BG
Сборниксъдебнапрактика
ECLI:EU:F:2010 :154 1РЕШЕНИЕ НА СЪДА Н А ПУ БЛИЧНАТА СЛУЖБА (трети състав)
1 декември 2010 година
Дело F-82/09
Mic hel Nolin
срещу
Е вропейс ка коми сия
„Публична служба — Длъжностни лица — Повишаване — Отнемане на точките за заслуги и 
за предимство“
Предмет:Жалба, подадена на основание членове 236 Е О и 152 А Е, в к оято гл авното искане на 
г-н Nolin е з а отмяна на ре шението на директора на генерална дирекция „Персонал 
и администрация“ на К омисията от 19 декември 2008 г., с к оето са отнети 
натрупаните от жалбоподателя за повишаване 87 ,5 точки за заслуги и з а предимство
Решение:Отхвърля жалбата. Жалбоподателят п онася всички съдебни разноски.
Резюм е
1. Длъжностни лица — Повишаване — Производство — Точки за заслуги и з а предимство
(членове 29 и 45 от П равилника за длъжностните лица)
2. Длъжностни лица — Принципи — Принцип на законност
(членове 90 и 91 от П равилника за длъжностните лица)
3. Длъжностни лица — Повишаване — Производство — Точки за заслуги и з а предимство
4. Длъжностни лица — Актове на администрацията — Мълчаливо решение — Понятие
5. Длъжностни лица — Принципи — Защита на оправданите правни очаквания — Условия
6. Длъжностни лица — Повишаване — Производство — Точки за заслуги и з а предимство
(членове 29 и 45 от П равилника за длъжностните лица)
7. Право на Съюза — Принципи — Основни права — Право на състезателен процес
(член 6, параграф 2 ДЕС)
1. От общата структура на разпоредбите, приложими за повишаването на длъжностните лица, 
така както се тълкуват при спазване на принципа на равно т ретиране, следва, че броят н а 
точките за заслуги и з а предимство, който отговаря на прага за повишаване, трябва д а се 
приспадне от капитала от точки, натрупан от длъжностно л ице, което е б ило повишено, 
независимо дали на основание член 29 и ли член 45 о т Правилника.
2 ECLI:EU:F:2010 :154РЕЗЮМЕ—ДЕЛОF-82/09
NOLIN/КОМИСИЯ
Всъщност посочените разпоредби предвиждат две различни процедури за повишаване; в ч лен 29, 
за разлика от член 45, се посочва само възможността за повишаване по изключение като ед на от 
възможностите за заемане на свободна длъжност, без обаче да опреде ля последиците от такова 
повишаване. При липсата на уточнения в ч лен 29 о т Правилника, не може да се смята, че 
повишаване по ред а на тази разпоредба няма да има същите последици като повишаване по 
реда на член 45 о т Правилника; напротив, от това трябва д а се направи изводът, че независимо 
от предвидените отделни процедури за повишаване законодателят в се пак не е с мятал да 
придаде н а повишаването по ред а на член 29 о т Правилника различни правни последици от 
тези на повишаването по ред а на член 45 о т Правилника.
(вж. точки 46 и 48)
2. Във всяко ре шение на администрацията трябва д а се посочва я сно и т очно к аква е п равната 
основа н а това ре шение, като се знае, че посочената правна основа т рябва ва лидно д а основава 
компетентността на администрацията в с ъответната област.
(вж. точка 51)
3. Решението за премахване на точките за заслуги и з а предимство на длъжностно л ице е 
последица от ре шението за неговото повишаване. Поради това к омпетентният з а повишаването 
орган има остатъчна компетентност, въз о снова н а която може да приеме такова ре шение, 
което се свежда до прилагане на последиците от повишаването на длъжностното лице.
(вж. точка 57)
4. Мълчаливото ре шение предполага, че администрацията е б ила сезирана с и скане, на което е 
пропуснала да отговори, или че от фактите в к онкретния случай м оже да се заключи, че 
администрацията е в зела ре шение, на което е п ропуснала да придаде с ъответната форма. 
Запазването без промени на правното положение на заинтересованото лице обаче не може да 
означава, че има някакво ре шение.
(вж. точки 68 и 70)
Позовава не на:
Съд на публичната служба — 11 май 2010 г., Maxwell/Комисия, F-55/09, точка 66
5. Правото да се иска защита на оправданите правни очаквания предполага наличието на три 
условия. Администрацията трябва, първо, да е д ала на заинтересованото лице конкретни, 
безусловни и н епротиворечиви у верения, изхождащи о т о правомощени и д остоверни 
източници. След т ова т ези уверения трябва д а м огат да породят л егитимно о чакване в 
съзнанието на този, до когото се отнасят. На последно мя сто, дадените уверения трябва д а 
бъдат съобразени с р азпоредбите на Правилника и с п риложимите но рми въобще или поне 
тяхната евентуална неред овност трябва д а може да убегне на разумно и в нимателно д лъжностно 
лице, и т о като се отчитат данните, с к оито разполага, и с пособността м у да направи 
необходимите проверки.
В това о тношение, при липсата на писмено и ли устно у верение, само изтичането на опреде лен 
период от време между отнемането на точките за заслуги и з а предимство на длъжностно л ице 
и неговото повишаване не представлява д адено о т администрацията на заинтересованото лице 
конкретно у верение, когато приложимите за повишаването но рми, чиято законосъобразност не
ECLI:EU:F:2010 :154 3РЕЗЮМЕ—ДЕЛОF-82/09
NOLIN/КОМИСИЯ
 се оспорва о т посоченото длъжностно л ице, задължават администрацията да приспадне от 
капитала от натрупаните от него точки броя точки за заслуги и з а предимство, отговарящ н а 
прага за повишаване.
(вж. точки 74 и 75)
Позовава не на:
Общ съд — 6 юли 1999 г., Forvass/Комисия,, T-203/97, Recueil FP, стр. I-A-129 и II-705, точка 70, 11 юли 
2002 г., W asmeier/Комисия, T-381/00, Recueil FP, стр. I-A-125 и II-677, точка 106, 5 ноември 2002 г., 
Ronsse/Комисия, T-205/01, Recueil FP, стр. I-A-211 и II-1065 , точки 54 и 55, 15 ноември 2005 г., 
Righini/Комисия, T-145/04, Recueil FP, стр. I-A-349 и II-1547 , точка 130
6. Самото обстоятелството, че длъжностното лице е п овишено, независимо дали по силата на 
член 29 и ли на член 45 о т Правилника, е д остатъчно д а обоснове приспадането от капитала от 
натрупаните от съответното длъжностно л ице точки на броя точки за заслуги и з а предимство, 
отговарящ н а прага на повишаването. Поради това в сички повишени длъжностни лица са в 
едно и с ъщо положение от гл една точка на това п риспадане на известен брой от натрупаните 
точки, и т о независимо от правното основание, на което се основава ре шението за повишаването 
им. Ето защо не може да има дискриминация, ако се третират по ед ин и с ъщ начин длъжностно 
лице, повишено в ъз о снова н а член 29 о т Правилника, и д лъжностно л ице, повишено в ъз о снова 
на член 45 о т Правилника.
(вж. точка 88)
7. По силата на правото на състезателен процес всяка страна в д аден спор има възможност да 
представи правните и ф актически доводи, които смята, че са подходящи, за да подкрепят 
исканията ѝ, включително е вентуални възражения за недопустимост. За да се поддържа обаче, 
че е н алице злоупотреба при упражняването на дадено п раво, е н еобходимо да се докаже, че 
упражняването н а т ова п раво е н асочено к ъм п остигането н а ре зултат, различен о т 
преследваната от това п раво цел, тъй като именно у пражняването на това п раво разкрива 
намерение да се вреди.
(вж. точка 96)