ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
BG Официален вестник на Европейския съюз C 267/44

Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Административен съд) на 26 август 2009 г. — Afton Chemical Limited/Secretary of State for Transport

(Дело C-343/09)

2009/C 267/76

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Административен съд)

Страни в главното производство

Ищец: Afton Chemical Limited

Ответник: Secretary of State for Transport

Преюдициални въпроси

Във връзка с разпоредбите относно металните добавки в Директива 2009/30/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за изменение на Директива 98/70/ЕО по отношение на спецификацията на бензина, дизеловото гориво и газьола и за въвеждане на механизъм за наблюдение и намаляване на нивата на емисиите на парникови газове и за изменение на Директива 1999/32/ЕО на Съвета по отношение на спецификацията на горивото, използвано от плавателни съдове по вътрешните водни пътища, и за отмяна на Директива 93/12/ЕИО („Директивата“) (1):

1) Що се отнася до тази разпоредба от член 1, параграф 8, с която се създава нов член 8а, параграф 2 в Директива 98/70 (2) за ограничаване употребата на метилциклопентадиенил манган трикарбонил в горивата до 6 mg манган на литър, считано от 1 януари 2011 г. и до 2 mg, считано от 1 януари 2014 г. незаконосъобразно ли е налагането на такива ограничения: (1) тъй като е въз основа на явна грешка при оценката? (2) тъй като е в нарушение на изискванията на принципа за предпазните мерки? (3) тъй като противоречи на принципа за пропорционалност? (4) тъй като противоречи на принципа за равно третиране? (5) тъй като противоречи на принципа за правна сигурност?

2) Що се отнася до тази разпоредба от член 1, параграф 8, с която се създава нов член 8а, параграфи 4, 5 и 6 в Директива 98/70, изискващ поставянето на етикети върху всички горива, които съдържат метални добавки, със следния текст: „Съдържа метални добавки“, незаконосъобразно ли е налагането на такова изискване за поставяне на етикети: (1) тъй като е въз основа на явна грешка при оценката? (2) тъй като противоречи на принципа за пропорционалност?

(1) ОВ L 140, стр. 88.

(2) Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 1998 година относно качеството бензиновите и дизеловите горива и за изменение на Директива 93/12/ЕИО на Съвета (ОВ L 350, стр. 58; Специално издание на български език 2007 г., глава 13, том 26, стр. 3).
—

да се установи, че Република Полша е нарушила член 249, параграф 4 ЕО, както и членове 3, 4 и 5 от Решение на Комисията от 23 октомври 2007 година относно предоставената от Полша държавна помощ C 23/06 (ex NN 35/06) в полза на стоманопроизводителя Grupa Technologie Buczek (нотифицирано под референтен номер C (2007) 5087, публикувано в ОВ 2008 г., L 116), като не е изпълнила задълженията, произтичащи от това решение или във всеки случай не е уведомила Комисията за изпълнението на тези задължения;
BG Официален вестник на Европейския съюз C 11/18

Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (Chancery Division) (England and Wales) на 28 октомври 2009 г. — Generics (UK) Ltd/Synaptech Inc

(Дело C-427/09)

2010/C 11/29

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

High Court of Justice (Chancery Division) (England and Wales)

Страни в главното производство

Ищец: Generics (UK) Ltd

Ответник: Synaptech Inc

Преюдициални въпроси

1. За целите на член 13, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 1768/92 (1) на Съвета „първото разрешително за пускане на пазара на продукт в Общността“ ли е първото разрешително за пускане на пазара в Общността, което е издадено в съответствие с Директива 65/65/ЕИО (2) (понастоящем заменена с Директива 2001/83/EC (3)) или е достатъчно всякакво разрешително, което е пуснато на пазара в Общността или ЕИП?

2. Ако за целите на член 13, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 1768/92 на Съвета „първото разрешително за пускане на пазара на продукт в Общността“ трябва да бъде издадено в съответствие с Директива 65/65/ЕИО (понастоящем заменена с Директива 2001/83/ЕО), следва ли разрешително, предоставено през 1963 г. в Австрия в съответствие с действащото национално законодателство към този момент (което не съответства на изискванията на Директива 65/65/ЕИО) и което никога не е изменяно, за да бъде в съответствие с Директива 65/65/ЕИО, и впоследствие оттеглено през 2001 г., да се третира за тази цел като разрешително предоставено в съответствие с Директива 65/65/ЕИО?

(1) Регламент (ЕИО) № 1768/92 от 18 юни 1992 година относно създаването на сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти (ОВ L 182, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 11, стр. 130).

(2) Директива 65/65/ЕИО на Съвета от 26 януари 1965 година относно сближаването на законовите, подзаконови и административни разпоредби, свързани с лекарствените продукти (ОВ 22, 1965 г., стр. 369).

(3) Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствените продукти за хуманна употреба (ОВ L 311, стр. 67; Специално издание на български език 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3).
BG Официален вестник на Европейския съюз C 11/18

Преюдициално запитване, отправено от Supreme Court of the United Kingdom на 5 ноември 2009 г. — Shirley McCarthy/Secretary of State for the Home Department

(Дело C-434/09)

2010/C 11/30

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Supreme Court of the United Kingdom

Страни в главното производство

Жалбоподател: Shirley McCarthy

Ответник: Secretary of State for the Home Department

Преюдициални въпроси

1. Има ли качеството на „бенефициент“ по смисъла на член 3 от Директива 2004/38/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета („Директивата“) лице с двойно гражданство — на Ирландия и на Обединеното кралство, което е пребивавало през целия си живот в Обединеното кралство?

2. Това лице пребивавало ли е „законно“ в приемащата държава членка за целите на член 16 от Директивата при положение, че не е могло да удовлетвори изискванията на член 7 от Директива 2004/38/ЕО?

(1) Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите–членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56).
—

да се установи, че като не е предприела в предвидените срокове всички необходими мерки за отмяна на помощта, обявена за незаконосъобразна и несъвместим с общия пазар с Решение № 2008/697/ЕО (1) на Комисията от 16 април 2008 година относно държавна помощ № C 13/07 (ex NN 15/06 и N 734/06), приведена в действие от Италия в полза на New Interline (нотифицирано под номер C (2008) 1321), Италианската република не е изпълнила задълженията си по членове 2, 3 и 4 от това решение и по Договора за ЕО,
BG Официален вестник на Европейския съюз C 37/22

Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) на 2 декември 2009 г. — Nokia Corporation/Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

(Дело C-495/09)

2010/C 37/26

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Страни в главното производство

Жалбоподател: Nokia Corporation

Ответник: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

Преюдициални въпроси

Могат ли необщностни стоки, носещи марка на Общността, които са под митнически надзор в държава членка и в режим транзит от трета държава към друга трета държава, да представляват „имитирани стоки“ по смисъла на член 2, параграф 1, буква а) от Регламент 1383/2003/ЕО (1), ако няма доказателство, подсказващо, че тези стоки ще бъдат пуснати на пазара в ЕО в съответствие с митнически режим или посредством незаконно отклоняване?

(1) Регламент (ЕО) 1383/2003 на Съвета от 22 юли 2003 година относно намесата на митническите органи по отношение на стоки, за които се подозира, че нарушават някои права върху интелектуална собственост, както и относно мерките, които следва да се вземат по отношение на стоки, нарушаващи някои права върху интелектуалната собственост (ОВ L 196, стр. 7, Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 16, стр. 18)
BG Официален вестник на Европейския съюз C 37/24

Жалба, подадена на 4 декември 2009 г. от Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (седми състав) на 23 септември 2009 г. по дело T-296/06, Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd/Съвет на Европейския съюз

(Дело C-511/09 P)

2010/C 37/30

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd (представител: P. Bentley QC)

Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, IML Industria Meccanica Lombarda Srl

Искания на жалбоподателя

— да се отмени решението на Първоинстанционния съд от 23 септември 2009 г. по дело T-296/06, Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg., Co., Ltd./Съвет на Европейския съюз, в частта, с която се отменя първата част от първото правно основание на жалбоподателя в първоинстанционното производство;

— да се отмени Регламент (ЕО) № 1136/2006 (1) на Съвета, в частта, налагаща антидъмпингово мито на произведените от жалбоподателя продукти като механизми с дъгов лост („МДЛ“), надхвърлящо размера на митото, който би следвало да бъде заплатен, ако не е била направена спорната корекция на експортната цена; и

— да се осъди Съвета да заплати съдебните разноски в настоящото, включително и в първоинстанционното производство.

Правни основания и основни доводи

Жалбоподателят твърди, че обжалваното решение не извежда правилно правните последици от понятието за нормална стойност, както е определено в член 2, параграф 7, буква а) от Регламент (ЕИО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу антидъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (2), изменен. Следователно в обжалваното решение Първоинстанционният съд достига до неправилен извод, че определената в съответствие с тази разпоредба аналогова нормална стойност, задължително отговаря на нивото, на което съответните стоки напускат веригата на производство в Китай, въпреки че той установява в самото обжалвано решение, че разходите за продажби, административните и другите общи разходи за вътрешни и експортни продажби се поемат не от дружеството в Китай, а от дружества, свързани с държава с пазарна икономика — Хонг конг. Този неправилен извод е в основата на нарушението на член 2, параграф 10 от Регламент (ЕИО) № 384/96 на Съвета, изменен, тъй като Първоинстанционният съд е потвърдил извършената от институциите корекция на експортната цена, състояща се в намаление на разходите за продажби, административните и другите общи разходи и печалби на дружествата, свързани с Хонг конг.

(1) Регламент (ЕО) № 1136/2006 на Съвета от 24 юли 2006 година относно налагането на окончателно антидъмпингово мито и окончателното събиране на временно мито, наложено върху вноса на механизми с дъгов лост с произход от Китайската народна република (ОВ L 205, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 11, том 47, стр. 89).

(2) ОВ L 56, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 11, том 12, стр. 223.
BG Официален вестник на Европейския съюз C 37/4

Жалба, подадена на 23 ноември 2009 г. от The Wellcome Foundation Ltd срещу решението на Първоинстанционния съд (седми състав), постановено на 23 септември 2009 г. по дело T-493/07 — The Wellcome Foundation Ltd/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)

(Дело C-461/09 P)

2010/C 37/06

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: The Wellcome Foundation Ltd (представител: R. Gilbey, avocat)

Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Serono Genetics Institute S.A.

Искания на жалбоподателя

— да се установи, че Първоинстанционният съд е нарушил член 8, параграф 1, буква б) и член 52, параграф 1 от Регламента за марката на Общността (1) като потвърждава обжалваното решение на апелативния състав;

— да се отмени обжалваното решение, потвърждаващо решението на апелативния състав за това, че отказва да отмени всичките решения на СХВП и на Първоинстанционния съд относно разноските и да се осъди СХВП за съдебните разноски.

Правни основания и основни доводи

Жалбоподателят твърди, че с оглед на обстоятелствата отразени в регистрите за марките и както са представени пред СХВП, Първоинстанционният съд без никакво правно основание е приел, че съответните потребители имат висока степен на внимание.

Жалбоподателят твърди, че Първоинстанционният съд е отказал да вземе предвид представените от него доказателства, въпреки че тези доказателства са били допустими доколкото те представляват само обстойно излагане на доводите и доказателствата, които вече са представени пред СХВП.

Жалбоподателят твърди, че за да опише степента на прилика на стоките, Първоинстанционният съд използва неясни и несвързани думи, като също така е пропуснал да мотивира точно, ясно и свързано обжалваното решение.

Жалбоподателят твърди, че с оглед на обстоятелствата, които са били изложени пред Първоинстанционния съд, същият е приложил неправилни, непълни и съдържащи недостатъци правни критерии, за да достигне да извода, че апелативният състав правилно е приел, че стоките имат слаба степен на прилика.

Жалбоподателят твърди, че с оглед на обстоятелствата, които са изложени пред Първоинстанционния съд, същият достига до извода, че знаците имат слаба степен на прилика като не прилага подходящ критерии, за да извърши цялостно сравняване на знаците.

Накрая, жалбоподателят твърди, че Първоинстанционният съд е основал извода си, свързан с вероятността от объркване, на юридически неточни, непълни или съдържащи недостатъци критерии, доколкото такива юридически неточни, непълни или съдържащи недостатъци критерии са били приложени, за да се определят съответните потребители, за да се прецени степента на прилика между стоките и да се прецени степента на прилика между знаците.

(1) Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).
BG Официален вестник на Европейския съюз C 63/25

Преюдициално запитване, отправено от Tartu Ringkonnakohus (Република Естония) на 15 декември 2009 г. — AS Rakvere Piim, AS Maag Piimatööstus/Veterinaar- ja Toiduamet

(Дело C-523/09)

2010/C 63/42

Език на производството: естонски

Запитваща юрисдикция

Tartu Ringkonnakohus

Страни в главното производство

Жалбоподатели: AS Rakvere Piim AS, AS Maag Piimatööstus

Ответник: Veterinaar- ja Toiduamet

Преюдициални въпроси

1. Трябва ли член 27, параграф 4, буква а) от Регламент (ЕО) № 882/2004 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните, да се тълкува в смисъл, че допуска възможността за посочените в приложение IV, раздел А от този регламент дейности от предприемач да се поиска да заплати такса, чийто размер е равен на установените в приложение IV, раздел Б от споменатия регламент минимални стойности, дори когато направените от компетентните органи разходи във връзка с точките, изброени в приложение VI от този регламент, са по-ниски от тези минимални стойности?

2. Има ли държава членка право при условията, упоменати в предходния въпрос, за посочените в приложение IV, раздел А от Регламента дейности да въведе такси, чийто размер е по-нисък от минималните предвидени в приложение IV, раздел Б от Регламента стойности, когато направените от компетентните органи разходи във връзка с точките, изброени в приложение VI от Регламента, са по-ниски от тези минимални стойности, ако не са изпълнени условията, предвидени в член 27, параграф 6 от този регламент?

(1) ОВ L 165, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 58, стр. 216.
BG Официален вестник на Европейския съюз C 80/22

Жалба, подадена на 9 февруари 2010 г. от Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co. KG срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (осми състав) на 30 ноември 2009 г. по дело T-2/09, Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co. KG/Европейска комисия

(Дело C-73/10 P)

2010/C 80/38

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co. KG (представители: A. Rinne, Rechtsanwalt, S. Kon, Solicitor, C. Humpe, Solicitor, C. Vajda QC)

Друга страна в производството: Европейска комисия

Искания на жалбоподателя

— да се отмени решението на Първоинстанционния съд от 30 ноември 2009 г. по дело T-2/09, и

— да се обяви жалбата за отмяна на Weichert по дело T-2/09 за допустима и да се върне делото на Общия съд на Европейския съд за произнасяне по искането на Weichert за отмяна на решението на Комисията на Европейските общности от 15 октомври 2008 г. (дело COMP/39.188—Банани) в частта, отнасяща се до Weichert, и

— при условията на евентуалност да върне делото на Общия съд на Европейския съд за произнасяне по допустимостта на жалбата за отмяна на Weichert по дело T-2/09.

Правни основания и основни доводи

Жалбоподателят твърди, че Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е обявил за недопустима жалбата на основание, че може да е налице дерогация от прилагането на общностните правила относно процесуалните срокове само когато обстоятелствата са или непредвидими или са форсмажорни. Твърди се, че такъв подход е твърде стеснителен и не взема предвид или не взема предвид в достатъчна степен значението на правото на достъп до правосъдие в наказателното производство, принципа на законосъобразност в наказателното производство и принципа на пропорционалност и императивната необходимост да се избегне неправилен изход от делото.
BG Официален вестник на Европейския съюз C 100/14

Преюдициално запитване, отправено от Krajským soudem v Brně (Чешка република) на 11 януари 2010 г. — Toshiba Corporation, Areva T&D Holding SA, Areva T&D SA, Areva T&D AG, Mitsubishi Electric Corp., Alstom, Fuji Electric Holdings Co. Ltd, Fuji Electric Systems Co. Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA, Siemens AG Österreich, VA TECH Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens AG, Hitachi Ltd, Hitachi Europe Ltd, Japan AE Power Systems Corp., Nuova Magrini Galileo SpA/Úřad pro ochranu hospodářské soutěže

(Дело C-17/10)

2010/C 100/23

Език на производството: чешки

Запитваща юрисдикция

Krajský soud v Brně (Окръжен съд, Бърно)

Страни в главното производство

Жалбоподатели: Toshiba Corporation, Areva T&D Holding SA, Areva T&D SA, Areva T&D AG, Mitsubishi Electric Corp., Alstom, Fuji Electric Holdings Co. Ltd, Fuji Electric Systems Co. Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA, Siemens AG Österreich, VA TECH Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens AG, Hitachi Ltd, Hitachi Europe Ltd, Japan AE Power Systems Corp., Nuova Magrini Galileo SpA

Ответник: Úřad pro ochranu hospodářské soutěže (чешкият орган за защита на конкуренцията)

Преюдициални въпроси

1. Трябва ли разпоредбите на член 81 от Договора за ЕО (понастоящем член 101 от Договора за функционирането на Европейския съюз) и на Регламент (ЕО) № 1/2003 (1) на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора, да се тълкуват в смисъл, че са приложими (в производство, образувано след 1 май 2004 г.) за целия период на съществуване на картел, който е създаден в Чешката република преди присъединяването ѝ към Европейския съюз (а именно преди 1 май 2004 г.) и който е съществувал и е прекратен след присъединяването на Чешката република към Европейския съюз?

2. Трябва ли член 11, параграф 6 от Регламент № 1/2003 във връзка с член 3, параграф 1 и съображение 17 от този регламент, с точка 51 от Известието на Комисията относно сътрудничеството в рамките на мрежата от органите по конкуренция (2), с принципа non bis in idem по член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз (3) и с общите принципи на общностното право да се тълкува в смисъл, че ако след 1 май 2004 г. Комисията образува производство във връзка с нарушение на член 81 ЕО и приеме решение по случая: а) от този момент нататък автоматично отпада компетентността на органите по конкуренция на държавите членки да се произнасят по същите факти? б) отпада компетентността на органите по конкуренция на държавите членки да прилагат към същите факти разпоредбите на вътрешното право, съдържащи уредба, подобна на тази в член 81 ЕО (понастоящем член 101 от Договора за функционирането на Европейския съюз)?

(1) ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167.

(2) ОВ C 101, 2004 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 111.

(3) ОВ C 303, 2007 г., стр. 1.
BG Официален вестник на Европейския съюз C 113/20

Преюдициално запитване, отправено от Supreme Court of the United Kingdom (Обединеното кралство) на 8 февруари 2010 г. — Office of Communications/The Information Commissioner

(Дело C-71/10)

2010/C 113/31

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Supreme Court of the United Kingdom

Страни в главното производство

Жалбоподател: Office of Communications

Ответник: The Information Commissioner

Преюдициален въпрос

Съгласно Директива 2003/4/ЕO (1), когато публичен орган притежава информация за околната среда, чието разкриване би засегнало отделни интереси, защитени чрез повече от едно изключение (в случая защитения по член 4, параграф 2, буква б) интерес, свързан с обществената сигурност, и защитения по член 4, параграф 2, буква д) интерес, свързан с правата върху интелектуалната собственост), но това засягане не би било достатъчно голямо, в случай че изключенията се разглеждат поотделно, за да има предимство пред обществения интерес от разкриване на информацията, изисква ли директивата допълнително разглеждане, изразяващо се в съчетаването на отделните интереси, защитени чрез тези две изключения, и съвместното им претегляне спрямо обществения интерес от разкриване на информацията?

(1) Директива 2003/4/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно обществения достъп до информация за околната среда и за отмяна на Директива 90/313/ЕИО на Съвета (ОВ L 41, стр. 26; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 9, стр. 200).