BG Официален вестник на Европейския съюз C 223/41

Жалба, подадена на 2 май 2014 г. — H-O-T Servicecenter Nürnberg и др./Комисия

(Дело T-289/14)

2014/C 223/44

Език на производството: немски

Страни

Жалбоподатели: H-O-T Servicecenter Nürnberg GmbH (Нюрнберг, Германия), H-O-T Servicecenter Schmölln GmbH & Co. KG (Шмьолн), H-O-T Servicecenter Allgäu GmbH & Co. KG (Мемингерберг), EB Härtetechnik GmbH & Co. KG (Нюрнберг) (представители: A. Reuter, C. Arhold, N. Wimmer, F.-A. Wesche, K. Kindereit, R. Busch, A. Hohler и T. Woltering, Rechtsanwälte)

Ответник: Европейска комисия

Искания на жалбоподателите

Жалбоподателите искат от Общия съд:

— да отмени решението на ответника от 18 декември 2013 г. за откриване на официална процедура по разследване по преписка Държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) — Подкрепа за електроенергия от възобновяеми източници и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители (ОВ C 37, 7.2.2014 г., стр. 73),

— да съедини настоящото производство с производството по жалбата на Германия до Общия съд за отмяна на спорното решение (дата на подаване на жалбата: 21 март 2014 г.), при условията на евентуалност: да прибави към делото документите от преписката по споменатото производство по жалба на Германия,

— да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

Правни основания и основни доводи

В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излагат десет правни основания.

1. Първо правно основание: липса на предимство — Жалбоподателите твърдят, че предвиденият в Закона за енергията от възобновяеми източници (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, наричан по-нататък „EEG“) особен компенсационен режим не представлява предимство като цяло за енергоемките предприятия, осъществяващи дейност в областта на закаляването и облицоването, и в частност за жалбоподателите.

2. Второ правно основание: липса на избирателно предимство — В допълнение жалбоподателите твърдят, че особеният компенсационен режим още по-малко съдържа селективно предимство за жалбоподателите по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС.

3. Трето правно основание: неизползване на държавни ресурси — На следващо място, жалбоподателите посочват, че особеният компенсационен режим не представлява подкрепа, „предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка“ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС.

4. Четвърто правно основание: липса на нарушение на конкуренцията — Жалбоподателите твърдят, че особеният компенсационен режим не нарушава конкуренцията в Европейския съюз.

5. Пето правно основание: липса на засягане на търговията между държавите членки — На следващо място жалбоподателите посочват, че особеният компенсационен режим не засяга и търговията между държавите членки.

6. Шесто правно основание: премахването или същественото намаляване на обхвата на особения компенсационен режим нарушавало основните права на жалбоподателите — Жалбоподателите посочват, че ако особеният компенсационен режим се квалифицира като помощ или съществено се намали неговият обхват, не само биха били прекрачени ясно определените от Съда на Европейския съюз граници на член 107 ДФЕС, но би било нарушено и основното изискване за действителна справедливост при разпределение на тежестите. Поради това премахването или същественото намаляване на обхвата на особения компенсационен режим би било и в нарушение на основните права на жалбоподателите, в частност на техните права съгласно Хартата на основните права на Европейския съюз.

7. Седмо правно основание: особеният компенсационен режим попада в обхвата на решението на Комисията от 22 май 2002 г. — На следващо място, жалбоподателите посочват, че в своето решение от 22 май 2002 г. Комисията изрично е установила, че EEG и установеният в него „компенсационен режим“ не отговарят на изискванията за помощ (1). Това решение обхващало и особения компенсационен режим.

8. Осмо правно основание: явна грешка в преценката и недостатъчна предварителна проверка — Освен това жалбоподателите изтъкват, че Комисията не е направила достатъчна проверка и поради това не е забелязала, че режимите на изключения за енергоемките предприятия са обосновани с оглед на целта, естеството, респ. структурата на EEG, и следователно не представляват селективно предимство.

9. Девето правно основание: нарушение на правото на изслушване — Освен това жалбоподателите твърдят, че преди постановяването на решение с такива тежки правни последици, Комисията е трябвало във всеки случай да ги изслуша.

10. Десето правно основание: недостатъчни мотиви — Накрая, жалбоподателите твърдят, че решението за откриване на производството се отличава с липсата на мотиви в някои основополагащи аспекти.

(1) Писмо на Комисията от 22 май 2002 г., C(2002) 1887 окончателен/държавна помощ NN 27/2000—Германия.