ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
BG Официален вестник на Европейския съюз C 89/10

Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) на 24 декември 2010 г. — TUI Travel plc, British Airways plc, easyJet Airline Co. Ltd, International Air Transport Association, The Queen/Civil Aviation Authority

(Дело C-629/10)

2011/C 89/18

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

Страни в главното производство

Ищци: TUI Travel plc, British Airways plc, easyJet Airline Co. Ltd, International Air Transport Association

Ответник: Civil Aviation Authority

Преюдициални въпроси

1. Трябва ли членове 5—7 от Регламент (ЕО) № 261/2004 (1) да се тълкуват в смисъл, че изискват обезщетението по член 7 да се изплаща на пътници, чиито полети са закъснели по смисъла на член 6, и ако е така — при какви обстоятелства?

2. При отрицателен отговор на първия въпрос, невалидни ли са изцяло или отчасти членове 5—7 от Регламент (ЕО) № 261/2004 поради нарушение на принципа на равно третиране?

3. При утвърдителен отговор на първия въпрос, невалидни ли са изцяло или отчасти членове 5—7 от Регламент (ЕО) № 261/2004 поради a) несъвместимост с Конвенцията от Монреал, б) нарушение на принципа на пропорционалност, и/или в) нарушение на принципа на правната сигурност?

4. При утвърдителен отговор на първия въпрос и отрицателен отговор на третия, евентуално как трябва да се ограничи действието по време на решението на Съда по настоящото дело?

5. При отрицателен отговор на първия въпрос, евентуално какви последици трябва да се изведат от Решение по дело Sturgeon за периода между 19 ноември 2009 г. и датата на обявяване на решението на Съда по настоящото дело?

(1) Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).
BG Официален вестник на Европейския съюз C 72/11

Преюдициално запитване, отправено от Najvyšší súd Slovenskej republiky (Словашка република) на 17 декември 2010 г. — SAG ELV Slovensko as, FELA Management AG, ASCOM (Schweiz) AG, Asseco Central Europe as, TESLA Stropokov as, Autostrade per l'Italia SpA, EFKON AG, Stalexport Autostrady SA/Úrad pre verejné obstarávanie

(Дело C-599/10)

2011/C 72/19

Език на производството: словашки

Запитваща юрисдикция

Najvyšší súd Slovenskej republiky

Страни в главното производство

Жалбоподатели: SAG ELV Slovensko as, FELA Management AG, ASCOM (Schweiz) AG, Asseco Central Europe as, TESLA Stropokov as, Autostrade per l'Italia SpA, EFKON AG, Stalexport Autostrady SA

Ответник: Úrad pre verejné obstarávanie

Встъпила страна: Národná dialnicná spolocnost, a.s.

Преюдициални въпроси

1. Дали е в съответствие с Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (1), в редакцията ѝ, действаща през релевантния период, тълкуването, според което, по смисъла на разпоредбата на член 51 във връзка с член 2 от посочената директива, като се имат предвид принципите на прозрачност и недопускане на дискриминация при възлагането на обществените поръчки, възлагащият орган има задължението да изисква пояснения на офертата, при спазване на субективното процесуално право на частноправния субект да бъде поканен да допълни или поясни сертификатите и документите, представени по смисъла на членове 45—50 от посочената директива, когато противоречие или неяснота на офертата на участника в обществената поръчка може да доведе до неговото изключване от последната?

2. Дали съответства на Директива [2004/18/ЕО], в редакцията ѝ, действаща през релевантния период, тълкуването, според което съгласно разпоредбата на член 51 във връзка с член 2 от посочената директива, по силата на принципите на прозрачност и недопускане на дискриминация при възлагането на обществените поръчки, възлагащият орган няма задължението да изисква пояснения на офертата, когато същият счита за доказано, че изискванията относно предмета на поръчката не са спазени?

3. Дали съответства на член 51 и член 2 от Директива [2004/18/ЕО], в редакцията ѝ, действаща през релевантния период, разпоредба на националното право, според която комисията, съставена за оценка на офертата има само възможността да изисква писмено от оферентите пояснения на офертата? Дали съответства на член 55 от Директива [2004/18/ЕО] начин на действие на възлагащия орган, според който същият не е длъжен да изисква от оферента пояснения на необичайно ниска цена, и дали, предвид формулировката на въпроса, поставен от възлагащия орган на първия и на втория жалбоподател относно необичайно ниската цена, последните са имали възможността да онагледят в достатъчна степен основните параметри, характерни за представената оферта?

(1) ОВ L 134, 30.4.2004 г., стр. 114; Специално издание на български език, глава 6, том 8, стр. 116; поправка, OB L 182, 10.7.2008 г., стр. 282.
BG Официален вестник на Европейския съюз C 89/6

Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (Chancery Division) (Обединено кралство) на 14 декември 2010 г. — Littlewoods Retail Ltd и др./Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

(Дело C-591/10)

2011/C 89/12

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

High Court of Justice (Chancery Division)

Страни в главното производство

Ищец: Littlewoods Retail Ltd и др.

Ответник: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

Преюдициални въпроси

1. При надвнасяне от данъчнозадължено лице на ДДС, удържан от държава членка в противоречие с изискванията на правото на Съюза относно ДДС, съобразено ли е с правото на Съюза предоставеното от тази държава членка правно средство за защита, ако това средство позволява да бъдат възстановени на това лице единствено a) надвнесената главница и б) простата лихва върху тази главница съгласно националното законодателство, подобно на член 78 от Закона за данъка върху добавената стойност от 1994 г. (Value Added Tax Act 1994)?

2. При отрицателен отговор на първия въпрос, съществува ли изискване в правото на Съюза предоставеното от държава членка правно средство за защита да позволява a) възстановяване на надвнесената главница и б) изплащане на сложна лихва, отразяваща извлечената от държавата членка полезна стойност на надвнесените суми при и/или претърпяната от данъкоплатеца загуба на полезната стойност на паричните средства?

3. При отрицателен отговор на първия и втория въпрос, освен възстановяването на надвнесената главница какво трябва да включва средството за правна защита, което държавата членка е длъжна да предостави съгласно правото на Съюза, по отношение на полезната стойност на надвнесената сума и/или лихвата върху нея?
BG Официален вестник на Европейския съюз C 80/15

Жалба, подадена на 11 януари 2011 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 27 октомври 2010 г. по дело T-24/05, Alliance One International, Inc. (по-рано Standard Commercial Corp.), Standard Commercial Tobacco Company, Inc., Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd/Европейска комисия

(Дело C-14/11 P)

2011/C 80/28

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre, E. Gippini Fournier, R. Sauer)

Други страни в производството: Alliance One International, Inc. (по-рано Standard Commercial Corp.), Standard Commercial Tobacco Company, Inc., Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd

Искания на жалбоподателя

Жалбоподателят моли Съда да:

— отмени точка 1 от диспозитива на обжалваното съдебно решение,

— да отхвърли изцяло, подадената пред Общия съд жалба,

— да осъди TCLT да заплати съдебните разноски по настоящото производство и да осъди тримата жалбоподатели да заплатят съдебните разноски по първоинстанционното производство.

Правни основания и основни доводи

Жалбоподателят твърди, че обжалваното съдебно решение трябва да бъде отменено поради следните правни основания:

1. Общият съд е нарушил принципа на равно третиране и не се е съобразил с добре установената съдебна практика, според която отговорността на всяко предприятие трябва да се преценява индивидуално с оглед на особеностите на конкретния случай.

2. Общият съд е допуснал греша при прилагане на правото като е приел, че начинът, по който Комисията е третирала някои дружества майки, определя правилото, което се прилага, за да се подведат под отговорност други дружества майки, въпреки че това правило надхвърля изискванията на съдебната практика.

3. Като е попречил на Комисията да представи доводите си в отговор на изведените от дискриминацията правни основания, Общият съд е нарушил правото на Комисията на състезателно производство и е тълкувал неправилно задължението за мотивиране.
BG Официален вестник на Европейския съюз C 89/11

Преюдициално запитване, отправено от Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Обединеното кралство) на 12 януари 2011 г. — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/Philips Electronics UK Ltd

(Дело C-18/11)

2011/C 89/20

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Обединеното кралство)

Страни в главното производство

Жалбоподател: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Ответник: Philips Electronics UK Ltd

Преюдициални въпроси

1. Когато държава членка (като Обединеното кралство) включва в нормативната данъчна основа печалбите и загубите на дружество, което е учредено и регистрирано за данъчни цели в друга държава членка (като Нидерландия), доколкото печалбите произтичат от дейност, извършвана от нидерландското дружество в Обединеното кралство посредством установен там постоянен обект, налага ли Обединеното кралство ограничение на свободата на установяване на граждани на държава членка на негова територия съгласно член 49 ДФЕС (предишен член 43 ЕО) с това, че не допуска пренасянето на загуби, реализирани на територията му от установен в Обединеното кралство постоянен обект на чуждестранно дружество, към местно за Обединеното кралство дружество чрез групово данъчно облекчение в случаите, когато част от тези загуби или отчетена при изчислението им сума „съответстват на или представляват сума, която — за целите на облагането с чуждестранен данък — подлежи (за който и да било период) на приспадане или отчисляване от реализираните извън Обединеното кралство печалби на дружеството или на друго лице“, т.e. с това, че допуска пренасянето на реализирани в Обединеното кралство загуби в случаите на установен в Обединеното кралство постоянен обект само когато е неоспоримо, че към момента на предявяване на искането не е възможно приспадане или отчисляване в държава, различна от Обединеното кралство (включително в друга държава членка, като Нидерландия), като не е достатъчно лицето да не е претендирало данъчно облекчение, от което има право да се ползва в чужбина, и в случай, че не съществува равностойно условие, приложимо по отношение на пренасянето на реализирани в Обединеното кралство от местно дружество загуби?

2. При утвърдителен отговор на първия въпрос, това ограничение може ли да се обоснове: а) единствено с нуждата да се предотврати двойното приспадане на загуби или б) единствено с нуждата да се опази балансираното разпределение на данъчни правомощия между държавите членки, или в) единствено с нуждата да се опази балансираното разпределение на данъчни правомощия между държавите членки ведно с нуждата да се предотврати двойното приспадане на загуби?

3. При утвърдителен отговор на втория въпрос, ограничението пропорционално ли е на подобно основание или основания?
BG Официален вестник на Европейския съюз C 145/9

Преюдициално запитване, отправено от Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Обединеното кралство) на 22 февруари 2011 г. — Secretary of State for the Home Department/Muhammad Sazzadur Rahman, Fazly Rabby Islam, Mohibullah Rahman

(Дело C-83/11)

2011/C 145/12

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

Страни в главното производство

Жалбоподател: Secretary of State for the Home Department

Ответници: Muhammad Sazzadur Rahman, Fazly Rabby Islam, Mohibullah Rahman

Преюдициални въпроси

1. Предвижда ли член 3, параграф 2 от Директива 2004/38/ЕО (1) изискване държавата членка да приеме законова разпоредба за улесняване на влизането и пребиваването в държава членка на другите членове на семейството, които не са граждани на Европейския съюз и отговарят на изискванията по член 10, параграф 2?

2. Могат ли другите членове на семейството, посочени в първия въпрос, да се позовават на пряката приложимост на член 3, параграф 2 от Директива 2004/38/ЕО, в случай че не отговарят на изискванията, предвидени в националните законови разпоредби?

3. Дали в категорията на другите членове на семейството, уредена в член 3, параграф 2 и член 10, параграф 2 от Директива 2004/38/ЕО, попадат само лицата, които са пребивавали в същата страна като гражданина на Съюза и неговия/неговата съпруг/а преди гражданинът на Съюза да се премести в приемащата държава?

4. Трябва ли посочената в член 3, параграф 2 от Директива 2004/38/ЕО издръжка, на която другите членове на семейството се позовават, за да си осигурят разрешение за влизане на територията на приемащата държава, да е била налице малко преди гражданинът на Съюза да се премести в приемащата държава?

5. Може ли държавата членка да предвиди за другите членове на семейството особени изисквания относно естеството или периода на посочената в член 3, параграф 2 от Директива 2004/38/ЕО издръжка, за да се избегне такава издръжка, която е привидна или ненужна, да позволи на чужди граждани да бъдат допуснати до или да продължат да пребивават на територията на държавата членка?

6. Трябва ли издръжката, на която се позовават другите членове на семейството, за да бъдат допуснати до територията на държавата членка, да е налице в приемащата държава за определен или за неопределен период от време, за да може да се издаде или поднови карта за пребиваване съгласно член 10 от Директива 2004/38/ЕО, и при утвърдителен отговор, как трябва да се докаже наличието на такава издръжка?

(1) Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56).
—

да отхвърли жалбите, подадени от Allergan, Inc. срещу решенията на отдела на СХВП по заличаване от 28 март 2007 г. по преписка 1118 C (Helena Rubinstein SNC, BOTOLIST) и от 4 април 2007 г. по преписка 1120 C (L'Oréal SA, BOTOCYL);
BG Официален вестник на Европейския съюз C 152/17

Преюдициално запитване, отправено от Upper Tribunal (Обединеното кралство) на 25 март 2011 г. — Secretary of State for Work and Pensions/Lucja Czop

(Дело C-147/11)

2011/C 152/31

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Upper Tribunal

Страни в главното производство

Жалбоподател: Secretary of State for Work and Pensions

Ответник: Lucja Czop

Преюдициални въпроси

В случаите, в които молителят:

а) е гражданин на Република Полша;

б) пристига в Обединеното кралство преди страната му да се присъедини към ЕС;

в) започва да упражнява дейност като самостоятелно заето лице по смисъла на член 49 ДФЕС (предишен член 43 ЕО);

г) остава в [Обединеното кралство] и продължава да упражнява дейност като самостоятелно заето лице след присъединяването;

д) вече не упражнява дейност като самостоятелно заето лице, и

е) в действителност упражнява родителските права върху дете, което пристига в Обединеното кралство и е включено в общата образователна система след присъединяването и след като той престава да упражнява дейност като самостоятелно заето лице,

има ли той право да пребивава в Обединеното кралство, на основание (алтернативно или кумулативно) че:

а) Регламент № 1612/68 (1) се прилага във връзка с приетото от Съда на Европейския съюз в Решение от 17 септември 2002 г. по дело Baumbast и R (C-413/99, Recueil, стр. I-1-7091), Решение от 23 февруари 2010 г. по дело Ibrahim (C-310/08, все още непубликувано в Сборника) и Решение от 23 февруари 2010 г. по дело Teixeira (C-480/08, все още непубликувано в Сборника);

б) съществува общ принцип на правото на ЕС, който приравнява положението на работниците и на самостоятелно заетите лица;

в) ако молителят няма такова право, би била налице пречка или възпрепятстване на свободата на установяване?

(1) ОВ L 257, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 11.
BG Официален вестник на Европейския съюз C 152/18

Преюдициално запитване, отправено от Upper Tribunal (Обединено кралство) на 25 март 2011 г. — Secretary of State for Work and Pensions/Margita Punakova

(Дело C-148/11)

2011/C 152/32

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Upper Tribunal

Страни в главното производство

Жалбоподател: Secretary of State for Work and Pensions

Ответник: Margita Punakova

Преюдициални въпроси

В случаите, в които молителят:

а) е гражданин на Чешката република;

б) пристига в Обединеното кралство преди страната му да се присъедини към ЕС;

в) остава в [Обединеното кралство] след присъединяването;

г) след този момент започва да упражнява дейност като самостоятелно заето лице по смисъла на член 49 ДФЕС (предишен член 43 ЕО);

д) вече не упражнява дейност като самостоятелно заето лице, и

е) в действителност упражнява родителските права върху дете, което е включено в общата образователна система в момент, в който той упражнява дейност като самостоятелно заето лице,

има ли той право да пребивава в Обединеното кралство, на основание че:

а) Регламент № 1612/68 (1) се прилага във връзка с приетото от Съда на Европейския съюз в Решение от 17 септември 2002 г. по дело Baumbast и R (C-413/99, Recueil, стр. I-1-7091), Решение от 23 февруари 2010 г. по дело Ibrahim (C-310/08, все още непубликувано в Сборника) и Решение от 23 февруари 2010 г. по дело Teixeira (C-480/08, все още непубликувано в Сборника);

б) съществува общ принцип на правото на ЕС, който приравнява положението на работниците и на самостоятелно заетите лица;

в) ако молителят няма такова право, би била налице пречка или възпрепятстване на свободата на установяване, или

г) [е налице] друга причина?

(1) ОВ L 257, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 11.
BG Официален вестник на Европейския съюз C 179/13

Жалба, подадена на 26 април 2011 г. от Европейската комисия срещу Решение на Общия съд (седми състав) на 17 февруари 2011 г. по дело T-122/09, Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd, Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd/Съвет на Европейския съюз

(Дело C-195/11 P)

2011/C 179/24

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche, H. van Vliet)

Други страни в производството: Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd, Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd, Съвет на Европейския съюз

Искания на жалбоподателя

Жалбоподателят моли Съда:

— да отмени посоченото съдебно решение,

— да осъди жалбоподателите в първоинстанционното производство да заплатят съдебните разноски на Комисията, направени в настоящото производство.

Правни основания и основни доводи

С точка 1 от диспозитива на обжалваното съдебно решение се отменя Регламент (ЕО) № 1355/2008 на Съвета (1), доколкото засяга жалбоподателите в първоинстанционното производство Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd и Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd, като по този начин се отменя напълно наложеното антидъмпингово мито, което води до това, че антидъмпинговото мито върху вноса на жалбоподателите в първоинстанционното производство става равно на нула.

Според Комисията отменяйки напълно посоченото мито Общият съд се е произнесъл ultra petita, при положение, че самите жалбоподатели в първоинстанционното производство са признали, че исканото от тях намаление би довело единствено до налагане на по-малко антидъмпингово мито върху техните стоки.

Поради това, според Комисията диспозитивът на обжалваното съдебно решение нарушава член 264, първа алинея във връзка с член 254, шеста алинея от ДФЕС и принципа на пропорционалност. Отмяната на целия регламент доколкото засяга жалбоподателите в първоинстанционното производство, е несъразмерно спрямо единственото правно основание за отмяна, което е било уважено от Общия съд. Тази отмяна също е ultra petita.

(1) Регламент (ЕО) № 1355/2008 на Съвета от 18 декември 2008 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои приготвени или консервирани цитрусови плодове (по-специално мандарини и т.н.) с произход от Китайската народна република

ОВ L 350, стр. 35
BG Официален вестник на Европейския съюз C 194/10

Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Обединеното кралство) на 8 април 2011 г. — Football Dataco Ltd, Scottish Premier League Ltd, Scottish Football League, PA Sport UK Ltd/Sportradar GmbH (дружество, регистрирано в Германия), Sportradar (дружество, регистрирано в Швейцария)

(Дело C-173/11)

2011/C 194/13

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Страни в главното производство

Жалбоподатели: Football Dataco Ltd, Scottish Premier League Ltd, Scottish Football League, PA Sport UK Ltd

Ответници: Sportradar GmbH (дружество, регистрирано в Германия), Sportradar (дружество, регистрирано в Швейцария)

Преюдициални въпроси

1. Когато лице въвежда данни от база данни под закрилата на особеното [sui generis] право по Директива 96/9/ЕО (1) (наричана по-нататък „директивата за базите данни“) на своя уебсървър, който се намира в държава членка А, и в отговор на заявки от потребител в друга държава членка, Б, уебсървърът изпраща тези данни в компютъра на потребителя, в чиято памет те се съхраняват и се визуализират на екрана му а) изпращането на данните представлява ли „извличане“ или „повторно използване“ от това лице? б) налице ли е извличане и/или повторно използване от това лице i) само в A; ii) само в Б; или iii) и в А, и в Б?

(1) Директива 96/9/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 1996 година за правна закрила на базите данни (ОВ L 77, стр. 20; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 102).
BG Официален вестник на Европейския съюз C 211/16

Преюдициално запитване, отправено от Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Обединено кралство) на 13 май 2011 г. — Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs/Able UK Ltd

(Дело C-225/11)

2011/C 211/31

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Обединено кралство)

Страни в главното производство

Ищец: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

Ответник: Able UK Ltd

Преюдициални въпроси

1. Трябва ли член 151, параграф 1, буква в) от основната Директива за ДДС (1) да се тълкува като освобождаващ доставка в Обединеното кралство на услуги по разглобяването за скрап на стари кораби на US Navy (Военноморските сили на Съединените щати) за US Department of Transportation Maritime Administration в един или в двата посочени по-долу случая: а) когато тази доставка не е извършена на част от въоръжените сили на член на НАТО, който взема участие в общите отбранителни дейности или на придружаващия ги цивилен персонал; б) когато тази доставка не е извършена на част от въоръжените сили на член на НАТО, който гостува или е базиран в Обединеното кралство или на придружаващия тези сили цивилен персонал?

(1) Директива № 2006/112/ЕО на Съвета, ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, глава 9, том 3, стр. 7.