BG Официален вестник на Европейския съюз C 209/29

Преюдициално запитване, отправено от The Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Обединено кралство) на 26 май 2010 г. — Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/The Rank Group PLC

(Дело C-260/10)

()

2010/C 209/40

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

The Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Обединено кралство)

Страни в главното производство

Жалбоподател: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Ответник: The Rank Group PLC

Преюдициални въпроси

1. При упражняване на дискреционната си власт по член 13, Б, буква е) от Шеста директива ДДС (1), когато държава членка облага с ДДС някои видове автомати, използвани за хазартни игри (наричани по-нататък „игрални автомати по част III“), докато запазва освобождаването на други такива автомати (сред които и терминалите за залагания с фиксирани коефициенти, наричани по-нататък „ТЗФК“), когато се твърди, че поради това държавата членка нарушава принципа на данъчен неутралитет: при съпоставката на игралните автомати по част III и ТЗФК (i) определящо или (ii) релевантно ли е, че а) с ТЗФК се осъществяват дейности, класифицирани като „залагане“ по националното право (т.е. дейности, които съответният регулатор разглежда като „залагане“ по националното право с цел упражняване на регулаторните си правомощия) и б) с игралните автомати по част III се осъществяват дейности, попадащи в друга класификация по националното право, а именно „игри“, както и че за игрите и залагането се прилагат различни режими на регулиране съгласно уредбата на държавата членка в областта на контрола и регулирането на хазартните игри? Ако това е така, кои различия между въпросните режими на регулиране трябва да се вземат под внимание от националната юрисдикция?

2. Когато се определя дали принципът на данъчен неутралитет изисква едно и също данъчно третиране на упоменатите във въпрос 1 видове автомати (ТЗФК и игрални автомати по част III), какво равнище на абстракция трябва да възприеме националната юрисдикция при определяне дали продуктите са сходни? По-конкретно доколко е релевантно да се вземат под внимание следните аспекти: а) сходствата и различията относно максималните позволени залози и печалби при ТФЗК и игралните автомати по част III; б) ТЗФК могат да се използват за игра само в някои видове лицензирани помещения за залагане, които се различават от лицензираните игрални помещения и за които се прилагат регулаторни ограничения, различни от тези за лицензираните игрални помещения (въпреки че ТЗФК и до два игрални автомата по част III могат да се използват за игра в едно и също лицензирано помещение за залагане); в) възможността за печалба при ТФЗК е пряко свързана с оповестените фиксирани коефициенти, докато възможността за печалба при игралните автомати по част III в някои случаи може да се променя с помощта на устройство, осигуряващо с течение на времето определен процент възвръщаемост на оператора и участника в играта; г) сходствата и различията в наличните форми на ТЗФК и игралните автомати по част III; д) сходствата и различията между ТЗФК и игралните автомати по част III по отношение на възможното взаимодействието между играча и автомата; е) дали посочените по-горе аспекти са известни на повечето участници в игри с автоматите или дали тези участници ги считат за релевантни или важни; ж) дали разликата в третирането по ДДС е обоснована предвид на някой от посочените аспекти?

3. При упражняване на дискреционната си власт по член 13, Б, буква е) от Шеста директива ДДС, когато държава членка освобождава хазартните игри от ДДС, но облага с ДДС определена категория автомати, използвани за хазартни игри, а) разполага ли държавата членка по принцип с възможността да възрази на основание надлежното изпълнение на задълженията си срещу твърдението, че принципът на данъчен неутралитет е бил нарушен от нея; и б) ако отговорът по буква а) е положителен, кои са релевантните фактори при определяне дали държавата членка има право да се ползва от това възражение?

(1) .Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стp. 1).