ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2)

a) При утвърдителен отговор на буква а) от първия въпрос, трябва ли член 6б, параграф 1, първа алинея от Регламент № 531/2012 в положение като разглежданото в главното производство да се тълкува в смисъл, че „политика за справедливо ползване“ (Fair Use Policy), прилагана спрямо потреблението на регулирани роуминг услуги на дребно, може да бъде предвидена и по отношение на предвидената в тарифния план опция като такава? б) При утвърдителен отговор на буква а) от първия въпрос и отрицателен отговор на буква а) от втория въпрос, трябва ли член 6б, параграф 1, първа алинея от Регламент № 531/2012 в положение като разглежданото в главното производство да се тълкува в смисъл, че обща „политика за справедливо ползване“ (Fair Use Policy), прилагана спрямо потреблението на регулирани роуминг услуги на дребно, може да бъде предвидена както по отношение на тарифния план за предоставяне на мобилни съобщителни услуги, така и по отношение на предвидената в тарифния план опция, вследствие на което общата национална цена на дребно съгласно тарифния план за предоставяне на мобилни съобщителни услуги, съответно сборът от общите национални цени на дребно съгласно тарифния план за предоставяне на мобилни съобщителни услуги и съгласно предвидената в тарифния план опция следва да бъдат взети предвид при изчисляването на обема данни, който следва да бъде предоставен в рамките на обща „политика за справедливо ползване“ (Fair Use Policy)? в) При утвърдителен отговор на буква а) от първия въпрос и отрицателен отговор на букви а) и б) от втория въпрос, може ли член 6б, параграф 1, първа алинея от Регламент № 531/2012 във връзка с член 4, параграф 2, първа алинея от Регламент за изпълнение 2016/2286 (2) да се прилага по аналогия в положение като разглежданото в главното производство по такъв начин, че може да бъде предвидена „политика за справедливо ползване“ (Fair Use Policy) по отношение на предвидената в тарифния план опция като такава?
2)

Трябва ли гарантираният в член 50 от Хартата принцип non bis in idem да се тълкува в смисъл, че допуска компетентният административен орган на държава членка да наложи глоба за нарушение на европейското право на конкуренцията в положение, като разглежданото в случая, при което по отношение на същото юридическо лице вече окончателно е отменена административната глоба, наложена му от националния пощенски регулаторен орган за твърдяно нарушение на законодателството в областта на пощенските услуги с оглед на същите или сходни факти, тъй като ограничението на принципа non bis in idem е обосновано от обстоятелството, че правната уредба в областта на конкуренцията преследва допълнителна цел от общ интерес, а именно да се запази и поддържа система без нарушаване на конкуренцията във вътрешния пазар, и не надвишава подходящото и необходимото за постигането на законно преследваната от тази правна уредба цел, и/или да се защитят правото и свободата на стопанската инициатива на тези други оператори на основание член 16 от Хартата?
C 162/2

Преюдициално запитване от High Court (Ирландия), постъпило на 6 февруари 2020 г. — UH/Minister for Agriculture, Food and the Marine, Ireland и Attorney General

(Дело C-64/20)

(2020/C 162/02)

Език на производството: ирландски

Запитваща юрисдикция

High Court

Страни в главното производство

Жалбоподател: UH

Ответници: Minister for Agriculture, Food and the Marine, Ireland и Attorney General

Преюдициални въпроси

1) Разполага ли националният съд с право на преценка дали да откаже да постанови дадена мярка, въпреки че е приел, че в националното право не е транспониран конкретен аспект от директива на Европейския съюз, и — ако разполага с такова право на преценка — какви фактори е подходящо да се вземат предвид при упражняването на това право на преценка и/или има ли право националният съд да вземе предвид същите фактори, които би взел предвид, ако разглеждаше нарушение на националното право?

2) Ще бъде ли нарушен принципът на директен ефект на правото на Съюза, ако по настоящото дело националният съд откаже да постанови поисканата мярка поради влизането в сила на член 7 от Регламент (ЕС) 2019/6 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2018 г. (чието прилагане е отложено до 28 януари 2022 г.), въпреки че е приел, че в националното право не е транспонирано предвиденото в член 61, параграф 1, член 58, параграф 4 и член 59, параграф 3 от Директива 2001/82/ЕО (2) изискване информацията върху опаковката и етикета на ветеринарните продукти да бъде на официалните езици на държавата членка, т.е. в Ирландия — на ирландски и на английски език?

(1) Регламент (ЕС) 2019/6 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2018 година относно ветеринарните лекарствени продукти и за отмяна на Директива 2001/82/ЕО (ОВ L 4, 2019 г., стр. 43).

(2) Директива 2001/82/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година относно кодекса на Общността за ветеринарните лекарствени продукти (ОВ L 311, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 31, стр. 200).
Преюдициално запитване от Supreme Court of the United Kingdom (Обединеното кралство), постъпило на 6 април 2020 г. — Zipvit Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Дело C-156/20)

(2020/C 215/29)

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Supreme Court of the United Kingdom

Страни в главното производство

Жалбоподател: Zipvit Ltd

Ответник: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Преюдициални въпроси

1) Може ли въз основа на Директивата (1) да се приеме, че — в случай, при който: i) данъчният орган, доставчикът и търговецът, който е данъчнозадължено лице, са тълкували неправилно европейското законодателство в областта на ДДС и са третирали облагаема със стандартна ставка доставка като освободена от ДДС, ii) в договора между доставчика и търговеца е посочено, че в цената на доставката не е включен ДДС и че, ако такъв се дължи, търговецът трябва да го заплати, iii) доставчикът не е предявявал и вече не може да предяви искане към търговеца да заплати допълнително дължимия ДДС и iv) данъчният орган не може или вече не може (поради изтекла давност) да изиска от доставчика ДДС, който е трябвало да му бъде платен — действително заплатената цена представлява сбор от нетната изискуема сума и начисления върху нея ДДС и че следователно търговецът може да иска на основание член 168, буква а) от Директивата да приспадне този ДДС като фактически „платен“ по тази доставка?

2) При условията на евентуалност, може ли при посочените обстоятелства търговецът да иска на основание член 168, буква а) от Директивата да приспадне данъка като „дължим“ по тази доставка?

3) Може ли търговецът да иска на основание член 168, буква а) от Директивата да приспадне като платен по получена доставка данъка, когато данъчният орган, доставчикът и търговецът, който е данъчнозадължено лице, са тълкували неправилно европейското законодателство в областта на ДДС и са третирали облагаема със стандартна ставка доставка като освободена от ДДС, поради което търговецът не е могъл да представи на данъчния орган данъчна фактура в съответствие с член 226, параграфи 9 и 10 от Директивата за извършената му доставка?

4) Следва ли, за да се отговори на въпроси 1—3, a) да се провери дали доставчикът би могъл да оспори — на основание на оправдани правни очаквания или на друго основание по вътрешното право или по правото на Съюза — всеки опит на данъчния орган да издаде акт, с който да го задължи да заплати определена сума, представляваща ДДС по доставката? б) да се вземе предвид обстоятелството, че търговецът, също както и данъчният орган и доставчикът, е знаел, че доставката всъщност не е освободена, или пък е имал същата възможност като тях да узнае това и е можел да предложи да заплати дължимия по доставката ДДС (изчислен върху търговската цена на доставката), за да бъде той платен на данъчния орган, но не е сторил това?

(1) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).
5)

Допустимо ли е национален съд — в случай че установи несъвместимост на национална мярка с разпоредбите на член 15 от Директива 2002/58/ЕО, тълкувани с оглед на Хартата — да ограничи действието във времето на обявяването на несъвместимостта, тъй като в противен случай би се стигнало до „породен от това хаос и увреждане на обществения интерес“ (в съответствие с подхода, възприет например в решение R (National Council for Civil Liberties) с/у Secretary of State for Home Department and Secretary of State for Foreign Affairs (2018) EWHC 975, т. 46)?
Преюдициално запитване от High Court of Justice Business and Property Courts of England and Wales (Обединеното кралство), постъпило на 22 април 2020 г. — Синдик № 1 в производството по несъстоятелност срещу г-н М и синдик № 2 в производството по несъстоятелност срещу г-н М/Г-жа M, MH, ILA и г-н M

(Дело C-168/20)

(2020/C 262/15)

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

High Court of Justice Business and Property Courts of England and Wales

Страни в главното производство

Ищци: синдик № 1 в производството по несъстоятелност срещу г-н М и синдик № 2 в производството по несъстоятелност срещу г-н М

Ответници: г-жа M, MH, ILA и г-н M

Преюдициални въпроси

1) Когато гражданин на държава членка е упражнил правата си съгласно членове 21 ДФЕС и 49 ДФЕС и Директивата относно правата на гражданите (Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета) (1), като се е преместил или установил в Обединеното кралство, съвместимо ли е с тези разпоредби правилото на член 11 от WRPA 1999, коeто изключва от масата на несъстоятелността пенсионни права по пенсионна схема, включително по установена и данъчно одобрена в друга държава членка схема, в зависимост от това дали пенсионната схема към момента на обявяване на несъстоятелността е регистрирана съгласно член 153 от FA 2004, или е предвидена в член 2 от Наредбата от 2002 г. и по този начин е данъчно одобрена в Обединеното кралство?

2) За отговора на първия въпрос релевантно или необходимо ли е: а) да се определи дали физическото лице се е преместило в Обединеното кралство главно за да бъде обявено в несъстоятелност там, б) да се вземе предвид: i) защитата, която може да е предоставена на обявения в несъстоятелност по отношение на неодобрени пенсионни схеми съгласно член 12 от WRPA 1999, и ii) възможността синдиците да събират суми във връзка с одобрени пенсионни схеми, в) да се вземат предвид изискванията, приложими за пенсионните схеми, регистрирани и данъчно одобрени в Обединеното кралство?

(1) Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (OB L 158, 2004 г., стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56)
Преюдициално запитване от Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Обединено кралство), постъпило на 22 май 2020 г. — Renesola UK Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Дело C-209/20)

(2020/C 262/19)

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Страни в главното производство

Жалбоподател: Renesola UK Ltd

Ответник: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Преюдициални въпроси

1) Следва ли да се приеме, че Регламент за изпълнение (ЕС) № 1357/2013 на Комисията (1), доколкото има за цел да определи страната на произход на слънчевите модули, произведени от материали с различен произход, като за страна на произход приема страната на производство на слънчевите клетки, е в противоречие с изискването на член 24 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета (2) (Митнически кодекс на Общността), а именно че стоките, чието производство включва участието на повече от една страна, се счита, че произхождат от страната, в която са претърпели последната си съществена, икономически обоснована обработка или преработка в оборудвано за тази цел предприятие и довела до производството на нов продукт или която представлява важен стадий за производството, и следователно е невалиден?

2) В случай че Регламент № 1357/2013 е невалиден, трябва ли член 24 от Митническия кодекс на Общността да се тълкува в смисъл, че сглобяването на слънчеви модули от слънчеви клетки и други части представлява съществена обработка или преработка?

(1) Регламент за изпълнение (ЕС) № 1357/2013 на Комисията от 17 декември 2013 година за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ, L 341, 2013 г., стр. 47).

(2) Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността. (ОВ L 302, 1992 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58).
C 313/9

Преюдициално запитване от Appeals Service Northern Ireland (Обединено кралство), постъпило на 7 април 2020 г. — VI/Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

(Дело C-247/20)

(2020/C 313/11)

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Appeals Service Northern Ireland

Страни в главното производство

Жалбоподател: VI

Ответник: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Преюдициални въпроси

1) Длъжно ли е дете, пребиваващо постоянно в Европейското икономическо пространство, да поддържа пълно здравно застрахователно покритие, за да запази правото си на пребиваване, както би следвало да прави в качеството на икономически самостоятелно лице съгласно член 4, параграф 1 от правилника от 2016 г.?

2) Неправомерно ли е изискването по член 4, параграф 3, буква b) от The Immigration (European Economic Area) Regulations 2016 (Правилник за имиграцията (Европейско икономическо пространство) от 2016 г.) — съгласно което условието за пълно здравно застрахователно покритие в Обединеното кралство за студент или за икономически самостоятелно лице е изпълнено по отношение на член 16, параграф 2, буква b), подточка ii) от The Immigration (European Economic Area) Regulations 2016 само ако въпросното покритие обхваща както това лице, така и всички съответни членове на неговото семейство — от гледна точка на правото на Съюза предвид член 7, параграф 1 от Директива 2004/38 (1) и практиката на Съда на Европейския съюз, съдържаща се в точка 70 от решение Teixiera, C-480/08?

3) Считат ли се вследствие на констатацията, съдържаща се в точка 53 от решение Ahmad/Secretary of State for the Home Department [2014] EWCA Civ 988, действащите реципрочни договорености между Обединеното кралство и Ирландия по отношение на здравното застрахователно покритие в рамките на общата зона за пътуване за „реципрочни договорености“, които съответно представляват пълно здравно застрахователно покритие за целите на член 4, параграф 1 от правилника от 2016 г.?

(1) Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, 2004 г., стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56).
C 19/43

Преюдициално запитване от Supreme Court (Ирландия), постъпило на 21 октомври 2020 г. — PF, MF/Minister for Agriculture Food and the Marine, Sea Fisheries Protection Authority

(Дело C-564/20)

(2021/C 19/44)

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Supreme Court

Страни в главното производство

Жалбоподатели: PF, MF

Ответници: Minister for Agriculture Food and the Marine, Sea Fisheries Protection Authority

Преюдициални въпроси

1) При съобщаването и сертифицирането от единния контролен орган на държава членка на сведенията до Европейската комисия по член 33, параграф 2, буква а) и член 34 от Регламента за контрол (1), правомощията на този орган свеждат ли се до съобщаване на данните за улова в конкретен риболовен район, регистрирани от рибарите съгласно членове 14 и 15 от Регламента за контрол, когато той има основателна причина да счита, че регистрираните данни са извънредно ненадеждни, или същият орган има право да използва разумни, научно обосновани методи за обработка и сертифициране на регистрираните данни, за да посочи в съобщението до Европейската комисия по-коректни стойности за количествата улов?

2) Когато по основателни причини единният контролен орган е уверен в това, може ли той законно да използва други източници на данни като лицензии за риболов, разрешения за риболов, данни от системата за наблюдение на кораби, декларации за разтоварване, документи за продажба и транспортни документи?

(1) Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета от 20 ноември 2009 година за създаване на система за контрол на Общността за гарантиране на спазването на правилата на общата политика в областта на рибарството, за изменение на регламенти (ЕО) № 847/96, (ЕО) № 2371/2002, (ЕО) № 811/2004, (ЕО) № 768/2005, (ЕО) № 2115/2005, (ЕО) № 2166/2005, (ЕО) № 388/2006, (ЕО) № 509/2007, (ЕО) № 676/2007, (ЕО) № 1098/2007, (ЕО) № 1300/2008, (ЕО) № 1342/2008 и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 2847/93, (ЕО) № 1627/94 и (ЕО) № 1966/2006 (ОВ L 343, 2009 г., стр. 1).
Преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) (Обединено кралство), постъпило на 29 юли 2020 г. — NB, AB/Secretary of State for the Home Department; Intervenor: United Nations High Commissioner for Refugees

(Дело C-349/20)

(2021/C 62/12)

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

First-tier Tribunal (Immigration and Asylum Chamber)

Страни в главното производство

Жалбоподатели: NB, AB

Ответник: Secretary of State for the Home Department

Встъпила страна: Върховен комисар за бежанците на ООН (ВКБООН)

Преюдициални въпроси

При оценката дали закрилата или помощта от UNRWA (1) на регистриран в UNRWA палестинец без гражданство е преустановена по смисъла на член 12, параграф 1, буква а), второ изречение от ДП (2), що се отнася до помощта, предоставяна на хора с увреждания:

1) Вземат ли се предвид при оценката само миналите обстоятелствата, за които се твърди, че са принудили молителя да напусне зоната на действие на UNRWA към момента, в който го е направил, или е необходима и ex nunc, прогнозна оценка дали молителят може да се възползва понастоящем от такава закрила или помощ?

2) Ако отговорът на първия въпрос е, че оценката включва и прогнозна оценка, допустимо ли е да се приложи по аналогия клаузата за преустановяване в член 11, така че ако към минал период молителят може да посочи основателна причина, поради която е напуснал зоната на UNRWA, тежестта да докаже, че такава причина вече не е налице, е на държавата членка?

3) За да са налице основателни обективни причини за напускането на такова лице, свързано с осигуряване на закрила или помощ от страна на UNRWA, необходимо ли е да се установи умишлено нанасяне на вреда или лишаване от помощ (чрез действие или бездействие) от страна на UNRWA или на държавата, в която тя действа?

4) Трябва ли да се вземе предвид помощта, предоставяна на такива лица от частноправни субекти като НПО?

(1) Агенция на Организацията на обединените нации за подпомагане и работа с палестински бежанци в Близкия изток.

(2) Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила (наричана по-нататък „Директива за признаването“ или „ДП“) (OВ L 304, 2004, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 52).
Жалба, подадена на 2 юли 2020 г. от Peter Sabo, Lesoochranárske zoskupenie VLK, Hasso Krull, 2 Celsius, Bernard Auric, Tony Lowes, Kent Roberson, Hiite Maja SA, Association de lutte contre toutes formes de Nuisance et de Pollutions sur les communes de Meyreuil et Gardanne (ALNP Meyreuil — Gardanne), Friends of the Irish Environment CLG срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 6 май 2020 г. по дело T-141/19, Sabo и др./Парламент и Съвет

(Дело C-297/20 P)

(2021/C 72/11)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподатели: Peter Sabo, Lesoochranárske zoskupenie VLK, Hasso Krull, 2 Celsius, Bernard Auric, Tony Lowes, Kent Roberson, Hiite Maja SA, Association de lutte contre toutes formes de Nuisance et de Pollutions sur les communes de Meyreuil et Gardanne (ALNP Meyreuil — Gardanne), Friends of the Irish Environment CLG (представители: R. Smith и C. Day, Solicitors, P. Lockley и B. Mitchell, Barristers и D. Wolfe QC)

Други страни в производството: Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз

С определение от 14 януари 2021 г. Съдът (осми състав) отхвърля жалбата като явно неоснователна и осъжда жалбоподателите да понесат направените от тях съдебни разноски.
C 110/22

Преюдициално запитване от Appeal Tribunal for Northern Ireland (Обединено кралство), постъпило на 30 декември 2020 г. — CG/Department for Communities in Northern Ireland

(Дело C-709/20)

(2021/C 110/23)

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Appeal Tribunal (Northern Ireland)

Страни в главното производство

Жалбоподател: CG

Ответник: Department for Communities in Northern Ireland

Преюдициални въпроси

1) Представлява ли член 9, параграф 3, буква c), подточка i) от Правилника за универсалния кредит (Северна Ирландия) от 2016 г., добавен с Правилника за социалното осигуряване (Свързани с дохода обезщетения) (Осъвременяване и изменение) (Напускане на ЕС) (Северна Ирландия) от 2019 г., който изключва от кръга лица с право на социалноосигурителни обезщетения гражданите на Съюза, които имат право на пребиваване (временно разрешение за пребиваване) съгласно националното право [в случая „временен статут на уседналост“ по Приложение ЕС от Имиграционния правилник на Обединеното кралство], неправомерна (пряка или непряка) дискриминация по смисъла на член 18 от Договора за функционирането на Европейския съюз и противоречи ли на задълженията на Обединеното кралство съгласно European Communities Act 1972 (Закона за Европейските общности от 1972 г.)?
C 110/17

Преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Обединено кралство), постъпило на 22 декември 2020 г. — Fenix International Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Дело C-695/20)

(2021/C 110/17)

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Страни в главното производство

Жалбоподател: Fenix International Limited

Ответник: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Преюдициален въпрос

Невалиден ли е член 9a от Регламент за изпълнение (ЕС) № 282/2011 (1) на Съвета от 15 март 2011 година, вмъкнат с член 1, параграф 1, буква в) от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1042/2013 (2) на Съвета от 7 октомври 2013 година, въз основа на това, че надхвърля изпълнителните правомощия или задължения на Съвета, установени с член 397 от Директива 2006/112/ЕО (3) на Съвета от 28 ноември 2006 година, доколкото допълва и/или изменя член 28 от Директива 2006/112/ЕО?

(1) Регламент за изпълнение (ЕС) № 282/2011 на Съвета от 15 март 2011 година за установяване на мерки за прилагане на Директива 2006/112/ЕО относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 77, 2011 г., стр. 1).

(2) Регламент за изпълнение (ЕС) № 1042/2013 на Съвета от 7 октомври 2013 година за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 282/2011 по отношение на мястото на доставка на услуги (ОВ L 284, 2013 г., стр. 1).

(3) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, глава 9, том 3, стр. 7).