BG
Сборниксъдебнапрактика
ECLI:EU:T:2010 :531 1РЕШЕНИЕ НА О БЩИЯ СЪД (състав п о жалбите)
16 декември 2010 година
Дело T-143/09 P
Е вропейс ка коми сия
срещу
Nicole Petrilli
„Обжалване — Публична служба — Договорно н аети служители със спомагателни ф у нкции — 
Договор, сключен за опреде лен срок — Правила относно м аксималната продължителност на 
наемане на временен персонал в с лужбите на Комисията — Решение, с к оето се отказва 
подновяването на договора“
Предмет:Жалба срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори 
състав) от 29 януари 2009 г. по де ло Petrilli/Комисия (F-98/07, Сборник С ПС, 
стр. I-A-1-13 и II-A-1-41), с к оято се иска отмяна на това ре шение
Решение:Отхвърля ж албата. Европейската комисия понася направените от нея съдебни 
разноски, както и с ъдебните разноски на г-жа Nicole Petrilli, направени в р амките 
на настоящото производство.
Резюм е
1. Длъжностни лица — Условия за работа на другите служители — Договорно нает служител 
със спомагателни фу нкции — Срок на служба — Тълкуване
(член 88, първа алинея, бук ва б) от У словията за работа на другите служители)
2. Длъжностни лица — Условия за работа на другите служители — Договорно нает служител 
със спомагателни фу нкции — Срок на служба — Право на преценка на институцията
(член 88, първа алинея, бук ва б) от У словията за работа на другите служители)
3. Длъжностни лица — Извъндоговорна от говорност на институциите — Условия
1. Формулировката „действителният с рок на служба в и нституцията“, съдържаща се в ч лен 88, 
първа а линея, буква б) от Ус ловията за работа на др угите служители, трябва д а се тълкува в 
смисъл, че за целите на изчисляването на максимално р азрешения срок на служба следва д а се 
вземе п редвид само о бщата п родължителност н а службата н а заинтересованото л ице в 
качеството му на договорно н ает служител със спомагателни ф у нкции п о смисъла на член 3б от 
посочените условия за работа, като се изключи в сяка негова служба като временен служител.
(вж. точка 33)
2 ECLI:EU:T:2010 :531РЕЗЮМЕ—ДЕЛОT-143/09P
КОМИСИЯ/PETRILLI
2. Член 88, първа алинея, буква б) от Ус ловията за работа на др угите служители, съгласно к ойто 
действителният с рок на служба в и нституцията като договорно н ает служител със спомагателни 
ф ункции п о смисъла на член 3б от посочените условия за работа не може да надвишава т ри 
години, не дава п раво на заинтересованото лице да бъде н азначено з а този максимален срок, 
като се има предвид свободата на договаряне и п равото на институцията да сключва и ли да 
подновява т акива д оговори за срок, по-къс от максимално р азрешения, по силата на широкото 
право на преценка, с к оето разполага при организацията на службите си в з ависимост от 
възложените ѝ з адачи и п ри н азначаването н а п ерсонал н а н ейно р азположение з а 
изпълнението на същите, при условие обаче че назначенията се извършват в и нтерес на 
службата.
По принцип обаче институцията разполага с т акова п раво на преценка не само в к онкретни 
случаи, но и в р амките на обща политика, установена посредством вътрешно ре шение от общо 
значение, каквото например е т ова за приемане на общите разпоредби за прилагане, с к оето тя 
сама ограничава п равото си на преценка. Това н е променя обстоятелството, че с т акова 
вътрешно ре шение тя н е може да се откаже, от ед на страна, изцяло от правото си по член 88 о т 
Условията за работа на др угите служители да сключва и ли да подновява според к онкретните за 
случая обстоятелства д оговор на договорно н ает служител със спомагателни ф у нкции п о 
смисъла на член 3б от посочените условия за работа до максималния срок от три години, и о т 
друга страна, да спазва о бщи принципи на правото като принципа на равно т ретиране и 
принципа на защита на оправданите правни очаквания.
С оглед н а тези принципи органът, оправомощен да сключва д оговори, не може да се откаже от 
правото си на преценка съгласно ч лен 88 о т Ус ловията за работа на др угите служители чрез 
механично п рилагане на горната граница от шест години, предвидена в ч лен 3, параграф 1 от 
Решението на Комисията от 28 април 2004 г. относно м аксималната продължителност на 
наемане на временен персонал в с лужбите на Комисията, т.е. без да разгледа досието за 
кандидатстване на лице, което отговаря на условията за назначаване като договорно н ает 
служител със спомагателни ф у нкции, и и нтереса на службата от назначаването м у, за да 
обоснове ограничаване на назначаването м у за срок, по-къс от разрешения по член 88 о т 
Условията за работа на др угите служители. Всъщност, ако по този начин се откаже от правото 
си на преценка, органът, оправомощен да сключва д оговори, би нарушил задължението за 
полагане на грижа и п ринципа на равно т ретиране, които налагат институцията да разгледа 
обстойно, пълно и б езпристрастно в сяко досие за кандидатстване с о глед н а заслугите и 
способностите на съответния кандидат, както и н а изискванията за длъжността, която следва д а 
бъде заета.
В случай че заинтересованото лице е р аботило като временен служител за период от дванадесет 
години и в р амките на тях в ече има периоди на назначаване от над три години, механичното 
прилагане на правилото за шест години води до незабавно о граничаване на упражняването от 
органа, оправомощен да сключва д оговори, на правото м у на преценка по член 88, първа 
алинея, буква б) от Ус ловията за работа на др угите служители, що се отнася до евентуалното 
изчерпване на максимално р азрешения период от три години, като се има предвид, че такова 
съответно п рилагане ясно е з абранено о т текста на член 3, параграф 1 от ре шението на 
Комисията от 28 април 2004 г. във връзка с т очка II о т приложението към н его и с ъс 
съображение 4, съгласно к оето в т ова о тношение не би следвало да се допуска каквото и д а било
ECLI:EU:T:2010 :531 3РЕЗЮМЕ—ДЕЛОT-143/09P
КОМИСИЯ/PETRILLI
 дерогиране. Поради това, след к ато член 3, параграф 1 от посоченото ре шение противоречи н а 
споменатите правни но рми от по-висок ранг, правилото за ш ест години е н еправомерно и 
следва д а не се прилага.
(вж. точки 34—36)
Позовава не на:
Съд — 28 юни 2005 г., Dansk Rø rindustri и др ./Комисия, C-189/02 P, C-202/02 P, C-205/02 P-C-208/02 P 
и C-213/02 P, Recueil, стр. I-5425 , точка 211
Общ съд — 27 ноември 2003 г., Bories и др ./Комисия, T-331/00 и T -115/01, Recueil FP, стр. I-A-309 и II-1479 , 
точка 72; 1 март 2005 г., Mausolf/Европол, T-258/03, Recueil FP, стр. I-A-45 и II-189, точка 25; 20 септември 
2007 г., Fachvereinigung M ineralfaserindustrie/Комисия, T-375/03, все о ще н епубликувано в С борника, 
точка 141; 15 октомври 2008 г., Potamianos/Комисия, T-160/04, Сборник СПС, стр. I-A-2-75 и II-A-2-469, 
точка 30; 2 април 2009 г., Комисия/Berrisford, T-473/07 P, Сборник СПС, стр. I-Б-1-17 и II-Б-1-85, точка 54 и 
цитираната съдебна практика; 8 септември 2009 г., ETF/Landgren, T-404/06 P, Сборник, стр. II-2841 , точка 215
3. Съдебните спорове в о бластта на публичната служба на основание член 236 Е О и н а 
членове 90 и 91 о т Правилника за длъжностните лица, включително и т ези за поправяне на 
вреди, причинени н а длъжностно л ице или н а служител, са подчинени н а конкретни и 
специални п равила в с равнение с п равилата, които п роизтичат о т о бщите п ринципи, 
регулиращи извъндоговорната отговорност на Съюза в р амките на член 235 Е О и н а член 288, 
втора алинея ЕО. Всъщност от Правилника за длъжностните лица по-специално с ледва, че за 
разлика от всеки др уг частноправен субект, длъжностното лице или служителят н а Съюза е 
свързан с и нституцията, на която е п одчинен, чрез служебно п равоотношение, съдържащо 
баланс от конкретни взаимни права и з адължения, който се изразява ч рез задължението за 
съдействие на институцията по отношение на заинтересованото лице. Този баланс има за цел 
главно д а запази отношението на доверие, което трябва д а съществува м ежду институциите и 
техните д лъжностни л ица, за д а се гарантира н а гражданите д оброто и зпълнение н а 
възложените на институциите задачи о т общ интерес. Следователно к ато работодател Съюзът 
носи по-голяма отговорност, изразяваща се в з адължение за поправяне на вредите, които е 
причинил на персонала си с в сяко неправомерно де йствие в к ачеството си на работодател.
(вж. точка 46)
Позовава не на:
Съд — 29 юни 1994 г., Klinke/Съд, C-298/93 P, Recueil, стр. I-3009 , точка 38; 6 март 2001 г., Conno lly/Комисия, 
C-274/99 P, Recueil, стр. I-1611 , точки 44—47
Общ съд — 12 юни 2002 г., Mellone/Комисия, T-187/01, Recueil FP, стр. I-A-81 и II-1389 , точка 74; 14 октомври 
2004 г., Polinsky/Съд, T-1/02, непубликувано в С борника, точка 47; 10 декември 2008 г., Nardone/Комисия, 
Ianniello/Комисия, T-57/99, Сборник, стр. I-A-2-83 и II-A-2-505, точка 162