BG Официален вестник на Европейския съюз C 44/14

Решение на Съда (четвърти състав) от 22 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Hannover — Германия) — Kabel Deutschland Vertrieb und Service GmbH & Co. KG/Niedersächsische Landesmedienanstalt für privaten Rundfunk

(Дело C-336/07) (1)

(Директива 2002/22/ЕО - Член 31, параграф 1 - Разумни задължения за задължителен пренос („must carry“) - Национална правна уредба, по силата на която операторите на аналогови кабелни мрежи се задължават да включат в своите кабелни мрежи всички телевизионни програми, допуснати за наземен пренос - Принцип на пропорционалност)

(2009/C 44/23)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Verwaltungsgericht Hannover

Страни в главното производство

Ищец: Kabel Deutschland Vertrieb und Service GmbH & Co. KG

Ответник: Niedersächsische Landesmedienanstalt für privaten Rundfunk

В присъствието на: Norddeutscher Rundfunk, Zweites Deutsches Fernsehen, ARTE GEIE, Bloomberg LP, Mitteldeutscher Rundfunk, MTV Networks Germany GmbH, правоприемник на VIVA Plus Fernsehen GmbH, VIVA Music Fernsehen GmbH & Co. KG, MTV Networks Germany GmbH, правоприемник на MTV Networks GmbH & Co. oHG, Westdeutscher Rundfunk, RTL Television GmbH, RTL II Fernsehen GmbH & Co. KG, VOX Film und Fernseh-GmbH & Co. KG, RTL Disney Fernsehen GmbH & Co. KG, SAT. 1 Satelliten-Fernsehen GmbH и др., Regio.TV GmbH, Eurosport SA, TM-TV GmbH & Co. KG, ONYX Television GmbH, Radio Bremen, Hessischer Rundfunk, Nederland 2, Hamburg 1 Fernsehen Beteiligungs GmbH & Co. KG, Turner Broadcasting System Deutschland GmbH, n-tv Nachrichtenfernsehen GmbH & Co. KG, Bayerischer Rundfunk, Deutsches Sportfernsehen GmbH, NBC Europe GmbH, BBC World, Mediendienst Borkum — Kurverwaltung NSHB Borkum GmbH, Friesischer Rundfunk GmbH, Home Shopping Europe GmbH & Co. KG, Euro News SA, Reise-TV GmbH & Co. KG, SKF Spielekanal Fernsehen GmbH, TV 5 Europe, DMAX TV GmbH & Co. KG, с предишно наименование XXP TV — Das Metropolenprogramm GmbH & Co. KG, RTL Shop GmbH,

Предмет

Преюдициално запитване — Verwaltungsgericht Hannover — Тълкуване на член 31, параграф 1 от Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) (ОВ L 108, стp. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 213) — Национална правна уредба, по силата на която операторите на аналогови кабелни мрежи се задължават да включат в своите кабелни мрежи всички телевизионни програми, допуснати за наземен пренос и която предвижда, че при недостиг на канали компетентният национален орган трябва да установи ред на удовлетворяване на кандидатите, който води до използването на всички канали, с които разполага съответният кабелен оператор.

Диспозитив

1) Член 31, параграф 1 от Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба като разглежданата по главното производство, която задължава кабелния оператор да включи в своята аналогова кабелна мрежа телевизионните канали и услуги, вече предмет на разпространение по наземен път, което води до използването на повече от половината канали на разположение в тази мрежа и което предвижда при недостиг на канали на разположение въвеждането на ред на удовлетворяване на кандидатите, който да доведе до използването на всички канали на разположение в посочената мрежа, доколкото тези задължения не пораждат неразумни икономически последици, което следва да се провери от запитващата юрисдикция.

2) Понятието за „телевизионни услуги“ по смисъла на член 31, параграф 1 от Директива 2002/22 съвпада с услугите на телевизионните оператори или на доставчиците на медийни услуги, например телешопинг, доколкото предвидените в тази разпоредба условия са изпълнени, което следва да се прецени от запитващата юрисдикция.

(1) ОВ C 247, 20.10.2007 г.