ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1

С жалбата си по дело C‑53/19 P Banco Santander SA (наричано по-нататък „Santander“) и Santusa Holding SL (наричано по-нататък „Santusa“) искат да се отмени решението на Общия съд на Европейския съюз от 15 ноември 2018 г., Banco Santander и Santusa/Комисия (T‑399/11 RENV, наричано по-нататък „обжалваното съдебно решение“, EU:T:2018:787), с което Общият съд отхвърля жалбата, с която те искат отмяна на член 1, параграф 1, а при условията на евентуалност — на член 4 от Решение 2011/282/ЕС на Комисията от 12 януари 2011 година относно данъчната амортизация на финансовата репутация за придобиване на дялови участия в чуждестранни дружества № C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07), приведено в действие от Испания (ОВ L 135, 2011 г., стр. 1, наричано по-нататък „спорното решение“).
18

От това изложение на мотивите следва, че за да остави Hamas в посочените списъци, Съветът се основава, от една страна, на решение на Secretary of State for the Home Department (министър на вътрешните работи на Обединеното кралство) от 29 март 2001 г. (наричано по-нататък „решението на министъра на вътрешните работи на Обединеното кралство от 2001 г.“), и от друга страна, на три решения, приети от органите на Съединените американски щати на 23 януари 1995 г., 8 октомври 1997 г. и 31 октомври 2001 г. (наричани по-нататък „решенията на органите на Съединените щати“). В основната част на изложението на мотивите, след като разглежда поотделно информацията, съдържаща се в тези национални решения, Съветът посочва, че всяко от тях предоставя достатъчно мотиви за включването на Hamas в тези списъци. В това отношение той уточнява, че същите тези национални решения представляват решения на компетентни органи по смисъла на член 1, параграф 4 от Обща позиция 2001/931 и че те са все още в сила. По-нататък той подчертава, че причините, обосновали включването на Hamas в тези списъци, все още са налице и че поради това името му следва да остане в тях.
20

Член 353/A от Büntető Törvénykönyvről szóló 2012. évi C. törvény (Закон № C от 2012 г. за приемане на Наказателния кодекс) от 13 юли 2012 г. (Magyar Közlöny 2012/92) в редакцията му, приложима за целите на настоящото производство (наричан по-нататък „Наказателният кодекс“), е озаглавен „Улесняване на незаконната имиграция“ и предвижда: „1) Който извършва организационна дейност с цел a) да създаде възможност за започване на процедура за предоставяне на убежище в Унгария от лице, което не е преследвано в държавата си на произход, в държавата на обичайно пребиваване или във всяка друга държава, от която е пристигнало, на основания на раса, гражданство, принадлежност към определена социална група, религиозни или политически убеждения, или което няма основателна причина да се опасява от пряко преследване, или b) да помогне на лице, което влиза или пребивава незаконно в Унгария, да получи разрешение за пребиваване, подлежи на задържане, освен ако не е извършил по-тежко престъпление. 2) Който предоставя материални средства, позволяващи извършването на престъплението по параграф 1, или извършва редовно такива организационни дейности, се наказва с лишаване от свобода до една година. 3) На извършителя на престъплението по параграф 1, a) за да получи финансова облага, b) като подпомага повече от едно лице или c) на разстояние най-малко осем километра от границата или от граничния знак, обозначаващ външната граница съгласно член 2, точка 2 от Регламент (ЕС) 2016/399 на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2016 година относно Кодекс на Съюза за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) [(ОВ L 77, 2016 г., стр. 1)], се налага наказанието по параграф 2. 4) Наказанието на извършителя на престъплението по параграф 1 може да се намали неограничено или да се отмени в случаите, в които се налага специално третиране, ако най-късно при привличането му като обвиняем извършителят разкрие обстоятелствата, при които е било извършено престъплението. 5) За целите на настоящия член организационните дейности включват по-специално с оглед на целта по параграф 1: a) осъществяването на наблюдение на границите, на границата или на граничен знак, обозначаващ външната граница на Унгария съгласно член 2, точка 2 от Регламент 2016/399, b) изготвянето или разпространението на информационни документи или възлагането на трето лице да извърши тези действия и c) създаването или използването на мрежа“.
80

В случая от информацията, с което разполага Съдът, е видно, че DEHSt е приел публикувания от Комисията образец за събиране на данни, който се отнася до коригираната квота за допустимост по буква j) от раздел II.2, озаглавен „Complete balance of measurable heat at the installation“ („Пълен баланс на измеримата топлинна енергия в инсталацията“), работен лист Е, самият той озаглавен „EnergyFlows” — Data on Energy Input, Measurable Heat and Electricity“ („Енергийни потоци“ — Данни за вложената енергия, измеримата топлинна енергия и електроенергията).
2

Запитването е отправено в рамките на спор между Stichting Cartel Compensation (наричано по-нататък „SCC“) и Equilib Netherlands BV (наричано по-нататък „Equilib“), от една страна, и Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, Martinair Holland NV, Deutsche Lufthansa AG, Lufthansa Cargo AG, British Airways plc, Air France SA, Singapore Airlines Ltd, Singapore Airlines Cargo Pte Ltd, Swiss International Air Lines AG, Air Canada, Cathay Pacific Airways Ltd, Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden, SAS AB и SAS Cargo Group A/S, от друга страна, по повод на обезщетение за вреди, произтичащи от нарушение на член 81 ЕО, извършено от тези авиокомпании.
34

От данните, с които разполага Съдът, е видно, че в основата на тези въпроси е поредица от решения на Комисията, с които тя последователно е разрешила първоначалната схема за помощи на 3 май 2002 г. (държавна помощ № 461/2001) (ОВ C 146, 2002 г., стр. 7) (наричано по-нататък „решението за одобряване от 2002 г.“), а след това на 21 юни 2005 г. (държавна помощ № 582/2004) (ОВ C 240, 2005 г., стр. 21) и на 11 март 2008 г. (държавна помощ № 326/2007) (ОВ C 134, 2008 г., стр. 1) (наричани по-нататък съответно „решението за одобряване от 2005 г.“ и „решението за одобряване от 2008 г.“) е разрешила последващи изменения на тази схема (наричани по-нататък и трите общо „разглежданите решения за одобряване“).
7

На 15 юли 2013 г. Bürgerausschuss für die Bürgerinitiative Minority SafePack — one million signatures for diversity in Europe (граждански комитет за гражданската инициатива Minority SafePack– one million signatures for diversity in Europe) внася в Комисията предложение за европейска гражданска инициатива (наричана по-нататък „ЕГИ“) с наслов „Minority SafePack — one million signatures for diversity in Europe“ (наричано по-нататък „разглежданото предложение за ЕГИ“).
2

Запитването е отправено в рамките на спор между Benedetti Pietro e Angelo Ss, Capparotto Giampaolo e Lorenzino Ss, Gonzo Dino Ss, Mantovani Giuseppe e Giorgio Ss, Azienda agricola Padovani Luigi, Azienda agricola La Pila di Mastrotto Piergiorgio e C. Ss., Azienda agricola Mastrotto Giuseppe и Soc. agr. semplice F.lli Isolan, които са италиански млекопроизводители, от една страна, и Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) (Агенция за предоставяне на помощи в областта на земеделието, Италия), от друга страна, относно изчисляването на допълнителната такса, която се заплаща от тези производители за продажбата на мляко и млечни продукти за периода от 1 април 2005 г. до 31 март 2006 г. (наричан по-нататък „референтният период“).
2

Запитването е отправено в рамките на спор между YT, ZU, AW, BY, CX, DZ, EA, FB, GC, IE, JF, KG, LH, MI, NY, PL, HD и OK (наричани по-нататък „ищците в главното производство“), преподаватели по католическа религия в публични учебни заведения, от една страна, и Ministero dell’Istruzione dell’Università e della Ricerca — MIUR (Министерство на просветата, висшето образование и научните изследвания — MIUR, Италия) и Ufficio Scolastico Regionale per la Campania (Регионална служба по образованието Кампания, Италия), от друга страна, относно искането им за превръщане на срочните им трудови договори в трудови договори за неопределено време.
258

В този смисъл всяка национална правна уредба или практика, която би довела до намаляване на ефективността на правото на Съюза, поради факта че отказва на компетентния да прилага това право съд правомощието в самия момент на прилагането му да направи всичко необходимо, за да остави без последици дадена национална разпоредба или практика, която евентуално представлява пречка за пълното действие на нормите на Съюза, би била несъвместима с изискванията, произтичащи от самото естество на правото на Съюза (вж. в този смисъл решения от 22 юни 2010 г., Melki и Abdeli, C‑188/10 и C‑189/10, EU:C:2010:363, т. 44 и цитираната съдебна практика, от 5 април 2016 г., PFE, C‑689/13, EU:C:2016:199, т. 41 и от 4 декември 2018 г., Minister for Justice and Equality и Commissioner of An Garda Síochána, C‑378/17, EU:C:2018:979, т. 36).
9

Член 35, озаглавен „Мерки за борба с данъчните измами и избягването на данъци“, от decreto-legge n. 223 — Disposizioni urgenti per il rilancio economico e sociale, per il contenimento e la razionalizzazione della spesa pubblica, nonché interventi in materia di entrate e di contrasto all’evasione fiscale (Декрет-закон № 223 за приемане на неотложни разпоредби за икономическо и социално възстановяване, за ограничаване и рационализация на обществените разходи, както и за намеса в областта на приходите от данъци и на борбата срещу данъчните измами) от 4 юли 2006 г. (GURI, бр. 153 от 4 юли 2006 г.) в редакцията му, приложима към споровете по главните производства (наричан по-нататък „Декрет закон № 223/2006“), преобразуван в закон след измененията, въведени с legge n. 248 — Conversione in legge, con modificazioni, del decreto-legge 4 luglio 2006, n. 223, recante disposizioni urgenti per il rilancio economico e sociale, per il contenimento e la razionalizzazione della spesa pubblica, nonché interventi in materia di entrate e di contrasto all’evasione fiscale (Закон № 248 за преобразуване в закон с изменения на Декрет-закон № 223 за приемане на неотложни разпоредби за икономическо и социално възстановяване, за ограничаване и рационализация на обществените разходи, както и за намеса в областта на приходите от данъци и на борбата срещу данъчните измами) от 4 август 2006 г. (редовна притурка към GURI, бр. 186 от 11 август 2006 г.), предвижда в параграф 10 ter: „За регистрациите на промените на собствеността и вписванията, свързани с прехвърляне на недвижими имоти със стопанско предназначение, посочени в член 10, първа алинея, точка 8 ter от decreto del presidente della Repubblica n. 633, [istituzione e disciplina dell’imposta sul valore aggiunto (Декрет № 633 на Президента на Републиката за въвеждане и прилагане на данъка върху добавената стойност)] от 26 октомври 1972 г. [редовна притурка към GURI, бр. 292 от 11 ноември 1972 г.], дори ако подлежат на облагане с данък върху добавената стойност, по които страни са фондове за недвижими имоти от затворен тип, уредени в член 37 от Консолидирания текст на разпоредбите в областта на финансовото посредничество [(Законодателен декрет № 58/1998)] и последващи изменения, както и в член 14 bis от legge n. 86 — [Istituzione e disciplina dei fondi comuni di investimento immobiliare chiusi (Закон № 86 за въвеждане и регламентиране на инвестиционните фондове за недвижими имоти от затворен тип)] от 25 януари 1994 г. [редовна притурка към GURI, бр. 29 от 5 февруари 1994 г.], или дружества за финансов лизинг, или банки и финансови посредници […], само по отношение на покупката и обратното изкупуване на активи, които трябва да бъдат или са предоставени на финансов лизинг, ставките на данъка за придобиване на недвижим имот и на такса вписване в имотния регистър, изменени с параграф 10 bis от настоящия член, се намаляват наполовина. Разпоредбата, посочена в предходното изречение, влиза в сила на 1 октомври 2006 г.“.
7

На 5 март и на 29 октомври 2013 г. на основание член 11, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 [ЕО] (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167), Комисията започва производство за установяване на нарушение срещу дружествата HSBC, както и срещу Barclays, срещу Crédit agricole SA и Crédit agricole Corporate and Investment Bank (наричани по-нататък заедно „дружествата на Crédit agricole“), срещу Deutsche Bank AG, Deutsche Bank Services (Jersey) Ltd и DB Group Services (UK) Ltd (наричани по-нататък заедно „Deutsche Bank“), срещу JP Morgan Chase & Co., JP Morgan Chase Bank, National Association, и JP Morgan Services LLP (наричани по-нататък заедно „дружествата JP Morgan Chase“), срещу Royal Bank of Scotland plc и Royal Bank of Scotland Group plc (наричани по-нататък заедно „RBS“) и срещу Société générale.
1

Със съответните жалби Fiat Chrysler Finance Europe, с предходно наименование Fiat Finance and Trade Ltd (наричано по-нататък „FFT“) (C‑885/19 P), и Ирландия (C‑898/19 P) искат отмяна на решение на Общия съд на Европейския съюз от 24 септември 2019 г., Люксембург и Fiat Chrysler Finance Europe/Комисия (T‑755/15 и T‑759/15, наричано по-нататък „обжалваното съдебно решение“, EU:T:2019:670), с което Общият съд отхвърля жалбите им за отмяна на Решение (ЕС) 2016/2326 на Комисията от 21 октомври 2015 г. относно държавна помощ SA.38375 (2014/C ex 2014/NN), приведена в действие от Люксембург в полза на Fiat (ОВ L 351, 2016 г., стр. 1, наричано по-нататък „спорното решение“).
8

Считано от 2 април 2007 г., Sony NEC Optiarc, заедно с дъщерното дружество, от което то притежава 100 % от капитала, Sony Optiarc America, Inc. (по-рано Sony NEC Optiarc America Inc.), вторият жалбоподател, договаря и сключва договори след провеждане на процедури за възлагане и поема поръчки, най-малкото от Dell Inc., с предмет ОДУ. В спорното решение Sony NEC Optiarc и Sony NEC Optiarc America са посочени заедно като „Sony Optiarc“. Със „Sony/Optiarc“ в спорното решение пък се обозначават Sony Corporation и Sony Optiarc, които заедно са представили устни изявления и са отговорили на исканията на Европейската комисия за предоставяне на информация. След 1 септември 2007 г. Sony NEC Optiarc продължава да участва в процедурите за възлагане, организирани от Dell. То е било подпомагано от служител на Sony Electronics (Singapore) Pte. Ltd, действал от името на Sony Optiarc и въз основа на неговите указания.
1.

Article 13(2) of Regulation (EU) No 1215/2012 of the European Parliament and of the Council of 12 December 2012 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters, read in conjunction with Article 11(1)(b) of that regulation, must be interpreted as meaning that it cannot be relied on by a company that, in consideration for services that it provided to a party directly injured in a road accident in connection with the damage caused, has acquired a claim for compensation, but does not carry out the professional activity of recovering insurance indemnity claims against insurance companies and who brought an action, in the court for the place where it is established, against the third-party liability insurer of the party responsible for that accident.
12

Директива 2001/82 е транспонирана в ирландското право с Rialacháin na gComhphobal Eorpach (Leigheasanna Ainmhithe), 2007 (I. R. Uimh 144 от 2007 г.) (уредба от 2007 г. на Европейските общности (ветеринарни лекарствени продукти) (S. I. no 144/2007), а впоследствие, след нейната отмяна, с Rialacháin na gComhphobal Eorpach (Leigheasanna Ainmhithe) (Uimh. 2) 2007 (I.R. Uimh. 786 2007) (уредба от 2007 г. на Европейските общности (ветеринарни лекарствени продукти) (no 2) (S. I. no 786/2007).
2

Запитването е отправено във връзка със спор между BE, предприятие в несъстоятелност, и DT, съдружник и управител на това предприятие, от една страна, и Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Suceava (Окръжно управление на публичните финанси, Сучава, Румъния), Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Iaşi (Главна областна дирекция на публичните финанси, Яш, Румъния) (наричани по-нататък общо „данъчните органи“), Accer Ipurl Suceava, в качеството на синдик на BE, и EP, от друга страна, по повод на решението на данъчните органи, прието след обявяването на BE в несъстоятелност, да коригират някои приспадания на данъка върху добавената стойност (ДДС), извършени от BE преди обявяването му в несъстоятелност.
2

Запитването е отправено в рамките на спор между Renesola UK Ltd (наричано по-нататък „Renesola“) и Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (данъчна и митническа администрация, Обединеното кралство) относно налагането на антидъмпингови и изравнителни мита върху внесени в Обединеното кралство слънчеви модули.
–

за The Department for Communities in Northern Ireland, от C. Cooley, в качеството на представител, подпомагана от T. McGleenan, QC, и от L. McMahon, BL,
9

Посоченият член L. 751-2 предвижда, че регионалната комисия за търговска инфраструктура (РКТИ) се състои по-специално, както следва: „II. В департаментите, различни от Париж […] 3° от три квалифицирани лица, които са представители на икономическата среда: едно, посочено от Chambre de commerce et d’industrie (Търговско-промишлена палата), едно, посочено от Chambre de métiers et de l’artisanat (Занаятчийска камара), и едно, посочено от Chambre d’agriculture (Земеделска камара). […] Комисията изслушва всеки, който може да даде яснота във връзка с нейното решение или становище. Без да участват в гласуването, лицата, посочени от Chambre de commerce et d’industrie и от Chambre de métiers et de l’artisanat, представят положението на икономическата среда в съответната зона, в която се намират потенциалните клиенти, и въздействието на проекта върху тази икономическа среда […]. III.- В Париж […] 3° от две квалифицирани лица, които са представители на икономическата среда: едно, посочено от Chambre de commerce et d’industrie, и едно, посочено от Chambre de métiers et de l’artisanat. За да получи яснота във връзка с нейното решение или становище, комисията изслушва всеки, чието становище представлява интерес. Без да участват в гласуването, квалифицираните лица, посочени от Chambre de commerce et d’industrie и от Chambre de métiers et de l’artisanat, представят положението на икономическата среда в съответната зона, в която се намират потенциалните клиенти, и въздействието на проекта върху тази икономическа среда“.
29

В самото начало следва да се отбележи, че в текстовете на различните езици на член 392 от Директивата за ДДС има различия. Така в текста на френски език на тази разпоредба се посочва само липсата на „право на приспадане“, без да се уточнява дали тази липса се дължи само на факта, че първоначалната сделка не е била обложена с ДДС или че е била обложена, без обаче това да води впоследствие до право на приспадане. За сметка на това в текста на английски език на посочената разпоредба се упоменава „ДДС върху покупката“, като се уточнява, че този данък „не подлежи на приспадане“ („the VAT on the purchase was not deductible“), което предполага, че прехвърлянето на такава земя по принцип следва да се облага с ДДС.
50

Във връзка с това, на първо място, от член 168 от Директивата за ДДС следва, че за да може съответното лице да се ползва от право на приспадане, е необходимо, от една страна, то да е „данъчнозадължено“ по смисъла на тази директива, и от друга страна, стоките или услугите, за които иска да му се признае това право, впоследствие да бъдат използвани от данъчнозадълженото лице за нуждите на неговите облагаеми сделки и да са му били доставени от друго данъчнозадължено лице (решения от 5 юли 2018 г., Marle Participations, C‑320/17, EU:C:2018:537, т. 26 и цитираната съдебна практика, и от 3 юли 2019 г., The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge, C‑316/18, EU:C:2019:559, т. 23).
18

Директива 2011/98 е транспонирана във вътрешното право с Decreto legislativo n. 40 — Attuazione della direttiva 2011/98/UE relativa a una procedura unica di domanda per il rilascio di un permesso unico che consente ai cittadini di Paesi terzi di soggiornare e lavorare nel territorio di uno Stato membro e a un insieme comune di diritti per i lavoratori di Paesi terzi che soggiornano regolarmente in uno Stato membro (Законодателен декрет № 40 за транспониране на Директива 2011/98) от 4 март 2014 г. (GURI, бр. 68 от 22 март 2014 г.), който въвежда „единно разрешение за работа“.
11

Occupational and Personal Pension Schemes (Bankruptcy) (no 2) (Regulations) 2002 (Наредба за професионалните и частните пенсионни схеми (несъстоятелност) (№ 2) от 2002 г.) (наричана по-нататък „Наредба 2/2002“) предвижда в член 2, параграф 1, буква c): „Предвидени пенсионни схеми (1) Схемите, предвидени за целите на член 11, параграф 2, буква h) от [WRPA 1999] (пенсионни схеми, които са „одобрени пенсионни схеми“), са тези […] […] c) за които се прилага член 308A от [Income Tax (Earnings and Pensions) Act 2003] (Закон за данъка върху доходите (възнаграждения и пенсии) от 2003 г.) (изключване на вноските по чуждестранни договорни пенсионни схеми); […]“.
26

Следва да се припомни, че в рамките на сътрудничеството между Съда и националните юрисдикции, въведено с член 267 ДФЕС, само националният съд, който е сезиран със спора и трябва да поеме отговорността за последващото му съдебно решаване, може да прецени — предвид особеностите на делото — както необходимостта от преюдициално решение, за да може да се произнесе, така и релевантността на въпросите, които поставя на Съда. Следователно, щом като отправените въпроси се отнасят до тълкуването на правото на Съюза, Съдът по принцип е длъжен да се произнесе (решение от 15 юли 2021 г., The Department for Communities in Northern Ireland, C‑709/20, EU:C:2021:602 т. 54 и цитираната съдебна практика).
30

От това определение следва, че за статута на бежанец е необходимо да са изпълнени две условия, които са неразривно свързани и които се отнасят, от една страна, до опасенията от преследване и от друга страна, до липсата на закрила от страна на третата държава, чийто гражданин е заинтересованото лице, срещу действията по преследване (вж. в този смисъл решение от 20 януари 2021 г., Secretary of State for the Home Department, C‑255/19, EU:C:2021:36, т. 56).
2

Запитването е отправено в рамките на спор между Associazione per gli Studi Giuridici sull’Immigrazione (ASGI), Avvocati per niente onlus (APN) и Аssociazione NAGA — Organizzazione di volontariato per l’Assistenza Socio-Sanitaria e per i Diritti di Cittadini Stranieri, Rom e Sinti, от една страна, и Presidenza del Consiglio dei Ministri — Dipartimento per le politiche della famiglia (председателство на Министерския съвет — Отдел за семейни политики, Италия) и Ministero dell’Economia e delle Finanze (Министерство на икономиката и финансите, Италия), от друга страна, относно изключването на граждани на трети страни от кръга на лицата, които имат право на карта, предоставяна на семействата, която им позволява да получават отстъпки или ценови намаления при закупуването на стоки и услуги (наричана по-нататък „семейната карта“).
48

Следователно, след като поставените въпроси се отнасят до тълкуването или валидността на норма от правото на Съюза, Съдът по принцип е длъжен да се произнесе (решения от 16 юни 2015 г., Gauweiler и др., C‑62/14, EU:C:2015:400, т. 24 и цитираната съдебна практика и от 15 юли 2021 г., The Department for Communities in Northern Ireland, C‑709/20, EU:C:2021:602, т. 54 и цитираната съдебна практика).
42

В началото следва да се припомни, че съгласно постоянната съдебна практика в рамките на въведеното с член 267 ДФЕС производство за сътрудничество между националните юрисдикции и Съда задачата на последния е да даде на националния съд полезен отговор, който да му позволи да реши спора, с който е сезиран. С оглед на това при необходимост Съдът трябва да преформулира въпросите, които са му зададени (решение от 15 юли 2021 г., The Department for Communities in Northern Ireland, C‑709/20, EU:C:2021:602, т. 61 и цитираната съдебна практика).