ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1

С жалбите си Comunidad Autónoma de Galicia (Автономна област Галисия, Испания) и Redes de Telecomunicación Galegas Retegal SA (Retegal) искат отмяната на решението на Общия съд на Европейския съюз от 26 ноември 2015 г., Comunidad Autónoma de Galicia и Retegal/Комисия (T‑463/13 и T‑464/13, наричано по-нататък „обжалваното съдебно решение“, непубликувано, EU:T:2015:901), с което той е отхвърлил жалбата за отмяна на Решение 2014/489/ЕС на Комисията от 19 юни 2013 г. относно държавна помощ SA.28599 (C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09), приведена в действие от Кралство Испания за въвеждане на цифрова наземна телевизия в отдалечени и слабо урбанизирани райони (извън Кастилия Ла Манча) (ОВ L 217, 2014 г., стр. 52, наричано по-нататък „спорното решение“).
17

Тъй като определени технически характеристики на категории С и С1 са идентични с тези на категории D1 и D, Комисията подчертава необходимостта от прецизно разграничаване на категории C1 и C, от една страна, и категории D1 и D, от друга страна. Разграничението, което прави в това отношение Директива 2006/126, и по-конкретно изразът „различни от тези в категории D1 или D“, съдържащ се в дефиницията на категории C1 и C, следователно означавал, че моторните превозни средства, които отговарят на техническите критерии на категории C1/C и D1/D, но които са предназначени главно за превоз на пътници, попадат в категории D1 и D, докато превозните средства, които не принадлежат към категории D1 и D, попадат в категории C1 и C.
20

Приложение II към Директива 91/477 уточнява информацията, която трябва да съдържа паспортът, и факта, че той трябва да посочва следното: „Правото за извършване на пътуване към друга държава членка с едно оръжие или няколко оръжия от категории B, C или D, отбелязани в настоящия паспорт, зависи от предварителното издаване на едно или няколко съответни разрешения от държавата членка, която се посещава. Това разрешение или тези разрешения могат да бъдат отбелязани в паспорта. Формалното изискване за предварително разрешение, визирано по-горе, по принцип не е необходимо при извършване на пътуване с оръжие от категория C или D, използвано за практикуване на лов, или с оръжие от категория B, C или D, използвано за практикуване на спортна стрелба, при условие че се притежава паспорт на оръжието и може да се посочи причината за пътуването. Когато една държава членка е уведомила останалите държави членки в съответствие с член 8, параграф 3 [от тази директива], че притежаването на някои огнестрелни оръжия от категории B, C или D е забранено или че е подчинено на разрешителен режим, се прибавят следните обозначения: Пътуване в... (съответната/ите държава/и) с оръжието … [(идентификация) е забранено.“ Пътуване в... (съответната/ите държава/и) с оръжието … (идентификация) е възможно след получаване на разрешение“.
1

С жалбите си Comunidad Autónoma del País Vasco (Баската автономна област, Испания) и Itelazpi SA (дело C‑66/16 P) (наричани по-нататък „жалбоподателите по дело C‑66/16 P“), Comunidad Autónoma de Cataluña (Автономна област Каталония, Испания) и Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI) (дело C‑67/16 P), Navarra de Servicios y Tecnologías, SA (дело C‑68/16 P) (наричани по-нататък „жалбоподателите по дело C‑68/16 P“), както и Cellnex Telecom, SA и Retevisión I SA (дело C‑69/16 P) (наричани по-нататък заедно „жалбоподателите“) искат съответно отмяната: – по дело C‑66/16 P: на решение на Общия съд на Европейския съюз от 26 ноември 2015 г., Comunidad Autónoma del País Vasco и Itelazpi/Комисия (T‑462/13, наричано по-нататък дело T‑462/13“, EU:T:2015:902), – по дело C‑67/16 P: на решение на Общия съд на Европейския съюз от 26 ноември 2015 г., Comunidad Autónoma de Cataluña и CTTI/Комисия (T‑465/13, наричано по-нататък дело T‑465/13“, EU:T:2015:900), – по дело C‑68/16 P: на решение на Общия съд на Европейския съюз от 26 ноември 2015 г., Navarra de Servicios y Tecnologías/Комисия (T‑487/13, наричано по-нататък дело T‑487/13“, EU:T:2015:899), – по дело C‑69/16 P на решение на Общия съд на Европейския съюз от 26 ноември 2015 г., Abertis Telecom и Retevisión I/Комисия (T‑541/13, наричано по-нататък „дело T‑541/13“, непубликувано, EU:T:2015:898) (наричани по-нататък заедно „обжалваните съдебни решения“), с които Общият съд е отхвърлил жалбите им за отмяна на Решение 2014/489/ЕС на Комисията от 19 юни 2014 година относно държавна помощ SA.28599 (C 23/10) (ex NN 36/10, ex CP 163/09), приведена в действие от Кралство Испания за въвеждане на цифрова наземна телевизия в отдалечени и слабо урбанизирани райони (извън Кастилия Ла Манча) (ОВ L 217, 2013 г., стр. 52, наричано по-нататък „спорното решение“).
2

Запитването е отправено в рамките на спор между Kubota (UK) Ltd и EP Barrus Ltd, от една страна, и от друга, Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs (данъчна и митническа администрация, Обединеното кралство) по повод тарифното класиране на някои автомобилни превозни средства за транспорт на стоки, внесени от тези дружества в Европейския съюз.
45

В това отношение, що се отнася до твърдението на унгарското правителство, че запитващата юрисдикция не може да се произнесе по запазването на правата на ползване, които са отнети с член 108 от Закона за преходните мерки от 2013 г. и са заличени по силата на член 94 от Закона за имотния регистър, трябва да се припомни, че съгласно постоянната практика на Съда е възможно разпоредби като членове 49 ДФЕС и 63 ДФЕС, които са пряко приложими, да се изтъкват пред националния съд и да водят до неприложимост на противоречащите им национални правила (вж. в този смисъл решения от 5 ноември 2002 г., Überseering, C‑208/00, EU:C:2002:632, т. 60 и от 14 септември 2017 г., The Trustees of the BT Pension Scheme, C‑628/15, EU:C:2017:687, т. 49 и цитираната съдебна практика).
44

От това определение следва, че квалификацията „мярка с равностоен ефект на количествено ограничение на износа“ предполага да е налице ограничаващ търговията ефект (решение от 21 юни 2016 г., New Valmar, C‑15/15, EU:C:2016:464, т. 42). Този ефект може да е дори незначителен (решение от 1 април 2008 г., Gouvernement de la Communauté française et gouvernement wallon, C‑212/06, EU:C:2008:178, т. 52), стига да не е нито твърде несигурен, нито твърде непряк (решение от 21 юни 2016 г., New Valmar, C‑15/15, EU:C:2016:464, т. 45 и цитираната съдебна практика).
27

Във връзка с това Trinseo подчертава, че както от документа на Комисията, озаглавен „Guidance on Interpretation of Annex I of the [directive 2003/87] (excl. aviation activities)“ („Насоки за тълкуването на приложение I към Директива [2003/87] (с изключение на авиационните дейности“) от 18 март 2010 г., така и от съображение 16 от Решение 2013/448 следва, че производството на полимери попада в приложното поле на Директива 2003/87. Освен това по силата на решение 2011/278, когато инсталация, включена в схемата за търговия с квоти за емисии, доставя топлинна енергия на друга инсталация, включена в същата схема, безплатното разпределяне на квоти за емисии би трябвало да бъде за втората инсталация, тъй като освен това Решение 2013/448 забранява тези квоти да се разпределят на първата инсталация. Тъй като Директива 2003/87 не е правилно транспонирана в част 2, точка 27 от приложение 1 към TEHG, Trinseo би могло да претендира право на безплатно разпределяне на такива квоти, произтичащо пряко от тази директива.
2

Запитването е отправено в рамките на два спора между Western Sahara Campaign UK и съответно Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (данъчната и митническа администрация на Обединеното кралство) и Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs (министър на околната среда, храните и селското стопанство на Обединено кралство) по повод на прилагането от страна на тази администрация и посочения министър на международните споразумения, сключени между Европейския съюз и Кралство Мароко, както и на свързаните с тези споразумения актове на вторичното право.
7

Член 184 от Decreto legislativo n. 58 — Testo unico delle disposizioni in materia di intermediazione finanziaria, ai sensi degli articoli 8 e 21 della legge 6 febbraio 1996, n. 52 (Законодателен декрет № 58, единен текст на разпоредбите в областта на финансовото посредничество, по смисъла на членове 8 и 21 от Закон № 52 от 6 февруари 1996 г.), от 24 февруари 1998 г. (редовна притурка на GURI № 71 от 26 март 1998 г.), изменен с Legge n. 62 — Disposizioni per l’adempimento di obblighi derivanti dall’appartenenza dell’Italia alle Comunità europee. Legge comunitaria 2004 (Закон № 62, разпоредби за изпълнение на задължения, произтичащи от принадлежността на Италия към Европейските общности. Общностен закнон от 2004 г.) от 18 април 2005 г. (редовна притурка на GURI № 76 от 27 април 2005 г.) (наричан по-нататък „TUF“), озаглавен „Злоупотреба с вътрешна информация“, предвижда: „1. Наказва се с лишаване от свобода от една до шест години и с глоба от двадесет хиляди до три милиона евро всяко лице, което разполага с вътрешна информация поради качеството си на член на административния, управителния или надзорния орган на емитента, поради дяловото си участие в капитала на емитента или поради изпълнението на дейност, професия или служебни задължения, включително и публична служба, и: а) придобива, продава или извършва други сделки с финансови инструменти, пряко или косвено, за собствена сметка или за сметка на трета страна, като използва тази информация; b) разкрива тази информация на други лица, извън рамките на обичайното упражняване на дейността, професията или служебните задължения; c) въз основа на тази информация препоръчва на други лица или ги склонява да извършат някоя от сделките, посочени в буква a). 2. Наказанието по параграф 1 се налага на всяко лице, което разполага с вътрешна информация и с оглед на организирането или извършването на престъпна дейност извърши някое от деянията, посочени в същия параграф 1. 3. Ако с оглед тежестта на извършеното престъпление, личността на извършителя или стойността на имуществото или печалбата, придобити в резултат на престъплението, съдът прецени, че размерът на глобата, включително максимално предвиденият, е недостатъчен, той може да увеличи трикратно [максималния ѝ размер] или да наложи глоба до десетократния размер на стойността на придобитото имущество или печалбата. […]“.
–

за North East Pylon Pressure Campaign Ltd и Sheehy, от D. Courtney и B. Sawey, solicitors, както и от M. O’Donnell, barrister, C. Hughes, barrister, E. Keane, SC, и C. Bradley, SC,
4

С писмо от 30 април 2003 г. Комисията уведомява Френската република за решението си, озаглавено „Държавни помощи — Франция — Покана за представяне на мнения съгласно [член 108, параграф 2 ДФЕС] относно помощта C 32/03 (ex NN 122/2000) — “Sernam 2: преразглеждане на помощите за преструктуриране“ (ОВ C 182, 2003 г., стр. 2), да започне процедурата по член 108, параграф 2 ДФЕС срещу тези помощи.
9

Член 32, параграф 5 от Legge n. 183 — Deleghe al Governo in materia di lavori usuranti, di riorganizzazione di enti, di congedi, aspettative e permessi, di ammortizzatori sociali, di servizi per l’impiego, di incentivi all’occupazione, di apprendistato, di occupazione femminile, nonche’ misure contro il lavoro sommerso e disposizioni in tema di lavoro pubblico e di controversie di lavoro (Закон № 183 относно делегирането на правомощия на правителството в областта на работата при тежки и вредни условия на труд, на реорганизацията на органи, на разрешените отпуски, дежурства и отсъствия, на мерките за социална закрила, на услугите по заетостта, мерките за насърчаване на заетостта, обучението и заетостта на жените, мерките против недекларирания труд и разпоредбите относно заетостта в публичния сектор и трудовите конфликти) от 4 ноември 2010 г. (редовна притурка към GURI № 262 от 9 ноември 2010 г., наричан по-нататък „Закон № 183/2010“) гласи: „При преобразуване на срочен трудов договор съдът осъжда работодателя да заплати на работника общо обезщетение от 2,5 до 12 последни месечни брутни трудови възнаграждения в зависимост от критериите, определени в член 8 от Закон № 604 от 15 юли 1966 г.“.
29

Съгласно утвърдената съдебна практика свободата на установяване цели да гарантира национално третиране в приемащата държава членка на гражданите на други държави членки и на дружествата, посочени в член 54 ДФЕС, и забранява, що се отнася до дружествата, всякаква дискриминация, основана на местонахождението на седалището (вж. по-конкретно решения от 12 декември 2006 г., Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, C‑374/04, EU:C:2006:773, т. 43 и от 14 декември 2006 г., Denkavit Internationaal и Denkavit France, C‑170/05, EU:C:2006:783, т. 22).
16

Съгласно утвърдената съдебна практика свободата на установяване цели да гарантира национално третиране в приемащата държава членка на гражданите на други държави членки и на дружествата, посочени в член 54 ДФЕС, и забранява, що се отнася до дружествата, всякаква дискриминация, основана на местонахождението на седалището (вж. по-конкретно решения от 12 декември 2006 г., Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, C‑374/04, EU:C:2006:773, т. 43 и от 14 декември 2006 г., Denkavit Internationaal и Denkavit France, C‑170/05, EU:C:2006:783, т. 22).
21

Съгласно утвърдената съдебна практика свободата на установяване цели да гарантира национално третиране в приемащата държава членка на гражданите на други държави членки и на дружествата, посочени в член 54 ДФЕС, и забранява, що се отнася до дружествата, всякаква дискриминация, основана на местонахождението на седалището (вж. по-конкретно решения от 12 декември 2006 г., Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, C‑374/04, EU:C:2006:773, т. 43 и от 14 декември 2006 г., Denkavit Internationaal и Denkavit France, C‑170/05, EU:C:2006:783, т. 22).
2

Запитването е отправено във връзка със спор между MP и Secretary of State for the Home Department (министърът на вътрешните работи на Обединеното кралство) относно отхвърлянето на молбата на MP за убежище.
19

Приета на основание член 9, буква b) от този основен правилник с измененията в него, Evangelischen der Richtlinie des Rates Church in Deutschland über die Anforderungen der privatrechtlichen beruflichen Mitarbeit in der Evangelischen Church in Deutschland und des Diakonischen Werkes (Наредбата на Съвета на EKD относно изискванията за професионалното сътрудничество в рамките на частноправните отношения в EKD и дяконичната дейност, наричана по-нататък „Наредбата за професионалното сътрудничество с EKD“) от 1 юли 2005 г. предвижда в член 2, параграф 1: „Църковната дейност се определя от мисията за проповядване на Евангелието с думи и дела. Всички жени и мъже, които работят в Църквата и Дяконията, допринасят по различни начини за изпълнението на тази мисия. Тази мисия е в основата на правата и задълженията на работодателите, както и на сътрудничките и сътрудниците“.
32

Г‑н Vomero обжалва това решение пред Asylum and Immigration Tribunal (Съд по въпросите на убежището и имиграцията, Обединеното кралство). Решението на този съд е обжалвано пред Court of Appeal (England & Wales) (Апелативен съд (Англия и Уелс), Обединеното кралство), чието решение от 14 септември 2012 г. понастоящем се обжалва по касационен ред пред Supreme court of the United Kingdom (Върховен съд на Обединеното кралство). Производството е спирано два пъти, за да се изчака резултатът от други дела, а именно делата, по които са отправени преюдициалните запитвания, довели до решения от 16 януари 2014 г., Onuekwere (C‑378/12, EU:C:2014:13), и от 16 януари 2014 г., G. (C‑400/12, EU:C:2014:9).
15

На 26 август 2010 г. US District Court for the Southern District of Florida in Fort Lauderdale (Федералният районен съд на Съединените американски щати за южния съдебен район на щата Флорида във Форт Лодърдейл) издава заповед за задържането му под стража, след като голям състав съдебни заседатели към същия съд решава да го предаде на съд по повдигнатите обвинения. Г‑н Pisciotti е обвинен, че е бил член на работна група от служители по продажбите на фирми — производители на морски маркучи, които в периода от 1999 г. до края на 2006 г. са ограничавали конкуренцията при продажбата на морски маркучи в щата Флорида (САЩ) и на други места, като са разпределяли пазара помежду си.
2

Запитванията са отправени в рамките на спор между, съответно Confederazione Generale Italiana dei Trasporti e della Logistica (Confetra), Federazione Nazionale delle Imprese di Spedizioni Internazionali — Fedespedi, Associazione Nazionale Imprese Trasporti Automobilistici, Associazione non Riconosciuta Alsea, Associazione Fedit, Fercam SpA, Tnt Global Express SpA и Carioni Spedizioni Internazionali Srl (C‑259/16), както и Associazione Italiana dei Corrieri Aerei Internazionali (AICAI), DHL Express (Italy) Srl, Federal Express Europe Inc. И United Parcel Service Italia Ups Srl (C‑260/16), сдружения на предприятия и предприятия, действащи в сектора на спедиторството, автотранспорта или експресните куриерски услуги, от една страна, и Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni (Регулаторен орган в областта на съобщенията, Италия) (наричан по-нататък „AGCOM“) и Ministero dello Sviluppo Economico (Министерство на икономическото развитие, Италия), от друга страна, по повод на законосъобразността на подзаконови актове, приети с цел транспонирането на Директива 97/67.
–

за Global Action in the Interest of Animals (GAIA) VZW, от A. Godfroid и Y. Bayens, advocaten,
2

Запитването е отправено в рамките на спор на MB със Secretary of State for Work and Pensions (Държавен секретар по труда и пенсиите, Обединено кралство) по повод отказа да ѝ бъде предоставена държавна пенсия за осигурителен стаж и възраст при навършване на пенсионната възраст, установена по закон за лица от пола, който придобива след промяна на пола.
12

Правилата за определяне на размера на минималното разпределение са уточнени в член 16 C, параграфи 2—6 от Ligningslov. Съгласно параграф 2 от този член минималното разпределение е сумата от приходите и нетните постъпления през данъчната година след приспадане на загубите и разходите. Член 16 C, параграф 3 от Ligningslov предвижда, че при изчисляването на тази сума се взема предвид дълъг списък от изброени в този член източници на доход, и по-специално лихви, дивиденти от акции, приходи от вземания и финансови договори, както и доходи от прехвърляне на акции. Съгласно член 16 C, параграфи 4 и 5 от Ligningslov фондовете по член 16 C могат да приспадат допустимите от фискална гледна точка загуби и административните разходи.
–

за белгийското правителство, от C. Pochet, M. Jacobs и C. Van Lul, в качеството на представители, подпомагани от C. Piront, S. Matray и D. Matray, адвокати,
2

Запитването е отправено в рамките на спор между Saras Energía S.A. и Administración del Estado (държавната администрация, Испания) по повод законосъобразността на Orden IET/289/2015 del Ministerio de Industria, Energía y Turismo por la que se establecen las obligaciones de aportación al Fondo Nacional de Eficiencia Energética en el año 2015 (Постановление IET/289/2015 на Министерството на промишлеността, енергетиката и туризма за определяне на задълженията на вноската в Националния фонд за енергийна ефективност за 2015 г.) от 20 февруари 2015 г. (BOE no 47 от 24 февруари 2015 г., стр. 15768), прието съгласно Ley 18/2014 de aprobación de medidas urgentes para el crecimiento, la competitividad y la eficiencia (Закон 18/2014 за приемане на спешни мерки за растеж, конкурентоспособност и ефективност) от 15 октомври 2014 г. (BOE no 252 от 17 октомври 2014 г., стр. 83921), изменен с Ley 8/2015 por la que se modifica la Ley 34/1998, de 7 de octubre, del Sector de Hidrocarburos, y por la que se regulan determinadas medidas tributarias y no tributarias en relación con la exploración, investigación y explotación de hidrocarburos (Закон № 8/2015 за изменение на Закон 34/1998 от 7 октомври [1998 г.] относно сектора на въглеводородите, уреждащ някои данъчни и неданъчни мерки, свързани с проучването, изследването и производството на въглеводороди) от 21 май 2015 г. (BOE no 122 от 22 май 2015 г., стр. 43367) (наричан по-нататък „Закон 18/2014“).
24

Запитващата юрисдикция посочва още, че наред с енергийния етикет, който се изисква от Делегиран регламент № 665/2013, BSH добавя върху прахосмукачките си други символи, а именно зелен етикет с означението „Energy A“, в който се посочва, че прахосмукачката като цяло отговаря на изискванията на клас А на енергийна ефективност, оранжев етикет с означението „AAAA Best rated: A in all classes“, посочващ, че по отношение на ефективността на почистване както на килим, така и на твърд под прахосмукачката отговаря на изискванията за клас А на енергийна ефективност и на обратно изпускане на прах, и черен етикет с изображение на килим и с означението „class A Performance", указващ, че по отношение на коефициента на събиране на прах от килим прахосмукачката отговаря на изискванията за клас А.
6

С Резолюция № 302 (IV) на Общото събрание на Организацията на обединените нации от 8 декември 1949 г. относно подпомагането на палестинските бежанци е създадена Агенцията на Организацията на обединените нации за подпомагане и работа с палестинските бежанци в Близкия изток (United Nations Relief and Works Agency for Palestine Refugees in the Near East) („UNRWA“). Тя има за задача да помага за благосъстоянието и развитието на човешкия потенциал на палестинските бежанци.
7

Схемата за данък върху тонажа е разрешена през 2002 г. като съвместима с вътрешния пазар държавна помощ по силата на Насоките на Общността относно държавните помощи за морския транспорт от 5 юли 1997 г. (ОВ C 205, 1997 г., стр. 5), изменени на 17 януари 2004 г. (ОВ C 13, 2004 г., стр. 3) с Решение на Комисията C(2002) 582 окончателен от 27 февруари 2002 г. относно държавна помощ N 736/2001, приведена в действие от Испания — Схема за данъчно облагане на дружествата за морски транспорт според тонажа (ОВ C 38, 2004 г., стр. 4). Съгласно тази схема дружествата, които са вписани в някой от регистрите на корабоплавателните предприятия и са получили съответно одобрение от данъчен орган, се облагат не според техните печалби и загуби, а на базата на тонажа. Испанското законодателство позволява на ОИИ да се впишат в един от тези регистри, въпреки че не са корабоплавателни предприятия.
2

Запитването е отправено в рамките на спор между Confédération paysanne, Réseau Semences Paysannes, Amis de la Terre France, Collectif Vigilance OGM et Pesticides 16, Vigilance OG2M, CSFV 49, OGM dangers, Vigilance OGM 33 и Fédération Nature et Progrès, от една страна, и Premier ministre (министър-председател на Франция) и Ministre de l’Agriculture, de l’Agroalimentaire et de la Forêt (министър на земеделието, храните и горското стопанство, Франция), от друга страна, във връзка с отказа да се отмени национална разпоредба, съгласно която организмите, получени чрез мутагенеза, по принцип не се считат генетично модифицирани, и да се забрани отглеждането и пускането на пазара на толерантни към хербициди сортове рапица, получени чрез мутагенеза.
2

Запитването е отправено в рамките на спор със страни Marcandi Ltd, извършващо търговска дейност под фирмата Madbid, и Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (данъчна и митническа администрация, Обединено кралство) (наричана по-нататък „данъчната администрация“) по повод на режима на данъка върху добавената стойност (ДДС), приложим спрямо продажбата на „кредити“, които позволяват участие в онлайн аукциони.
1

С жалбите си по дела C‑622/16 P и C‑623/16 P Scuola Elementare Maria Montessori Srl и Европейската комисия искат отмяна на решение на Общия съд на Европейския съюз от 15 септември 2016 г., Scuola Elementare Maria Montessori/Комисия (T‑220/13, непубликувано, EU:T:2016:484), с което се отхвърля като неоснователна жалбата на Scuola Elementare Maria Montessori за отмяна на Решение 2013/284/ЕС на Комисията от 19 декември 2012 година относно държавна помощ S.A. 20829 (C 26/2010, ex NN 43/2010 (ex CP 71/2006) Схема относно освобождаване от общински данък върху недвижимото имущество за имоти, използвани от нестопански субекти за специфични цели, приведена в действие от Италия (OВ L 166, 2013 г.,стр. 24, наричано по-нататък „спорното решение“).