2

Обстоятелствата, предхождащи спора, са изложени в точки 1—22 от обжалваното определение, както следва: „1 Ищецът, PLANET AE Anonymi Etaireia Parohis Symvouleftikon Ypiresion, е дружество, осъществяващо консултантска дейност по управлението на предприятия и проекти. То си сътрудничи с международни и европейски партньори, сред които е Комисията […], в сферата на стратегическото консултиране, информатиката и управлението на проекти. 2 Настоящото дело се отнася до правата и задълженията на Комисията, които произтичат от договорите, сключени с ищеца за три изследователски проекта. Тези договори са основани на Решение № 1513/2002/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2002 година относно Шестата рамкова програма на Европейската общност за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности, допринасяща за създаването на европейско пространство за научни изследвания и иновации (2002—2006 г.) (ОВ L 232, стр. 1). 3 По-конкретно става дума за договори, които са сключени от Европейската общност, представлявана от Комисията, и: — ищеца, в качеството му на координатор и член на консорциум — подписан на 17 декември 2003 г. за проекта „Ontology enabled E-Gov Service Configuration“ (Ontogov, № 507237); — Forschungszentrum Informatik an der Universität Karlsruhe, в качеството му на координатор на консорциум, член на който е ищецът — подписан на 21 декември 2005 г. за проекта „Fostering self-adaptive e-government service improvement using semantic technologies“ (FIT, № 27090); — ищеца, в качеството му на координатор и член на консорциум — подписан на 18 декември 2006 г. за проекта „Risk Assessment for Customs in Western Balkans“ (RACWeb, № 45101) (наричани по-нататък заедно „процесните договори“). 4 Член ΙΙ. 24, параграф 1, буква a) от процесните договори предвижда, че финансовият принос на Европейския съюз се основава на декларираните от съдоговорителите допустими разходи. 5 Съгласно член II.8 от процесните договори в края на всеки период, за който се изготвя доклад, преди да възстанови декларираните от консорциума и/или съдоговорителите разходи, Комисията е длъжна да оцени и одобри докладите и крайните продукти. Съгласно член II.8, параграф 4 одобряването от Комисията на доклад не е пречка да се извърши одит или проверка съгласно разпоредбите на член II.29. 6 Член II.29 от процесните договори предвижда: „1. Във всеки момент от срока на договора и до изтичането на пет години от приключването на проекта Комисията може да организира одити, като възложи извършването им било на ревизори или одитори, външни специалисти по научни или технически въпроси, било на собствените си служби, включително Европейската служба за борба с измамите. Тези одити могат да обхващат научни, финансови, технологични и други аспекти (например счетоводните и управленските принципи), свързани с надлежното изпълнение на проекта и на договора. Одитите се извършват при условията на поверителност. Ако в резултат на тези одити бъдат установени суми, дължими на Комисията, тя може да предприеме събирането им в съответствие с член II.31 […]. 2. Съдоговорителите са длъжни да предоставят пряко на Комисията всички подробни данни, които тя е поискала, за да провери дали договорът се управлява и изпълнява правилно. 3. Съдоговорителите са длъжни да съхраняват оригинала или, в изключителни случаи, ако това е надлежно обосновано, заверени преписи на всички свързани с проекта документи до изтичането на 5 години от приключването на проекта. Тези документи се предоставят на Комисията, когато същата ги поиска във връзка с извършван по договора одит“. 7 Съгласно член II.31, параграф 1 от процесните договори „когато на съдоговорителя недължимо е платена сума или когато съгласно условията на договора следва да се възстанови определена сума, съдоговорителят се задължава да върне въпросната сума на Комисията при условията и на датата, определени от нея“. 8 На последно място, съгласно член 12 от процесните договори последните се уреждат от белгийския закон. Член 13 предвижда, че „Първоинстанционният съд […] или Съдът на Европейските общности, според случая, е компетентен да се произнася по споровете между Общността и съдоговорителите относно действителността, тълкуването и прилагането на настоящия договор“. 9 Между 17 и 21 ноември 2008 г., както и на 4 декември 2008 г. външно одиторско дружество извършва, за сметка на отдела за външен одит към генерална дирекция (ГД) „Информационно общество и медии“ на Комисията (наричана по-нататък „ГД „Информатика“), финансов одит на ищеца с предмет декларираните разходи за някои периоди по проектите Ontogov, FIT и RACWeb. 10 С имейл от 8 април 2009 г. одиторското дружество изпраща на ищеца временния одиторски доклад, който по-специално поставя под въпрос разходите за трима от висшите [му] служители (наричани по-нататък „спорните разходи“). 11 На 29 май 2009 г. ищецът представя становището си по временния одиторски доклад. 12 На 10 юли 2009 г. ищецът подава ревизирана декларация за разходите, като приема някои препоръки на одиторското дружество. 13 С писмо от 11 ноември 2009 г. отделът за външен одит към ГД „Информатика“ излага причините, поради които поддържа изводите, направени във временния одиторски доклад, и изпраща на ищеца окончателния одиторски доклад. 14 С писмо от 23 декември 2009 г. ищецът оспорва надлежността на одита и поканва Комисията на среща, за да представи подробна информация за възраженията си. 15 На 4 март 2010 г. се провежда среща между ищеца и отдела за външен одит към ГД „Информатика“. На нея е договорено ищецът да предостави на Комисията допълнителни данни, що се отнася до участието на висшите му служители. 16 С писмо от 19 април 2010 г. ищецът изпраща на Комисията допълнителната документация, която се е ангажирал да ѝ предостави. 17 С писмо от 10 май 2010 г. отделът за външен одит към ГД „Информатика“ уведомява ищеца за намерението си да направи допълнителна проверка (follow-up audit) в мястото на неговото седалище и изпраща списък с оправдателните документи, които трябва да бъдат представени при проверката. Тази проверка е извършена между 20 и 22 юли 2010 г. 18 На 3 септември и на 9 декември 2010 г. ищецът представя допълнителната информация, поискана при извършването на допълнителната проверка. 19 С писмо от 22 декември 2010 г. отделът за външен одит към ГД „Информатика“ уведомява ищеца, че е решил да преразгледа частично изводите от доклада си, като приеме някои разходи, но поддържа изводите относно спорните разходи. 20 С писмо от 11 февруари 2011 г. ищецът представя становището си по ревизираните изводи от одиторския доклад. 21 С писмо от 10 април 2012 г. отделът за външен одит към ГД „Информатика“ отговаря, че поддържа почти всички свои изводи относно спорните разходи. 22 С писмо от 21 май 2012 г. ищецът отново потвърждава становището си, че спорните разходи са допустими“.