Дело T‑192/08

Transnational Company „Kazchrome“ AO и

ENRC Marketing AG

срещу

Съвет на Европейския съюз

„Дъмпинг — Внос на феросилиций, произведен в бивша югославска република Македония, Китай, Египет, Казахстан и Русия — Причинно-следствена връзка — Интерес на Общността — Неоказване на съдействие — Налични данни — Статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика — Право на защита — Задължение за мотивиране“

Резюме на решението

1. Обща търговска политика — Защита срещу дъмпинг — Вреда — Установяване на причинно-следствена връзка — Критерии

(член 3, параграфи 6 и 7 от Регламент № 384/96 на Съвета и член 3, параграфи 6 и 7 от Регламент № 1225/2009 на Съвета)

2. Международни споразумения — Споразумение за създаване на Световната търговска организация — ГATT от 1994 г. — Непосредствено действие — Липса — Невъзможност за позоваване на споразуменията на СТО с оглед на оспорването на законосъобразността на общностен акт — Изключения — Общностен акт, целящ да осигури изпълнението на споразумение на СТО или който изрично препраща към конкретни разпоредби от него

(член 230 ЕО; Общо споразумение за митата и търговията от 1994 г.)

3. Обща търговска политика — Защита срещу дъмпинг — Вреда — Правомощие за преценка на институциите — Съдебен контрол — Граници

(член 3 от Регламент № 384/96 на Съвета и член 3 от Регламент № 1225/2009 на Съвета)

4. Обща търговска политика — Защита срещу дъмпинг — Вреда — Установяване на причинно-следствена връзка — Задължения на институциите

(член 3, параграф 7 от Регламент № 384/96 на Съвета и член 3, параграф 7 от Регламент № 1225/2009 на Съвета)

5. Право на Съюза — Принципи — Право на защита — Спазване в административните процедури — Антидъмпинг

6. Обща търговска политика — Защита срещу дъмпинг — Вреда — Установяване на причинно-следствена връзка — Задължения на институциите

(член 3, параграф 7 от Регламент № 384/96 на Съвета, Регламент № 172/2008 и член 3, параграф 7 от Регламент № 1225/2009 на Съвета)

7. Производство — Жалба в първоинстанционно производство — Изисквания за форма — Определяне на предмета на спора — Кратко изложение на изтъкнатите правни основания — Общо препращане към други документи, дори и към такива, приложени към жалбата — Недопустимост

(член 21, алинея 1 и член 53, алинея 1 от Статута на Съда; член 44, параграф 1, буква в) от Процедурния правилник на Общия съд)

8. Обща търговска политика — Защита срещу дъмпинг — Преценка на интереса на Общността — Вземане предвид на данни относно период след разследването — Допустимост

(член 6, параграф 1 и член 21, параграф 1 от Регламент № 384/96 на Съвета и член 6, параграф 1 и член 21, параграф 1 от Регламент № 1225/2009 на Съвета)

9. Обща търговска политика — Защита срещу дъмпинг — Преценка на интереса на Общността — Правомощие за преценка на институциите — Фактори, които следва да се вземат предвид

(член 21, параграф 1 от Регламент № 384/96 на Съвета и член 21, параграф 1 от Регламент № 1225/2009 на Съвета)

10. Актовe на институциите — Мотивиране — Задължение — Обхват — Регламент, с който се въвеждат антидъмпингови мита

(член 253 ЕО)

11. Обща търговска политика — Защита срещу дъмпинг — Протичане на разследването — Налични данни — Възможност за използване в случай на отмяна на проверка на място

(член 18, параграфи 1 и 3 от Регламент № 384/96 на Съвета и член 18, параграфи 1 и 3 от Регламент № 1225/2009 на Съвета)

12. Обща търговска политика — Защита срещу дъмпинг — Обхват на задължението на Комисията да провери достоверността на данните, предоставени от заинтересованите лица — Данни, предоставени в рамките на предоставянето на статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика — Включване

(член 2, параграф 7, буква б), член 6, параграф 8 и член 16, параграф 1 от Регламент № 384/96 на Съвета и член 2, параграф 7, буква б), член 6, параграф 8 и член 16, параграф 1 от Регламент № 1225/2009 на Съвета)

13. Обща търговска политика — Защита срещу дъмпинг — Преценка на интереса на Общността — Нарушение на правото на защита — Липса на отражение върху законосъобразността на регламент за налагане на окончателни мита — Условия

(член 3, параграф 7 от Регламент № 384/96 на Съвета и член 3, параграф 7 от Регламент № 1225/2009 на Съвета)

1. Видно от член 3, параграф 6 от основния антидъмпингов регламент № 384/96 (понастоящем член 3, параграф 6 от Регламент № 1225/2009), институциите трябва да докажат, че предвид неговия обем и цена дъмпинговият внос причинява съществена вреда на промишлеността на Общността (анализ на фактора „дъмпингов внос“). На следващо място, видно от член 3, параграф 7 от същия основен регламент (понастоящем член 3, параграф 7 от Регламент № 1225/2009), институциите трябва, от една страна, да разгледат всички други известни фактори, които причиняват вреда на промишлеността на Общността в същото време като дъмпинговия внос, и от друга страна, да направят всичко възможно причинената от другите фактори вреда да не се приписва на посочения внос (анализ на другите фактори).

Целта на тези разпоредби е институциите да разделят и разграничат вредоносните последици от дъмпинговия внос и тези от другите фактори.

За тази цел, при някои обстоятелства е необходимо да се направи общ анализ на тези фактори. Такъв е случаят по-специално когато, след като направят индивидуален анализ, институциите заключат, че всеки от тези други фактори е оказал отрицателно въздействие върху положението на промишлеността на Общността, без това въздействие да може да бъде прието за съществено.

Не е задължително анализът за наличието на причинно-следствена връзка да се извършва на равнището на промишлеността на Общността като цяло, така че вредата, причинена само на един общностен производител от различен от дъмпинговия внос фактор, да не може да бъде взета предвид. Всъщност институциите трябва, от една страна, да разгледат всички други известни фактори, които причиняват вреда на промишлеността на Общността едновременно с дъмпинговия внос, и от друга страна, да направят необходимото за това, причинената от другите фактори вреда да не бъде приписана на посочения внос. В член 3, параграф 7 от основния регламент не се уточнява, че при тази проверка трябва да се вземе предвид само вредата, причинена от други фактори на промишлеността на Общността като цяло. Вследствие на това при някои обстоятелства е възможно вреда, причинена индивидуално на общностен производител от различен от дъмпинговия внос фактор, да трябва да бъде взета предвид, тъй като е допринесла за наблюдаваната вреда за промишлеността на Общността като цяло. При все това подобна възможност не означава, че институциите са били длъжни да анализират систематично индивидуалното положение на всеки общностен производител.

(вж. точки 30, 31, 37, 41—45, 88, 180, 194, 195 и 209)

2. Предвид тяхното естество и структура споразуменията на Световната търговска организация (СТО) по принцип не попадат сред нормите, с оглед на които съдилищата на Съюза упражняват контрол за законосъобразност върху актовете на институциите на Съюза на основание член 230, първа алинея ЕО. Въпреки това, ако Общността възнамерява да изпълни определено задължение, поето в рамките на СТО, или ако актът на Съюза препраща изрично към конкретни разпоредби от споразуменията на СТО, съдилищата на Съюза трябва да упражнят контрол за законосъобразност на въпросния акт на Съюза с оглед на правилата на СТО. Такъв е случаят на основния антидъмпингов регламент № 384/96, който има за цел, доколкото е възможно, да транспонира в правото на Съюза правилата, съдържащи се в антидъмпинговото споразумение от 1994 г. Освен това, макар тълкуването на антидъмпинговото споразумение, дадено от органа за уреждане на спорове на СТО, да не може да обвърже Общия съд при преценка на валидността на регламент за прилагане, няма пречка Общият съд да се позове на него, стига да става въпрос за тълкуване на разпоредба от основния регламент.

(вж. точки 32, 33 и 36)

3. Въпросът дали промишлеността на Общността е понесла вреда и дали тя се дължи на дъмпинговия внос, както и дали други известни фактори са допринесли за претърпяната от промишлеността на Общността вреда, предполага разглеждане на сложни икономически въпроси, за което институциите разполагат с широко право на преценка. От това следва, че контролът на съдилищата на Съюза върху преценката на институциите се свежда до проверка дали са спазени процесуалните правила, дали фактите, приети, за да бъде направен оспорваният избор, са установени точно, дали не е налице явна грешка в преценката на тези факти или злоупотреба с власт.

(вж. точки 51, 90 и 164)

4. Не би могло да се твърди, че да се основава анализът на причинно-следствената връзка между дъмпинговия внос и вредата, понесена от промишлеността на Общността, върху теоретичния номинален капацитет на използване вместо на действителния капацитет на използване, задължително нарушава правилото за анализиране на другите фактори. Всъщност, макар пренасочването на производствените средства към друг пазар да трябва да доведе до коригиране на данните относно производствените капацитети, тези данни не трябва да отразяват всички временни спирания на производствените съоръжения. За сметка на това при такива обстоятелства институциите трябва да следят за изпълнението на задълженията, предвидени в член 3, параграф 7 от основния антидъмпингов регламент № 384/96 (понастоящем член 3, параграф 7 от Регламент № 1225/2009), и да направят надлежен анализ на другите фактори, чрез който да разделят и разграничат вредата, евентуално причинена от тези временни спирания на производството, от причинената от дъмпинговия внос вреда.

(вж. точки 105 и 109)

5. Изискванията, свързани със спазването на правото на защита, трябва да бъдат изпълнени не само в рамките на производства, които могат да приключат с налагане на санкции, но също и при процедури по разследване, предшестващи приемането на антидъмпингови регламенти, които могат да засегнат съответните предприятия пряко и лично и да породят неблагоприятни за тях последици. По-специално заинтересованите предприятия трябва да са имали възможност в хода на административното производство да изложат ефективно своята гледна точка относно действителното настъпване и относимостта на твърдените факти и обстоятелства и относно приетите от Комисията доказателства в подкрепа на твърдението ѝ за наличие на дъмпингова практика и на произтичаща от нея вреда.

Що се отнася до липсата на последователност и до аномалиите в основните факти и съображения, въз основа на които се предвижда въвеждане на временните антидъмпингови мита, заинтересовано лице не трябва да обърква нарушението на неговото право на защита с наличието на фактически грешки, които могат да засегнат законосъобразността на регламент за налагане на окончателно антидъмпингово мито. Всъщност това обстоятелство въпреки това не доказва, че Комисията е нарушила това право. Във всеки случай спазването на правото на защита ни най-малко не изисква институциите да отговарят на всеки довод, изложен от производител износител в хода на процедурата, а само да предоставят на заинтересованите лица възможност да защитят ефективно интересите си.

(вж. точки 110, 319, 321, 326, 327 и 332)

6. Институциите нарушават член 3, параграф 7 от основния антидъмпингов регламент № 384/96 (понастоящем член 3, параграф 7 от Регламент № 1225/2009), като не са разделили и разграничили последиците на значителните инвестиции, направени от промишлеността на Общността през периода на разследване, от тези на дъмпинговия внос. Същото важи за пропуска на институциите да преценят отражението на липсата на рентабилност на някои общностни производители върху промишлеността на Общността като цяло.

При все това подобно нарушение обосновава отмяната на регламент за прилагане, като Регламент № 172/2008, само ако то поставя под съмнение неговата законосъобразност, като обезсилва целия анализ на причинно-следствената връзка, направен от институциите. Това не е така когато посочените инвестиции не са допринесли съществено за вредата, понесена от промишлеността на Общността през периода на разследване.

(вж. точки 116, 119, 120, 180—182 и 211)

7. По силата на член 21, първа алинея от Статута на Съда, приложим за Общия съд по силата на член 53, първа алинея от посочения статут, и по силата на член 44, параграф 1, букви в) и г) от Процедурния правилник на Общия съд всяка искова молба или жалба трябва да посочва предмета на спора и да съдържа исканията на ищеца или жалбоподателя и кратко изложение на приведените правни основания. Това посочване трябва да бъде достатъчно ясно и точно, за да позволи на ответника да подготви защитата си, а на Общия съд да се произнесе по иска или жалбата. С оглед гарантиране на правната сигурност и на доброто правораздаване, за да са допустими искът или жалбата, е необходимо съществените правни и фактически обстоятелства, на които те се основават, да следват поне обобщено, но по логичен и разбираем начин от текста на самата искова молба или жалба. Въпреки че съдържанието на жалбата може да бъде обосновавано и допълвано по конкретни въпроси чрез препращане към извлечения от приложени към нея доказателства, общото препращане към други документи, дори и приложени към жалбата, не може да компенсира липсата на съществените елементи от правните доводи, които трябва да се съдържат в жалбата.

(вж. точка 212)

8. Член 6, параграф 1 от основния антидъмпингов регламент № 384/96 (понастоящем член 6, параграф 1 от Регламент № 1225/2009) не се прилага спрямо извода за наличие на интерес на Общността, предвиден в член 21, параграф 1 от същия основен регламент (понастоящем член 21, параграф 1 от Регламент № 1225/2009), което означава, че данните за период след този на разследване могат да бъдат взети предвид, за да се направи този извод. Всъщност с определянето на разследвания период и със забраната да се взема предвид информация, отнасяща се до последващ период, се цели да се гарантира представителността и достоверността на резултатите от разследването. С периода на разследване, предвиден в посочения член 6, параграф 1, се цели по-специално да се гарантира, че информацията, на която се основава установяването на дъмпинга и на вредата, не е повлияна от поведението на заинтересованите производители след образуването на антидъмпинговата процедура и следователно, че наложеното в края на процедурата окончателно мито може действително да поправи вредата, причинена от дъмпинга.

Впрочем, от една страна, член 21 от посочения основен регламент не предвижда никакво ограничение във времето по отношение на данните, които могат да бъдат взети предвид от институциите, за да се установи наличието на общностен интерес. От друга страна, проверката на общностния интерес изисква преценка на вероятните последици както от прилагането, така и от неприлагането на разглежданите мерки за интереса на промишлеността на Общността и за другите засегнати интереси. Тази преценка предполага прогноза, основана на хипотези за бъдещи събития, което включва преценката на сложни икономически положения. Тя е част от широкото право на преценка на Комисията и следователно от контрола на съдилищата на Съюза, който се свежда до проверката дали са спазени процесуалните правила, дали фактите, използвани при извършване на оспорения избор, са установени точно и дали не е налице явна грешка в преценката на тези факти или злоупотреба с власт.

(вж. точки 221—224 и 227)

9. Преценката на интереса на Общността по смисъла на член 21, параграф 1 от основния антидъмпингов регламент № 384/96 (понастоящем член 21, параграф 1 от Регламент № 1225/2009) изисква претегляне на интересите на различните засегнати лица и на общия интерес. Комисията разполага с широко право на преценка при анализиране на общностния интерес, което трябва да се упражнява за всеки конкретен случай в зависимост от всички релевантни факти. Въпреки това предходно решение за установяване на липса на коригиращо действие на антидъмпинговите мерки, наложени в миналото за внос на идентичен продукт от същите страни, като засегнатите от процедурата по разследване, може да бъде релевантно при прилагане на член 21, параграф 1 от основния регламент, ако то допринася за това да се докаже, че няма обществен интерес от приемането на антидъмпингови мерки.

(вж. точки 240 и 241)

10. Изискваните от член 253 ЕО мотиви трябва по ясен и недвусмислен начин да излагат съображенията на органа на Съюза, който е издал оспорвания акт, така че да дадат възможност на заинтересованите лица да се запознаят с основанията за взетата мярка, за да защитят правата си, а на съдилищата на Съюза да упражнят своя контрол. За сметка на това институциите не са длъжни в съображенията на временен или окончателен регламент относно антидъмпингови мита да отговорят на всички фактически и правни въпроси, повдигнати от заинтересованите лица в административното производство. При положение че Комисията е анализирала ясно и недвусмислено последиците от антидъмпинговите мерки за засегнатите ползватели и че Съветът е направил кратък, но все пак ясен анализ на последиците от установяването на антидъмпингови мита за посочените ползватели, институциите не биха могли да бъдат упрекнати в неизпълнение на задължението за мотивиране.

(вж. точки 256 и 257)

11. В областта на проверките, извършвани в хода антидъмпингова процедура, отмяната на проверка на място от страна на заинтересованото лице трябва да се разглежда не с оглед на параграф 3 от член 18 от основния антидъмпингов регламент № 384/96 (понастоящем параграф 3 от член 18 от Регламент № 1225/2009), а с оглед на параграф 1 от него (понастоящем параграф 1 от член 18 от Регламент № 1225/2009). Всъщност, от една страна, макар и отмяната на проверка на място да не е обхваната от последните три хипотези, предвидени в член 18, параграф 1 от този регламент, извън случаите на непреодолима сила тя трябва да се разглежда като отказ да се предостави достъп до информация, която Комисията смята за необходима по смисъла на предвидената в тази разпоредба първа хипотеза. От друга страна, член 18, параграф 3 от този основен регламент не може да бъде използван, за да се заобиколи задължението да се позволи извършването на проверка на място, когато тя се смята за необходима от службите на Комисията. Безспорно по силата на тази разпоредба, в случай че информацията не е съвършена във всяко отношение, използването на наличните данни се изключва само когато заинтересованото лице е положило всички възможни усилия. При все това в хипотезата на отказ да се позволи извършването на проверка на място не може да се приеме, че лицето е действало по този начин.

Що се отнася до целта на член 18, параграф 1 от основния регламент, след като последният не предоставя на Комисията правомощие да разследва, което да ѝ позволи да принуди производителите и износителите, срещу които е подадена жалба, да участват в процедурата по разследване или да предоставят информация, Съветът и Комисията зависят от доброволното съдействие на заинтересованите лица, за да получат необходимата информация в определените срокове. Отказът да се позволи извършването на проверка на място, е в противоречие с целта за честно и надлежно съдействие, за чието спазване гарантира член 18, параграф 1 от посочения основен регламент.

Накрая, от анализа на структурата на същия основен регламент следва, от една страна, че институциите трябва да решат дали за целите на проверката на предоставената от заинтересовано лице информация те намират за необходимо да я потвърдят чрез извършването на проверка в помещенията на това лице, и от друга, че когато заинтересовано лице възпрепятства проверката на предоставените от него данни, се прилага член 18 от посочения основен регламент и могат да бъдат използвани наличните данни.

(вж. точки 270—276)

12. След като член 6, параграф 8 от основния антидъмпингов регламент № 384/96 (понастоящем член 6, параграф 8 от Регламент № 1225/2009) не ограничава обхвата на задължението за извършване на проверка на данните, на които се основават констатациите на институциите, подобно задължение обхваща информацията, представена от заинтересовано лице в рамките на искането за предоставяне на статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика. Освен това член 16, параграф 1 от същия основен регламент (понастоящем член 16, параграф 1 от Регламент № 1225/2009) не ограничава възможността за извършване на посещения в помещенията на заинтересованите лица, когато Комисията счита това за необходимо, в зависимост от сведенията, чиято достоверност тя иска да провери. От това следва, че тази втора разпоредба разрешава на Комисията да посети помещенията на производител износител, за да се произнесе по искането му за предоставяне на статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика, и ако счете за необходимо, да се увери в достоверността на предоставените ѝ сведения.

Следователно обстоятелството, че член 2, параграф 7, буква б) от основния антидъмпингов регламент № 384/96 (понастоящем член 2, параграф 7, буква б) от Регламент № 1225/2009) не изисква извършването на проверка на място в помещенията на производителя износител, направил искане за предоставяне на статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика, не означава, че не може да се направи такава проверка. Също така не би могло да се приеме, че организирането на проверка на място при разглеждане на искане за предоставяне на статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика, води до допълнително условие в член 2, параграф 7, буква б) от основния регламент.

(вж. точки 294—296)

13. В рамките на антидъмпингова процедура институциите не са длъжни да изискват от общностните производители пояснения относно тенденциите, свързани с тяхното икономическо положение, тъй като не тези производители трябва да извършват анализ на другите фактори в съответствие с член 3, параграф 7 от основния антидъмпингов регламент № 384/96 (понастоящем член 3, параграф 7 от Регламент № 1225/2009). За сметка на това институциите трябва да направят такъв анализ, за да достигнат до временни и окончателни изводи. Нещо повече, дори да се предположи, че принципът за спазване на правото на защита изисква производителите износители да бъдат уведомени за основните факти и съображения, въз основа на които се възнамерява да се наложат временни мита, неспазването на това право не може само по себе си да опорочи регламент за налагане на окончателни мита, ако в хода на процедурата по приемане на такъв регламент порокът в процедурата по приемане на съответния регламент за налагане на временни мита е бил отстранен.

(вж. точки 314 и 319)

РЕШЕНИЕ НА ОБЩИЯ СЪД (втори състав)

25 октомври 2011 година( )

„Дъмпинг — Внос на феросилиций, произведен в бивша югославска република Македония, Китай, Египет, Казахстан и Русия — Причинно-следствена връзка — Интерес на Общността — Неоказване на съдействие — Налични данни — Статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика — Право на защита — Задължение за мотивиране“

По дело T‑192/08

Transnational Company „Kazchrome“ AO, установено в Aqtöbe (Казахстан),

ENRC Marketing AG, установено в Kloten (Швейцария),

за които се явяват първоначално адв. L. Ruessmann и адв. A. Willems, впоследствие адв. Willems и адв. S. de Knop, avocats,

жалбоподатели,

срещу

Съвет на Европейския съюз, за който се явява първоначално г‑н J.‑P. Hix, впоследствие г‑н Hix и г‑н B. Driessen, в качеството на представители, подпомагани първоначално от адв. G. Berrisch и адв. G. Wolf, впоследствие от адв. Berrisch, avocats,

ответник,

подпомаган от

Европейска комисия, за която се явяват г‑н H. van Vliet и г‑жа K. Talabér‑Ritz, в качеството на представители,

и от

Euroalliages, установено в Брюксел (Белгия), за което се явяват адв. J. Bourgeois, адв. Y. van Gerven и адв. N. McNelis, avocats,

встъпили страни,

с предмет искане за отмяна на Регламент (ЕО) № 172/2008 на Съвета от 25 февруари 2008 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито върху вноса на феросилиций, произведен в Китайската народна република, Египет, Казахстан, Бившата югославска република Македония и Русия (OВ L 55, стр. 6) в частта му относно жалбоподателите,

ОБЩИЯТ СЪД (втори състав),

състоящ се от: г‑жа I. Pelikánová, председател, г‑жа K. Jürimäe (докладчик) и г‑н S. Soldevila Fragoso, съдии,

секретар: г‑н N. Rosner, администратор,

предвид изложеното в писмената фаза на производството и в съдебното заседание от 7 декември 2010 г.,

постанови настоящото

Решение

Обстоятелства, предхождащи спора

1 Жалбоподателите, Transnational Company Kazchrome AO (наричано по-нататък „Kazchrome“) и ENRC Marketing AG, осъществяват дейност по производство и продажба на феросилиций — една от суровините, използвани при производството на стомана и желязо. Kazchrome, което е установено в Казахстан, продава цялата си продукция на ENRC Marketing, установено в Швейцария. Последното продава продукцията на Kazchrome в целия свят.

2 Вследствие на жалба, подадена на 16 октомври 2006 г. от Euroalliages (координационен комитет на промишлеността в сектора на феросплавите), Комисията на Европейските общности образува антидъмпингова процедура по отношение на вноса на феросилиций, произведен в бивша югославска република Македония, Китай, Египет, Казахстан и Русия, съгласно Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 56, 1996 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 12, стр. 223), съответно изменен (наричан по-нататък „основният регламент“) (заместен с Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, стр. 51, поправки в ОВ L 7, 2010 г., стр. 22 и ОВ L 36, 2011 г., стр. 20), и по-специално съгласно член 5 от основния регламент (понастоящем член 5 от Регламент № 1225/2009). Известието за образуване на процедурата е публикувано в Официален вестник на Европейския съюз от 30 ноември 2006 г. (ОВ C 291, стр. 34). Разследването във връзка с дъмпинга и вредата е проведено в периода от 1 октомври 2005 г. до 30 септември 2006 г. (наричан по-нататък „периодът на разследване“). Проверката на тенденциите в рамките на анализа на вредата обхваща периода от януари 2003 г. до края на периода на разследване (наричан по-нататък „разглежданият период“).

3 В рамките на тази процедура на 15 декември 2006 г. жалбоподателите отправят до службите на Комисията искане да им се предостави статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика (наричан по-нататък „СПИ“) съгласно член 2, параграф 7, букви б) и в) от основния регламент (понастоящем член 2, параграф 7, букви б) и в) от Регламент № 1225/2009).

4 На 12 януари 2007 г. жалбоподателите изпращат на Комисията отговорите си на антидъмпинговия въпросник, както и документ относно вредата. На 25 януари 2007 г. те изпращат на Комисията допълнително становище относно вредата.

5 С писмо от 14 февруари 2007 г. жалбоподателите уведомяват Комисията, че се отказват от участие в разследването, но че са готови да дадат пояснения по вече предоставените от тях на тази институция данни. С факс от същата дата Комисията уведомява жалбоподателите, че отменя проверката на място, насрочена за периода от 22 февруари до 2 март 2007 г. Тя подчертава, че вследствие на тази отмяна, поради неизвършване на проверка, данните, предоставени от жалбоподателите на службите ѝ, не могат да бъдат приети и съгласно член 18 от основния регламент (понастоящем член 18 от Регламент № 1225/2009) може би ще се наложи заключенията от разследването да се изготвят въз основа на наличните данни. С писмо от 20 февруари 2007 г. жалбоподателите уведомяват Комисията, че макар да не могат напълно да съдействат при разследването, те желаят в рамките на възможното да сътрудничат с нея по време на това разследване.

6 На 5 юли 2007 г. Комисията уведомява жалбоподателите, че няма да им предостави СПИ, тъй като не е могла да провери на място представените от тях данни. На 16 юли 2007 г. жалбоподателите изпращат на Комисията становището си по-специално по отказа да им се предостави СПИ.

7 На 29 август 2007 г. Комисията публикува Регламент (ЕО) № 994/2007 от 28 август 2007 година за налагане на временни антидъмпингови мита при вноса на феросилиций, произведен в Китайската народна република, Египет, Казахстан, Бившата югославска република Македония и Русия (ОВ L 223, стр. 1, наричан по-нататък „временният регламент“). С временния регламент по-конкретно се установява временно антидъмпингово мито, като ставката му се определя на 33,9 % за вноса на феросилиций от Казахстан. В съображение 25 от временния регламент Комисията уточнява, че направеното от жалбоподателите искане за предоставяне на СПИ не е взето предвид, тъй като те не са позволили извършването на проверка на място.

8 С писмо от 30 август 2007 г. Комисията уведомява жалбоподателите за основните факти и съображения, въз основа на които са приети временните антидъмпингови мерки (наричано по-нататък „документът за временно разгласяване“). С писмо от 15 септември 2007 г. Комисията изпраща на жалбоподателите допълнение към документа за временно разгласяване. На 5 октомври 2007 г. жалбоподателите изпращат на Комисията становището си по документа за временно разгласяване.

9 На 18 декември 2007 г. Комисията изпраща на жалбоподателите писмо, съдържащо основните факти и съображения, въз основа на които тя възнамерява да препоръча приемането на окончателни антидъмпингови мерки (наричано по-нататък „документът за окончателно разгласяване“). С писмо до Комисията от 3 януари 2008 г. жалбоподателите представят становището си по документа за окончателно разгласяване.

10 На 25 февруари 2008 г. Съветът на Европейския съюз приема Регламент (ЕО) № 172/2008 от 25 февруари 2008 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито върху вноса на феросилиций, произведен в Китайската народна република, Египет, Казахстан, Бившата югославска република Македония и Русия (ОВ L 55, стр. 6, наричан по-нататък „обжалваният регламент“). Съгласно обжалвания регламент ставката на окончателното антидъмпингово мито, приложима към нетната цена франко граница на Общността преди митническо облагане, се определя на 33,9 % за стоките от Казахстан.

Производство и искания на страните

11 Жалбоподателите подават настоящата жалба в секретариата на Общия съд на 21 май 2008 г.

12 На 1 и 3 септември 2008 г. съответно Euroalliages и Комисията подават в секретариата на Общия съд молби за встъпване в настоящото производство в подкрепа на исканията на Съвета.

13 В съответствие с член 116, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд на 28 октомври 2008 г. жалбоподателите подават в секретариата на Общия съд молба някои поверителни елементи от преписката да не бъдат изпращани на Euroalliages. За тази цел те предоставят неповерителен вариант на въпросните писмени становища и материали.

14 С определения от 2 декември 2008 г. и от 16 февруари 2009 г. председателят на втори състав на Общия съд допуска съответно молбите за встъпване на Комисията и Euroalliages.

15 С писмо, представено в секретариата на Общия съд на 10 март 2009 г., Euroalliages заявява, че няма възражения по направеното от жалбоподателите искане за поверителност.

16 С писмо, получено в секретариата на Общия съд на 26 юни 2009 г., Комисията уведомява Общия съд, че няма да представя писмено становище при встъпване, но че ще се яви в съдебното заседание.

17 Жалбоподателите молят Общия съд:

– да обяви жалбата за допустима,

– да отмени обжалвания регламент, доколкото се отнася до тях,

– да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.

18 Съветът, подкрепян от Комисията, моли Общия съд:

– да отхвърли жалбата,

– да осъди жалбоподателите да заплатят съдебните разноски.

19 Euroalliages моли Общия съд:

– да отхвърли жалбата,

– да осъди жалбоподателите да заплатят съдебните разноски, включително и направените от него разноски във връзка с встъпването.

От правна страна

20 Жалбоподателите изтъкват четири правни основания в подкрепа на искането за отмяна. В рамките на първото правно основание те оспорват преценката за наличие на причинно-следствена връзка между дъмпинговия внос и вредата. В рамките на второто правно основание жалбоподателите поставят под съмнение анализа на общностния интерес. В рамките на третото правно основание те критикуват преценката от страна на институциите на съдействието им при разследването, прилагането на член 18 от основния регламент и разглеждането на искането за предоставяне на СПИ. В рамките на четвъртото правно основание те се позовават на нарушение на правото им на защита.

А – По първото правно основание, свързано с причинно-следствената връзка между дъмпинговия внос и вредата

21 Оплакванията на жалбоподателите в рамките на първото правно основание могат да бъдат обособени в три категории:

– първо, оплаквания във връзка с тълкуването на правните принципи, приложими при анализа на причинно-следствената връзка между дъмпинговия внос и претърпяната от промишлеността на Общността вреда, като в рамките на първата част жалбоподателите се позовават на грешки в тълкуването на член 3, параграфи 6 и 7 от основния регламент (понастоящем член 3, параграфи 6 и 7 от Регламент № 1225/2009),

– второ, оплаквания във връзка с индивидуалния анализ от страна на институциите на няколко фактора, които са различни от дъмпинговия внос и са могли да причинят понесената от промишлеността на Общността вреда или да допринесат за нейното настъпване, като в това отношение (в части от втора до осма) жалбоподателите изтъкват явни грешки в преценката, както и различни нарушения, допуснати от институциите при индивидуалния анализ на някои фактори за настъпване на вредата,

– трето, оплаквания във връзка с липсата на общ анализ на факторите за настъпване на вредата, различни от дъмпинговия внос, като в първата и осмата част жалбоподателите изтъкват по-специално явна грешка в преценката, която институциите допуснали, тъй като не направили общ анализ на тези фактори.

22 Тези три категории оплаквания ще бъдат разгледани последователно.

1. По тълкуването на правните принципи, приложими при анализа на причинно-следствената връзка (първа част от първото правно основание)

а) Доводи на страните

23 В рамките на първата част от първото правно основание жалбоподателите твърдят, че възприетият от Съвета метод за установяване на причинно-следствената връзка между дъмпинговия внос и вредата е опорочен поради две грешки при прилагане на правото.

24 На първо място, жалбоподателите твърдят, че подходът на Съвета отразява изкуствено разделение между анализа на фактора „дъмпингов внос“ и анализа на другите фактори за настъпване на вредата. Съгласно член 3, параграф 7 от основния регламент подходящият анализ на причинно-следствената връзка изисквал отчитането на другите, известни от самото начало фактори, за да се избегне объркването между въздействието на разглеждания в процедурата по разследване внос и това на другите фактори. Следователно институциите не можели да заключат, че разглежданият в процедурата по разследване внос е причинил вредата, без предварително да са проверили дали в действителност тя не е била причинена от други фактори.

25 На второ място, жалбоподателите изтъкват, че видно от докладите на апелативния орган на Световната търговска организация (СТО) и от практиката на Съда и на Общия съд, въздействието на факторите за причиняване на вредата трябва да бъде разглеждано общо.

26 Съветът, подкрепян от встъпилите страни, посочва, от една страна, че за да се определи дали дъмпинговият внос е довел до съществена вреда, е необходимо да се провери най-напред дали вредата е причинена от посочения внос предвид по-конкретно обема и цените на дъмпинговия внос и изчислението на намалението на цените. Едва след като се установи наличието на тази причинно-следствена връзка, се налагало да се провери дали е възможно други фактори да са допринесли за настъпване на вредата в такава степен, че да прекъснат причинно-следствената връзка. От друга страна, Съветът смята, че от правна гледна точка няма основание за обща проверка на другите фактори, че такава проверка не се извършва на практика и че тя не представлява закрепен от съдилищата на Съюза принцип.

б) Съображения на Общия съд

27 Първата част от първото правно основание се отнася по същество до условията за прилагане на член 3, параграфи 6 и 7 от основния регламент. Съгласно тази разпоредба Съветът и Комисията са длъжни да преценят дали установената от тях вреда действително произтича от дъмпинговия внос и да разграничат всяка вреда, настъпила в резултат от други фактори (Решение на Съда от 11 юни 1992 г. по дело Extramet Industrie/Съвет, C‑358/89, Recueil, стp. I‑3813, точка 16 и Решение на Общия съд от 14 март 2007 г. по дело Aluminium Silicon Mill Products/Съвет, T‑107/04, Сборник, стр. II‑669, точка 72).

28 На първо място, следва да се определи дали, както твърдят жалбоподателите, тази разпоредба изисква институциите най-напред да разгледат въздействието на дъмпинговия внос и на другите известни фактори върху понесената от промишлеността на Общността вреда, преди да заключат, на следващо място, че е налице причинно-следствена връзка между посочения внос и дъмпинга, или дали, както твърди Съветът, е необходимо най-напред да се провери дали вредата е причинена от този внос и след това, когато се установи наличието на тази причинно-следствена връзка, да се провери дали е възможно други фактори да са допринесли за настъпването на вредата до такава степен, че да прекъснат връзката.

29 За да се отговори на този въпрос, следва да се анализират текстът, целта и контекстът на член 3, параграфи 6 и 7 от основния регламент.

30 Първо, що се отнася до текста на тази разпоредба, видно от член 3, параграф 6 от основния регламент, институциите трябва да докажат, че предвид неговия обем и цена дъмпинговият внос причинява съществена вреда на промишлеността на Общността. В този случай става въпрос за анализ на фактора „дъмпингов внос“. На следващо място, видно от член 3, параграф 7 от основния регламент, институциите трябва, от една страна, да разгледат всички други известни фактори, които причиняват вреда на промишлеността на Общността в същото време като дъмпинговия внос, и от друга страна, да направят всичко възможно причинената от другите фактори вреда да не се приписва на посочения внос. В този случай става въпрос за анализ на другите фактори.

31 Второ, както отбелязват жалбоподателите и Съветът в писмените си изявления, целта на член 3, параграфи 6 и 7 от основния регламент е институциите да разделят и разграничат вредоносните последици от дъмпинговия внос и тези от другите фактори. В случай че институциите не разделят и разграничат въздействието на различните фактори за настъпване на вредата, те не биха могли основателно да заключат, че дъмпинговият внос е причинил вреда на промишлеността на Общността.

32 Трето, що се отнася до контекста на тази разпоредба, доколкото съгласно съображение 5 от основния регламент (понастоящем съображение 3 от Регламент № 1225/2009) с член 3, параграфи 6 и 7 от посочения регламент в правото на Съюза се транспонира член 3.5 от Споразумението за прилагане на член VI от Общото споразумение за митата и търговията от 1994 г. (ГАТТ) (ОВ L 336, стр. 103, наричано по-нататък „антидъмпинговото споразумение“), което се съдържа в приложение 1 А към Споразумението за създаване на СТО (ОВ L 336, 1994 г., стр. 3), следва да се вземе предвид последната разпоредба и тълкуването ѝ от органа за уреждане на спорове на СТО.

33 В това отношение следва да се припомни, че съгласно постоянната съдебна практика предвид тяхното естество и структура споразуменията на СТО по принцип не попадат сред нормите, с оглед на които съдилищата на Съюза упражняват контрол за законосъобразност върху актовете на институциите на Съюза на основание член 230, първа алинея ЕО (Решение на Съда от 23 ноември 1999 г. по дело Португалия/Съвет, C‑149/96, Recueil, стр. I‑8395, точка 47 и Решение на Съда от 9 януари 2003 г. по дело Petrotub и Republica/Съвет, C‑76/00 P, Recueil, стр. I‑79, точка 53). Въпреки това, ако Общността възнамерява да изпълни определено задължение, поето в рамките на СТО, или ако актът на Съюза препраща изрично към конкретни разпоредби от споразуменията на СТО, съдилищата на Съюза трябва да упражнят контрол за законосъобразност на въпросния акт на Съюза с оглед на правилата на СТО (Решение на Съда по дело Португалия/Съвет, посочено по-горе, точка 49, Решение на Съда по дело Petrotub и Republica/Съвет, посочено по-горе, точка 54 и Решение на Съда от 27 септември 2007 г. по дело Ikea Wholesale, C‑351/04, Сборник, стр. I‑7723, точка 30).

34 От съображение 5 от основния регламент следва обаче, че той има по-специално за цел, доколкото е възможно, да транспонира в правото на Съюза правилата, съдържащи се в антидъмпинговото споразумение от 1994 г., сред които в частност са и правилата относно установяването на наличие на вреда и на причинно-следствена връзка между дъмпинговия внос и вредата (вж. в този смисъл Решение по дело Petrotub и Republica/Съвет, точка 33 по-горе, точка 55).

35 От това следва, че разпоредбите на основния регламент трябва да се тълкуват, доколкото е възможно, с оглед на съответните разпоредби от антидъмпинговото споразумение (вж. в този смисъл Решение на Съда от 14 юли 1998 г. по дело Bettati, C‑341/95, Recueil, стр. I‑4355, точка 20 и Решение по дело Petrotub и Republica/Съвет, точка 33 по-горе, точка 57).

36 Освен това, макар тълкуването на антидъмпинговото споразумение, дадено от органа за уреждане на спорове на СТО, да не може да обвърже Общия съд при преценка на валидността на обжалвания регламент (вж. в този смисъл Решение на Съда от 1 март 2005 г. по дело Van Parys, C‑377/02, Recueil, стр. I‑1465, точка 54), няма пречка Общият съд да се позове на него, стига да става въпрос, както в конкретния случай, за тълкуване на разпоредба от основния регламент (вж. в този смисъл Решение на Общия съд от 24 септември 2008 г. по дело Reliance Industries/Съвет и Комисия, T‑45/06, Сборник, стр. II‑2399, точка 107).

37 В този контекст следва да се отбележи, че апелативният орган на СТО посочва в доклада си относно спора „Съединени щати — Горещо валцована стомана“, приет на 23 август 2001 г. (WT/DS184AB/R, точка 226), че за да се съобразят с текста на член 3.5 от антидъмпинговото споразумение относно другите фактори, натоварените с разследването органи трябва да преценят по подходящ начин вредата, причинена на националната промишленост от другите известни фактори, както и да разделят и разграничат вредоносните последици от дъмпинговия внос от вредоносните последици от другите фактори.

38 С оглед на изложеното по-горе следва да се заключи, че член 3, параграфи 6 и 7 от основния регламент не предвижда за институциите задължение относно формата или последователността на анализа на фактора „дъмпингов внос“ и на анализа на другите фактори, който те трябва да извършат. За сметка на това тази разпоредба предвижда, че анализите трябва да се направят по такъв начин, че да позволят разделянето и разграничаването на вредоносните последици от дъмпинговия внос от тези от останалите фактори.

39 При тези обстоятелства следва да се заключи, че страните в конкретния случай водят семантичен, а не материалноправен спор. Всъщност начинът, по който Съветът е описал в писмените си изявления метода, приложен от институциите за извършване на анализ на фактора „дъмпингов внос“ и анализ на другите фактори, не е от голямо значение, след като методът, действително приложен от Съвета и Комисията в конкретния случай, им е позволил да се уверят, че вредата, настъпила вследствие на различни от антидъмпинговия внос фактори, не е приписана на посочения внос. Така в съображения 112—114 от временния регламент и в съображения 85 и 86 от обжалвания регламент институциите са разгледали най-напред въздействието на дъмпинговия внос. На второ място, в съображения 115—136 от временния регламент и в съображения 87—101 от обжалвания регламент те са анализирали последиците от другите фактори. На трето място, в съображения 137—140 от временния регламент и в съображения 102—104 от обжалвания регламент те са обобщили анализа на фактора „дъмпингов внос“ и анализа на другите фактори и са извели от тях изводите относно причинно-следствената връзка. Макар да е вярно, че факторите за настъпване на вредата, различни от антидъмпинговия внос, са били взети предвид едва на второ място, все пак институциите са направили окончателния си извод относно отговорността за вредата едва след този втори етап, така че вредоносните последици от дъмпинговия внос са били разделени и разграничени от последиците от други фактори.

40 От посоченото следва, че в настоящия случай при анализа на причинно-следствената връзка, съдържащ се в съображения 111—140 от временния регламент и в съображения 83—104 от обжалвания регламент, не е допусната грешка при прилагане на правото, доколкото институциите първо са направили анализ на фактора „дъмпингов внос“, а след това — на другите фактори.

41 На второ място следва да се определи дали, както твърдят жалбоподателите, факторите за настъпване на вредата, различни от дъмпинговия внос, трябва да се разгледат общо или, както твърди Съветът, индивидуално. Както предходният въпрос, този въпрос трябва се разгледа с оглед на текста, целта и контекста на член 3, параграфи 6 и 7 от основния регламент.

42 Първо, що се отнася до текста на член 3, параграфи 6 и 7 от основния регламент, възпроизведен в точка 30 по-горе, следва да се отбележи, че в тази разпоредба не се уточнява дали факторите за настъпване на вредата, различни от дъмпинговия внос, трябва да се анализират общо или индивидуално.

43 Второ, както се посочва в точка 31 по-горе, член 3, параграфи 6 и 7 от основния регламент има за цел да се разделят и разграничат вредоносните последици от дъмпинговия внос от последиците от другите фактори, така че причинената от другите фактори вреда да не се приписва на дъмпинговия внос. За да се постигне тази цел, при някои обстоятелства е необходимо да се направи общ анализ на другите фактори. Такъв е случаят по-специално, когато, след като направят индивидуален анализ, институциите заключат, че всеки от тези други фактори е оказал отрицателно въздействие върху положението на промишлеността на Общността, без това въздействие да може да бъде прието за съществено. Както отбелязват жалбоподателите в писмените си изявления, ако десетина фактори, различни от дъмпинговия внос, са причинили заедно 99 % от вредата, но нито един от тях не е оказал съществено въздействие върху понесената от промишлеността на Общността вреда, институциите ще продължат да смятат, че посоченият внос е причинил имуществената вреда, тъй като нито един от тези десет фактора, разглеждан самостоятелно, няма да се приеме за причина за вредата. Не може да се приеме, че подобен анализ съответства на целта на член 3, параграфи 6 и 7 от основния регламент.

44 Трето, анализът на контекста на тази разпоредба потвърждава, че при някои обстоятелства е необходим общ анализ на другите фактори. Както вече беше отбелязано, член 3, параграфи 6 и 7 от основния регламент има за цел да транспонира в правото на Съюза член 3.5 от антидъмпинговото споразумение. При все това в доклада си относно спора „Европейски общности — Принадлежности за тръбопроводи“, приет на 18 август 2003 г. (WT/DS219/AB/R, точки 190 и 192), апелативният орган на СТО смята, че макар член 3.5 от антидъмпинговото споразумение да не изисква винаги да се преценяват колективните последици от другите фактори за настъпване на вредата, в някои случаи поради специфични фактически обстоятелства неизвършването на проверка на колективното въздействие на другите фактори би могло да доведе до това натовареният с разследването орган неправилно да припише последиците от другите фактори на дъмпинговия внос. Според апелативния орган на СТО натовареният с разследването орган не е длъжен да разглежда колективното въздействие на другите фактори за настъпване на вредата, при условие че предвид специфичните за конкретния случай фактически обстоятелства той изпълнява задължението си да не приписва на дъмпинговия внос вредите, причинени от другите фактори.

45 Вследствие на това трябва да се приеме, както смятат жалбоподателите, че при някои обстоятелства може да се изисква общ анализ на факторите за настъпване на вредата, различни от дъмпинговия внос. Такъв е случаят по-специално, когато институциите заключават, че е възможно голям брой фактори, различни от дъмпинговия внос, да са допринесли за настъпване на вредата, но че въздействието им, разглеждано индивидуално, не може да се приеме за съществено.

46 Ето защо следва да се приеме, че тълкуването на член 3, параграфи 6 и 7 от основния регламент, застъпено от Съвета не в обжалвания регламент, а в писмените му изявления, е неправилно. Това обаче не означава, че обжалваният регламент е опорочен поради грешка при прилагане на правото, която да обоснове отмяната му. Всъщност в обжалвания регламент Съветът е направил само индивидуален анализ на различните фактори за настъпване на вредата, без ни най-малко да посочи, че според него не е необходим общ анализ на посочените фактори. Поради това би могло да се заключи, че обжалваният регламент е опорочен поради грешка при прилагане на правото само ако същевременно се заключи, че в конкретния случай е бил необходим такъв общ анализ.

47 Видно от точка 45 по-горе обаче, преди да може да се определи дали в конкретния случай е необходим общ анализ, трябва да се разгледат оплакванията на жалбоподателите относно индивидуалния анализ на всеки от другите известни фактори за настъпване на вредата. Следователно едва след проверката, която ще се извърши в точки 49—215 по-долу и с която се цели да се установи, от една страна, дали индивидуалният анализ на всеки от другите известни фактори за настъпване на вредата не е незаконосъобразен и от друга страна, дали обстоятелствата в настоящия случай изискват общ анализ на другите фактори, би могло да се заключи, че като се е ограничил с индивидуален анализ на факторите за настъпване на вредата, Съветът е допуснал грешка при прилагане на правото.

48 За сметка на това още на този етап следва да се отхвърли първата част от първото правно основание, доколкото е изведена от грешка при прилагане на правото във връзка с метода на институциите при анализ на причинно-следствената връзка.

2. По индивидуалния анализ на факторите за настъпване на вредата, различни от дъмпинговия внос (части от втора до осма от първото правно основание)

49 В самото начало следва да се припомнят изведените в съдебната практика принципи, с оглед на които трябва да се разгледат различните оплаквания на жалбоподателите относно индивидуалния анализ на факторите за настъпване на вредата, различни от дъмпинговия внос.

50 Съгласно съдебната практика, посочена в точка 27 по-горе, Съветът и Комисията са длъжни да проверят дали установената от тях вреда действително произтича от дъмпинговия внос и да разграничат всяка вреда, настъпила в резултат от други фактор.

51 Освен това съгласно постоянната съдебна практика въпросът дали промишлеността на Общността е понесла вреда и дали тя се дължи на дъмпинговия внос, както и дали други известни фактори са допринесли за претърпяната от промишлеността на Общността вреда, предполага разглеждане на сложни икономически въпроси, за което институциите разполагат с широко право на преценка. От това следва, че контролът на съдилищата на Съюза върху преценката на институциите се свежда до проверка дали са спазени процесуалните правила, дали фактите, приети, за да бъде направен оспорваният избор, са установени точно, дали не е налице явна грешка в преценката на тези факти или злоупотреба с власт (вж. в този смисъл Решение на Общия съд по дело Aluminium Silicon Mill Products/Съвет, точка 27 по-горе, точка 71 и Решение на Общия съд от 17 декември 2008 г. по дело HEG и Graphite India/Съвет, T‑462/04, Сборник, стр. II‑3685, точка 120).

а) По втората част от първото правно основание, свързана с промяната на търсенето на стомана и на цените на общностния и световния пазар

Доводи на страните

52 Жалбоподателите поддържат, че съображение 85 от обжалвания регламент съдържа явна грешка в преценката и че с него се нарушава член 3, параграфи 6 и 7 от основния регламент, тъй като не може да се приеме, че потискането на цените в Общността се дължи на дъмпинговия внос, а то трябва да се разглежда като следствие от промяната на цените на световния пазар и на търсенето на стомана.

53 Всъщност, на първо място, промяната на цените на феросилиция била една и съща на всеки от големите световни пазари и промяната на общностните цени отразявала динамиката на световния пазар. Според жалбоподателите, след като цените на всички пазари се понижили, по-специално между 2005 г. и края на периода на разследване, било явно неразумно да се твърди, че без дъмпинговия внос цените в Общността щели да се увеличат, за да се покрият нарастващите разходи на промишлеността на Общността, към които се добавя разумен марж на печалбата.

54 На второ място, ниските цени на феросилиция били определени не от дъмпинговия внос, а от промяната на търсенето. Самият Съвет признал в обжалвания регламент, че цените на феросилиция следват промените на търсенето. Въпреки това той неправилно анализирал промяната на цените на феросилиция в Общността с оглед на промяната в световното производство на необработена стомана, при положение че те се определят от производството на стомана в Общността. Промяната на цените на феросилиция в Общността отразявала именно промяната на търсенето на стомана и посочените цени се понижили пропорционално на стагнацията и на намаляването на търсенето в Общността. Ето защо според жалбоподателите, дори и да е нямало намаление на цените вследствие на дъмпинговия внос, промишлеността на Общността щяла да претърпи вреди поради увеличението на разходите и същевременното намаляване на търсенето.

55 На трето място, жалбоподателите отбелязват, че по време на периода на разследване феросилицият се продавал на по-висока цена в Общността, отколкото на другите пазари. В контекста обаче на световен пазар, на който има стремеж към равновесие на цените, не може да се твърди, че на пазара с най-високи цени последните са били неоснователно намалени или потиснати.

56 Съветът, подкрепян от встъпилите страни, оспорва доводите на жалбоподателите.

Съображения на Общия съд

57 Втората част от първото правно основание се отнася по същество до преценката от институциите на ролята на промяната на цените на феросилиция в световен план и на промяната на търсенето в стоманената промишленост в качеството им на други известни фактори, които са могли да причинят понесената от промишлеността на Общността вреда или да допринесат за настъпването ѝ.

58 В това отношение следва да се посочи, от една страна, че в съображение 85 от обжалвания регламент Съветът е приел, че поради дъмпинговия внос промишлеността на Общността не е могла да увеличи продажните си цени до равнището, необходимо за покриване на всички разходи. От друга страна, в съображения 87—90 от обжалвания регламент Съветът е изложил причините, поради които е решил да отхвърли твърдението, че ниските цени на феросилиция са свързани с динамиката на световния пазар (като самият той се развивал в зависимост от промените на търсенето в стоманената промишленост), а не с дъмпинговия внос. Съветът пояснява първо, че в пазарната икономика цените обикновено се определят от нивата на предлагане и търсене, но че може да съществуват и други фактори, като наличието на дъмпингов внос. Второ, той уточнява, че макар световното търсене на феросилиций, по-специално в стоманената промишленост, безспорно да е повлияло на определянето на цената в някои моменти от разглеждания период, е имало периоди, в които цените на феросилиция са се понижавали въпреки растящото търсене. Трето, Съветът установява, че дори на равнище на Общността цените на феросилиция в някои периоди са намалявали въпреки растящото търсене от страна на стоманената промишленост.

59 Жалбоподателите оспорват този извод, като изтъкват три довода. Първо, не било възможно цените в Общността да се увеличат дори при липса на дъмпингов внос, след като цените на световния пазар се понижили, по-специално между 2005 г. и края на периода на разследване. Второ, цените на феросилиция в Общността следвали промените в производството на стомана в Общността и се понижили едновременно със стагнацията или намаляването на търсенето в стоманената промишленост в Общността. Трето, цените на общностния пазар били най-високите в света, което изключвало каквото и да било намаление или потискане.

60 С нито един от тези три довода обаче не се доказва, че Съветът е допуснал явна грешка в преценката и е нарушил член 3, параграфи 6 и 7 от основния регламент.

61 На първо място, що се отнася до довода, изведен от промяната на цените на световния пазар, следва да се отбележи, че в подкрепа на този довод жалбоподателите се позовават на възпроизведена в жалбата таблица, която според тях показва, че цените на феросилиция се променят по един и същи начин на всички важни световни пазари и че промяната на общностната цена само отразява динамиката на световния пазар. Макар да е вярно, че съгласно тази таблица общностната цена на феросилиция като цяло претърпява същата промяна като цените в Съединените щати или Япония, тя ни най-малко не потвърждава, че цените на световния пазар са се понижавали през целия разглеждан период, а именно от 1 януари 2003 г. до 30 септември 2006 г., или поне между януари 2005 г. и края на периода на разследване, а именно 30 септември 2006 г. Напротив, видно от тази таблица, цените са се увеличили между 2003 г. и 2004 г. и през периода на разследване. Тези тенденции се потвърждават от данните относно средните цени в Общността, посочени в съображение 96 от временния регламент — данни, които не са оспорени от жалбоподателите. Следователно последните не могат да твърдят, че поради общоразпространеното намаление на цените на феросилиция не е разумно да се поддържа, че при липса на дъмпинговия внос общностните цени щели да се увеличат до равнище, позволяващо на промишлеността на Общността да покрие нарастващите си разходи, както и да има разумен марж на печалба.

62 На второ място, що се отнася до довода, изведен от промените на търсенето в стоманената промишленост и от анализа на цените на феросилиция в Общността с оглед на световното производство на необработена стомана, следва да се отбележи, че жалбоподателите отхвърлят графиката, която е представена от институциите в документа за окончателно разгласяване и която онагледява промяната на цените на феросилиция в Общността с оглед на промяната в световното производство на необработена стомана, и в подкрепа на довода си се позовават на графика, възпроизведена в приложение към жалбата и онагледяваща промяната на общностните цени на феросилиция с оглед на промяната в производството на стомана в Общността. Обратно на поддържаното от жалбоподателите обаче, с тази графика не може да се докаже, че общностните цени на феросилиция са следвали промените в производството на стомана в Общността и са се понижили едновременно със стагнацията или намаляването на търсенето в стоманената промишленост в Общността.

63 Най-напред е от значение да се отбележи, както поддържа Съветът, че съгласно тази графика общностните цени невинаги са следвали промените в производството на стомана в Общността. Например графиката показва, че през 2004 г., когато се е повишило производството на стомана в Общността, цените са продължили да намаляват. Също така съгласно графиката през 2006 г. производството на стомана е намаляло, а цените са се увеличили. Тези примери потвърждават, че представената от жалбоподателите графика не е достатъчна, за да докаже твърдението им, че намалението на цените е предизвикано от спада на търсенето.

64 Второ, следва да се отбележи, че графиката не разкрива спад на търсенето през целия разглеждан период. Така тя описва увеличение на производството на стомана от третото тримесечие на 2003 г. до второто тримесечие на 2004 г., от четвъртото тримесечие на 2004 г. до второто тримесечие на 2005 г. и през първите три тримесечия от периода на разследване, който обхваща времето от 1 октомври 2005 г. до 30 септември 2006 г. Графиката показва също, че цените на феросилиция в Общността са се повишили от третото тримесечие на 2003 г. до второто тримесечие на 2004 г. и през целия период на разследване. Предвид тези положителни промени не е достатъчно да се твърди, че общностните цени са се понижили едновременно със стагнацията или намалението на търсенето в стоманената промишленост на Общността, за да се докаже, че Съветът е допуснал явна грешка в преценката, като е приел, че поради дъмпинговия внос цените на промишлеността на Общността не са могли да се увеличат до равнището, необходимо за покриване на разходите ѝ. Жалбоподателите е трябвало да докажат, че увеличението на производството на стомана през посочените по-горе периоди е било прекалено малко, за да доведе до покачване на цените, позволяващо на общностните производители на феросилиций да прехвърлят увеличението на производствените разходи върху потребителите, а те не са могли да го докажат.

65 На трето място, що се отнася до довода във връзка с цените в Общността, чието равнище било такова, че не можело да се твърди, че са били неоснователно намалени или потиснати, следва да се припомни, че намалението и потискането на цените са правни понятия, посочени в член 3, параграф 3 от основния регламент (понастоящем член 3, параграф 3 от Регламент № 1225/2009). По схематичен начин при определяне на намалението по смисъла на тази разпоредба институциите сравняват общностните цени с коригираните вносни цени, така че да получат изразен в проценти марж на намаление. Също така, когато се установи, че общностните цени са били потиснати или не са се увеличили достатъчно, институциите сравняват, отново схематично, вносните цени с целева общностна цена, тоест с цената, която би била достигната при липса на дъмпингов внос, така че да получат също изразен в проценти марж на отстраняване на вредата. В настоящия случай от съображения 87—89 и 112 от временния регламент следва, че институциите са определили намалението на цените в съответствие с член 3, параграф 3 от основния регламент. Така в съображение 89 от временния регламент Комисията посочва изчислените от нея маржове на намалението, вариращи от 4 % до 11 % в зависимост от производителите износители, с изключение на трима производители износители, за които не е установено намаление. Жалбоподателите обаче не изтъкват довод, който да може да постави под съмнение изчислените от институциите маржове на намалението. Само констатацията, че общностните цени са най-високите в света, не е достатъчна, за да ги постави под съмнение.

66 С оглед на посоченото по-горе следва да се заключи, че с нито един от изтъкнатите от жалбоподателите доводи не може да се докаже, че Съветът допуска явна грешка в преценката, като поддържа, че увеличаването на продажните цени на промишлеността на Общността до равнище, необходимо за покриване на всички ѝ разходи, не е било възможно поради дъмпинговия внос, а не поради динамиката на световния пазар и промените на търсеното в стоманената промишленост.

67 Ето защо втората част от първото правно основание следва да бъде отхвърлена като неоснователна.

б) По третата част от първото правно основание, свързана с вредоносните последици, които промишлеността на Общността сама е предизвикала

По първото оплакване, свързано с преориентирането на производството от някои общностни производители

– Доводи на страните

68 Жалбоподателите твърдят, че Съветът не е отчел по подходящ начин въздействието върху понесената от промишлеността на Общността вреда на доброволното преориентиране на производството, извършено от Huta Laziska S.A., OFZ a.s. и Vargön Alloys AB през 2004 г. — година, квалифицирана в обжалвания регламент като „изключително благоприятна“.

69 На първо място, институциите допуснали груба фактическа грешка, която се отразила съществено на анализа на причинно-следствената връзка, тъй като, докато видно от съображение 135 от временния регламент през 2004 г. двама производители на феросилиций са преориентирали производството си към производство на манганови сплави, видно от съображение 93 от същия регламент това намаление на производството на феросилиций било взето предвид едва считано от 2005 г. При все това решението да се намали производството на феросилиций в момент, в който пазарните условия били благоприятни, довело до увеличение на разходите за производство на феросилиций за единица продукция, до намаление на производството и на продажбите, както и до по-голям недостиг на пазара. От друга страна, неотчитането на преориентирането на производството през 2004 г. създало погрешна представа за развитието на производствения капацитет, на производството и на рентабилността на промишлеността на Общността.

70 На второ място, институциите допуснали явна грешка в преценката, като поддържали, че производството било преориентирано в отговор на дъмпинговия внос. Всъщност, от една страна, 2004 г. била изключителна година, през която рентабилността на промишлеността на Общността достигнала най-високото равнище през разглеждания период и равнището на възвръщаемост на инвестициите достигнало близо 20 %, и от друга страна, Huta Laziska решило да преориентира производството си към силикомангана — продукт, който изисквал по-малък разход на електроенергия и бил по-рентабилен. Следователно според жалбоподателите вредата, понесена от промишлеността на Общността през 2005 г. и през периода на разследване, се обяснява с това доброволно преориентиране на производството, довело до увеличение на производствените разходи, което от своя страна е довело до допълнително намаление на производството.

71 Съветът, подкрепян от встъпилите страни, оспорва доводите на жалбоподателите.

– Съображения на Общия съд

72 Настоящото оплакване се отнася по същество до начина, по който институциите са анализирали въздействието за промишлеността на Общността на обстоятелството, че през 2004 г. някои общностни производители са започнали да използват пещи, по-рано предназначени за производството на феросилиций, за производството на силикоманган.

73 В това отношение следва да се отбележи, че Комисията е анализирала въздействието на посочената промяна на предназначението в съображения 135 и 136 от временния регламент. В тях тя посочва, че въпреки свързаните с преориентирането разходи част от производството е било преориентирано през 2004 г., тъй като към онзи момент е имало недостиг на манганови сплави на общностния пазар, докато предлагането на феросилиций е било достатъчно. От това тя заключава, че решението на някои производители от промишлеността на Общността да съкратят производството си не е взето доброволно, а е предизвикано от дъмпинговия внос, който не е позволил на промишлеността на Общността да реализира печалби при продажбата на феросилиций. Освен това, за да отчете промяната на предназначението на пещите, в съображение 93 от временния регламент тя коригира, считано от 2005 г., данните относно производствените капацитети, съдържащи се в таблицата за производствените капацитети и употребата на капацитета.

74 Жалбоподателите оспорват както съображение 93, така и съображения 135 и 136 от временния регламент.

75 На първо място, що се отнася до довода за наличието на фактическа грешка в съображение 93 от временния регламент, в отговор на писмен въпрос, поставен в рамките на процесуално-организационно действие, Съветът пояснява, че производството е било преориентирано в началото на декември 2004 г. В хода на съдебното заседание той признава също, че не е било възможно капацитетът, предмет на това преориентиране, да бъде използван за производството на феросилиций през декември 2004 г. Ето защо следва да се установи, че данните относно производствените капацитети е трябвало да бъдат коригирани не считано от 2005 г., а считано от 2004 г. Следователно съображение 93 от временния регламент съдържа фактическа неточност.

76 Въпреки това Общият съд не споделя становището на жалбоподателите относно последиците, които следва да се изведат от тази неточност. Всъщност, от една страна, следва да се заключи, както отбелязва Съветът в хода на съдебното заседание, че предвид обстоятелството, че производствените капацитети са намалели едва през декември 2004 г., общото им коригиране за цялата 2004 г. представлява много малък обем, равен на една дванадесета от направената за 2005 г. корекция. От друга страна, дори да се предположи, че производствените капацитети са били коригирани и за 2004 г., икономическото положение на общностния пазар на феросилиций за 2004 г. би било следното: увеличение на търсенето, увеличение на обема на дъмпинговия внос, намаление на производството, слабо намаление на производствените капацитети, намаление на продажбите и на пазарните дялове на промишлеността на Общността, увеличение на цената в Общността, на маржа на печалба и на възвращаемостта на инвестициите. С други думи, с изключение на производствените капацитети, производството, продажбите и пазарните дялове, всички икономически показатели биха се променили благоприятно. Безспорно при такива обстоятелства е вероятно решението на някои общностни производители да преориентират производството си да произтича от търговски избор с цел да се постигне по-добро равнище на рентабилност на пазара на силикомангана, а не да е следствие от наличието на дъмпингов внос на пазара на феросилиций, който би застрашил рентабилността на промишлеността на Общността. Също така е вероятно обаче решението на някои общностни производители да преориентират производството си да е свързано с отчитането не само на перспективи за по-добра рентабилност на пазара на силикомангана, но и на наличието на внос на ниски цени, чийто обем вече съществено е нараснал през 2004 г. и вследствие на който перспективите за рентабилност на пазара на феросилиций са по-малко привлекателни от тези на пазара на силикоманган.

77 Следователно не е възможно фактическата грешка в съображение 93 от временния регламент да е довела до неправилен анализ на причинно-следствената връзка.

78 На второ място, що се отнася до довода на жалбоподателите, изведен от явна грешка в преценката, която институциите допускат, като в съображение 136 от временния регламент поддържат, че производството е преориентирано в отговор на дъмпинговия внос, в точка 76 по-горе е установено, че макар да е вероятно преориентирането да е резултат от търговско решение, целящо постигането на по-добро равнище на рентабилност на пазара на силикомангана, а не следствие от наличието на дъмпингов внос на пазара на феросилиций, който би застрашил рентабилността на промишлеността на Общността, също така е вероятно решенията за преориентиране да са мотивирани не само с перспективи за по-добра рентабилност на пазара на силикомангана, но и с наличието на внос на ниски цени на пазара на феросилиций.

79 Ето защо следва да се заключи, че с нито един от изтъкнатите от жалбоподателите доводи не може да се докаже, че институциите са допуснали явна грешка в преценката.

80 С оглед на изложеното по-горе настоящото оплакване следва да се отхвърли като неоснователно.

По второто оплакване, свързано с прекъсването на производството от някои общностни производители

– Доводи на страните

81 Жалбоподателите поддържат, че Съветът не е взел предвид последиците за понесената от промишлеността на Общността вреда от доброволното прекъсване на производството от някои общностни производители и неправилно ги е отдал на спорния внос.

82 На първо място, Съветът допуснал явна грешка в преценката, като в съображение 101 от обжалвания регламент отказал да вземе предвид последиците от прекъсването на производството от страна на Huta Laziska с мотива, че наличието на причинно-следствена връзка трябва да се прецени на равнището на промишлеността на Общността като цяло, макар посоченият фактор да повлиял на резултатите на промишлеността на Общността като цяло. В това отношение жалбоподателите отбелязват, първо, че Huta Laziska неколкократно е преустановявало производството си през разглеждания период поради затруднения в отношенията с доставчика му на електроенергия, второ, че то е било принудено да се преориентира към производството на продукти като силикомангана, които изискват по-малък разход на електроенергия и са по-рентабилни, и трето, че в рамките на Регламент (ЕО) № 1420/2007 на Съвета от 4 декември 2007 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на силикоманган с произход от Китайската народна република и Казахстан и за прекратяване на процедурата по отношение на вноса с произход от Украйна (ОВ L 317, стр. 5) институциите са анализирали отделно развитието на положението в Huta Laziska.

83 На второ място, институциите допуснали явна грешка в преценката, като не отчели последиците от прекъсването на производството, от една страна, от FerroAtlántica SL през периодите на голямо потребление на електроенергия, през които този производител е оптимизирал печалбите си, като е продавал електроенергия, и от друга страна, от Vargön Alloys, което е преустановило производството си на феросилиций през периода на разследване. Що се отнася до FerroAtlántica, в репликата жалбоподателите отбелязват, че в писмената защита Съветът за пръв път поддържа, че спирането на производството на феросилиций през часовете на върхово потребление на електроенергия винаги е било част от търговския модел на дружеството. Нещо повече, това твърдение било в противоречие със съображение 81 от обжалвания регламент, в което Съветът поддържал, че съкращаването на производството вследствие на спиране на електрозахранването не се случвало редовно.

84 Съветът, подкрепян от встъпилите страни, оспорва доводите на жалбоподателите.

– Съображения на Общия съд

85 Настоящото оплакване се отнася до начина, по който институциите са анализирали въздействието върху промишлеността на Общността на прекъсванията на производството на трима общностни производители — Huta Laziska, FerroAtlántica и Vargön Alloys.

86 По същество жалбоподателите упрекват Съвета, от една страна, че в съображение 101 от обжалвания регламент не е анализирал правилно последиците от прекъсванията на производството на Huta Laziska и от друга страна, че не е отчел прекъсванията на производството на FerroAtlántica и Vargön Alloys.

87 На първо място, що се отнася до явната грешка в преценката, за която се твърди, че е допусната при разглеждане на положението на Huta Laziska, следва да се припомни, че в съображение 101 от обжалвания регламент Съветът поддържа, че причината за понесената вреда трябва да се анализира на равнището на промишлеността на Общността като цяло и че дори данните относно този производител да могат да се изключат от оценката на вредата, наблюдаваните тенденции за останалата част от производството на Общността биха продължили да бъдат силно отрицателни и да показват наличие на съществена вреда.

88 В това отношение следва най-напред да се отбележи, както правят жалбоподателите, че не е задължително анализът за наличието на причинно-следствена връзка да се извършва на равнището на промишлеността на Общността като цяло, така че вредата, причинена само на един общностен производител от различен от дъмпинговия внос фактор, да не може да бъде взета предвид. Всъщност в точка 30 по-горе вече беше подчертано, че в рамките на анализа на другите фактори, предвиден в член 3, параграф 7 от основния регламент, институциите трябва, от една страна, да разгледат всички други известни фактори, които причиняват вреда на промишлеността на Общността едновременно с дъмпинговия внос, и от друга страна, да направят необходимото за това причинената от другите фактори вреда да не бъде приписана на посочения внос. В член 3, параграф 7 от основния регламент не се уточнява, че при тази проверка трябва да се вземе предвид само вредата, причинена от други фактори на промишлеността на Общността като цяло. С оглед на целта на тази разпоредба, която, както е посочено в точка 31 по-горе, е институциите да разделят и разграничат вредоносните последици от дъмпинговия внос и тези от другите фактори, при някои обстоятелства е възможно вреда, причинена индивидуално на общностен производител от различен от дъмпинговия внос фактор, да трябва да бъде взета предвид, тъй като е допринесла за наблюдаваната вреда за промишлеността на Общността като цяло.

89 На следващо място е вярно, че в съображение 101 от обжалвания регламент Съветът посочва доста ясно, че причината за вредата трябва да се анализира на равнището на промишлеността на Общността като цяло, което може да остави впечатление, че фактор за настъпване на вреда, който засяга индивидуално общностен производител, не може никога да бъде взет предвид. Въпреки това, противно на поддържаното от жалбоподателите, вредата, причинена на Huta Laziska вследствие на прекъсването на производството, е била надлежно взета предвид в това съображение. Така, както беше посочено в точка 87 по-горе, в това съображение Съветът пояснява, че дори ако данните относно този производител могат да се изключат от анализа на вредата, наблюдаваните тенденции за производството на Общността биха продължили да отразяват наличие на вреда. Жалбоподателите обаче не целят да докажат, че последното съображение съдържа явна грешка в преценката. Те само твърдят, че затрудненията на Huta Laziska с доставчика му на електроенергия са причинили прекъсване на производството, което Съветът приема да вземе предвид в съображение 101 от обжалвания регламент.

90 На последно място, що се отнася до Регламент № 1420/2007, както е припомнено в точки 50 и 51 по-горе, институциите следва при упражняване на правото им на преценка да проверят дали промишлеността на Общността е претърпяла вреда и дали последната е причинена вследствие на дъмпинговия внос или дали други известни фактори са допринесли за настъпване на вредата. Това право на преценка трябва да се упражнява във всеки конкретен случай в зависимост от всички релевантни факти (вж. в този смисъл Решение на Съда от 14 март 1990 г. по дело Gestetner Holdings/Съвет и Комисия, C‑156/87, Recueil, стр. I‑781, точка 43). Във всеки случай, противно на твърденията на жалбоподателите, проверката на положението на Huta Laziska в обжалвания регламент не се различава съществено от проверката му в Регламент № 1420/2007. Както в обжалвания регламент, в Регламент № 1420/2007 няма подчаст, посветена на Huta Laziska. Освен това, както в обжалвания регламент, положението на Huta Laziska е разгледано в подчастта относно въздействието на промяната на производствените разходи върху вредата. Може да бъде установена само една разлика между Регламент № 1420/2007 и обжалвания регламент. Докато в обжалвания регламент Съветът е приел — хипотетично и само за да изключи каквото и да било въздействие върху оценката на вредата, понесена от промишлеността на Общността като цяло, — че причинената на Huta Laziska вреда е могла да бъде резултат от спор между него и доставчика му на електроенергия, в Регламент № 1420/2007 той е приел, че този спор, както и увеличението на разходите за електроенергия са могли да окажат въздействие върху резултатите на Huta Laziska, но че като цяло промяната на производствените разходи не е допринесла за понесената от промишлеността на Общността вреда.

91 Следователно с нито един от изложените от жалбоподателите доводи не може да се докаже, че съображение 101 от обжалвания регламент съдържа явна грешка в преценката.

92 На второ място, що се отнася до явната грешка в преценката, за която се твърди, че е допусната при разглеждането на прекъсването на производството от FerroAtlántica и Vargön Alloys, следва да се отбележи, първо, че съгласно изложеното от жалбоподателите в хода на съдебното заседание прекъсването на производството от FerroAtlántica е довело до „самопричинена“ вреда, тъй като увеличението на цената на електроенергията е подтикнало това дружество да предпочете продажбата на електроенергия вместо тази на феросилиций. Следва да се установи обаче, че единственият документ, на който се основават жалбоподателите, за да твърдят наличието на тази явна грешка в преценката от страна на институциите, е писмо от FerroAtlántica до Euroalliages от 26 февруари 2007 г. В него FerroAtlántica пояснява, че поради тарифната му система производството на феросилиций се спира през часовете на върхово потребление на електроенергия и че произведената от него през тези часове електроенергия се препродава. С това писмо в никакъв случай не се доказва, че FerroAtlántica прекъсва производството си, когато цените на електроенергията нарастват. Следователно жалбоподателите не са представили доказателство за това, че намалението на производството на FerroAtlántica през часовете на върхово потребление на електроенергия е допринесло за настъпването на вредата, понесена от промишлеността на Общността като цяло, и че Съветът е трябвало да вземе предвид това намаление.

93 Второ, жалбоподателите само твърдят, че Vargön Alloys е прекратило производството по средата на периода на разследване. Макар в приложен към жалбата документ да твърдят, че това прекъсване е следствие от равнището на цените на електроенергията, те не представят никакво доказателство в подкрепа на това твърдение. Ето защо те ни най-малко не доказват, че самото дружество е допринесло за настъпването на понесената от него вреда и че не е прекъснало производството си в отговор на дъмпинговия внос. Следователно не би могло да се твърди, че Съветът е допуснал явна грешка в преценката, като не е посветил отделна подчаст на положението на Vargön Alloys.

94 С оглед на изложеното по-горе настоящото оплакване от третата част от първото правно основание следва да се отхвърли като неоснователно.

По третото оплакване, свързано с използването на теоретичния номинален производствен капацитет

– Доводи на страните

95 Жалбоподателите поддържат, че Съветът е допуснал явни грешки в преценката и е нарушил член 3, параграф 7 от основния регламент, както и правото им на защита, като е отказал да използва действителния производствен капацитет вместо теоретичния номинален производствен капацитет.

96 На първо място Съветът допуснал явна грешка в преценката, тъй като, първо, пренебрегнал обстоятелства като преориентирането на производството и прекъсването на доставките на електроенергия, които оказвали значително въздействие върху съществените фактори за настъпване на вредата, каквито били производственият капацитет и използването на производствения капацитет.

97 Второ, според жалбоподателите е неправилно да се твърди, както прави Съветът, че дори да се използва действителният производствен капацитет, наблюдаваните тенденции относно промяната на производствените капацитети и използването на капацитетите, както и изводите относно наличието на вреда щели да останат непроменени. Всъщност, дори да се предположело, че наблюдаваните тенденции относно производствените капацитети и използването на капацитетите щели да останат непроменени, обстоятелството например, че използването на капацитетите нараснало от 50 % на 95 %, било важно, тъй като подобно увеличение означавало, че промишлеността на Общността не можела да задоволи търсенето.

98 Трето, според жалбоподателите твърдението на Съвета, че теоретичният номинален производствен капацитет може да се използва, тъй като производството не е било спирано или намалявано редовно, произтича от груба фактическа грешка и от явна грешка в преценката. Жалбоподателите отбелязват, от една страна, че производството редовно било спирано или намалявано и че това обстоятелство трябвало да бъде взето предвид. Такъв бил случаят на спирането на производството във FerroAtlántica през часовете на върхово потребление на електроенергия, което спиране се дължало на търговския модел на дружеството и следователно било редовно. Също така ежегодно се извършвала поддръжка на пещите за феросилиций, като през това време те не били използваеми. От друга страна, жалбоподателите изтъкват, че изчисляването на производствения капацитет, като се отчитат само редовно настъпващи събития, представлявало явна грешка в преценката. Така, след като намалели доставките му на електроенергия, Huta Laziska неколкократно съществено намалило капацитета си, поради което било възпрепятствано да произвежда феросилиций, независимо от пазарните условия.

99 На второ място, според жалбоподателите, да се основава анализът на причинно-следствената връзка на теоретичния номинален капацитет за използване, а не на действителния капацитет за използване, задължително е в противоречие с правилото за отчитане на другите фактори, предвидено в член 3, параграф 7 от основния регламент, тъй като водело до прикриване на действителната причина за промените в свързаните с производството данни.

100 На трето място, според жалбоподателите с обжалвания регламент се нарушава правото им на защита, тъй като твърдението, че тенденциите щели да останат непроменени дори при отчитане на действителния капацитет за използване, не било обосновано.

101 Съветът, подкрепян от встъпилите страни, оспорва доводите на жалбоподателите.

– Съображения на Общия съд

102 В рамките на настоящото оплакване жалбоподателите поддържат по същество, че като са използвали теоретичния номинален производствен капацитет вместо действителния производствен капацитет, институциите, първо, са допуснали явни грешки в преценката и фактическа грешка, второ, са нарушили член 3, параграф 7 от основния регламент и трето, са нарушили правото на защита на жалбоподателите.

103 На първо място, що се отнася до явните грешки в преценката и до фактическата грешка, които били допуснати от институциите, следва да се припомни, че в съображения 92 и 93 от временния регламент Комисията е пояснила, че е установила производствените капацитети въз основа на теоретичните номинални производствени капацитети на производствените единици от промишлеността на Общността, като все пак ги е коригирала, за да отчете обстоятелството, че през разглеждания период двама общностни производители са преориентирали част от производството си на феросилиций към други феросплави. Освен това в съображение 81 от обжалвания регламент Съветът е отговорил на критиките по отношение на приложения в съображение 93 от временния регламент метод, и по-конкретно на предложенията, направени от някои заинтересовани лица в рамките на административното производство, да се използват данни, отчитащи спирането на производството вследствие на прекъсване на електрозахранването и поради поддръжка. В това отношение той се позовава на разследването, което според него е показало, че спиранията на съоръженията поради поддръжка или прекъсване на електрозахранването са били временни и не са се случвали редовно в рамките на разглеждания период. Той пояснява също, че дори да се коригират производствените капацитети, тенденциите за производствените капацитети и използването на капацитетите, както и направените изводи относно наличието на съществена вреда са щели да останат непроменени.

104 Според жалбоподателите тези съображения съдържат явна грешка в преценката по-специално защото не отчитат прекъсването и преориентирането на производството. Важно е да се отбележи, че твърдението на жалбоподателите не е ясно, тъй като те не уточняват на кои случаи на прекъсване и преориентиране се позовават. Ако все пак се предположи, че се позовават на събитията, посочени при анализа на двете предходни оплаквания, а именно преориентирането и прекъсването на производството на Huta Laziska и прекъсването на производството на FerroAtlántica и Vargön Alloys, се налага изводът, първо, че жалбоподателите не оспорват обстоятелството, че решението на Huta Laziska през 2004 г. да преориентира производството си на феросилиций към производството на силикоманган е отчетено в таблицата на производствените капацитети и на използването на капацитетите, съдържаща се в съображение 93 от временния регламент, посредством коригирането на посочените капацитети за 2005 г. и за периода на разследване.

105 На следващо място, що се отнася до прекъсването на производството в Huta Laziska през 2005 г. и 2006 г. поради спор с доставчика му на електроенергия и във Vargön Alloys през 2006 г. поради, според жалбоподателите, увеличението на разходите за електроенергия, подходът на институциите не само е разумен, но и не съдържа явни грешки в преценката. Всъщност, видно от съображение 81 от обжалвания регламент, институциите са решили да не коригират данните относно производствените капацитети, тъй като посоченото прекъсване е временно. Подходът на институциите е правилен, тъй като, от една страна, противно на поддържаното от жалбоподателите, от материалите по преписката е видно, че посоченото прекъсване действително е временно. От друга страна, дори данните относно производствените капацитети да трябва да отразяват случаите на временно спиране на съоръженията, като тези, на които е направено позоваване в конкретния случай, функцията им е била изопачена, а тя е именно да указват производствения капацитет на промишлеността на Общността, а не промените в производството, отразявани от данните относно производството. Въпреки това, за да не бъде подходът на институциите опорочен поради явна грешка в преценката, подобни случаи на спиране на съоръженията трябва да бъдат взети предвид при анализа на другите фактори, предвиден в член 3, параграф 7 от основния регламент.

106 В настоящия случай обаче в съображение 81 от обжалвания регламент институциите посочват, че дори корекциите на производствените капацитети да бъдат взети предвид, това няма да промени направените изводи относно наличието на съществена вреда за промишлеността на Общността. Макар според жалбоподателите това твърдение да е погрешно, те не представят доказателства в това отношение. Те само твърдят, че дори наблюдаваните тенденции относно производствените капацитети и използването на капацитетите да са останали непроменени, обстоятелството например, че използването на капацитетите нараства от 50 % на 95 %, е важно, тъй като подобно увеличение означава, че промишлеността на Общността не може да задоволи търсенето. Освен обстоятелството, че случаят, на който се позовават жалбоподателите, е напълно теоретичен, фактът, че промишлеността на Общността не е в състояние да задоволи търсенето в положение като разглежданото, в което няколко икономически показатели разкриват понесена от тази промишленост вреда, не указва причината за тази вреда и следователно не може сам по себе си да докаже, че посочената вреда не е причинена от дъмпинговия внос.

107 На последно място, що се отнася до прекъсването на производството на FerroAtlántica, в точка 92 по-горе вече беше установено, че жалбоподателите не са представили доказателства за това, че посоченото намаление на производството, което е било редовно, е допринесло за настъпването на вредата, причинена на промишлеността на Общността като цяло. Макар да е възможно, както подчертават жалбоподателите, коригирането на производствените капацитети с оглед отчитане на това прекъсване да промени степента на използване на капацитетите в промишлеността на Общността, като по този начин разкрие, че последната в по-малка степен е в състояние да задоволи търсенето, в точка 106 по-горе вече беше отбелязано, че когато няколко икономически показатели разкриват понесена от промишлеността на Общността вреда, подобен факт не може сам по себе си да докаже, че вредата не е причинена от дъмпинговия внос.

108 С оглед на посоченото по-горе следва да се заключи, че с нито един от изложените от жалбоподателите доводи не може да се докаже наличието на явни грешки в преценката относно използването на теоретичния номинален капацитет.

109 На второ място, що се отнася до нарушението на член 3, параграф 7 от основния регламент, не би могло да се твърди, както правят жалбоподателите, че с основаването на анализа на причинно-следствената връзка върху теоретичния номинален капацитет на използване вместо на действителния капацитет на използване задължително се нарушава правилото за анализиране на другите фактори. Всъщност следва да се отбележи, че макар пренасочването на производствените средства към друг пазар, какъвто е настоящият случай, несъмнено да трябва да доведе до коригиране на данните относно производствените капацитети, в точка 105 по-горе вече беше подчертано, че тези данни не трябва да отразяват всички временни спирания на производствените съоръжения, тъй като тези спирания са отчетени в данните относно производството. За сметка на това при такива обстоятелства институциите трябва да следят за изпълнението на задълженията, предвидени в член 3, параграф 7 от основния регламент, и да направят надлежен анализ на другите фактори, чрез който да разделят и разграничат вредата, евентуално причинена от тези временни спирания на производството, от причинената от дъмпинговия внос вреда.

110 На трето място, що се отнася до нарушението на правото на защита на жалбоподателите, следва да се припомни, че съгласно практиката на Съда изискванията, свързани със спазването на правото на защита, трябва да бъдат изпълнени не само в рамките на производства, които могат да приключат с налагане на санкции, но също и при процедури по разследване, предшестващи приемането на антидъмпингови регламенти, които могат да засегнат съответните предприятия пряко и лично и да породят неблагоприятни за тях последици (Решение на Съда от 27 юни 1991 г. по дело Al‑Jubail Fertilizer/Съвет, C‑49/88, Recueil, стр. I‑3187, точка 15). По-специално заинтересованите предприятия трябва да са имали възможност в хода на административното производство да изложат ефективно своята гледна точка относно действителното настъпване и относимостта на твърдените факти и обстоятелства и относно приетите от Комисията доказателства в подкрепа на твърдението ѝ за наличие на дъмпингова практика и на произтичаща от нея вреда (Решение по дело Al‑Jubail Fertilizer/Съвет, посочено по-горе, точка 17).

111 В това отношение е важно да се отбележи, както прави Съветът, че точка 80 от документа за окончателно разгласяване по същество е идентична на съображение 81 от обжалвания регламент, съгласно което тенденциите са щели да останат непроменени, дори производствените капацитети да са били коригирани. В становището си по документа за окончателно разгласяване обаче жалбоподателите не са поискали да им бъдат съобщени данните, които са в основата на това твърдение. Ето защо те не биха могли да твърдят, че правото им на защита е било нарушено.

112 С оглед на изложеното по-горе настоящото оплакване трябва да бъде отхвърлено като неоснователно.

По четвъртото оплакване относно инвестициите, направени от промишлеността на Общността през 2005 г. и през периода на разследване

– Доводи на страните

113 Жалбоподателите поддържат, че Съветът нарушил правилото за анализиране на другите фактори, предвидено в член 3, параграф 7 от основния регламент, тъй като в обжалвания регламент не отчел последиците от значителните инвестиции, направени от промишлеността на Общността през 2005 г. и през периода на разследване, като през последния те представлявали повече от една трета от общите загуби, понесени от промишлеността на Общността. В това отношение жалбоподателите подчертават, че в съображение 99 от временния регламент институциите посочват, че промишлеността на Общността е инвестирала близо10 милиона евро през 2005 г. и близо 6 милиона евро през периода на разследване, като тези инвестиции са предназначени за модернизиране на производственото оборудване. Според жалбоподателите предвид по-специално размера на посочените инвестиции спрямо рентабилността на промишлеността, последиците от инвестициите трябвало да бъдат разгледани, макар последните да се амортизирали в дългосрочен план и независимо от отговора на въпроса дали спазването на задължителното законодателство в областта на околната среда представлява вреда, която промишлеността на Общността сама си е причинила.

114 На първо място Съветът, подкрепян от встъпилите страни, посочва в отговор, че жалбоподателите преувеличават размера на инвестициите и последиците им за рентабилността. Общият размер на инвестициите, направени през периода на разследване, не могъл да се сравнява с регистрираните през този период общи загуби. Според Съвета, след като въпросните инвестиции са направени във връзка с производствено оборудване и се амортизират за много години, само малка част от инвестициите, направени през 2005 г. и през периода на разследване, са оказали въздействие върху печалбата. На второ място, след като инвестициите били направени с оглед спазване на задължителното законодателство в областта на околната среда, те не могли да се разглеждат като „самопричинена“ вреда. На трето място, било отчетено въздействието на посочените инвестиции върху показателите за вреда в съображения 99, 100 и 109 от временния регламент, както и в съображение 82 от обжалвания регламент. На четвърто място, жалбоподателите не представили доказателства за това, че институциите допуснали явна грешка в преценката, като заключили, че въпросните инвестиции не представлявали „самопричинена“ вреда.

– Съображения на Общия съд

115 Жалбоподателите твърдят по същество, че институциите са нарушили член 3, параграф 7 от основния регламент, тъй като не са отчели последиците от значителните инвестиции, направени от промишлеността на Общността през 2005 г. и през периода на разследване, като през последния те представлявали повече от една трета от общите загуби на тази промишленост.

116 В това отношение е важно да се отбележи, както правят жалбоподателите, че видно от съображение 99 от временния регламент, през 2005 г. и през периода на разследване са направени значителни инвестиции. Въпреки това за тези инвестиции не е направен анализ на другите фактори нито от Комисията във временния регламент, нито от Съвета в обжалвания регламент. Така, противно на изтъкнатото от Съвета, в посочените регламенти не е разгледан въпросът дали инвестициите представляват „самопричинена“ вреда. Предвид размера им обаче, а именно 10 милиона евро през 2005 г. и 6 милиона евро през периода на разследване, е възможно посочените инвестиции да са допринесли за настъпването на вредата, понесена от промишлеността на Общността. Ето защо следва да се установи, че институциите са нарушили член 3, параграф 7 от основния регламент, като не са разделили и разграничили последиците на посочените инвестиции от тези на дъмпинговия внос.

117 Този извод не е поставен под съмнение от доводите на Съвета. Първо, противно на твърденията на последния, обстоятелството, че инвестициите са направени с оглед спазване на задължителното законодателство в областта на околната среда, не позволява на институциите да не изпълнят задължението за анализиране на другите фактори. Не е от голямо значение дали вредата ще се квалифицира като „самопричинена“, тъй като е възможно инвестициите да са засегнали промишлеността на Общността и член 3, параграф 7 от основния регламент забранява на институциите да приписват дадена вреда на дъмпинговия внос, ако тя не трябва да му бъде приписана.

118 Второ, както отбелязва Съветът, общият размер на инвестициите, направени през периода на разследване, действително не може да се сравнява със загубите, регистрирани през същия период. При все това институциите не са направили надлежен анализ на другите фактори във връзка с инвестициите.

119 Макар Съветът да е нарушил член 3, параграф 7 от основния регламент, подобно нарушение обосновава отмяната на обжалвания регламент само ако то поставя под съмнение неговата законосъобразност, като обезсилва целия анализ на причинно-следствената връзка, направен от институциите (вж. в този смисъл Решение на Общия съд от 28 октомври 2004 г. по дело Shanghai Teraoka Electronic/Съвет, T‑35/01, Recueil, стр. II‑3663, точка 167). Жалбоподателите обаче не са изложили доводи в това отношение.

120 Общият съд смята, че това нарушение не за