1.

„[…] следва да се отправи до Съда на Европейския съюз преюдициално запитване относно тълкуването на член 101 от Договора (предишен член 81) във връзка с изложените по-долу законодателна уредба и етични правила от значение по делото, уреждащи професията геолог, както и институционалните функции и правилата за дейността на Consiglio Nazionale dei Geologi, за да се провери съответствието им и законосъобразността им с оглед на европейската правна уредба (посочения член 101) в областта на конкуренцията. […] Член 9 от Закон № 112/1963, и по-специално буква ж) от него, предвижда, че „Националният съвет на сдружението изпълнява следните задължения, наред с възложените му по силата на други закони: а) следи за спазването на нормативната уредба, уреждаща професията, и на всички други разпоредби от значение за нея; б) отговаря за съдържанието на специалния регистър и списък и извършва вписвания и заличавания; в) контролира професионалната правоспособност и предприема действия за санкциониране на неправомерното упражняване на професията; г) приема правила за дисциплината; д) при поискване осигурява определянето и плащането на възнагражденията; е) осигурява управлението на имуществото, обслужващо Националния съвет, и изготвя годишен бюджет и финансов отчет; ж) определя с решение, което се одобрява от Министъра на правосъдието, в строго необходимите за покриване на разноските за функциониране на Националния съвет граници размера на годишната вноска на вписаните в специалния регистър или списък лица, както и размера на таксата за вписване в регистъра или списъка, на таксата за издаване на удостоверения и становища относно определянето и събирането на възнагражденията“. Член 14, параграф 1 от Закон № 616/1966 предвижда, че „на лице, вписано в специалния регистър или списък, което уронва достойнството или престижа на професията, в съответствие с тежестта на деянието се налага една от следните дисциплинарни санкции: 1) мъмрене; 2) временно лишаване от право на упражняване на професията за срок до една година; 3) заличаване“. Член 17 от Закон № 616/1966 предвижда, че „съсловната тарифа на възнагражденията и обезщетенията, както и критериите за възстановяване на разноските, се определят със съвместна наредба на Ministro per la Grazia e Giustizia [министър по помилванията и правосъдието] (бел. ред.: понастоящем министър на правосъдието) и Ministro per l’Industria e per il Commercio [министър на промишлеността и търговията] (бел. ред.: понастоящем министър по производствените дейности) по предложение на Consiglio Nazionale dei Geologi“. Член 6 от Nuovo Codice Deontologico от 19 декември 2006 г. (решение № 143/2006), изменен с решение № 65 от 24 март 2010 г., който урежда „професионалните услуги“, предвижда, че „ефикасността и ефективността на услугите основно се определя от: присъщите технически трудности; обхвата на поетите отговорности; оригиналния характер на поръчката; наличието на предходни технически разрешения, имащи отношение към случая; значението на техническите елементи, които са предмет на разглеждане; значението на подлежащите на съгласуване технически елементи; оригиналността на решението; отделеното време и степента на ангажираност; възможностите за взаимодействие с клиентите и останалите субекти, включително предприятия, имащи отношение към предоставяне на услугата; стойността на проекта“. Член 7 от Nuovo Codice Deontologico от 19 декември 2006 г. (решение № 143/2006), изменен с решение № 65 от 24 март 2010 г., който урежда „Престижа на професията“, предвижда, че „престижът на представителите на професията се гради основно върху: съобразяване на професионалните услуги с изискванията и върху тяхната изчерпателност; способност за поемане на отговорност, наличие на необходимите технически и професионални качества и оборудване; наличие и навременно използване на съвременен инструментариум; ефикасна служебна организация и професионализъм на екипа; внимание, проявено към изискванията на участниците в процеса на работа; наличие на средства и структури за постоянно професионално усъвършенстване, включително на сътрудниците и служителите; способност за своевременна и ефикасна комуникация с клиентите, с частни и публични лица и институции, и с широката общественост“. Член 17 от Nuovo Codice Deontologico от 19 декември 2006 г. (решение № 143/2006), изменен с решение № 65 от 24 март 2010 г., който урежда „Тарифните параметри“, предвижда, че „при определяне на професионалното възнаграждение геологът спазва изискванията на Законодателен декрет № 223/2006, преобразуван в Закон № 248/2006; принципа на адекватност съгласно член 2233, параграф 2 от Codice Civile [Граждански кодекс], както и всички действащи във връзка с това разпоредби. Съсловната тарифа, одобрена с наредба на министъра от 18 ноември 1971 г., съответно изменена и допълнена, и тарифата за обществените поръчки, одобрена с наредба на министъра от 4 април 2001 г., в частта, приложима за геолозите, съдържат обективни насоки в техническо и професионално отношение при преценката, планирането и определянето на възнагражденията между страните“. По този въпрос по-специално Съдът следва да се произнесе дали е в разрез с член 101 от Договора посочването на Законодателен декрет № 223/2006 в неговата цялост — с помощта на бройно-хронологичната система, единствената в исторически план легитимна система както на национално, така и на общностно равнище — като задължително приложима законодателна норма, което със сигурност не оказва дори минимално въздействие върху възможността за запознаване и върху задължителния характер на правната норма. Член 18 от Nuovo Codice Deontologico от 19 декември 2006 г. (решение № 143/2006), изменен с решение № 65 от 24 март 2010 г., който урежда „Предявяването за плащане“, предвижда, че „в рамките на действащата нормативна уредба, като израз на гаранция за качеството на услугите, геологът, упражняващ професионална дейност в съответните форми — индивидуално, като търговец или в съдружие, трябва винаги да определя припадащото му се възнаграждение, като съобразява мащабите и трудността на заданието, престижа на професията, необходимите технически познания и ангажираност. Отчитайки принципите на конкуренцията в професионално отношение, Сдружението следи за спазването на тези изисквания“. Член 19 от Nuovo Codice Deontologico от 19 декември 2006 г. (решение № 143/2006), изменен с решение № 65 от 24 март 2010 г., който урежда „Обществените поръчки“, предвижда, че „в процедурите за възлагане на обществени поръчки, при които публичният орган законосъобразно не прилага съсловната тарифа като критерий за определяне на възнаграждението, геологът все пак е задължен в офертата си да съобрази мащабите и трудността на заданието, престижа на професията, необходимите технически познания и ангажираност“. По отношение на: — Регламент (ЕИО) № 2137/85 на Съвета относно Европейското обединение по икономически интереси (ЕОИИ), което има за цел „улесняване или развитие на икономическата дейност на членовете му“, предвижда в шестото си съображение, че разпоредбите — бел. ред. съдържащи се в него — не са пречка за прилагането на юридически правила и/или етични кодекси на национално равнище относно условията на извършване на търговска и професионална дейност; — Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно „признаването на професионалните квалификации“ предвижда в съображение 43, че „[н]астоящата директива обхваща, доколкото те са регламентирани, също и свободните професии, които, съгласно директивата, са професиите, упражнявани въз основа на съответни професионални квалификации в лично, отговорно и професионално независимо качество от лица, предоставящи интелектуални и концептуални услуги в интерес на клиента и обществото. Упражняването на професията може да е предмет в държавите членки, в съответствие с Договора, на специални нормативни ограничения, основани на националното законодателство и на задължителни разпоредби, приети автономно в тези рамки, от компетентните представителни професионални органи, които ограничения гарантират и развиват техния професионализъм, качеството на услугите и поверителността на отношенията с клиента“. Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно „услугите на вътрешния пазар“, известна като „директивата за услугите“, предвижда в съображение 115, че „[к]одексите за поведение на нивото на Общността са предназначени да въведат минимални стандарти на поведение и да допълнят правните изисквания на държавите членки. Те не лишават държавите членки от възможността, в съответствие с правото на Общността, да предприемат по-строги правни мерки или националните професионални организации да предвидят по-сериозна защита в своите национални кодекси за поведение“. Накрая, Съдът на Европейския съюз следва да се произнесе относно съвместимостта с член 101 от Договора на разграничението от правна и организационно-устройствена гледна точка, провеждано между професионалните и търговските предприятия, както и между професионалната и търговската конкуренция“.