална проверка], пред името или след него, да не се изписват титли, професионални квалификации или академични звания, почетни звания и награди или наследствено положение. Ако обаче издаващата паспорта държава или организация счита предшестващите името или следващите го елементи като част от фамилното име от правна гледна точка, такива елементи могат да фигурират в [зоната за визуална проверка] […]“.

( 39 ) Вж. член 4, параграфи 1 и 2 от Закона за паспортите.

( 40 ) Съдържанието на поле 13 е формулирано по следния начин: „Незадължителни лични данни, например личен идентификационен номер или пръстови отпечатъци по преценка на издаващата паспорта държава или организация. […]“. Вж. част 1, раздел IV, точка 8.6 от Документ № 9303 на ИКАО.

( 41 ) Германското правителство счита, че този въпрос е от хипотетично естество, доколкото вписването на фамилното име по рождение в поле 13 от съдържащата лични данни страница не е предвидено в националното право. Въпреки това, както посочих по-горе, отговорът на този въпрос може да бъде полезен на запитващата юрисдикция с оглед тълкуване на националното законодателство в съответствие с него.

( 42 ) В заключението ми Runevič-Vardyn и Wardyn посочвам пример за използване на такава възможност в държава членка (C‑391/09, EU:C:2010:784, бележка под линия 52).

( 43 ) Решение Schwarz (EU:C:2013:670) и решение Runevič-Vardyn и Wardyn (EU:C:2011:291, т. 91).

( 44 ) Вж. точка 14 от настоящото заключение.

( 45 ) Вж. част 1,раздел IV, точка 8.4 от Документ № 9303 на ИКАО.

( 46 ) Решение Schwarz (EU:C:2013:670, т. 31 и сл.).

( 47 ) Част 1, раздел IV, точка 5.42 от Документ № 9303 на ИКАО: „Обратна страна на съдържащата данни страница от [машинночитаемия паспорт] или съседна страница: Зона VI — Незадължителни данни“ и допълнение 1 от раздел IV, фигура 1.