BG
Сборниксъдебнапрактика
ECLI:EU:T:2010 :338 1РЕШЕНИЕ НА О БЩИЯ СЪД (състав п о жалбите)
1 септември 2010 година
Дело T-91/09 P
Carina Sk areby
срещу
Е вропейс ка коми сия
„Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Атестиране — Доклад за развитие на 
кариерата — Процедура за оценяване за 2005 г. — Опростен доклад, изготвен за периода от 
януари до септември 2005 г. — Пълно в ъзпроизвеждане на оценките, посочени в д оклада за 
развитие на кариерата за 2004 г., частично о тменен след п остановяване на 
обжалваното ре шение“
Предмет:Жалба, подадена срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския 
съюз (първи състав) от 15 декември 2008 г. по де ло Skareby/Комисия (F-34/07, 
Сборник СПС, стр. I-A-1-477 и II-A-1-2637 ), с и скане за отмяна на това ре шение
Решение:Отменя Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) 
от 15 декември 2008 г. по де ло S kareby/Комисия (F-34/07, Сборник С ПС, 
стр. I-A-1-477 и II-A-1-2637 ), доколкото с н его С ъдът на публичната служба 
отхвърля т върдението з а н арушение, и зведено о т л ипсата н а о ценка н а 
ефикасността на г-жа Carina Skareby за периода от януари до септември 2005 г. 
Отменя ре шението от 18 юли 2006 г. за изготвяне на доклада за развитие на 
кариерата на г-жа Skareby за периода от 1 януари до 31 декември 2005 г. в ч астта 
му, която се отнася до точка 6.1, озаглавена „Ефикасност“. Отхвърля в о станалата ѝ 
част жалбата, подадена до Съда на публичната служба под но мер F -34/07. Осъжда 
Европейската к омисия д а п онесе п ълния р азмер н а съдебните р азноски п о 
настоящото производство и п о производството пред С ъда на публичната служба.
Резюм е
1. Обжалване — Правни основания — Непълнота на мотивите — Използване от С ъда на 
публичната служба на имплицитни мотиви — Допустимост — Условия
(член 36 от С татута на Съда и чл ен 7, параграф 1 от п риложение I към него)
2. Обжалване — Правни основания — Грешка при прилагане на правото
(член 256 ДФЕС; член 10, параграф 2 от п риложение I към Статута на Съда)
3. Длъжностни л ица — Жалба — Предмет — Разпореждане до а дминистрацията — 
Недопустимост
(член 266 ДФЕС; член 91 от П равилника за длъжностните лица)
2 ECLI:EU:T:2010 :338РЕЗЮМЕ—ДЕЛОT-91/09P
SKAREBY/КОМИСИЯ
1. Макар и С ъдът на публичната служба да е д лъжен да мотивира ре шенията си в с ъответствие 
с член 36 о т Статута на Съда, който е п риложим към него по силата на член 7, параграф 1 от 
приложение I към т ози статут, това з адължение за мотивиране не му налага да направи 
изложение, което да следва и зчерпателно и ед но п о ед но в сички логически разсъждения, 
направени от страните по спора. Мотивирането може да бъде и мплицитно, при условие че 
позволява н а засегнатата страна да научи п ричините, поради които съдът в п ърва и нстанция не 
е уважил доводите ѝ, а н а въззивния съд — д а разполага с д остатъчно е лементи, за да упражни 
своя контрол.
(вж. точка 36)
Позовава не на:
Съд — 9 септември 2008 г., FIAMM и F IAMM T echnologies/Съвет и К омисия, C-120/06 P и C-121/06 P, 
Сборник, стp. I-6513 , точка 96; 2 април 2009 г., Bouygues и B ouygues Télécom/Комисия, C-431/07 P, Сборник, 
стp. I-2665 , точка 42
2. Съдът на публичната служба е д опуснал грешка при прилагане на правото, като се е с ъгласил 
с продължаването в о простен доклад за развитие на кариерата на оценка, която на практика не е 
съществувала поради частична отмяна от Общия съд на доклада за развитие на кариерата за 
предходната година. Съдът в п ървоинстанционно то производство е о съзнавал, че поема риск, 
като се основава н а този доклад, тъй като е п ривлякъл вниманието върху факта, че неговото 
решение относно з аконосъобразността на този доклад било предмет на обжалване.
(вж. точка 57)
3. Съдът на публичната служба няма правомощие да отправя разпореждания до институциите, 
нито д а п рави де кларации и ли п ринципни к онстатации. Всъщност в с ъответствие с 
член 266 ДФЕС институцията, чий то акт е б ил отменен, е д лъжна да предприеме необходимите 
мерки за изпълнение на решението, с к оето се постановява о тмяната.
(вж. точка 70)
Позовава не на:
Общ съд — 28 октомври 2004 г., Meister/СХВ П, T-76/03, Recueil FP, стр. I-A-325 и II-1477 , точка 38