BG
Сборниксъдебнапрактика
ECLI:EU:F:2011 :2 1РЕШЕНИЕ НА СЪДА Н А ПУ БЛИЧНАТА СЛУЖБА
(втори състав)
13 януари 2011 година
Дело F-77/09
Bart Ni js
срещу
Сметна палата на Е в ропейс кия съюз
„Публична служба — Длъжностни лица — Дисциплинарен ре жим — 
Дисциплинарно п роизводство — Членове 22а и 22б от Правилника — Безпристрастност — 
Разумен срок“
Предмет:Жалба, подадена от г-н Nijs на основание членове 236 ЕО и 152 АЕ, с гл авно и скане 
отмяна, първо, на ре шението от 15 януари 2009 г. за освобождаване на г-н Nijs от 
длъжност, второ, на решение № 81-2007 н а Сметната палата от 20 септември 2007 г. 
за предоставяне на правомощия на орган по назначаването (ОН) на ad hoc комитет, 
трето, на всички приети от ad hoc ОН п одготвителни ре шения, и с и скане при 
условията на евентуалност Съдът на публичната служба да „приеме“, че санкцията 
за освобождаване от длъжност е н есъразмерна
Решение:Отхвърля жалбата Ж албоподателят п онася направените от него съдебни разноски, 
както и с ъдебните разноски, направени от Сметната палата.
Резюм е
1. Длъжностни лица — Жалба — Компетентност на Съда на публичната служба — Граници
(членове 266 ДФЕС и 270 ДФЕС, член 1 от п риложение I към Процедурния правилник на Съда)
2. Длъжностни лица — Права и з адължения — Свобода на изразяване — Разкриване на факти, 
които в одят до предположение за наличието н а евентуална противозаконна дейност и ли на 
сериозно неизпълнение на задълженията — Защита срещу дисциплинарни производства — 
Условия
(член 22а, параграф 1 и чл ен 22б, параграф 1 от П равилника за длъжностните лица)
3. Длъжностни л ица — Дисциплинарен р ежим — Дисциплинарно п роизводство — 
Прибягване до ad hoc орган по назначаването, състоящ се от чл енове на институцията, 
която в д адения случай е С метната палата — Допустимост
(член 247, параграф 2 ЕО)
4. Длъжностни л ица — Дисциплинарен р ежим — Дисциплинарно п роизводство — 
Задължение н а а дминистрацията д а у пражнява д исциплинарните с и п равомощия 
внимателно и б езпристрастно
2 ECLI:EU:F:2011 :2РЕЗЮМЕ—ДЕЛОF-77/09
NIJS/СМЕТНАПАЛА ТА
5. Длъжностни л ица — Жалба — Предварителна а дминистративна жа лба — 
Съгласуваност н а административната жа лба със съдебната жа лба — Идентичност н а 
предмет и о снование — Правни о снования и д оводи, к оито н е ф игурират в 
административната жа лба, но са тясно свързани с н ея — Допустимост
(членове 90 и 91 от П равилника за длъжностните лица)
6. Длъжностни лица — Дисциплинарен режим — Санкция — Право на преценка на органа по 
назначаване — Съдебен контрол — Обхват — Граници
(членове 17, 17а и 86—89 от П равилника за длъжностните лица)
7. Длъжностни лица — Дисциплинарен режим — Дисциплинарно производство — Срокове — 
Задължение на администрацията да действа в р азумен срок — Преценка
(приложение IX към Правилника за длъжностните лица)
1. Съдът на публичната служба не е к омпетентен да промени дисциплинарно н аказание или да 
установи, че то е н есъразмерно, както и д а възложи на административния орган да наложи 
друго. Всъщност наложилият н аказанието орган трябва, ако е н еобходимо, по силата на 
член 266 Д ФЕС да предприеме мерки за изпълнение на евентуално ре шение за отмяна.
(вж. точка 55)
2. Член 22а, параграф 1 от Правилника препраща към член 22б, параграф 1, първа а линея от 
Правилника по отношение на де финицията за информация, чи ето разкриване не може да 
послужи като основание за дисциплинарно п роизводство: тези две разпоредби се отнасят с амо 
до с ъобщаването н а к онкретни ф акти, които н а п ръв п оглед в одят с ъобщилото г и 
длъжностното лице до разумно п редположение за наличието на противозаконна дейност или на 
сериозно н еизпълнение на задължения.
Предвиденото в т ези членове разкриване е з ащитено о т дисциплинарно п роизводство само ако 
отговаря н а п осоченото у словие и а ко е и звършено с д искретността, която н алагат 
задълженията за обективност и б езпристрастност, за зачитане на значимостта на службата, на 
честта на лицата и н а презумпцията за невиновност.
Защитата на член 22б, параграф 1 от Правилника не е п риложима по отношение на длъжностни 
лица, които виновно н е са изпълнили задължения като това з а възможно н ай-предпазливо и 
най-сдържано р азгласяване на твърдения от компетентността на Европейската служба за борба 
с измамите (O LAF).
(вж. точки 65, 66, 70 и 80)
Позовава не на:
Съд на публичната служба — 2 май 2007 г., Giraudy/Комисия, F-23/05, точка 162
3. Аd hoc орган по назначаването, състоящ с е от членове на Сметната палата, предоставя всички 
гаранции з а равно т ретиране в р амките на дисциплинарно п роизводство, тъй като от посочените 
членове се изисква д а предоставят в сички гаранции з а независимост и б езпристрастност и д а 
отговарят н а това и зискване по време на целия им мандат. Кодексът за поведение на членовете 
на Сметната палата също предвижда, че те следва д а избягват всяко положение, което може да 
породи конфликт на интереси.
ECLI:EU:F:2011 :2 3РЕЗЮМЕ—ДЕЛОF-77/09
NIJS/СМЕТНАПАЛА ТА
Освен това в секи административен орган има задължението, което е о т особено з начение в 
областта на дисциплинарните производства, да спазва п ринципа на безпристрастност.
(вж. точка 102)
Позовава не на:
Съд на публичната служба — 29 септември 2009 г., Hau/Парламент, F-125/07, точка 27 и ц итираната съдебна 
практика
4. Администрацията трябва д а упражнява д исциплинарните си п равомощия внимателно и 
безпристрастно.
Задачата н а д лъжностното л ице, на к оето е в ъзложено а дминистративно р азследване, 
предполага задължително у становяване на ре левантните факти и о бстоятелства, а с ледователно 
и тях ната преценка за опреде ляне на ре левантността и д оказателствената им стойност предвид 
възможността те да бъдат използвани в р амките на дисциплинарни производства. Самото 
право на преценка се променя в з ависимост от естеството на дисциплинарните нарушения, за 
които могат да бъдат наложени наказания, и о т проучванията, които те налагат. Проверките, 
извършени от длъжностното лице, на което е в ъзложено р азследването, налагат то да направи 
преценка на доказателствата, които м огат да представляват нарушение на задължението за 
зачитане на честта на службата — и зпълнението н а което задължение е д ълг з а всяко 
длъжностно л ице, — з а да има възможност да открие евентуални ре левантни доказателства. 
Забраната за извършване на преценка би възпрепятствала провеждането на каквото и д а било 
административно р азследване на такива ф акти.
(вж. точки 110, 115 и 118)
5. С о глед з апазване на целта на досъдебното производство, а и менно д а се позволи на 
администрацията да преразгледа ре шението си и д а постигне по този начин извънсъдебно 
разрешаване на споровете, Съдът е п риел, че правилото за съгласуваност на административната 
жалба със съдебната жалба може да се вземе предвид само в с лучай че жалбата пред с ъда 
променя предмета или основанието на административната жалба, като понятието „основание“ 
трябва д а се разбира в ш ирок смисъл като оспорване на вътрешната законосъобразност на 
обжалвания акт или алтернативно к ато оспорване на неговата външна законосъобразност. 
Поради това и б ез да се засягат възраженията за незаконосъобразност и п равните основания, 
свързани с о бществения ред , промяна в о снованието на спора, а с ледователно и н едопустимост 
поради н еспазване н а п равилото з а с ъответствие, о бикновено е н алице с амо а ко 
жалбоподателят в а дминистративната жалба критикува ед инствено ф ормалната ва лидност на 
акта с н еблагоприятни последици, в т ова чи сло и п роцесуалните му аспекти, а в п одадената по 
съдебен ред ж алба изтъква п равни основания по същество, или в о братния случай — а ко в 
административната ж алба о спорва с амо з аконосъобразността п о с ъщество н а а кта с 
неблагоприятни последици, а п о съдебен ред п одава ж алба, която съдържа правни основания, 
свързани с ф ормалната валидност на акта, в т ова чи сло и с п роцесуалните му аспекти.
(вж. точка 129)
Позовава не на:
Съд на публичната служба — 1 юли 2010 г., Mandt/Парламент, F-45/07, точки 110, 119 и 120
6. Установеният с П равилника дисциплинарен ре жим н е създава о преде лена връзка между 
наказанието и и звършеното нарушение. Освен това, след к ато се установи истинността на 
фактите, свързани с о бвинението с рещу д лъжностното л ице, изборът н а п одходящо
4 ECLI:EU:F:2011 :2РЕЗЮМЕ—ДЕЛОF-77/09
NIJS/СМЕТНАПАЛА ТА
 дисциплинарно н аказание трябва д а бъде н аправен от органа по назначаването, като съдът на 
Съюза не може да замени със своята преценка тази на посочения орган, освен в с лучаите на 
очевидна грешка или злоупотреба с в ласт.
Институциите имат право да очакват длъжностните лица от дадена степен да де йстват с 
дискретност и п редпазливост. Поради това д лъжностно л ице, което е с танало ав тор на обидни 
писания и ш ироко ги е р азпространило, е о тговорно з а две груби нарушения на членове 17 
и 17а от Правилника. Освобождаването от длъжност на този служител не е н есъразмерно.
(вж. точки 131, 132 и 135)
Позовава не на:
Съд на публичната служба — 18 декември 1997 г., Daffix/Комисия, T-12/94, точки 63 и 89; 12 септември 
2000 г., Teixeira N eves/Съд, T-259/97, точка 108
7. От принципа на добра администрация следва, че дисциплинарните органи имат задължение 
да проведат дисциплинарното производство с д ължимата грижа и д а де йстват така, че всеки 
акт на преследване да се осъществява в р азумен срок спрямо предходния. Въпросът дали, 
веднъж образувано, дисциплинарното производство е п роведено с д ължимата грижа, зависи от 
обстоятелството к олко д ълъг п ериод е и зминал м ежду и звършването н а т върдяното 
дисциплинарно н арушение и ре шението за образуване на производството.
Въпреки това н арушение на принципа на спазване на разумен срок в п о-голямата част от 
случаите не обосновава о тмяна на ре шение, взето в ре зултат на административна процедура. 
Всъщност н арушаването н а п ринципа н а р азумен с рок з асяга де йствителността н а 
административното производство само в с лучаите, когато неоправданото забавяне може да 
повлияе на самото съдържание на ре шението, взето в ре зултат на това п роизводство. Такъв 
именно м оже да е с лучаят с п роизводствата за налагане на наказания, при които твърде 
голямото забавяне засяга възможността на заинтересованите лица да се защитят е фективно.
(вж. точки 141 и 146)
Позовава не на:
Съд — 13 декември 2000 г. SGA/Комисия, C-39/00 P, точка 44
Първоинстанционен съд — 13 януари 2004 г., JCB Service/Комисия, T-67/01, точки 36 и 40 и ц итираната 
съдебна практика
Съд на публичната служба — 13 януари 2001 г., A и G/Комисия, F-124/05 и F -96/06, точки 390 и 392