ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 280/30

Преюдициално запитване от High Court (Ирландия), постъпило на 17 юни 2019 г. — Friends of the Irish Environment Limited/Commissioner for Environmental Information

(Дело C-470/19)

(2019/C 280/41)

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

High Court (Ирландия)

Страни в главното производство

Жалбоподател: Friends of the Irish Environment Limited

Ответник: Commissioner for Environmental Information

Първа заинтересована страна: The Courts Service of Ireland

Преюдициален въпрос

Контролът върху достъпа до съдебни преписки по дела, по които е постановено окончателно съдебно решение, срокът за обжалване е изтекъл и няма висяща жалба или други искания, каквито обаче при определени обстоятелства са възможни, представлява ли дейност в „качеството на съдебен орган“ по смисъла на член 2, параграф 2 от Директива 2003/4/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно обществения достъп до информация за околната среда и за отмяна на Директива 90/313/ЕИО на Съвета?

(1) ОВ L 41, 2003 г., стр. 26.; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 9, стр. 200.
Преюдициално запитване от Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Обединено кралство), постъпило на 17 юни 2019 г. — Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/Wellcome Trust Ltd

(Дело C-459/19)

(2019/C 280/38)

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Страни в главното производство

Жалбоподател: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Ответник: Wellcome Trust Ltd

Преюдициални въпроси

1) Следва ли член 44 от Директива 2006/112 (1) да се тълкува в смисъл, че когато данъчнозадължено лице, което извършва нестопанска дейност, състояща се в покупка и продажба на акции и други ценни книжа в рамките на управление на активите на благотворителна фондация, придобива услуги по управление на инвестициите, предоставени от установено извън Съюза лице изключително за целите на тази дейност, трябва да се счита за „данъчнозадължено лице, действащо в това си качество“?

2) Ако отговорът на първия въпрос е отрицателен и членове 46—49 от Директивата не са приложими, по отношение на посочената доставка на услуги прилага ли се член 45 от Директивата, или по отношение на нея не са приложими нито член 44, нито член 45?

(1) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).
C 288 /30 BG Официален вестник  на Европейския съюз 26.8.2019
Ответници:  Administrația Sector 3 a Finanțelor Publice prin Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București,  
Administrația Sector 3 a Finanțelor Publice, MJ, NK
Преюдициални въпроси
1) Включва ли понятието „данъчнозадължено лице“, с оглед на прилагането на член 9, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО  (1)
на Съвета (относно общата система на данъка върху добавената стойност), лицето, което упражнява адвокатската професия?
2) Допуска ли принципът на предимство на правото на Съюза в последващо производство дерогация от силата на пресъдено нещо  
на влязло в сила решение, в което по същество се приема, че при прилагането и тълкуването на националната правна уредба в  
областта на данъка върху добавената стойност, адвокатът не прехвърля права, не упражнява икономическа дейност и не  
сключва договори за предоставяне на услуги, а договори за правна помощ?
(1) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година  относно общата система на данъка върху добавената стойност ( ОВ L 347, 2006 г.,  
стр. 1 ; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).
Дело C- 4 2 7 /1 9 : Преюдициално запитване, отправено от Софийски районен съд (България) на 4 юни 2019 година  — 
Застрахователно  дружество „Булстрад Виена Иншурънс Груп“ АД/Застрахователна компания „Олимпик“
(Дело C-427/19)
(2019/C 288/37 )
Език на производството: български
Запитваща юрисдикция
Софийски районен съд
Страни в главното производство
Ищец : Застрахователно дружество „Булстрад Виена Иншурънс Груп“ АД
Ответник : Застрахователна компания „Олимпик“
Преюдициални въпроси
1) Следва ли при тълкуването на чл. 630 КЗ в светлината на чл. 274 от Директива 2009/138/ЕО  (1) на Европейския парламент и  
на съвета от 25 ноември 2009 година  относно започването и упражняването на застрахователна и презастрахователна дейност  
(Платежоспособност II) да се приеме, че решението на орган на държава-членка за отнемане на лиценза на застраховател и  
назначаване на временен ликвидатор на същия, без да е открито съдебното производство по ликвидация, представлява „решение  
за откриване на производството по ликвидация“?
2) Ако правото на държавата-членка, където се намира седалището на застраховател, чийто лиценз е отнет, и за който е назначен  
временен ликвидатор, предвижда, че при назначаване на временен ликвидатор се спират всички съдебни производства срещу  
това дружество, следва ли тези правила да се прилагат от съдилищата на другите държави-членки, ако това не е предвидено  
изрично в техния национален закон, по силата на чл. 274 от Директива 2009/138/ЕО  на Европейския парламент и на съвета  
от 25 ноември 2009 година  относно започването и упражняването на застрахователна и презастрахователна дейност (Пла -
тежоспособност II)?
(1) OB 2009, L 335, стр. 1
1)

Противоречи ли на действието на директивите и на практиката на Съда на ЕС, отразена в решения Rasmussen, C 441/14, EU:C:2016:278, Pfeiffer, C-397/01—C-403/01, EU:C:2004:584, т. 113 и 114, Kücükdeveci, C-555/07, EU:C:2010:21, т. 48, Impact, C 268/06, EU:C:2008:223, т. 100; Dominguez, C 282/10, т. 25 и 27, и Association de médiation sociale, C 176/12, EU:C:2014:2, т. 38, национална практика, въз основа на която националният съд стига до извод относно съответстващото тълкуване на правото на ЕС, без да прилага методи на тълкуване и без надлежно мотивиране?
C 328/33

Преюдициално запитване от Supreme Court of the United Kingdom (Обединено кралство), постъпило на 30 юли 2019 г. — R (по жалба на Association of Independent Meat Suppliers и др.)/The Food Standards Agency

(Дело C-579/19)

(2019/C 328/36)

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Supreme Court of the United Kingdom (Обединено кралство)

Страни в главното производство

Жалбоподател: R (по жалба на Association of Independent Meat Suppliers и др.)

Ответник: The Food Standards Agency

Преюдициални въпроси

1) Допускат ли Регламенти (ЕО) № 854/2004 (1) и № 882/2004 (2) въвеждането на процедура, при която съгласно член 9 от Food Safety Act 1990 (Закон за безопасност на храните от 1990 г.) Justice of the Peace (мировият съдия) решава, по същество и въз основа на показания на експерти на всяка от страните, дали кланичните трупове не отговарят на изискванията за безопасност на храните?

2) Поставя ли Регламент (ЕО) № 882/2004 право на обжалване в зависимост от решение на официален ветеринарен лекар съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 854/2004, че месото от кланичен труп е негодно за консумация от човека, и ако той въвежда такова изискване, какъв подход следва да се възприеме в производството по жалбата, за да се разгледа по същество решението, взето от официалния ветеринарен лекар?

(1) Регламент (ЕО) № 854/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за определяне на специфичните правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за човешка консумация (ОВ L 139, 2004 г., стр. 206; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 56, стр. 132).

(2) Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (ОВ L 165, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 58, стр. 216).
Жалба, подадена на 2 юли 2019 г. от Islamic Republic of Iran Shipping Lines, Hafize Darya Shipping Lines (HDSL), Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID), Khazar Sea Shipping Lines Co., Rahbaran Omid Darya Ship Management Co., Irinvestship Ltd и IRISL Europe GmbH срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 8 май 2019 г. по дело T-434/15, Islamic Republic of Iran Shipping Lines и др./Съвет

(Дело C-506/19 P)

(2019/C 319/27)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподатели: Islamic Republic of Iran Shipping Lines, Hafize Darya Shipping Lines (HDSL), Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID), Khazar Sea Shipping Lines Co., Rahbaran Omid Darya Ship Management Co., Irinvestship Ltd и IRISL Europe GmbH (представители: M. Taher, Solicitor, R. Blakeley, Barrister)

Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз

Искания на жалбоподателя

Жалбоподателите искат от Съда:

— да отмени решението на Общия съд;

— да постанови, че Съветът е допуснал достатъчно сериозно нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти, чрез посочването на жалбоподателите;

— да върне делото на Общия съд, който да определи евентуалното приложение на съдържащи се в жалбата действия по събиране на доказателства, и впоследствие да определи въпросите за причинно-следствена връзка и размер; и

— да осъди Съвета да заплати на жалбоподателите съдебните разноски по обжалването и тези по производството пред Общия съд досега.

Основания и основни доводи

Общият съд е допуснал пет правни грешки, поради които решението трябва да бъде отменено:

1. грешка при прилагане на извода, че Съветът няма свобода на преценка;

2. грешка при прилагане на съображенията в решението за отмяна IRISL [2013 г.] към критерия за достатъчно сериозно нарушение;

3. липса на правно основание за разграничението „липса на доказателства“/„неадекватни доказателства“, което при всички случаи е било неприложимо;

4. грешка при прилагане на правото, при опита да се използват доказателства, които не са представени пред Съда; и
Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 19 юни 2019 г. — All in One Star Ltd

(Дело C-469/19)

(2019/C 328/16)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Bundesgerichtshof

Страни в главното производство

Заявител и жалбоподател: All in One Star Ltd

Преюдициални въпроси

1) Допуска ли член 30 от Директива (ЕС) 2017/1132 (1) национална правна уредба, според която за вписването на клон на дружество с ограничена отговорност със седалище в друга държава членка в търговския регистър е необходимо да се посочи размерът на уставния капитал или сходна капиталова стойност?

2 a) Допуска ли член 30 от Директива (ЕС) 2017/1132 национална правна уредба, според която при подаване на заявление за вписване на клон на дружество с ограничена отговорност със седалище в друга държава членка в търговския регистър управителят на дружеството следва да декларира, че в негово лице не е налице обстоятелство, което съгласно националното право не допуска назначаването, под формата на съдебна или административна забрана за упражняване на професия, като забраната изцяло или частично съвпада с предмета на дейност на дружеството, или под формата на влязла в сила осъдителна присъда във връзка с някои престъпления, и че е бил информиран от нотариус, от представител на сходна юридическа професия или от консулски служител относно неограниченото му задължение за предоставяне на информация на съда в това отношение? б) При отрицателен отговор на въпрос 2а: Допускат ли членове 49 и 54 ДФЕС национална правна уредба,споредкоято управителят на дружеството трябва да подаде такавадекларацияпри подаването на заявление за вписване на клон на дружествос ограниченаотговорност със седалище в друга държава членка в търговскиярегистър?

(1) Директива на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2017 година относно някои аспекти на дружественото право (ОВ L 169, 2017 г., стр. 46).
C 328/32

Преюдициално запитване от Supreme Court of the United Kingdom (Обединено кралство), постъпило на 30 юли 2019 г. — X/Kuoni Travel Ltd

(Дело C-578/19)

(2019/C 328/35)

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Supreme Court of the United Kingdom (Обединено кралство)

Страни в главното производство

Жалбоподател: X

Ответник: Kuoni Travel Ltd

Преюдициални въпроси

1) В случай на неизпълнение или неточно изпълнение на задължения по договор на организатор или продавач на дребно с потребител за предоставяне на пакетна туристическа ваканция, за която се прилага Директива 90/314/ЕИО (1) на Съвета от 13 юни 1990 година относно пакетните туристически пътувания, пакетните туристически ваканции и пакетните туристически обиколки, като това неизпълнение или неточно изпълнение е резултат от действията на служител на хотелиерско дружество — доставчик на услуги, за които се отнася договорът: а) възможно ли е да се приложи защитата по член 5, параграф 2, трета алинея, втора част и, ако това е така, б) въз основа на какви критерии националната юрисдикция следва да прецени приложимостта на тази защита?

2) Когато организатор или продавач на дребно е сключил договор с потребител за предоставяне на пакетна туристическа ваканция, по отношение на която се прилага Директива 90/314/ЕИО на Съвета, и когато хотелиерско дружество предоставя услуги, за които се отнася договорът, следва ли служителите на това хотелиерско дружество да се считат за „доставчици на услуги“ за целите на защитата по член 5, параграф 2, трета алинея от Директивата?

(1) ОВ L 158, 1990, стр. 59.
6)

Член 1, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 91/2009 за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китайската народна република (с измененията) предвижда, че за прилагането на индивидуалната митническа ставка от 64,4 процента спрямо дружество Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd., Ningbo City е необходимо представянето пред митническите власти на държавите членки на валидна търговска фактура, която отговаря на условията по приложение II, и ако такава фактура не бъде представена, се прилага митническата ставка, приложима за всички останали дружества; може ли при последващо събиране на антидъмпингови мита поради започнало разследване на OLAF индивидуалната митническа ставка все пак да се приложи в полза на заявителя в съответствие с принципа на добросъвестност, ако OLAF установи, че съответните скрепителни елементи нямат индонезийски произход, както е заявено, а са произведени от дружество Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd. в Китай, но не може да бъде предоставена фактура, която съдържа информацията, необходима за прилагането на индивидуалната митническа ставка, тъй като износителите са действали именно с намерението да заблудят властите на държавите членки?
—

да се установи, че като не е предприела в предвидените срокове всички необходими мерки за възстановяване от основния получател Telecom Castilla-La Mancha S.A. държавната помощ, обявена за незаконосъобразна и несъвместима с вътрешния пазар с член 1 от Решение (ЕС) 2016/1385 на Комисията от 1 октомври 2014 година относно държавна помощ SA.27408 (C 24/10) (ex NN 37/10, ex CP 19/09), приведена в действие от органите на Кастилия-Ла Манча за въвеждане на цифрова наземна телевизия в отдалечени и слабо урбанизирани райони в Кастилия-Ла Манча (1) (ОВ L 222, 2016 г., стр. 52), като не е доказало, че е отменило всички спрени плащания по посочената помощ и като не е съобщило на Комисията в определения срок мерките, приети за съобразяване с това решение, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 288, параграф 4 ДФЕС и по членове 3 и 4 от Решението, и
Преюдициално запитване от Court of Appeal in Northern Ireland (Обединено кралство), постъпило на 2 октомври 2019 г. — TKF/Department of Justice for Northern Ireland

(Дело C-729/19)

(2019/C 423/34)

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Court of Appeal in Northern Ireland

Страни в главното производство

Жалбоподател: TKF

Ответник: Department of Justice for Northern Ireland

Преюдициални въпроси

1) Трябва ли член 75, параграф 2 от Регламент № 4/2009 (1) да се тълкува в смисъл, че се прилага само по отношение на „решения“, постановени в държави, които са били членки на Съюза към момента на постановяването на тези решения?

2) Като се има предвид, че сега Полша е държава — членка на Съюза, която е обвързана от Хагския протокол, трябва ли да се приеме, че решенията за издръжка, постановени от полски съд през 1999 г. и 2003 г., тоест преди Полша да се присъедини към Съюза, понастоящем могат да се вписват и изпълняват в другите държави членки на основание на някоя от разпоредбите на Регламент № 4/2009, и по-конкретно: а) на основание на член 75, параграф 3 и член 56 от Регламент № 4/2009; б) на основание на член 75, параграф 2 и глава IV, раздел 2 от Регламент № 4/2009; в) на основание на член 75, параграф 2, буква а) и глава IV, раздел 3 от Регламент № 4/2009; г) на основание на някоя друга разпоредба от Регламента?

(1) Регламент (ЕО) № 4/2009 на Съвета от 18 декември 2008 година относно компетентността, приложимото право, признаването и изпълнението на съдебни решения и сътрудничеството по въпроси, свързани със задължения за издръжка (ОВ L 7, 2009 г., стр. 1).
C 19/15

Преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Обединено кралство), постъпило на 16 октомври 2019 г. — JCM Europe (UK) Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Дело C-760/19)

(2020/C 19/19)

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Страни в главното производство

Жалбоподател: JCM Europe (UK) Ltd

Ответник: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Преюдициални въпроси

1) Невалиден ли е Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1760 на Комисията (1) от 28 септември 2016 година относно класирането на някои стоки в Комбинираната номенклатура (КН), поради това че класира валидатора за банкноти и касите за пари в брой, посочени в регламента, в код по КН 84729070, а не в код по КН 90314990?

2) По-специално невалиден ли е Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1760 на Комисията, поради това че: a) неоснователно ограничава обхвата на позиция 9031; б) неоснователно разширява обхвата на позиция 8472; в) основава се на недопустими фактори; г) не се основава надлежно на обяснителните бележки, на позициите по КН и/или на общите правила за тълкуване във връзка с класирането на стока като описаната в този регламент?

(1) ОВ L 269, 2016 г., стр. 6.
C 45/16

Преюдициално запитване от Finanzgericht Köln (Германия), постъпило на 23 октомври 2019 г. — The North of England P & I Association Ltd., действащо и в качеството на правоприемник на Marine Shipping Mutual Insurance Company/Bundeszentralamt für Steuern

(Дело C-786/19)

(2020/C 45/14)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Finanzgericht Köln

Страни в главното производство

Жалбоподател: The North of England P & I Association Ltd., действащо и в качеството на правоприемник на Marine Shipping Mutual Insurance Company

Ответник: Bundeszentralamt für Steuern

Преюдициален въпрос

Трябва ли с оглед на преценката в коя е държавата е разположен рискът член 2, буква г), второ тире във връзка с член 25, параграф 1, първа част от изречението от Директива 88/357/ЕИО (1), съответно член 46, параграф 2 от Директива 92/49/ЕИО (2) да се тълкува в смисъл, че в случай на застраховане за рискове във връзка с експлоатацията на морски кораб това е държавата, на чиято територия даден морски кораб е вписан в официален регистър за целите на удостоверяване на собствеността, или държавата, под чието знаме плава морският кораб?

(1) Втора директива на Съвета от 22 юни 1988 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прякото застраховане, различно от животозастраховането, и за формулиране на разпоредби за улесняване на ефективното упражняване на свободата на предоставяне на услуги, и за изменение на Директива 73/239/ЕИО (ОВ L 172, 1988 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 197).

(2) Директива 92/49/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, свързани с прякото застраховане, различно от животозастраховането и за изменение на Директиви 73/239/ЕИО и 88/357/ЕИО (Трета директива за застраховането, различно от животозастраховане) (ОВ L 228, 1992 г., S. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 53).
Преюдициално запитване от Rechtbank Amsterdam (Нидерландия), постъпило на 6 ноември 2019 г. — Stichting Cartel Compensation, Equilib Netherlands BV, Equilib Netherlands BV/Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV и др.

(Дело C-819/19)

(2020/C 95/12)

Език на производството: нидерландски

Запитваща юрисдикция

Rechtbank Amsterdam

Страни в главното производство

Ищци: Stichting Cartel Compensation, Equilib Netherlands BV, Equilib Netherlands B. V.

Ответници: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, Martinair Holland NV, Deutsche Lufthansa AG, Lufthansa Cargo AG, British Airways plc, Société Air France SA, Singapore Airlines Ltd, Singapore Airlines Cargo Pte Ltd, Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, Martinair Holland NV, Société Air France SA, Singapore Airlines Cargo Pte Ltd, Singapore Airlines Ltd, Lufthansa Cargo AG, Deutsche Lufthansa AG, Swiss International Air Lines AG, British Airways plc, Air Canada, Cathay Pacific Airways Ltd, SAS AB, Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden, SAS Cargo Group A/S, Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, Martinair Holland NV, Société Air France SA, Lufthansa Cargo AG, Deutsche Lufthansa AG, British Airways plc

Преюдициален въпрос

Разполагат ли националните съдилища в спор между увредени лица (в случая товародателите, получатели на услуги по въздушен превоз на товари) и авиокомпании, било по силата на директния ефект на член 101 ДФЕС или във всички случаи — на член 53 от Споразумението за ЕИП, било по силата на (директния ефект) на член 6 от Регламент № 1/2003 (1), с правомощие да прилагат в пълна степен член 101 ДФЕС или във всички случаи член 53 от Споразумението за ЕИП спрямо споразумения или съгласувани практики на авиокомпаниите във връзка с предоставянето на услуги по въздушен превоз на товари в рамките на полети, извършени преди 1 май 2004 г. между летища в ЕС и летища извън ЕИП, съответно в рамките на полети, извършени преди 19 май 2005 г. между Исландия, Лихтенщайн и Норвегия и летища извън ЕИП, съответно в рамките на полети, извършени преди 1 юни 2002 г. между летища извън ЕС и Швейцария, дори когато в тези случаи става въпрос за период от време, през който се е прилагал преходният режим по членове 104 ДФЕС и 105 ДФЕС, или преходният режим не допуска такова правомощие?

(1) Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).