I - 3055Дело C-375/09
Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów
срещу
Tele2 Polska sp. z o.o., понастоящем Netia SA
(Преюдициално запитване,  
отправено от Sąd Najwyższy)
„Конкуренция — Регламент (ЕО) № 1/2003 — Член 5 — Злоупотреба с 
господстващо положение — Правомощия на органите по конкуренция на 
държавите членки да установяват липсата на нарушение на член 102 ДФЕС“
Заключение на генералния адвокат г-н J. Mazák, представено на 7 декем -
ври 2010 г.   .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . I - 3058
Решение на Съда (голям състав) от 3 май 2011 г. .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  .  . I - 3082
Резюме на решението
1. Конкуренция — Правила на Съюза — Прилагане — Правомощия на националните 
органи по конкуренция — Граници
(ч
ленове 101 ДФЕС и 102 ДФЕС;членове 5 и 10 от Регламент № 1/2003 на Съвета)
2. Актове на институциите  — Регламенти  — Пряка приложимост  — Член  5 от 
Регламент № 1/2003 — Последици
(ч
ленове 102 ДФЕС и 288 ДФЕС;член 5, втора алинея от Регламент № 1/2003 на 
Съвета)
I - 3056РЕЗЮМЕ — ДЕЛО C-375/09
1. Съгласно член  5, втора алинея от Р е-
г
ламент №  1/2003, когато въз основа 
на информацията, с която разполагат, 
националните органи по конкуренция считат, че условията за налагане на 
забрана не са изпълнени, те могат да 
решат, че няма основания за предпри-емане на действия от тяхна страна.
О
т текста на тази разпоредба ясно 
следва, че в подобен случай правомо -
щията на националния орган по кон -
куренция се свеждат до приемането на решение, че липсват основания за 
предприемане на действия от негова 
страна.
Т
ова ограничение на правомощията на 
националните органи по конкуренция се потвърждава от предвиденото пр а-
вомощие на Комисията за вземане на решение при липса на нарушение на членове 101 ДФЕС и 102 ДФЕС. Спо -
ред член 10 от Регламент № 1/2003 К о-
мисията може да установи с решение, че членове  101 ДФЕС и  102 ДФЕС са 
неприложими.
В с
ъображение 14 от Регламента се 
уточнява, че „в изключителни случаи“ 
Комисията може да постанови тако-
ва решение с декларативен характер. 
Според въпросното съображение това решение се приема с цел „поясняв а-
не на законодателството и гаранти-
ране на неговото непротиворечиво 
прилагане в рамките на [Съюза], по-специално във връзка с нови видове спор азумения или практика, които 
не са [били разглеждани] в съществ у-
ващата съдебна и административна практика“.
В доп
ълнение, за да се гарантира съг -
ласуваното прилагане на правилата за конкуренция в държавите членки, с Регламента е установен механизъм за 
сътрудничество между Комисията и 
националните органи по конкуренция, в рамките на общия принцип на лоял -
но сътрудничество.
О
правомощаването на националните 
органи по конкуренция да приемат 
решения, че не е налице нарушение на 
член 102 ДФЕС, би поставило под въ -
прос въведената с Регламента систе-
ма за сътрудничество и би накърнило 
правомощията на Комисията.
В
същност „отрицателното“ решение 
по съществото на спора би могло да затрудни еднаквото прилагане на чле-нове  101 ДФЕС и  102 ДФЕС, което е 
една от целите на Регламента, подчер-
тани в съображение 1 от него, тъй като това решение би могло да попречи на Комисията да установи в по-късен 
момент, че разглежданата практика 
нарушава цитираните разпоредби на правото на Съюза.
I - 3057TELE2 POLSKA
Ето защо както от текста, така и от 
структурата и целта на Регламента 
следва, че само Комисията може да 
констатира липсата на нарушение на член  102 ДФЕС, дори когато този 
член е приложен в производство, 
провеждано от национален орган по конкуренция.
Сле
дователно член  5 от Регламент 
№ 1/2003 трябва да се тълкува в сми-
съл, че не допуска възможността на -
ционалният орган по конкуренция да 
приеме решение, че не е налице на-
рушение на член  102 ДФЕС, когато, 
за да приложи последния член, ор-ганът проверява дали са изпълнени условията за неговото прилагане и в р езултат от проверката счита, че липс -
ва злоупотреба.
(вж. точки 22—30; точка 1от 
диспо
зитива)
2. Тъй като член  5, втора алинея от Р е-
г
ламент №  1/2003 е пряко приложим 
във всички държави членки по силата на член 288 ДФЕС, член 5, втора али -
нея от Регламент № 1/2003 не допуска 
приложимостта на норма на нацио -
налното право, която би наложила 
свързаното с прилагането на член 102 
ДФЕС производство да бъде прекр а-
тено с решение, че споменатият член 
не е нарушен.
(вж. точки 34 и 35; точка 2 от 
диспо
зитива)