ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
11

След като приема, че мерки 1 и 2 съставляват държавни помощи, Комисията посочва, че нормативната основа за преценката на тяхната съвместимост е член 107, параграф 3, буква б) ДФЕС, който се отнася за помощите, предназначени за преодоляване на сериозно затруднение в икономиката на държава членка. Според нея мерки 1 и 2 са помощи за преструктурирането на BMPS и тя проверява съвместимостта им въз основа на плана за преструктуриране предвид шестте съобщения относно световната финансова криза, и по-специално Съобщението на Комисията относно връщане на жизнеспособността и оценка на мерките за преструктуриране във финансовия сектор според правилата за държавна помощ в настоящата криза (ОВ C 195, 2009 г., стр. 9), Съобщението на Комисията относно прилагането от 1 януари 2012 г. на правилата за държавни помощи за подкрепата на мерки в полза на банки в контекста на финансовата криза (ОВ C 356, 2011 г., стр. 7) и Съобщението на Комисията относно прилагането от 1 август 2013 г. на правилата за държавните помощи към мерките за подкрепа на банки в контекста на финансовата криза („Съобщение относно банковия сектор“) (ОВ C 216, 2013 г., стр. 1; наричано по-нататък „Съобщението относно банковия сектор“).
2

През 2008 г. и 2010 г. в рамките на програмите Tempus IV на Европейския съюз за сътрудничество с трети страни с цел модернизация на системите им за висше образование жалбоподателят сключва следните три споразумения за отпускане на безвъзмездни средства: – споразумение за отпускане на безвъзмездни средства от 5 декември 2008 г., носещо референтен № 2008‑4744, за реализиране на проекта „Educational Centers Network on Modern Technologies of Local Governing“ (Мрежа от образователни центрове за съвременни технологии за местно управление) (наричано по-нататък „споразумението Ecesis“), сключено между жалбоподателя, в качеството на единствен бенефициер, и Европейската комисия, – споразумение за отпускане на безвъзмездни средства от 18 октомври 2010 г., носещо референтен № 2010‑2844, за реализиране на проекта „Development and Integration of University Self-assessment Systems“ (Разработване и въвеждане на системи за университетски системи за самооценка) (наричано по-нататък „споразумението Diusas“), сключено по-специално между жалбоподателя, в качеството на координатор и събенефициер, и Изпълнителната агенция за образование, аудиовизия и култура (EACEA), – споразумение за отпускане на безвъзмездни средства от 30 септември 2010 г., носещо референтен № 2010‑2862, за реализиране на проекта „Development of Quality Assurance System in Turkmenistan on the base of Bologna Standards“ (Разработване на система за осигуряване на качество в Туркменистан въз основа на стандартите от Болонския процес) (наричано по-нататък „споразумението Deque“), сключено по-специално между жалбоподателя, в качеството на координатор и събенефициер, и EACEA. […]
90

Жалбоподателите добавят, че ако експертната група „РВТ“ на ECHA е била сезирана с въпроса, резултатът от процедурата е могъл да бъде различен, доколкото Laboratoire Pareva е могло да защити пред тези експерти своята позиция, за да докаже, че PHMB (1415; 4.7) не отговаря на необходимите критерии, за да се счита за част от веществата PBT. По-специално то е могло да им предостави резултатите от множество изследвания, позволяващи да се заключи, че токсичността на това вещество се различава значително в зависимост от това дали изпитването се извършва при стандартни условия или при естествени условия, както било видно от становищата, които то е представило на оценяващия компетентен орган през юли 2016 г. и март 2017 г. Освен това според жалбоподателите значението на становището на експертната група „РВТ“ на ECHA произтичало изрично от документ на Комисията под номер CA-Sept13-Doc.8.3 — окончателен, озаглавен „Review Programme of active substances: establishment of a work programme to meet the 2024 deadline“ (Програма за преглед на веществата: изготвяне на работна програма с цел спазване на крайния срок през 2024 г.).
36

Диспозитивът на обжалваното решение е със следния текст: „Член 1 Qualcomm Inc. е нарушило член 102 от Договора [за функционирането на Европейския съюз] и член 54 от Споразумението за Европейското икономическо пространство, като е предоставило плащания на Apple Inc., при условие че Apple Inc. получи от Qualcomm Inc. всички нужни на Apple Inc. базови чипсети, съвместими със стандарта Long Term Evolution, както и със стандартите Global System for Mobile Communications и Universal Mobile Telecommunications System. Нарушението е продължило от 25 февруари 2011 г. до 16 септември 2016 г. Член 2 За посоченото в член 1 нарушение на Qualcomm Inc. се налага глоба в размер на 997439000 EUR. […] Член 3 Qualcomm Inc. е длъжно да се въздържа от повторение на поведението, посочено в член 1, и от всяко действие или поведение, които имат същия или равностоен предмет или ефект. Член 4 Адресат на настоящото решение е Qualcomm Inc. […]“.
64

В приложение към репликата ищците представят експертен доклад от 8 юли 2019 г. на Copenhagen Economics, озаглавен „Assessment of economic analysis of the European Commission in the UPS-TNT case“ (Оценка на икономическия анализ на Комисията по дело UPS-TNT). Комисията възразява срещу късното представяне на този доклад, което счита за неоправдано. Тя иска този документ да бъде отхвърлен като недопустим.
98

В това отношение, първо, е важно да се подчертае, че Регламент № 1107/2009 не предвижда положение, при което заявителят за подновяване на одобрение на активно вещество оттегля заявлението си за една от предварително посочените от него представителни употреби. Що се отнася до документа, на който се позовават жалбоподателите в отговорите си на въпросите на Общия съд, а именно документа, озаглавен „EFSA, Administrative guidance on submission of dossiers and assessment reports for the peer-review of pesticide substances actives“, същият несъмнено обяснява, че ако даден заявител желае в определен момент да оттегли заявлението си, той трябва писмено да уведоми ДДЧ за това, а с електронна поща ЕОБХ и Комисията. При все това този документ се отнася до процедурата, която започва с подаването на заявление и приключва с приемането и публикуването на заключението на ЕОБХ. Освен това следва да се отбележи, че въпросният документ е от 2019 г. и следователно е издаден след приемането на обжалвания регламент за изпълнение. Освен това този документ не предвижда случай на частично оттегляне на заявлението за подновяване. Накрая, в същия документ се уточнява, че оттеглянето на заявление след приемането на посоченото заключение няма никакво отражение върху приетия резултат, който при всички положения ще бъде публикуван в EFSA Journal.
407

На второ място, за разлика от останалите оспорени от жалбоподателя ангажименти относно териториалните ограничения, а именно ангажиментите относно ограниченията за препродажба и реекспорт (т. 5 и 6 от окончателните ангажименти) и тези относно пунктовете на доставка (раздел 1.2 и точки 9—17 от окончателните ангажименти), ангажиментите относно българската газопреносна мрежа се отнасят главно до пазарите на газ в България и не могат да се прилагат в редица засегнати страни от ЦИЕ. В това отношение ангажиментите относно българската газопреносна мрежа, които са озаглавени „Changes to the Bulgarian Gas System“ (Промени в българската газопреносна система), са представени отделно и като независими от останалите ангажименти относно териториалните ограничения. По аналогичен начин в обжалваното решение посочените ангажименти относно българската газопреносна мрежа, които са разгледани в раздел 7.1.2 от това решение под заглавието „The Commitment dealing with the Bulgarian gas system“ (Ангажиментът, отнасящ се до българската газопреносна система), са разгледани отделно от останалите две категории ангажименти относно териториалните ограничения, които са анализирани в раздели 7.1.1 и 7.1.3 от посоченото решение под заглавията „The Commitment to remove territorial restrictions and measures of an effect equivalent to such restrictions“ (Ангажиментът за оттегляне на териториалните ограничения и мерките с равностоен на тези ограничения ефект) и „The Commitment dealing with the changes of gas delivery points“ (Ангажиментът за промените в пунктовете на доставка на газ).
21

Успоредно с договорите, предмет на одита от февруари 2010 г., Общността сключва с Intelligence for Environment and Security — IES Solutions Srl и с 21 други съдоговорители, установени в различни държави — членки на Съюза, сред които е и Isotis, договор № 238940 „REsponding to All Citizens needing Help (REACH112)“. Предмет на договора е изпълнението на проекта REACH112, който e част от изпълнението на Програмата за подкрепа на политиката в областта на информационните и комуникационните технологии (ИКТ), която е част от рамковата програма за конкурентоспособност и иновации (ПКИ). Целта на този проект е да се предложат алтернативни приложения на традиционната гласова телефония, които да бъдат достъпни за всички.
Решение на Общия съд (пети състав) от 5 декември 2019 г. —

Idea Groupe/EUIPO — The Logistical Approach (Idealogistic Verhoeven Greatest care in getting it there)

(Дело T‑29/19)

„Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Idealogistic Verhoeven Greatest care in getting it there“ — По-ранни национални словни марки „idéa logistique“, „IDEA“ и „groupe idea“ — По-ранна национална фигуративна марка „iDÉA“ — Международни регистрации, посочващи Европейския съюз — По-ранна фигуративна марка „iDÉA“ и по-ранна словна марка „IDEA“ — Относителни основания за отказ — Вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 — Използване в процеса на търговията на знак с по-голям обхват от местния — Член 8, параграф 4 от Регламент 2017/1001“

1. Марка на Европейския съюз — Производство по обжалване — Обжалване пред съда на Съюза — Компетентност на Общия съд — Преразглеждане на фактите в светлината на доказателствата, представени за първи път пред него — Изключване (член 72 от Регламент 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета) (вж. т. 20)

2. Марка на Европейския съюз — Определение и придобиване на марка на Европейския съюз — Относителни основания за отказ — Възражение от притежателя на по-ранна идентична или сходна марка, регистрирана за идентични или сходни стоки или услуги — Вероятност от объркване с по-ранната марка — Фигуративна марка „Idealogistic Verhoeven Greatest care in getting it there“ — Словни марки „idéa logistique“, „IDEA“ и „groupe idea“ — Фигуративни марки „iDÉA“ (член 8, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета) (вж. т. 46, 50, 72 и 79—81)

3. Марка на Европейския съюз — Производство по обжалване — Обжалване пред съда на Съюза — Компетентност на Общия съд — Контрол за законосъобразност на решенията на апелативните състави — Контрол върху правната квалификация на фактите по спора (член 72 от Регламент 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета) (вж. т. 120)

4. Съдебно производство — Задължение на съда да се съобрази с определените от страните рамки на спора — Задължение на съда да се произнесе само въз основа на доводите, изтъкнати от страните — Липса (вж. т. 120)

Предмет

Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 12 ноември 2018 г. (преписка R 2064/2017‑4), постановено в производство по възражение със страни Idea Groupe и The Logistical Approach

Диспозитив

1) Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 12 ноември 2018 г. (преписка R 2064/2017‑4).
Решение на Общия съд (шести състав) от 12 февруари 2020 г. —

Bilde/Парламент

(Дело T‑248/19)

„Привилегии и имунитети — Член на Парламента — Решение за снемане на парламентарния имунитет — Явна грешка в преценката — Electa una via — Принцип non bis in idem — Злоупотреба с власт“

1. Привилегии и имунитети на Европейския съюз — Членове на Европейския парламент — Имунитет — Искане за снемане на имунитета — Право на преценка на Парламента — Съдебен контрол — Обхват (член 9 от Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз) (вж. т. 19 и 20)

2. Привилегии и имунитети на Европейския съюз — Членове на Европейския парламент — Имунитет — Искане за снемане на имунитета — Известие от комисия на Парламента във връзка с практиката по отношение на привилегиите и имунитетите на членовете — Правно действие (член 9 от Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз) (вж. т. 23 и 24)

3. Европейски парламент — Административно производство — Решение на Парламента, с което се разпорежда връщане на недължимо платена сума за надбавка за парламентарни сътрудници — Нарушение на принципа electa una via — Нарушение на принципа ne bis in idem — Липса (член 68 от Решение на Бюрото на Парламента за установяване на мерки по прилагане на устава на членовете на Европейския парламент) (вж. т. 38, 39 и 41—43)

Предмет

Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение P8_TA(2019)0137 на Парламента от 12 март 2019 г. за снемането на парламентарния имунитет на жалбоподателката

Диспозитив

1) Отхвърля жалбата.
2)

Отменя решение FINS-2019‑5 на Парламента от 14 януари 2019 г. относно отпускането на финансиране на Alliance of Conservatives and Reformists in Europe (ACRE) за 2019 г., доколкото с член I.5.1 от него като условие за изплащането на предварително финансиране, равно на 100 % от максималния размер на финансирането, се изисква преди това да бъдат възстановени някои суми.
1

Жалбоподателят AM е нает на работа в Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) на 1 юни 2014 г. в рамките на програма „Joint Assistance to Support Projects in European Regions“ (Jaspers) въз основа на срочен договор за една година, който впоследствие е подновяван два пъти, съответно от 1 юни 2015 г. до 31 май 2017 г. и след това от 1 юни 2017 г. до 31 май 2020 г.
25

Съгласно съдебната практика обстоятелството, че в случая предложението за ЕГИ не е регистрирано, може да засегне самата ефективност на правото на гражданите да внасят гражданска инициатива, утвърдено в член 24, първа алинея ДФЕС. Ето защо в такова решение мотивите, обосноваващи съответния отказ, трябва да са ясно посочени (вж. решение от 3 февруари 2017 г., Minority SafePack — one million signatures for diversity in Europe/Комисия, T‑646/13, EU:T:2017:59, т. 17 и цитираната съдебна практика).
96

Всъщност от предложението за регламент на Европейския парламент и на Съвета от 7 ноември 2012 година относно флуорсъдържащите парникови газове (COM/2012/643 final — 2012/0305 (COD), наричано по-нататък „предложението за регламент“) следва, че Комисията се е опряла на разработения от службите ѝ работен документ от 7 ноември 2012 г. (Impact Assessment — Review of Regulation (EC) No 842/2006 on certain fluorinated greenhouse gases (Оценка на въздействието — Преразглеждане на Регламент (ЕО) № 842/2006), SWD(2012) 364 final, наричан по-нататък „оценката на въздействието“), който съпътства предложението за регламент.
165

На второ място, според жалбоподателя, приемайки, че фактурите за възпитателката C не са истински и верни, ЕЦБ е пренебрегнала неговите и на семейството му изявления, че C действително е оказвала подкрепа на децата му и че възнаграждението ѝ е заплащано в брой. Жалбоподателят добавя, че ЕЦБ не е взела предвид и изявленията му, че приликата между фактурите на предполагаемия физиотерапевт B и на C се обяснява с това, че съпругата му показала на C как да ги изготвя. Накрая, ЕЦБ също така не взела предвид подобряването на резултатите в училище на едно от децата му по предметите, по които C му давала уроци.
2)

Нарушенията на споразуменията за отпускане на безвъзмездни средства № 225023 по проект „ElDeRly-friEndly Alarm handling and monitorING (Dreaming)“ и № 250449 по проект „Health monitoring and sOcial integration environMEnt for Supporting WidE ExTension of independent life at HOME (HOME SWEET HOME)“, допуснати от Health Information Management (HIM), представляват нередности по смисъла на точка II.1 от общите условия на посочените споразумения.
41

С акт от 27 април 2016 г. High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) (Висш съд (Англия и Уелс), общо гражданско отделение (административен състав), Обединеното кралство) сезира Съда с преюдициални въпроси, които се отнасят по същество до валидността с оглед на член 3, параграф 5 ДЕС на актовете на Съюза относно международните споразумения, сключени между Съюза и Кралство Мароко в областта на рибарството в рамките на Споразумението за асоцииране, предвид обстоятелството, че те позволяват използването на ресурси, произхождащи от прилежащите към Западна Сахара води (решение от 27 февруари 2018 г., Western Sahara Campaign UK, C‑266/16, EU:C:2018:118, т. 1, 41 и 54, наричано по-нататък „решение Western Sahara Campaign UK“).
42

С акт от 27 април 2016 г. High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) (Висш съд (Англия и Уелс), общо гражданско отделение (административен състав), Обединеното кралство) сезира Съда с преюдициални въпроси относно валидността на Споразумението в областта на рибарството от 2006 г., одобрено и приведено в действие с Регламент № 764/2006, с Решение 2013/785 и с Регламент (ЕС) № 1270/2013 на Съвета от 15 ноември 2013 година относно разпределянето на възможностите за риболов в съответствие с протокола между Европейския съюз и Кралство Мароко за определяне на възможностите за риболов и на финансовото участие, предвидени в Споразумението за партньорство в областта на рибарството между Европейския съюз и Кралство Мароко (ОВ L 328, 2013 г., стр. 40) (решение от 27 февруари 2018 г., Western Sahara Campaign UK, C‑266/16, EU:C:2018:118, т. 1, наричано по-нататък „решение Western Sahara Campaign UK“).
4)

Френската република, Сomité régional des pêches maritimes et des élevages marins des Hauts-de-France (CRPMEM), Fonds régional d’organisation du marché du poisson (FROM NORD), Organisation de producteurs CME Manche-Mer du Nord (OP CME Manche-Mer du Nord), Ailes Marines SAS, Éoliennes Offshore des Hautes Falaises SAS, Éoliennes Offshore du Calvados SAS, Parc du Banc de Guérande SAS, Éoliennes en Mer Dieppe Le Tréport SAS и Éoliennes en Mer Îles d’Yeu et de Noirmoutier SAS понасят направените от тях съдебни разноски.
15

На 2 декември 2013 г. и на 6 май 2014 г. Robert Bosch GmbH подава две заявления за одобрение на два вида високоефективни алтернатори в качеството на екологични иновации. Първото заявление, което се разглежда в настоящия случай, се отнася до високоефективните алтернатори с високоефективни диоди (наричани по-нататък „алтернатори HED“). За посоченото заявление Robert Bosch подава заявление за одобрение като екологична иновация за редица модели на алтернатори HED с наименованията PL 3Q‑130 HED, PL 3Q‑150 HED, EL 6‑140 HED, EL 7‑150 HED, EL 7‑150 Plus HED, EL 7‑175 Plus HED, EL 8‑180 HED, EL 8Q‑180 HED и EL 8Q‑190 HED. С подаването на заявлението Robert Bosch възприема предвидения в Техническите насоки опростен подход. По-специално то представя протокол за мерките за изпитване за всеки модел алтернатори. В тези протоколи за мерките то дава информация за методологията за изпитване на алтернаторите. Там се посочва за някои от алтернаторите, че са били „подготвени“ (EL 7‑175 Plus HED и EL 8Q‑190 HED), че количеството грес е било намалено с 25 % (PL 3Q‑130 HED и PL 3Q‑150 HED), че те са били оптимизирани (EL 7‑150 HED) или са им добавени шайби (EL 8Q‑190 HED). Подготовката, която има за цел да намали фазата на сработване на частите, може да се състои в намаляване на греста за въртенето на алтернаторите, в заместване на лагерния уплътнител с предпазен кръг или в добавянето на шайби за възможно най-бързо отстраняване на излишната грес. Родовото понятие за различните методи на подготовка, включително за сработването, е предварителна подготовка.
33

Първото основание за отмяна е свързано с мерките относно управляваните от Autostrade per l’Italia автомагистрали. В това отношение жалбоподателите посочват, че изводът на Комисията, че мерките относно управляваните от Autostrade per l’Italia автомагистрали отговарят на критериите от Съобщението относно компенсациите за обществени услуги и следователно са съвместими с вътрешния пазар, почива на три погрешни изходни постановки. Първата е, че изграждането на „Gronda di Genova“ представлява вече предвидено строителство по проект, за който Autostrade per l’Italia още през 2002 г. е получило концесия, докато всъщност ставало въпрос за напълно нов проект спрямо действащите концесии, който изисквал нова възлагателна процедура. Втората е, че Autostrade per l’Italia е концесионер в рамките на единна концесия, докато в действителност това дружество притежавало няколко отделни концесии. Третата е, че разходите за извършването на строителството, основание за спорното удължаване на сроковете, са били надлежно изчислени от Autostrade per l’Italia и от италианските власти, а това не било така. Освен това и независимо от анализа на въпросните изходни постановки жалбоподателите твърдят, че Комисията е допуснала грешки при проверката съвместими ли са спорните мерки с глави 2.2—2.10 от Съобщението относно компенсациите за обществени услуги (вж. т. 15 по-горе).
1

На 25 септември 2018 г. жалбоподателите Public.Resource.Org, Inc. и Right to Know CLG, организации с нестопанска цел, чиято приоритетна задача е да правят законодателството достъпно за всички граждани, внасят в генерална дирекция „Вътрешен пазар, промишленост, предприемачество и МСП“ на Европейската комисия на основание Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, глава 1, том 3, стр. 76) и на Регламент (ЕО) № 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (ОВ L 264, 2006 г., стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126) заявление за достъп до документи, намиращи се на разположение на Комисията (наречено по-нататък „заявлението за достъп“).