BG
Сборниксъдебнапрактика
ECLI:EU:F:2010 :21 1ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА СЪДА Н А ПУ БЛИЧНАТА СЛУЖБА (първи състав)
25 март 2010 година
Дело F-102/08
Luigi M ar cuc cio
срещу
Е вропейс ка коми сия
„Публична служба — Длъжностни лица — Преместване на личните вещи на жалбоподателя — 
Иск за обезщетение — Явно н едопустима жалба — Жалба, явно л ишена от всякакво правно 
основание — Член 94 о т Процедурния правилник“
Предмет:Жалба, подадена на основание членове 236 ЕО и 152 AЕ, с к оято г-н Marcuccio е 
сезирал Съда на публичната служба с гл авно и скане да обяви нищожността или 
най-малкото да отмени ре шението на Комисията за отказ да му се предостави 
копие от снимките, направени при преместването от служебното жилище, в к оето е 
живял в Л уанда (Aнгола), и д а бъдат унищожени всички документи, свързани с 
преместването, както и д а о съди К омисията д а г о о безщети з а в редите, 
произтичащи от факта, че същата е п редприела посоченото преместване против 
неговата воля
Решение:Отхвърля жалбата на жалбоподателя отчасти като явно н едопустима и о тчасти като 
явно л ишена от всякакво правно о снование. Осъжда жалбоподателя да заплати 
съдебните разноски. Осъжда жалбоподателя да възстанови на Съда на публичната 
служба сумата от 1 500  ЕUR.
Резюм е
1. Длъжностни лица — Жалба — Иск за обезщетение — Искане за от мяна на решението от 
досъдебната фаза, с к оето с е от хвърля искането з а обезщетение
(членове 90 и 91 от П равилника за длъжностните лица)
2. Актовe на институциите — Презумпция за действителност — Несъществуващ а кт — 
Понятие
(член 249 ЕО)
3. Длъжностни лица — Жалба — Предварителна административна жа лба — Срокове — 
Погасяване — Възобновяване — Условие — Съществено ново обстоятелство
(членове 90 и 91 от П равилника за длъжностните лица)
2 ECLI:EU:F:2010 :21РЕЗЮМЕ—ДЕЛОF-102/08
MARCUCCIO/КОМИСИЯ
1. Решението на една институция, с к оето се отхвърля искане за обезщетение, е н еразделна част 
от административното производство, предхождащо иска за реализиране на отговорност, подаден 
пред С ъда на публичната служба, и с ледователно ф ормулираните срещу него искания за отмяна 
не могат да се преценяват самостоятелно с прямо исканията за обезщетение.
(вж. точка 23)
Позовава не на:
Първоинстанционен съд — 18 декември 1997 г., Gill/Комисия, T-90/95, Recueil FP, стр. I-A-471 и II-1231 , 
точка 45, 6 март 2001 г., Ojha/Комисия, T-77/99, Recueil FP, стр. I-A-61 и II-293, точка 68, 5 декември 2002 г., 
Hoyer/Комисия, T-209/99, Recueil FP, стр. I-A-243 и II-1211 , точка 32
2. Могат да се обявят з а несъществуващи само актовете, които страдат от особено с ериозни и 
очевидни п ороци. Т ежестта н а п оследиците, които с е с вързват с к онстатацията з а 
несъществуването на акт на институция изисква, по съображения за правна сигурност, тази 
констатация да е з апазена за съвсем крайни хипотези.
Не показва н езаконосъобразност от такова естество ре шението на Комисията за отказ да бъдат 
унищожени документи, чието запазване тази институция е о босновала с ф акта, че те съставляват 
гаранция, позволяваща както на засегнатото длъжностно л ице, така и н а самата нея да се увери, 
че всички вещи на същото, които са били преместени, са му доставени в н еговото но во 
местожителство.
(вж. точки 29 и 32)
Позовава не на:
Съд — 10 декември 1957 г., Société des usines à t ubes de la Sarre/Haute Au torité, 1/57 и 14/57, Recueil, стр. 201 
и 220, 15 юни 1994 г., Комисия/BASF и др ., C-137/92 P, Recueil, стр. I-2555 , точка 50, 5 октомври 2004 г., 
Комисия/Гърция, C-475/01, Recueil, стр. I-8923 , точка 20
3. Макар съгласно ч лен 90, параграф 1 от Правилника всяко длъжностно л ице да може да сезира 
органа по назначаването с и скане да вземе ре шение, което се отнася до него, тази възможност 
не позволява н а длъжностното лице да не спази сроковете, предвидени в ч ленове 90 и 91 о т 
Правилника, за подаването на административна или съдебна жалба, като косвено п оставя под 
въпрос, посредством и скане, неоспорено в с рок п редходно ре шение. Само н аличието н а 
съществени но ви обстоятелства м оже да обоснове подаването на искане за преразглеждане на 
подобно ре шение.
(вж. точка 36)
Позовава не на:
Съд — 15 май 1985 г., Esly/Комисия, 127/84, Recueil, стр. 1437 , точка 10