BG
Сборниксъдебнапрактика
ECLI:EU:F:2011 :193 1РЕШЕНИЕ НА СЪДА Н А ПУ БЛИЧНАТА СЛУЖБА
(първи състав)
13 декември 2011 година
Дело F-51/08 RENV
Willem St ols
срещу
Съвет на Е в ропейс кия съюз
„Публична служба — Длъжностни лица — Връщане на Съда на публичната служба за но во 
разглеждане след о тмяна на решението — Повишаване — Процедура за повишаване за 2007 г. — 
Съпоставяне на заслугите — Явна грешка в п реценката — Липса — Мотиви на решението — 
Изложен за изчерпателн ост мотив — Неотносимо правно о снование“
Предмет:Жалба, подадена на основание членове 236 ЕО и 152 АЕ, с к оято г-н Stols иска 
отмяна на Решение на Съвета от 16 юли 2007 г., с к оето последният о тказва д а го 
включи в с писъка с д лъжностните лица, повишени в с тепен AS T 11 в р амките на 
процедурата за повишаване за 2007 г., както и н а Решение от 5 февруари 2008 г. на 
заместник генералния секретар на Съвета, с к оето се отхвърля административната 
му ж алба, подадена н а о снование ч лен 90, параграф 2 о т П равилника за 
длъжностните лица на Европейските общности в ред акцията му, в с ила от 1 май 
2004 г.
Решение:Отхвърля жалбата. Жалбоподателят п онася, наред с н аправените от него по де ло 
F-51/08 с ъдебни разноски, и т ези на Съвета по същото де ло. Жалбоподателят и 
Съветът понасят н аправените от тях с ъдебни разноски по де ло T-175/09 P и п о 
настоящото де ло.
Резюм е
1. Длъжностни лица — Повишаване — Съпоставяне на заслугите — Право на преценка на 
администрацията — Обхват — Критерии, които м огат да бъдат взети предвид
(член 45, параграф 1 от П равилника за длъжностните лица)
2. Длъжностни лица — Повишаване — Съпоставяне на заслугите — Право на преценка на 
администрацията — Съдебен контрол — Граници
(член 45 от П равилника за длъжностните лица)
3. Длъжностни л ица — Повишаване — Критерии — Заслуги — Вземане п редвид н а 
прослуженото в реме в с тепента — Субсидиарен характер
(член 45, параграф 1 от П равилника за длъжностните лица)
2 ECLI:EU:F:2011 :193РЕЗЮМЕ—ДЕЛОF-51/08RENV
STOLS/СЪВЕТ
4. Длъжностни лица — Повишаване — Критерии — Заслуги — Вземане предвид на езиковите 
познания — Обхват
(член 45, параграф 1 от П равилника за длъжностните лица)
5. Длъжностни лица — Повишаване — Критерии — Заслуги — Вземане предвид на нивото н а 
упражняваните фу нкции — Обхват
(член 45 от П равилника за длъжностните лица)
6. Длъжностни лица — Повишаване — Съпоставяне на заслугите — Критерии, които м огат 
да б ъдат в зети п редвид — Период, през който д лъжностното л ице действително е 
изпълнявало служебните си задължения — Допустимост
(член 45 от П равилника за длъжностните лица)
1. Съгласно ч лен 45, параграф 1 от П равилника, за да допусне повишаване, органът по 
назначаването взема предвид при съпоставянето на заслугите на подлежащите на повишаване 
длъжностни лица оценката и у менията на тези лица при упражняване на ф у нкциите си да 
ползват езици, различни от този, за който са представили доказателства, че владеят, а п ри 
необходимост — и н ивото на упражняваните от тях ф у нкции. Органът по назначаването следва 
да съпостави заслугите на подлежащите на повишаване длъжностни лица с о глед н а тези три 
елемента.
Същевременно п ризнатото на органа по назначаването широко право на преценка е о граничено 
от необходимостта кандидатурите да бъдат съпоставени внимателно и б езпристрастно, в 
интерес н а службата и в с ъответствие с п ринципа за р авно т ретиране. Н а п рактика 
съпоставянето трябва д а се извърши при условията на равнопоставеност и н а основата на 
сходни източници на информация и с ведения.
(вж. точки 35 и 39)
Позовава не на:
Първоинстанционен съд — 15 септември 2005 г., Casini/Комисия, T-132/03, точка 53 и ц итираната съдебна 
практика
Съд на публичната служба — 7 ноември 2007 г., Hinderyckx/Съвет, F-57/06, точка 45
2. При съпоставяне на заслугите на длъжностните лица, които м огат да бъдат повишени, 
органът по назначаването разполага с ш ироко право на преценка, а с ъдът на Съюза следва д а 
проверява с амо дали администрацията, предвид съображенията в о сновата на преценката ѝ, е 
действала в р амките на правомощията си и н е е у пражнила същите явно н еправилно.
В това о тношение, за да запази полезното де йствие на правото на преценка, което законодателят 
е поверил на органа по назначаването във връзка с п овишаването, съдът на Съюза не може да 
отмени дадено ре шение само защото счита, че е и зправен пред ф акти, будещи съмнения в 
извършената от този о рган п реценка, които м оже да се окажат основателни и ли д ори 
установяват наличието на грешка в п реценката. Отмяна поради явна грешка в п реценката е 
възможна само когато от материалите по де лото е в идно, че органът по назначаването е 
превишил границите на посоченото право на преценка.
ECLI:EU:F:2011 :193 3РЕЗЮМЕ—ДЕЛОF-51/08RENV
STOLS/СЪВЕТ
Следователно С ъдът на публичната служба не трябва д а преразглежда подробно в сички досиета 
на кандидатите, които могат да бъдат повишавани, за да се увери, че споделя извода, до който е 
стигнал органът по назначаването, тъй като в п ротивен случай би излязъл от границите на 
възложения му контрол за законосъобразност, заменяйки със своя преценката на органа по 
назначаването относно з аслугите на въпросните кандидати.
(вж. точки 36—38)
Позовава не на:
Първоинстанционен съд — C asini/Комисия, посочено п о-горе, точка 52 и ц итираната съдебна практика
Съд на публичната служба — 28 септември 2011 г., AC/Съвет, F-9/10, точки 23 и 24
3. Прослуженото време на дадена длъжност и с д адена степен може да бъде с амо субсидиарен 
критерий п ри п овишаването, ако вследствие на прилагането н а трите критерия, изрично 
посочени в ч лен 45, параграф 1 от П равилника, се установят р авни заслуги. Органът по 
назначаването о баче има право д а съпостави заслугите на подлежащите на повишаване 
длъжностни лица, като се основе на постоянството на съответните им заслуги във времето, и с 
оглед н а това д а приеме, че заслугите на едно д лъжностно л ице са по-малки от тези на др уго.
(вж. точка 47)
Позовава не на:
Съд на публичната служба — 10 септември 2009 г., Behmer/Парламент, F-124/07, точка 106 и ц итираната 
съдебна практика; 15 февруари 2011 г., Barbin/Парламент, F-68/09, точки 90 и 91, обжалвано п ред О бщия съд, 
дело T-228/11 P
4. Предвид текста на член 45, параграф 1 от П равилника при преценката на заслугите на 
длъжностните лица следва д а се имат предвид само езиците, чи ето използване, с о глед н а 
действителните нужди н а службата, придава т акава д опълнителна стойност, че се оказва 
необходимо за правилното ф у нкциониране на тази служба.
В това о тношение длъжностно л ице, което не докаже, че при упражняването на своите ф у нкции 
често използва др уги езици, няма основание да твърди, че заслугите му, от гл една точка на 
критерия за езиковите познания, са явно п о-големи от тези на др уги длъжностни лица. Освен 
това ф актът, че ед на от задачите на длъжностното л ице се състои в о бработването и 
подреждането на документи, съставени на всички официални езици на Съюза, не означава, че 
това л ице владее в сички тези езици, още по-малко че често ги е и зползвало при упражняването 
на своите ф у нкции.
(вж. точки 49 и 51)
Позовава не на:
Съд на публичната служба — A C/Съвет, посочено п о-горе, точка 61
5. Що се отнася до критерия за нивото на упражняваните ф у нкции, при съпоставянето на 
заслугите на подлежащите на повишаване длъжностни лица това н иво невинаги се опреде ля от 
важността на изпълняваните управленски задачи, тъй като дадено д лъжностно л ице може да 
носи голяма отговорност, без да има много подчинени, и о братно, то може да има много 
подчинени, но д а няма особено г олеми отговорности.
4 ECLI:EU:F:2011 :193РЕЗЮМЕ—ДЕЛОF-51/08RENV
STOLS/СЪВЕТ
(вж. точка 53)
Позовава не на:
Общ съд — 16 декември 2010 г., Съвет/Stols, T-175/09 P, точка 48
6. С оглед н а намаления брой налични бюджетни позиции д адена институция има право в 
процедурата за повишаване, без с т ова д а нарушава п ринципа на равно т ретиране, да вземе 
предвид като субсидиарен критерий п ериода, през който длъжностното лице де йствително е 
изпълнявало служебните си задължения, и п ри равенство на останалите заслуги да повиши с 
предимство др уги д лъжностни л ица, к оито, о бективно п огледнато, с а и зпълнявали 
задълженията си с п овече постоянство и п оради това в з начително п о-голяма степен от 
заинтересованото лице са били полезни от гл една точка на непрекъснатостта на де йността, а 
оттам и н а интереса на службата през съответните периоди.
(вж. точка 59)
Позовава не на:
Първоинстанционен съд — 21 октомври 1997 г., Patronis/Съвет, T-168/96, точка 34; 13 април 2005 г., 
Nielsen/Съвет, T-353/03, точка 76