2

В точки 1—17 от обжалваното решение Общият съд прави следния преглед на обстоятелствата, предхождащи спора: „1. Жалбата по настоящото дело има за предмет искане за частична отмяна на [спорното] решение, в частта, в която се констатира, че макар [мерките, приведени в действие от Кралство Дания за TV2,] да представляват държавни помощи, те все пак са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 106, параграф 2 ДФЕС. Жалбата е подадена от [Viasat] — търговско дружество за разпространение на радио- и телевизионни програми, което осъществява дейност на датския пазар и е пряк конкурент на датското дружество за разпространение на радио- и телевизионни програми TV2/Danmark A/S (наричано по-нататък „TV2 A/S“). 2. TV2 A/S е създадено, за да замени, със счетоводно и данъчно действие от 1 януари 2003 г., автономното държавно предприятие [TV2], учредено през 1986 г. с Lov № 335 om ændring af lov om radio-og fjernsynsvirksomhed [(Закон от 4 юни 1986 г. за изменение на закона за услугата по разпространение на радио- и телевизионни програми)]. Също както предшественика си TV2, TV2 A/S е втората обществена телевизионна станция в Дания, като първата е Danmarks Radio (наричано по-нататък „DR“). 3. TV2 A/S, също както TV2 преди това, е натоварено със задача за обществена услуга, състояща се в производство и разпространение на национални и регионални телевизионни програми. Разпространението може да се осъществява по-специално чрез радиооборудване, чрез сателитни или кабелни системи. Датският министър на културата определя правилата относно задълженията за обществена услуга на TV2 A/S и TV2. 4. Освен обществените радио- и телевизионни оператори, на датския национален телевизионен пазар присъстват и търговски оператори. Става дума по-специално за [Viasat], от една страна, и за обединение, създадено от дружествата SBS TV A/S и SBS Danish Television Ltd (наричано по-нататък „SBS“), от друга страна. 5. TV2 е създадено с помощта на държавен лихвен заем и подобно на DR дейността му трябва да се финансира от приходи от лицензионната такса, плащана от всички телевизионни зрители в Дания. Датският законодател обаче решава, че за разлика от DR, TV2 ще има възможност да получава и приходи от рекламна дейност. 6. В резултат на жалба, подадена на 5 април 2000 г. от дружеството SBS Broadcasting SA/TvDanmark, друг търговски радио- и телевизионен оператор на датския пазар, системата за финансиране на TV2 е анализирана от Комисията на Европейските общности с Решение 2004/217/ЕО от 19 май 2004 година относно мерките, взети от Дания в полза на [TV2] (OВ L 85, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 54, стр. 24 и поправка в OВ L 368, 2006 г., стр. 1, наричано по-нататък „решението TV2 I“). Това решение обхваща периода от 1995 г. до 2002 г. и се отнася до следните мерки: средствата, получени от лицензионната такса, прехвърлянията от фондовете, натоварени с финансирането на TV2 (фондовете TV2 и Radiofonden), суми, предоставени ad hoc, освобождаването от корпоративен данък, освобождаването от лихви и от връщане на главницата на заемите, предоставени на TV2 при учредяването му, държавната гаранция за оперативните заеми, както и благоприятните условия за плащане на таксата за използване на честота с национално покритие (наричани по-нататък общо „разглежданите мерки“). Накрая, разследването на Комисията обхваща и предоставеното на TV2 разрешение да излъчва на честоти с локално покритие, както и задължението на всички собственици на общински станции да излъчват програмите, свързани с предоставяната от TV2 обществена услуга, чрез своите съоръжения. 7. След анализа на разглежданите мерки Комисията стига до извода, че те представляват държавни помощи по смисъла на член 87, параграф 1 ЕО (понастоящем член 107, параграф 1 ДФЕС). Този извод на Комисията се основава на преценката, че схемата за финансиране на TV2, чиято цел е да компенсира разходите за предоставяната от него обществена услуга, не отговаря на второто и четвъртото от четирите условия, установени от Съда с решение от 24 юли 2003 г., Altmark Trans и Regierungspräsidium Magdeburg [(C‑280/00, EU:C:2003:415) (наричани по-нататък „условията Altmark“)]. 8. Освен това Комисията решава, че помощите, предоставени от Кралство Дания на TV2 в периода между 1995 г. и 2002 г. под формата на лицензионни такси и други мерки, описани в решение TV2 I, са съвместими с вътрешния пазар в съответствие с член 86, параграф 2 ЕО (понастоящем член 106, параграф 2 ДФЕС), с изключение на сумата от 628,2 милиона датски крони (DKK), която тя квалифицира като свръхкомпенсация (съображение 163 и член 1 от решение TV2 I). Така тя разпорежда на Кралство Дания да събере тази сума заедно с лихвите (член 2 от решението TV2 I) от TV2 A/S, което междувременно заема мястото на TV2 (вж. т. 2 по-горе). 9. Тъй като възстановяването на помощта, предвидено в член 2 от решение TV2 I, води до изпадането на TV2 A/S в несъстоятелност, с писмо от 23 юли 2014 г. Кралство Дания уведомява Комисията за проект за рекапитализация на това дружество. Що се отнася до финансираните от държавата мерки, този проект предвижда, от една страна, увеличение на капитала с 440 милиона датски крони, и от друга страна, конвертиране на държавен заем от 394 милиона датски крони в капитал. С Решение C(2004) 3632 окончателен от 6 октомври 2004 година по преписка в областта на държавните помощи № 313/2004 относно рекапитализацията на [TV2 A/S] (OВ C 172, 2005 г., стр. 3, наричано по-нататък „решението за рекапитализация“), Комисията стига до извода, че двете мерки, предвидени в полза на TV2 A/S, са „необходими за възстановяването на капитала, от който TV2 [A/S] [е имало] нужда след преобразуването си в акционерно дружество, за да изпълнява задачата си за обществена услуга“ [неофициален превод] (съображение 53 от решението за рекапитализация). Като последица от това Комисията решава, че всеки елемент на държавна помощ, който би могъл да бъде свързан с предвидената рекапитализация на TV2 A/S, е съвместим с вътрешния пазар в съответствие с член 86, параграф 2 ЕО (съображение 55 от решението за рекапитализация). 10. Срещу решение TV2 I са подадени четири жалби за отмяна, от една страна, от TV2 A/S (дело T‑309/04) и от Кралство Дания (дело T‑317/04), и от друга страна, от конкурентите на TV2 A/S, а именно от [Viasat] (дело T‑329/04) и SBS (дело T‑336/04). 11. С решение от 22 октомври 2008 г., TV2/Дания и др./Комисия [(T‑309/04, T‑317/04, T‑329/04 и T‑336/04, EU:T:2008:457)], Общият съд отменя решение TV2 I. [В точка 124 от това решение] Общият съд приема, че Комисията основателно е достигнала до извода, че задачата за обществена услуга, поверена на TV2, съответства на определението за услуги по разпространение на радио- и телевизионни програми от общ икономически интерес […]. Съдът обаче констатира и наличието на редица незаконосъобразности, които опорочават решение TV2 I и които в крайна сметка водят до отмяната му. 12. Така, първо, като анализира въпроса дали мерките, посочени в решение TV2 I, ангажират държавни ресурси, Общият съд констатира, че Комисията не е мотивирала решението си по отношение на отчитането de facto на рекламните приходи за 1995 г. и 1996 г. като държавни ресурси [(решение от 22 октомври 2008 г., TV2/Danmark и др./Комисия, T‑309/04, T‑317/04, T‑329/04 и T‑336/04, EU:T:2008:457, т.160—167)]. Второ, Общият съд е констатирал, че анализът на Комисията относно това дали са изпълнени второто и четвъртото условие Altmark не се основава на сериозен анализ на конкретните юридически и икономически условия, с оглед на които е определена сумата от лицензионната такса, която се полага на TV2. Следователно решение TV2 I е опорочено от липсата на мотиви по този въпрос [(решение от 22 октомври 2008 г., TV2/Danmark и др./Комисия, T‑309/04, T‑317/04, T‑329/04 и T‑336/04, EU:T:2008:457, т. 224—233)]. Трето, Общият съд е констатирал, че изводите на Комисията относно преценката на съвместимостта на помощта от гледна точка на член 86, параграф 2 ЕО, и по-специално относно наличието на свръхкомпенсация, също са опорочени от липсата на мотиви. Според Общия съд тази липса на мотиви се обяснява с липсата на сериозен анализ по време на разследването на конкретните юридически и икономически условия, въз основа на които е определена сумата от лицензионната такса, която се полага на TV2 [(решение от 22 октомври 2008 г., TV2/Danmark и др./Комисия, T‑309/04, T‑317/04, T‑329/04 и T‑336/04, EU:T:2008:457, т. 192 и 197—203)]. 13. Решението за рекапитализация е предмет на две жалби за отмяна, подадени от SBS и [Viasat]. С две определения, постановени на 24 септември 2009 г., Общият съд констатира, че предвид отмяната на решение TV2 I и тясната връзка между задължението за възстановяване на помощта, произтичащо от това решение, и мерките, предмет на решението за рекапитализацията, липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по посочените дела [(определения от 24 септември 2009 г., SBS TV и SBS Danish Television/Комисия, T‑12/05, непубликувано, EU:T:2009:357, и от 24 септември 2009 г.Viasat Broadcasting UK/Комисия, T‑16/05, непубликувано, EU:T:2009:358)]. 14. След отмяната на решение TV2 I Комисията преразглежда разглежданите мерки. По този повод тя провежда консултации с Кралство Дания и с TV2 A/S, а също така получава становища от трети лица. 15. Комисията представя резултата от новия анализ на разглежданите мерки в [спорното решение], което е предмет на жалбата по настоящото дело, както и на друга жалба, подадена от TV2 A/S [(дело TV2/Danmark/Комисия, T‑674/11, EU:T:2015:684)], по която Общият съд се произнася с решение днес. 16. [Спорното решение] се отнася до мерките, предоставени на TV2 в периода между 1995 г. и 2002 г. В анализа си обаче Комисията взима предвид и мерките за рекапитализация, приети през 2004 г. в резултат на решение TV2 I. 17. В [спорното решение] Комисията запазва позицията си относно квалификацията на разглежданите мерки като държавни помощи по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС в полза на TV2 (съображение 153 от обжалваното решение). На първо място тя приема, че рекламните приходи за 1995 г. и 1996 г. представляват ресурси на държавата (съображение 90 от [спорното решение]), и на второ място, проверявайки наличието на селективно предимство тя заключава, че разглежданите м[е]рки не изпълняват второто и четвъртото условие Altmark (съображение 153 от [спорното решение]). За разлика от това, докато в решение TV2 I Комисията заключава, че сумата от 628,2 милиона датски крони представлява свръхкомпенсация, несъвместима с член 86, параграф 2 ЕО, в [спорното решение] тя приема, че тази сума представлява резерв от собствени средства на TV2 A/S (съображение 233 от [спорното решение]). Следователно в диспозитива на [спорното решение] тя посочва следното: „Член 1 Мерките, приведени в действие от Дания в полза на [TV2] в периода между 1995 г. и 2002 г. под формата на ресурси от лицензионни такси и другите мерки, разгледани в настоящото решение, са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 106, параграф 2 [ДФЕС]“.