2

Общият съд е установил следното: „Засегнати морски дружества 1 […] Corsica Ferries France SAS [наричано по-нататък „Corsica Ferries“] е дружество за морски транспорт, което предлага редовна връзка по море между Корсика и континенталната територия на Франция (Марсилия, Тулон и Ница) и Италия. 2 [SNCM] е дружество за морски транспорт, което осигурява редовна връзка между Корсика и континенталната територия на Франция (Марсилия, Тулон и Ница) и между Северна Африка (Алжир и Тунис) и Франция, както и връзки със Сардиния. Едно от основните дъщерни дружества на SNCM, изцяло притежавано от него, е Compagnie méridionale de navigation […]. 3 През 2002 г. 20 % от SNCM са собственост на Société nationale des chemins de fer, а 80 % — на Compagnie générale maritime et financière (наричано по-нататък „CGMF“), и двете изцяло притежавани от френската държава. При отварянето на капитала му през 2006 г. двама купувачи, Butler Capital Partners […] и Veolia Transport […], поемат контрола на съответно 38 % и 28 % от капитала, докато CGMF остава собственик на 25 %, а 9 % от капитала са запазени за служителите. По-късно [Butler Capital Partners] прехвърля дяловете си на [Veolia Transport]. Административно производство 4 С Решение 2002/149/ЕО от 30 октомври 2001 г. относно държавните помощи, изплатени от Франция на [Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM)] (ОВ L 50, 2002 г., стр. 66[…]), Комисията на Европейските общности приема, че помощ от 787 милиона евро, отпусната на SNCM за периода от 1991 г. до 2001 г. като компенсация за обществена услуга, е съвместима с общия пазар съгласно член 86, параграф 2 ЕО. Срещу това решение не е подадена жалба за отмяна до Общия съд. 5 С писмо от 18 февруари 2002 г. Френската република уведомява Комисията за проект за подпомагане на преструктурирането на SNCM в размер на 76 милиона евро (наричан по-нататък „планът от 2002 г.“). 6 С Решение 2004/166/ЕО от 9 юли 2003 г. относно помощта за преструктуриране, която Франция възнамерява да приведе в действие в полза на [Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM)] (ОВ L 61, 2004 г., стр. 13, наричано по-нататък „решението от 2003 г.“), Комисията одобрява, при определени условия, помощ за преструктуриране, изплатена на SNCM на два транша, с общ размер 76 милиона евро — един транш от 66 милиона евро, платим незабавно, и втори, с максимален размер от 10 милиона евро, който зависи от нетния доход от прехвърлянията, по-специално на плавателните съдове на SNCM. 7 На 13 октомври 2003 г. [Corsica Ferries] подава до Общия съд жалба за отмяна на решението от 2003 г [(решение на Общия съд Corsica Ferries France/Комисия, T‑349/03, EU:T:2005:221)]. 8 С Решение 2005/36/ЕО от 8 септември 2004 г. за изменение на решението [2004/166/ЕО относно помощта за преструктуриране, която Франция възнамерява да приведе в действие в полза на Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM)] (ОВ L 19, 2005 г., стр. 70[…]) Комисията изменя едно от условията, наложени с член 2 от решението от 2003 г. Става въпрос за условието относно максималния брой от единадесет плавателни съда, за прехвърлянето на които SNCM има разрешение. С решението [2005/36] Комисията позволява замяната на един от тези плавателни съдове, „Aliso“, с друг — „Asco“. 9 С Решение от 16 март 2005 г. Комисията одобрява изплащането на втори транш от помощта за преструктуриране в размер на 3327400 EUR въз основа на решението от 2003 г. (наричано по-нататък „решението от 2005 г.“). 10 С [решението си Corsica Ferries France/Комисия (EU:T:2005:221)] Общият съд отменя решението от 2003 г. поради неправилно определяне на помощта като минимална, дължащо се главно на грешки при изчисляването на нетния доход от прехвърлянията, като същевременно отхвърля всички останали правни основания, изведени от липса на мотиви и нарушение на член 87, параграф 3, буква в) ЕО и на Насоките на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (ОВ C 288, 1999 г., стр. 2, наричани по-нататък „насоките“). 11 С писмо от 7 април 2006 г. френските власти приканват Комисията да отчете, че предвид естеството си на компенсация за обществена услуга част от помощта за преструктуриране в размер на 53,48 милиона евро, отпусната съгласно плана от 2002 г., не следва да се квалифицира като мярка, предприета в рамките на план за преструктуриране, а като мярка, която не представлява помощ по смисъла на [решение Altmark Trans и Regierungspräsidium Magdeburg (C‑280/00, EU:C:2003:415)], или като самостоятелна мярка от плана от 2002 г. на основание член 86, параграф 2 ЕО. 12 На 21 април 2006 г. на Комисията е изпратено уведомление за проект за концентрация във връзка с придобиването на съвместен контрол върху SNCM от [Butler Capital Partners] и от [Veolia Transport] съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 година относно контрола върху концентрациите между предприятия [наричан по-нататък „Регламентът на ЕО относно концентрациите“] (ОВ L 24, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 201). На 29 май 2006 г. Комисията разрешава операцията по концентрация въз основа на член 6, параграф 1, буква б) от същия регламент. […] 14 На 13 септември 2006 г. Комисията решава да открие процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 ЕО, за новите мерки, предприети в полза на SNCM, като включва и плана от 2002 г. (ОВ C 303, 2006 г., стр. 53 […]). 15 В [спорното решение] Комисията приема, че мерките по плана от 2002 г. представляват неправомерна държавна помощ по смисъла на член 88, параграф 3 ЕО, но са съвместими с общия пазар на основание член 86, параграф 2 ЕО и член 87, параграф 3, буква в) ЕО и че мерките по плана за приватизация от 2006 г. (наричан по-нататък „планът от 2006 г.“) не представляват държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 ЕО. Спорните мерки 16 Предмет на [спорното] решение са следните мерки: — в рамките на плана от 2002 г: вноска от CGMF в капитала на SNCM на стойност 76 милиона евро, от които 53,48 милиона евро на основание на задълженията за предоставяне на обществена услуга, а остатъкът — като помощ за преструктурирането, — в рамките на плана от 2006 г: — отрицателна продажна цена на SNCM от CGMF на стойност 158 милиона евро, — вноска в капитала от CGMF на стойност 8,75 милиона евро, — авансът по текуща сметка от страна на CGMF на стойност 38,5 милиона евро в полза на освободения персонал на SNCM при наличие на нов социален план. [Спорното] решение 17 В [спорното] решение, по-специално в съображения 37—54, Комисията установява, че организацията на превоза на пътници от и към Корсика е пазар, който се характеризира със сезонност и концентрация. Конкурентната структура на пазара се променя съществено, след като [Corsica Ferries] излиза на него през 1996 г. От 2000 г. SNCM и [Corsica Ferries] образуват фактически дуопол, с пазарен дял над 90 %. През 2007 г. [Corsica Ferries] взема значителен превес над SNCM и превозва един милион пътници повече на пазар с постоянен ръст от 4 % годишно. За сметка на това SNCM съвместно с [Compagnie méridionale de navigation] остават почти монополисти по отношение на превоза на товари. 18 В съображения 219—225 от [спорното] решение Комисията приема, че всички вноски, получени от SNCM чрез CGMF, са финансирани чрез държавни ресурси, създават опасност от нарушаване на конкуренцията и засягат търговията между държавите членки. Ето защо тя приема, че са изпълнени три от четирите условия по член 87, параграф 1 ЕО. След това тя проверява всяка мярка, с оглед на наличието на избирателно икономическо предимство и евентуалната ѝ съвместимост с общия пазар. 19 По отношение на 76-те милиона евро, за които е уведомена през 2002 г., в съображение 236 от [спорното] решение тя приема, че 53,48 милиона от тях могат да бъдат разглеждани като компенсация за обществена услуга. В съответствие с точка 320 от решението [Corsica Ferries France/Комисия (EU:T:2005:221)] тя оценява тази вноска в светлината на Решение по дело Altmark [Trans и Regierungspräsidium Magdeburg (EU:C:2003:415)] и в съображение 257 от [спорното] решение заключава, че същата действително представлява държавна помощ, но е съвместима с общия пазар по смисъла на член 86, параграф 2 ЕО. При това положение останалите 22,52 милиона евро следва да се разглеждат като помощ за преструктуриране. 20 По отношение на плана от 2006 г. в съображения 267—352 от [спорното] решение Комисията прилага по-нататък теста за частния инвеститор в условията на пазарна икономика (наричан по-нататък „тестът за частния инвеститор“) към отрицателната продажна цена от 158 милиона евро. За тази цел тя преценява дали хипотетичен частен инвеститор на мястото на CGMF би предпочел да рекапитализира [SNCM] за тази сума или да започне процедура по ликвидация и да понесе разходите за това. Следователно е било необходимо да се изчислят минималните разходи по ликвидация. 21 В съображения 267—280 от [спорното] решение Комисията приема, че разходите по ликвидация задължително трябва да включват разходи за социален план, т.е. разходите за допълнителните обезщетения за уволнение, като допълнение към законовите и договорните задължения, за да съответства на практиката на големите групи предприятия днес и да не се компрометира доброто име на холдинга и на неговия краен акционер. Затова с помощта на независим експерт тя определя разхода за тези допълнителни обезщетения, като прави сравнение със социални планове, приложени неотдавна във Франция от групи предприятия като Michelin или Yves Saint-Laurent. 22 В съображение 350 от [спорното] решение Комисията приема, че отрицателната продажна цена е получена в резултат на открита, прозрачна, безусловна и без дискриминационен характер процедура за избор и че от тази гледна точка представлява пазарна цена. Ето защо, като възприема хипотеза, в която разходите по ликвидация се ограничават единствено до обезщетенията за уволнение, в съображение 352 от посоченото решение Комисията приема, че разходите по ликвидация са по-високи от отрицателната продажна цена и че следователно вноската в капитала от 158 милиона евро не представлява държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 ЕО. 23 По отношение на вноската в капитала от 8,75 милиона евро, направена от CGMF, в съображения 356—358 от [спорното] решение Комисията приема, че тъй като апортът на частните купувачи е значителен и съвпада по време, характерът на помощ може веднага да бъде отхвърлен. След това тя приема, че фиксираната норма на възвръщаемост осигурява подходящ доход от инвестираните капитали и че наличието на прекратителна клауза относно прехвърлянето не може да постави под въпрос равното третиране. В съображение 365 от същото решение тя приема, че вноската в капитала, направена от CGMF, на стойност 8,75 милиона евро не представлява помощ по смисъла на член 87, параграф 1 ЕО. 24 По-нататък, в съображения 372—378 от [спорното] решение Комисията отбелязва, че мерките в помощ на лицата в размер на 38 милиона евро, внесени като обезпечителен депозит, ще бъдат приложени при евентуален нов социален план от страна на купувачите и не можели да съответстват на намаляването на числения състав, предвидено в плана от 2002 г. Според Комисията тези помощи могат да бъдат изплащани само на лица, чийто трудов договор със SNCM предварително е бил прекратен. Следователно тези мерки не представлявали разходи, свързани с нормалното приложение на социалното законодателство в рамките на прекратяване на трудовия договор. Комисията приема, че тези помощи за лицата, одобрени от държавата като публична власт, а не от държавата като акционер, следователно са част от социалната политика на държавите членки и поради това не представляват помощ по смисъла на член 87, параграф 1 ЕО. 25 По отношение на сумата от 22,52 милиона евро, нотифицирана като помощ за преструктуриране, тоест разликата между 76 милиона евро, нотифициран[а] в рамките на плана от 2002 г., и 53,48 милиона евро, определени за съвместими с общия пазар на основание на член 86, параграф 2 ЕО […], в съображение 381 от [спорното] решение Комисията приема, че тя представлява държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 ЕО. По-нататък тя разглежда съвместимостта на тази мярка с насоките. 26 В съображения 387—401 от [спорното] решение Комисията установява, че през 2002 г. SNCM действително е било предприятие в затруднено положение по смисъла на точка 5, буква a) и точка 6 от насоките и че планът от 2002 г. можел да гарантира възстановяването на жизнеспособността на предприятието в съответствие с точки 31—34 от Насоките. 27 По отношение на предотвратяването на неоснователното изкривяване на конкуренцията (точки 35—39 от насоките) в съображение 404 от [спорното] решение Комисията приема, че на пазара на транспорта по море към Корсика няма свръхкапацитет и следователно няма причина да се оказва съдействие за неговото оздравяване. По-нататък, в съображение 406 от посоченото решение, Комисията приема, че нотифицираният план за преструктуриране има съществен принос за ограничаване на присъствието на предприятието на пазара. Следователно критерият за предотвратяване на неоснователното изкривяване на конкуренцията също е изпълнен. 28 В съображения 410—419 от [спорното] решение Комисията отбелязва, че необходимостта от помощ, изчислена в минимален размер в съответствие с точки 40 и 41 от насоките, е ограничена до 19,75 милиона евро към 9 юли 2003 г., но си запазва правото да вземе предвид нетния доход от прехвърлянията, предвидени в решението от 2003 г. За тази цел Комисията първо изчислява нуждите от парични средства на SNCM за плана му за преструктуриране. Според нея разходите за преструктуриране възлизат на 46 милиона евро. След това тя изважда всички прехвърляния, осъществени между 18 февруари 2002 г. (датата на нотифициране на плана от 2002 г.) и 9 юли 2003 г. (дата на приемане на решението от 2003 г.), тоест 26,25 милиона евро, и получава сумата 19,75 милиона евро. 29 По отношение на компенсаторните мерки Комисията установява, че всички предвидени в решението от 2003 г. условия, свързани с придобиванията, използването на флота, прехвърлянията на активи, забраната да се предлагат по-ниски цени от тези на всеки от конкурентите му […] и ограничаването на ротациите на кораби по линиите от Корсика са спазени почти изцяло. Доколкото тези условия са изпълнени и размерът на нотифицираната помощ е значително по-нисък от одобрения през 2003 г. размер, Комисията не намира за уместно да наложи допълнителни задължения. Ето защо, след като взема предвид размера на допълнителните прехвърляния, предвидени в решението от 2003 г., в съображение 434 от [спорното] решение Комисията приема, че окончателната сума за преструктуриране, възлизаща на 15,81 милиона евро, представлява държавна помощ, съвместима с общия пазар на основание член 87, параграф 3, буква в) ЕО. 30 Диспозитивът на [спорното] решение гласи: „Член 1 Компенсацията, изплатена от френската държава на SNCM в размер на 53,48 милиона евро като задължения за извършване на обществена услуга за периода 1991—2001 г., представлява незаконна държав[н]а помощ по смисъла на член 88, параграф 3 от Договора за ЕО, но съвместима с общия пазар според член 86, параграф 2 от въпросния договор. Отрицателната продажна цена на SNCM от 158 милиона евро, поемането от страна на CGMF на социални мерки по отношение на служителите в размер на 38,5 милиона евро и съвместната и [съвпадаща по време] рекапитализация на SNCM от CGMF в размер от 8,75 милиона евро не представляват държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО. Помощта за преструктуриране в размер на 15,81 милиона евро, които Франция е отпуснала в полза на [SNCM] представлява незаконна държавна помощ по смисъла на член 88, параграф 3 от Договора за ЕО, но съвместима с общия пазар според член 86, параграф 2 от въпросния договор. Член 2 Адресат на настоящ[о]то решение е Френската република“.