6

Обстоятелствата по спора са изложени в точки 1—75 от обжалваното съдебно решение, както следва: „I — Дружества, засегнати от настоящото дело 1 H. Lundbeck A/S […] е учредено по датското право дружество, контролиращо група дружества, сред които установеното в Обединеното кралство Lundbeck Ltd, специализирано в изследователската и развойната дейност, производството, маркетинга, продажбата и дистрибуцията на фармацевтични продукти за лечение на патологични състояния, засягащи централната нервна система, сред които и депресията. 2 [H. Lundbeck] е лаборатория за оригинални лекарствени продукти, тоест предприятие, чиято дейност е съсредоточена в изследването на нови лекарствени продукти и пускането им в продажба. 3 Merck KGaA е учредено по германското право дружество, което е специализирано във фармацевтичната област и което към момента на сключване на съответните споразумения притежава непряко изцяло, посредством групата Merck Generics Holding GmbH, дъщерното ѝ дружество Generics UK Ltd (наричано по-нататък „GUK“), отговарящо за развойната дейност и пускането в продажба на генерични фармацевтични продукти в Обединеното кралство. 4 Merck и GUK са разглеждани от [Комисията] като съставляващи само едно предприятие по смисъла на правото в областта на конкуренцията към момента на настъпване на релевантните факти (наричано по-нататък „Merck (GUK)“). 5 Arrow Group A/S, преименувано през август 2003 г. на Arrow Group ApS (наричано по-нататък, без да се прави разграничение, „Arrow Group“), е учредено по датското право дружество, оглавяващо група от дружества, която има дейност в няколко държави членки и от 2001 г. е активна в развойната дейност и продажбата на генерични лекарствени продукти. 6 Arrow Generics Ltd е учредено по правото на Обединеното кралство дружество, което е дъщерно дружество на Arrow Group — първоначално на 100 %, а впоследствие, от февруари 2002 г., на 76 %. 7 Resolution Chemicals Ltd е учредено по правото на Обединеното кралство дружество, специализирано в производството на активни фармацевтични съставки (наричани по-нататък „АФС“) за генерични лекарствени продукти. До септември 2009 г. то е контролирано от Arrow Group. 8 Arrow Group, Arrow Generics и Resolution Chemicals са разглеждани от Комисията като съставляващи само едно предприятие (наричано по-нататък „Arrow“) към момента на настъпване на релевантните факти. 9 Alpharma Inc. е учредено по американското право дружество с дейност на световно равнище във фармацевтичния сектор, по-специално в областта на генеричните лекарствени продукти. До декември 2008 г. то е контролирано от учреденото по норвежкото право дружество A.L. Industrier AS. Впоследствие е купено от фармацевтично предприятие от Обединеното кралство, което на свой ред е купено от фармацевтично предприятие от Съединените щати. В рамките на тези преструктурирания през април 2010 г. Alpharma Inc. най-напред се преобразува в Alpharma LLC, а след това, на 15 април 2013 г. — в Zoetis Products LLC. 10 Alpharma ApS е учредено по датското право дружество, контролирано непряко на 100 % от Alpharma Inc. То притежава няколко дъщерни дружества в [ЕИП]. Вследствие на няколко преструктурирания на 31 март 2008 г. Alpharma ApS се преобразува в Axellia Pharmaceuticals ApS, преименувано през 2010 г. на Xellia Pharmaceuticals ApS […]. 11 Alpharma Inc., A.L. Industrier AS и Alpharma ApS са разглеждани от Комисията като съставляващи само едно предприятие (наричано по-нататък „Alpharma“) към момента на настъпване на релевантните факти. 12 Ranbaxy Laboratories Ltd е учредено по индийското право дружество, специализирано в развойната дейност и производството на АФС и генерични лекарствени продукти. 13 Ranbaxy (UK) Ltd е учредено по английското право дружество — дъщерно дружество на Ranbaxy Laboratories, отговарящо за продажбата на продуктите на последното в Обединеното кралство. 14 Ranbaxy Laboratories и Ranbaxy (UK) са разглеждани от Комисията като съставляващи само едно предприятие (наричано по-нататък „Ranbaxy“) към момента на настъпване на релевантните факти. II — Разглежданият продукт и засягащите го патенти 15 Разглежданият в настоящото дело продукт е антидепресантният лекарствен продукт, съдържащ АФС, наречена „циталопрам“. 16 През 1977 г. [H. Lundbeck] подава в Дания заявление за патент върху АФС циталопрам, както и върху двата процеса на алкилиране и цианиране, използвани за производството на въпросната АФС. Между 1977 г. и 1985 г. в Дания и в няколко страни от Западна Европа са издадени патенти, обхващащи тази АФС и двата производствени процеса (наричани по-нататък [„първоначалните патенти на Lundbeck“]). 17 Колкото до ЕИП, срокът на закрилата, произтичаща от първоначалните патенти [на Lundbeck], както и евентуално от сертификатите за допълнителна закрила […], предвидени в Регламент (ЕИО) № 1768/92 на Съвета от 18 юни 1992 година относно създаването на сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти (ОВ L 182, [1992 г.,] стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 11, стр. 130), изтича между 1994 г. (за Германия) и 2003 г. (за Австрия). По отношение по-специално на Обединеното кралство срокът на първоначалните патенти [на Lundbeck] изтича през януари 2002 г. 18 С времето [H. Lundbeck] разработва други, по-ефикасни процеси за производството на циталопрам, за които иска — и често получава — патенти в няколко страни от ЕИП, както и от Световната организация за интелектуална собственост (СОИС) и Европейското патентно ведомство (ЕПВ) [(наричани по-нататък „новите патенти на Lundbeck върху производствени процеси“)]. 19 По-специално, първо, през 1998 г. и 1999 г. [H. Lundbeck] подава до ЕПВ две заявления за патенти относно производство на циталопрам чрез процеси, в които се използват съответно йод и амид. На 19 септември 2001 г. ЕПВ издава на [H. Lundbeck] патент, закрилящ процеса с използване на амид […], и на 26 март 2003 г. — патент, закрилящ процеса с използване на йод […]. 20 Второ, на 13 март 2000 г. [H. Lundbeck] подава заявление за патент до датските органи относно процес за производство на циталопрам, при който се предвижда метод за пречистване на използваните соли посредством кристализация. Аналогични заявления са подадени в други страни от ЕИП, както и до СОИС и ЕПВ. [H. Lundbeck] получава патенти, закрилящи процеса с използване на кристализация, в няколко държави членки през първата половина на 2002 г., по-специално на 30 януари 2002 г. по отношение на Обединеното кралство (наричан по-нататък „патентът за кристализацията“). ЕПВ издава патент за кристализацията на 4 септември 2002 г. Освен това в Нидерландия [H. Lundbeck] вече е получило на 6 ноември 2000 г. полезен модел за този процес […], тоест валиден за шест години патент, предоставен без истинска предварителна проверка. 21 Трето, на 12 март 2001 г. [H. Lundbeck] подава заявление за патент до органите на Обединеното кралство [Великобритания и Северна Ирландия] относно процес за производство на циталопрам, при който се предвижда метод за пречистване на използваните соли посредством слоева дестилация. Органите на Обединеното кралство предоставят на [H. Lundbeck] патент за този метод на слоева дестилация на 3 октомври 2001 г. (наричан по-нататък „патентът за слоевата дестилация“). Патентът обаче е отнет на 23 юни 2004 г. поради липсата на новост спрямо друг патент на [H. Lundbeck]. На 29 юни 2002 г. [H. Lundbeck] получава аналогичен патент в Дания. 22 Накрая, [H. Lundbeck] възнамерява да пусне нов антидепресантен лекарствен продукт, а именно Cipralex, в основата на който стои АФС, наречена есциталопрам (или S‑циталопрам), към края на 2002 г. или началото на 2003 г. Този нов лекарствен продукт е предвиден за същите пациенти като тези, които могат да се лекуват с патентования лекарствен продукт Cipramil на [H. Lundbeck], в основата на който стои АФС циталопрам. АФС есциталопрам е закриляна с патенти, валидни поне до 2012 г. III — Спорните споразумения 23 През 2002 г. [H. Lundbeck] сключва шест споразумения относно циталопрама (наричани по-нататък „спорните споразумения“) с четири предприятия, чиято дейност е свързана с производството или продажбата на генерични лекарствени продукти, а именно Merck (GUK), Alpharma, Arrow и Ranbaxy (наричани по-нататък „[производителите на] генерични лекарствени продукти“). А — Споразумения с Merck (GUK) 24 [H. Lundbeck] сключва две споразумения с Merck (GUK). 25 Първото споразумение влиза в сила на 24 януари 2002 г., първоначално за срок от една година, и обхваща единствено територията на Обединеното кралство (наричано по-нататък „споразумението GUK за Обединеното кралство“). Подписано е от дъщерното дружество на [H. Lundbeck] в Обединеното кралство, тоест от учреденото по правото на тази държава дружество Lundbeck Ltd. Действието на споразумението [впоследствие] е продължено за срок от шест месеца, който приключва на 31 юли 2003 г. [С]лед кратко навлизане на Merck (GUK) на пазара между 1 и 4 август, на 6 август 2003 г. страните подписват второ продължаване на споразумението за максимален срок от шест месеца, който обаче е можело да бъде намален при непредявяването на иск от [H. Lundbeck] срещу други [производители на] генерични лекарствени продукти, които биха опитали да навлязат на пазара, или при приключване на спора между [H. Lundbeck] и Lagap Pharmaceuticals Ltd, което е друг[ производител на] генерични лекарствени продукти (наричан по-нататък „спорът Lagap“). 26 По силата на това споразумение страните предвиждат по-специално че: – има риск някои действия, предвидени от GUK относно пускането в продажба, дистрибуцията и продажбата на „Продуктите“, евентуално да представляват нарушение на правата върху интелектуална собственост на [H. Lundbeck] и да доведат до претенции от негова страна (т. 2.1 от споразумението GUK за Обединеното кралство), тъй като тези „Продукти“ са определени в точка 1.1 от споразумението GUK за Обединеното кралство като „продукти от циталопрам, разработени от GUK под формата на суровина, в насипно състояние или под формата на таблетки, както са посочени в приложението, и изработени в съответствие с предоставената от GUK към датата на подписване продуктова спецификация, съдържаща се в приложение 2“; – предвид постигнатото между страните споразумение [H. Lundbeck] ще изплати на GUK сумата от 2 милиона лири стерлинги (GBP) в замяна на доставката на „Продуктите“, в предвидените в споразумението количества, на 31 януари 2002 г. (т. 2.2 от споразумението GUK за Обединеното кралство); – срещу допълнително плащане от 1 милион лири стерлинги GUK освен това се задължава да достави „Продуктите“, които са описани в приложението, на 2 април 2002 г. (т. 2.3 от споразумението GUK за Обединеното кралство); – извършените плащания и доставката на „Продуктите“ от GUK в приложение на точки 2.2 и 2.3 от споразумението GUK за Обединеното кралство ще се считат за пълно и окончателно уреждане на всяка претенция, която [H. Lundbeck] би могло да има към GUK за нарушаване на правата му върху интелектуална собственост по отношение на доставените от GUK „Продукти“ до тази дата (т. 2.4 от споразумението GUK за Обединеното кралство); – [H. Lundbeck] се задължава да продава своите „Крайни продукти“ на GUK, а GUK се задължава да изкупува изключително тези „Крайни продукти“ от [H. Lundbeck] с оглед на тяхната препродажба от страна на GUK и свързаните с него дружества в Обединеното кралство за срока и съгласно условията на споразумението (т. 3.2 от споразумението GUK за Обединеното кралство), като тези „Крайни продукти“ са определени в точка 1.1 от него като „продуктите, съдържащи циталопрам под формата на крайни продукти за доставка от [H. Lundbeck] на GUK съгласно настоящото споразумение“; – [H. Lundbeck] се задължава да изплати гарантирани на GUK нетни печалби в размер на 5 милиона лири стерлинги, при условие че GUK му заявява поръчки в договорения за срока на действие на споразумението обем „Крайни продукти“ (или по-малка сума, която следва да се изчисли пропорционално на извършените поръчки) (т. 6.2 от споразумението GUK за Обединеното кралство). 27 С първото продължаване на споразумението по-специално се предвижда изплащането на сума от 400000 GBP месечно за изпълнението от страна на GUK на точка 6.2 от споразумението GUK за Обединеното кралство и се изменя определението „нетни печалби“. 28 С второто продължаване на споразумението GUK за Обединеното кралство по-специално се предвижда изплащането на сума от 750000 GBP месечно за изпълнението от страна на GUK на точка 6.2 от него. 29 Споразумението GUK за Обединеното кралство изтича на 1 ноември 2003 г. вследствие на доброволното уреждане на спора Lagap. За целия срок на споразумението [H. Lundbeck] превежда на GUK общо равностойността на 19,4 милиона евро. 30 На 22 октомври 2002 г. между [H. Lundbeck] и GUK е сключено второ споразумение, обхващащо ЕИП с изключение на Обединеното кралство (наричано по-нататък „споразумението GUK за ЕИП“). То предвижда изплащането на сума от 12 милиона евро, в замяна на която GUK се задължава да не продава или доставя съдържащи циталопрам фармацевтични продукти на цялата територия на ЕИП (с изключение на Обединеното кралство) и да положи всички разумни усилия, така че Natco Pharma Ltd […] — производителят на АФС циталопрам, използвана от Merck (GUK) за пускането в продажба на своя генеричен вариант на циталопрама […] — да преустанови доставянето на циталопрам или на съдържащите циталопрам продукти в ЕИП за срока на действие на споразумението (т. 1.1 и 1.2 от споразумението GUK за ЕИП). [H. Lundbeck] се задължава да не предявява съдебни искове срещу GUK, при условие че последното спазва задълженията си по точка 1.1 от споразумението GUK за ЕИП (т. 1.3 от споразумението GUK за ЕИП). 31 Срокът на споразумението GUK за ЕИП изтича на 22 октомври 2003 г. По силата на това споразумение [H. Lundbeck] превежда на GUK общо равностойността на 12 милиона евро. Б — Споразумения с Arrow 32 [H. Lundbeck] подписва две споразумения с Arrow. 33 Първото от тях, отнасящо се до територията на Обединеното кралство, е сключено на 24 януари 2002 г. между [H. Lundbeck], от една страна, и Arrow Generics и Resolution Chemicals (наричани заедно по-нататък „Arrow UK“), от друга страна (наричано по-нататък „споразумението Arrow UK“). 34 Първоначално споразумението Arrow UK е със срок до 31 декември 2002 г. или — в случай че е по-ранна — до датата на влизане в сила на съдебно решение по иска, който [H. Lundbeck] имало намерение да предяви срещу Arrow UK пред юрисдикциите на Обединеното кралство за установяване на твърдяно нарушение, извършено от последното във връзка с патентите на [H. Lundbeck] (наричан по-нататък „искът за установяване на нарушение Arrow“) (т. 4.1 от споразумението Arrow UK). Впоследствие действието на споразумението е продължено двукратно посредством подписването на допълнения. Първото продължаване обхваща периода от 1 януари до 1 март 2003 г. (т. 3.1 от първото допълнение към споразумението Arrow UK), докато съгласно второто — споразумението изтича или на 31 януари 2004 г., или седем дни след подписване на съдебното решение, слагащо край на спора Lagap (т. 4.1 от второто допълнение към споразумението Arrow UK). Тъй като този спор е уреден доброволно на 13 октомври 2003 г., действието на споразумението Arrow UK изтича на 20 октомври същата година. Следователно общият срок на действие на споразумението обхваща периода от 24 януари 2002 г. до 20 октомври 2003 г. (наричан по-нататък „срокът на споразумението Arrow UK“). 35 По отношение на съдържанието на споразумението Arrow UK следва да се отбележи, че: – в първото съображение от преамбюла на това споразумение (наричан по-нататък „преамбюлът Arrow UK“) по-специално се отбелязва фактът, че [H. Lundbeck] е притежател на [патента] за кристализацията и [на патента] за слоевата дестилация; – в четвъртото съображение от преамбюла Arrow UK се уточнява, че „Arrow [UK] е получило лицензия от трета страна за внос в Обединеното кралство на циталопрам, който не е произведен от [H. Lundbeck] или с разрешението на [H. Lundbeck] („въпросният Циталопрам“, като с цел да се избегне всякакво съмнение това определение включва само Циталопрама, предназначен за пускане на пазара и продажба в Обединеното кралство, и изключва този, предназначен за пускане на пазара и продажба в други страни)“; – в шестото съображение от преамбюла Arrow UK се посочва, че [H. Lundbeck] е подложило „въпросния Циталопрам“ на лабораторни тестове, които са му дали съществени основания да смята, че той нарушава по-конкретно упоменатите в първото тире по-горе патенти; – в седмото съображение от преамбюла Arrow UK се изтъква, че Arrow UK не признава, че е нарушило тези патенти, нито че те са валидни, но приема, че [H. Lundbeck] има такива убеждения, които Arrow UK не може да оспори с неопровержими доказателства; – в осмото съображение от преамбюла Arrow UK се припомня, че [H. Lundbeck] е заплашило да поиска издаването на временно съдебно разпореждане и че има намерението да предяви иска за установяване на нарушение Arrow; – в точка 1.1 от това споразумение се предвижда, че „Arrow [UK], от свое име и от името на всички сдружени или свързани образувания, се задължава за [срока на действие на споразумението Arrow UK] и на територията на Обединеното кралство да не произвежда, прехвърля, предлага да прехвърли, използва или, след втората дата на доставка, да внася или съхранява за прехвърляне или за други цели (1) [„]въпросния Циталопрам[“] или (2) всеки друг циталопрам, който според [H. Lundbeck] нарушава правата му върху [интелектуална] собственост, и за да позволи на [H. Lundbeck] да определи дали е налице нарушение, да предоставя на последното по време на [срока на действие на споразумението Arrow UK] достатъчно проби за анализ, поне един месец преди всяко производство, внос, продажба или предложение за продажба, които Arrow [UK] би заплашило да осъществи в очакване на окончателно неподлежащо на обжалване решение в [рамките на иска за установяване на нарушение Arrow]“; – в точка 1.2 от това споразумение се отбелязва съгласието на Arrow UK ангажиментите му, предвидени в точка 1.1 от споразумението Arrow UK, да бъдат отразени в определение, чието приемане [H. Lundbeck] ще поиска от компетентната юрисдикция на Обединеното кралство; – в точка 2.1 от споразумението се припомня, че [H. Lundbeck] ще предяви иска за установяване на нарушение Arrow при първа възможност и във всички положения не по-късно от 31 март 2002 г.; – в точка 2.2 от споразумението се изтъква, че предвид посочените в точка 1.1 от споразумението Arrow UK ангажименти и факта, че Arrow UK няма да иска „cross-undertaking in damages“ (сума, която съгласно английското право [H. Lundbeck] трябвало да депозира пред юрисдикцията, ако поиска издаване на съдебно разпореждане във връзка с иска за установяване на нарушение Arrow), [H. Lundbeck] изплаща на Arrow UK 5 милиона лири стерлинги на четири транша, като [впоследствие] тази сума се увеличава с 450000 GBP по силата на точка 2.1 от първото допълнение към споразумението Arrow UK и с 1,350 милиона лири стерлинги в приложение на точки 2.1 и 3 от второто допълнение към него; – съгласно точка 2.3 от споразумението, в случай че в окончателно решение в рамките на иска за установяване на нарушение Arrow UK се установи, че Arrow UK не е нарушило правата върху интелектуална собственост на [H. Lundbeck], предвидената в точка 2.2 от споразумението сума ще представлява пълното обезщетение, което Arrow UK би могло да получи от [H. Lundbeck] за понесените от него загуби поради задълженията, произтичащи от точка 1.1 от споразумението Arrow UK; – в точка 3.4 от споразумението се предвижда Arrow UK да достави на [H. Lundbeck] стоковата си наличност „от въпросния циталопрам“ на два етапа, първият от които, отнасящ се за около 3,975 млн. опаковани таблетки, трябва да се реализира най-късно до 6 февруари 2002 г., а вторият, отнасящ се за около 1,1 млн. таблетки в насипно състояние, най-късно до 15 февруари 2002 г. 36 Освен това следва да се уточни, че на 6 февруари 2002 г. по искане на [H. Lundbeck] е постановено определението, посочено в точка 1.2 от споразумението Arrow UK […]. 37 Второто споразумение, отнасящо се до територията на Дания, е сключено на 3 юни 2002 г. между [H. Lundbeck] и Arrow Group (наричано по-нататък „датското споразумение Arrow“). 38 Датското споразумение Arrow е замислено със срок на действие от подписването му на 3 юни 2002 г. до 1 април 2003 г. или — в случай че е по-ранна — до датата на влизане в сила на съдебно решение по иска за установяване на нарушение Arrow. Тъй като подобно решение не е постановено, споразумението е в сила от 3 юни 2002 г. до 1 април 2003 г. […] 39 По отношение на съдържанието на датското споразумение Arrow следва да се отбележи, че: – първо, трето, пето, шесто, седмо, осмо и девето съображение от неговия преамбюл по същество съответстват на първо, четвърто, шесто, седмо и осмо съображение от преамбюла Arrow UK, като се уточнява, че девето съображение от датския преамбюл Arrow се отнася до определението[, посочено в точка 1.2 от споразумението Arrow UK]; – в точка 1.1 от това споразумение е предвидено, че „Arrow [Group] приема да отмени и преустанови всякакви видове внос, изработване, производство, продажба или друго пускане в продажба на съдържащи циталопрам продукти, с които според [H. Lundbeck] се нарушават правата му върху интелектуална собственост на [датска] територия за срока на действие [на датското споразумение Arrow]“; – съгласно точка 2.1 от споразумението, като компенсация за поетите от Arrow Group ангажименти [H. Lundbeck] му изплаща сумата от 500000 USD (щатски долари); – съгласно точка 2.2 от споразумението, в случай че в окончателно решение в рамките на иска за установяване на нарушение Arrow се установи, че Arrow Group не е нарушило правата върху интелектуална собственост на [H. Lundbeck], предвидената в точка 2.1 от споразумението сума ще представлява пълното обезщетение, което Arrow Group би могло да получи от [H. Lundbeck] за понесените от него загуби поради задълженията, произтичащи от точка 1.1 от датското споразумение Arrow; – в точка 3.1 от споразумението се добавя, че [H. Lundbeck] купува стоковата наличност от циталопрам на Arrow Group, състояща се от около 1 млн. таблетки, на цена от 147000 USD. В — Споразумение с Alpharma 40 На 22 февруари 2002 г. [H. Lundbeck] подписва с Alpharma споразумение (наричано по-нататък „споразумението Alpharma“) за периода от тази дата до 30 юни 2003 г. […] 41 Преди сключването на споразумението, през януари 2002 г. Alpharma закупува от Alfred E. Tiefenbacher GmbH & Co. […] стокова наличност от таблетки с генеричен циталопрам, разработен от АФС циталопрам, произведени от индийското дружество Cipla посредством неговите процеси […], като поръчва от него и други. 42 Във връзка с преамбюла на споразумението Alpharma следва по-специално да се посочи, че: – в първото съображение се припомня, че „[H. Lundbeck] е притежател на правата върху интелектуална собственост, включващи по-специално патенти за производството на АФС на „Циталопрам“ (изписан с главна буква „Ц“ в целия текст на споразумението), в това число патентите, посочени в приложение А“ към настоящото споразумение […]; – във второто съображение се посочва, че [H. Lundbeck] произвежда и продава съдържащи „Циталопрам“ фармацевтични продукти във всички държави членки, а също и в Норвегия и Швейцария, като всички тези страни са определени като „Територията“; – в третото и четвъртото съображение се упоменава фактът, че Alpharma е произвело или закупило съдържащи „Циталопрам“ фармацевтични продукти на „Територията“, при това без съгласието на [H. Lundbeck]; – в петото и шестото съображение се посочва фактът, че продуктите на Alpharma са били подложени от [H. Lundbeck] на лабораторни тестове, резултатите от които са му дали съществени основания да смята, че производствените методи, използвани за реализацията на тези продукти, нарушават правата му върху интелектуална собственост; – в седмото съображение се припомня, че на 31 януари 2002 г. [H. Lundbeck] предявява иск пред юрисдикция на Обединеното кралство (наричан по-нататък „искът за установяване на нарушение срещу Alpharma“) с цел издаване на съдебно разпореждане, насочено „срещу продажбите на Alpharma на съдържащи Циталопрам продукти, поради нарушаване на правата върху интелектуална собственост на [H. Lundbeck]“; – съгласно осмото съображение Alpharma признава, че констатациите на [H. Lundbeck] са верни, и се задължава да не пуска на пазара „такива продукти“; – в деветото и десетото съображение се уточнява, че [H. Lundbeck]: – „се съгласява да изплати на Alpharma компенсация, за да избегне патентен спор“, изходът от който не би могъл да се предвиди с абсолютна сигурност и който би отнел много средства и време; – „с цел уреждане на спора се съгласява да изкупи от Alpharma всичката му стокова наличност от съдържащи Циталопрам продукти и да му изплати компенсация за тези продукти“. 43 По отношение на основната част от споразумението Alpharma следва по-специално да се отбележи, че: – в точка 1.1 се посочва, че Alpharma и дъщерните му дружества „отменят, преустановяват и се въздържат от всякакъв внос, […] производство […] или продажба на съдържащи Циталопрам фармацевтични продукти на Територията […] за [релевантния период]“ и че [H. Lundbeck] оттегля иска за установяване на нарушение срещу Alpharma; – в същата точка се уточнява, че тя не се прилага за есциталопрама; – в точка 1.2 се предвижда, че „[в] случай на каквото и да е нарушение на установеното в [точка 1.1] задължение или по искане на [H. Lundbeck], Alpharma […] доброволно ще изпълни временно съдебно разпореждане, издадено от която и да е компетентна юрисдикция в която и да е страна от Територията“, и че по искане на [H. Lundbeck] такова съдебно разпореждане може да бъде издадено, без [H. Lundbeck] да предоставя гаранционен депозит; – в точка 1.3 се уточнява, че като компенсация за предвидените в това споразумение задължения и с цел да се избегнат разноските и продължителността на спора, [H. Lundbeck] изплаща на Alpharma сумата от 12 милиона щатски долара — от които 11 млн. за съдържащите „Циталопрам“ продукти на Alpharma — на три транша от по 4 млн., които следва да се изплатят съответно на 31 март 2002 г., 31 декември 2002 г. и 30 юни 2003 г.; – в точка 2.2 се посочва, че най-късно до 31 март 2002 г. Alpharma доставя на [H. Lundbeck] цялата стокова наличност от съдържащи „Циталопрам“ продукти, с която разполага към тази дата, а именно 9,4 милиона вече притежавани от него таблетки при сключването на споразумението Alpharma, и 16‑те милиона поръчани от него таблетки. 44 В приложение А [към споразумението Alpharma] се съдържа списък от 28 заявления за права върху интелектуална собственост, подадени от [H. Lundbeck] преди подписването [на това споразумение], девет от които вече са уважени към въпросната дата. Тези права върху интелектуална собственост се отнасят до процесите за производство на АФС циталопрам, посочени в [патента] за кристализацията и [патента] за слоевата дестилация. 45 Освен това следва да се уточни, че на 2 май 2002 г. юрисдикция на Обединеното кралство постановява определение за постигане на съгласие, в което се предвижда, че производството по иска за нарушение срещу Alpharma се прекратява поради сключването на споразумение между [H. Lundbeck], и по-специално, Alpharma, съгласно което последното и неговите дъщерни дружества „отменят, преустановяват и се въздържат от всякакъв внос, […] производство […] или продажба в [държавите членки], Норвегия и Швейцария („Релевантните територии“) на фармацевтични продукти, съдържащи циталопрам, произведен чрез използването на процесите, за които се претендира в [патента за кристализацията и патента за слоевата дестилация, предоставени от органите на Обединеното кралство] или във всеки друг равнозначен патент, получен или искан в Релевантните територии до 30 юни 2002 г.“ […] Г — Споразумение с Ranbaxy 46 На 16 юни 2002 г. [H. Lundbeck] подписва споразумение с Ranbaxy Laboratories (наричано по-нататък „споразумението Ranbaxy“) със срок на действие 360 дни. По силата на подписаното на 19 февруари 2003 г. допълнение (наричано по-нататък „допълнението Ranbaxy“) действието на това споразумение е продължено до 31 декември 2003 г. Общият му срок на действие съответно е от 16 юни 2002 г. до 31 декември 2003 г. […] 47 Съгласно преамбюла на споразумението Ranbaxy (наричан по-нататък „преамбюлът Ranbaxy“): – Ranbaxy Laboratories е заявило в Индия два патента за процеси относно циталопрама и е произвело съдържащи циталопрам лекарствени продукти с намерение да ги пусне на пазара, по-специално в ЕИП (второ и трето съображение от преамбюла Ranbaxy, както и приложение А към споразумението Ranbaxy); – [H. Lundbeck] подлага на лабораторни тестове този циталопрам, от които заключава, че използваните процеси нарушават патента за амида и този за йода [споменати в точка 19 от обжалваното съдебно решение], като последният [патент] още не е бил предоставен (вж. т. 19 [от обжалваното съдебно решение]), докато Ranbaxy Laboratories оспорва наличието на такива нарушения (пето, шесто, седмо и осмо съображение от преамбюла Ranbaxy); – [H. Lundbeck] и Ranbaxy Laboratories постигат споразумение с цел да избегнат патентен спор, който би отнел много средства и време и изходът от който не би могъл да се предвиди с абсолютна сигурност (девето съображение от преамбюла). 48 В споразумението Ranbaxy по-специално се посочва следното: – „[п]ри спазване на предвидените в [това споразумение] условия и плащания от страна на [H. Lundbeck], Ranbaxy Laboratories не претендира за никакви права относно [посоченото в преамбюла му] [з]аявление за [п]атент или относно който и да е използван от Ranbaxy Laboratories метод за производство и отменя, преустановява и се отказва от производството или продажбата на основани на тях фармацевтични продукти [по-специално в ЕИП] за срока на действие на това споразумение“ (т. 1.1 от споразумението Ranbaxy и т. 1.0 от допълнението Ranbaxy); – „в случай на нарушение на предвидените в точка 1.1 задължения или при искане от [H. Lundbeck]“ Ranbaxy Laboratories и Ranbaxy (UK) се съгласяват да изпълнят издадените от компетентните национални юрисдикции временни съдебни разпореждания, без [H. Lundbeck] да трябва да предоставя какъвто и да е гаранционен депозит или да поема ангажимент, различен от произтичащите от това споразумение (т. 1.2 от споразумението Ranbaxy); – предвид постигнатото между страните споразумение [H. Lundbeck] изплаща на Ranbaxy Laboratories сумата от 9,5 милиона [щатски] долара на разпределени в релевантния период траншове (т. 1.3 от споразумението Ranbaxy и т. 2.0 от допълнението Ranbaxy); – [H. Lundbeck] продава на Ranbaxy Laboratories или на Ranbaxy (UK) таблетки циталопрам с отстъпка в размер на 40 % от цената на изхода на предприятието, за да ги продадат на пазара на Обединеното кралство (т. 1.3 и приложение Б към споразумението Ranbaxy); – [H. Lundbeck] и Ranbaxy Laboratories се задължават да не предявяват съдебни искове едно срещу друго, основани на който и да е патент, посочен по-горе в самото споразумение (т. 1.4 от споразумението Ranbaxy). IV — Предприети действия от Комисията във фармацевтичния сектор и административно производство 49 През октомври 2003 г. Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen (KFST, датски орган за защита на конкуренцията и потребителите) уведомява Комисията за съществуването на [спорните] споразумения. 50 Тъй като повечето от тях се отнасят до цялото ЕИП или, при всички положения, до други държави членки, различни от Кралство Дания, е договорено, че Комисията ще разгледа тяхната съвместимост с правото в областта на конкуренцията, а KFST няма да продължи разследването по този въпрос. 51 Между 2003 г. и 2006 г. Комисията извършва проверки по смисъла на член 20, параграф 4 от Регламент [№ 1/2003] в [H. Lundbeck] и други дружества с дейност във фармацевтичния сектор. Тя също така изпраща на [H. Lundbeck] и на едно друго дружество искания за предоставяне на информация по смисъла на член 18, параграф 2 от този регламент. 52 На 15 януари 2008 г. Комисията приема решението за започване на разследване във фармацевтичния сектор в съответствие с член 17 от Регламент № 1/2003 (преписка COMP/D2/39514). В член единствен от това решение се уточнява, че подлежащото на провеждане разследване ще засегне пускането на пазара на иновативни и генерични лекарствени продукти за хуманна употреба. 53 На 8 юли 2009 г. Комисията приема известие, имащо за цел обобщено представяне на доклада ѝ от разследването във фармацевтичния сектор. В техническо приложение към това известие е включен пълният текст на въпросния доклад от разследването под формата на работен документ на Комисията, който е на разположение единствено на английски език. 54 На 7 януари 2010 г. Комисията започва официалната процедура срещу [H. Lundbeck]. 55 През 2010 г. и първата половина на 2011 г. Комисията изпраща искания за предоставяне на информация до [H. Lundbeck] и останалите дружества, които са били страни по спорните споразумения. 56 На 24 юли 2012 г. Комисията започва процедура срещу дружествата, които са били страни по спорните споразумения, и изпраща както на тях, така и на [H. Lundbeck] изложение на възраженията. […] 60 На 19 юни 2013 г. Комисията приема [спорното решение]. V — [Спорното] решение 61 В [спорното] решение Комисията приема, че спорните споразумения са представлявали ограничавания на конкуренцията с оглед на целта по смисъла на член 101, параграф 1 ДФЕС и на член 53, параграф 1 от Споразумението за [Европейското икономическо пространство от 2 май 1992 г. (ОВ L 1, 1994 г., стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 53, стр. 4)] (член 1, параграф 1 от [спорното] решение). 62 Двете сключени между Merck (GUK) и [H. Lundbeck] споразумения са считани за съставляващи единно продължено нарушение, обхващащо периода от 24 януари 2002 г. до 1 ноември 2003 г. 63 Както следва от съдържащото се в съображения 824 и 874 от [спорното] решение резюме, в това отношение Комисията се позовава по-специално на следните обстоятелства: – към момента на сключване на споразуменията [H. Lundbeck] и Merck (GUK) са били най-малкото потенциални конкуренти в Обединеното кралство и ЕИП и действителни конкуренти в Обединеното кралство преди второто продължаване на споразумението UK; – по силата на тези споразумения [H. Lundbeck] е извършило значително прехвърляне на средства в полза на Merck (GUK); – това прехвърляне на средства е било свързано с приемането от страна на Merck (GUK) на съдържащи се във въпросните споразумения ограничения за навлизането на пазара, по-специално с ангажимента му да не продава [произвежданата от Natco Pharma АФС циталопрам] или всеки друг генеричен циталопрам в Обединеното кралство и ЕИП за релевантния период на действие на споразуменията; – това прехвърляне на средства е съответствало приблизително на печалбите, които Merck (GUK) е очаквало да реализира при успешно свое навлизане на пазара; – [H. Lundbeck] е нямало да може да постигне такива ограничения въз основа на своите патенти върху производствени процеси, тъй като тежащите върху Merck (GUK) задължения по силата на тези споразумения са надхвърляли правата, предоставяни на притежателите на патенти върху производствени процеси; – в споразуменията не е бил предвиден никакъв ангажимент от страна на [H. Lundbeck] за въздържане от предявяване на искове за установяване на нарушение срещу Merck (GUK) при евентуално навлизане на последното на пазара с генеричен циталопрам след изтичането на срока на действие на споразуменията. 64 Двете сключени между Arrow и [H. Lundbeck] споразумения са считани за съставляващи единно продължено нарушение, обхващащо периода от 24 януари 2002 г. до 20 октомври 2003 г. 65 Както е видно от съдържащите се в съображения 962 и 1013 от [спорното] решение резюмета, отнасящи се съответно до споразумението Arrow UK и до датското споразумение Arrow, Комисията се позовава по-специално на следните обстоятелства: – към момента на сключване на тези споразумения [H. Lundbeck] и Arrow са били най-малкото потенциални конкуренти в Обединеното кралство и Дания; – по силата на тези споразумения [H. Lundbeck] е извършило значително прехвърляне на средства в полза на Arrow; – това прехвърляне на средства е било свързано с приемането от страна на Arrow на съдържащи се във въпросните споразумения ограничения за навлизането му на пазара на циталопрам в Обединеното кралство и Дания, по-специално с ангажимента на Arrow да не продава генеричен циталопрам, който [H. Lundbeck] е считало за нарушаващ неговите патенти, при това за съответните срокове на действие на споразуменията; – това прехвърляне на средства по същество е съответствало на печалбите, които Arrow е можело да получи при успешно негово навлизане на пазара; – [H. Lundbeck] е нямало да може да постигне такива ограничения чрез прилагането на новите си патенти, тъй като тежащите върху Arrow задължения по силата на тези споразумения са надхвърляли правата, предоставяни на притежателя на патенти върху производствени процеси; – в споразуменията не е бил предвиден никакъв ангажимент от страна на [H. Lundbeck] за въздържане от предявяване на искове за установяване на нарушение срещу Arrow при евентуално навлизане на последното на пазара на Обединеното кралство или Дания с генеричен циталопрам след изтичането на срока на действие на някое от тези споразумения. 66 По отношение на споразумението Alpharma, както е видно от съдържащото се в съображение 1087 от [спорното] решение резюме, Комисията се позовава по-специално на следните обстоятелства: – към момента на сключване на това споразумение [H. Lundbeck] и Alpharma са били най-малкото потенциални конкуренти в няколко страни от ЕИП; – по силата на споразумението [H. Lundbeck] е извършило значително прехвърляне на средства в полза на Alpharma; – това прехвърляне на средства е било свързано с приемането от страна на Alpharma на съдържащи се във въпросното споразумение ограничения за навлизането му на пазара, по-специално с ангажимента на Alpharma да не продава никакъв генеричен циталопрам в ЕИП по време на релевантния период; – това прехвърляне на средства по същество е съответствало на печалбите, които Alpharma е можело да получи при успешно негово навлизане на пазара; – [H. Lundbeck] е нямало да може да постигне такива ограничения чрез прилагането на [патента] за кристализацията и [на патента] за слоевата дестилация, тъй като тежащите върху Alpharma задължения по силата на това споразумение са надхвърляли правата, предоставяни на притежателя на патенти върху производствени процеси; – в споразумението не е бил предвиден никакъв ангажимент от страна на [H. Lundbeck] за въздържане от предявяване на искове за установяване на нарушение срещу Alpharma при евентуално навлизане на последното на пазара с генеричен циталопрам след изтичането на срока на действие на споразумението. 67 По отношение на споразумението Ranbaxy, както е видно от съдържащото се в съображение 1174 от [спорното] решение резюме, Комисията се позовава по-специално на следните обстоятелства: – към момента на сключване на това споразумение [H. Lundbeck] и Ranbaxy са били най-малкото потенциални конкуренти в ЕИП; – по силата на това споразумение [H. Lundbeck] е извършило значително прехвърляне на средства в полза на Ranbaxy; – това прехвърляне на средства е било свързано с приемането от страна на Ranbaxy на съдържащи се във въпросното споразумение ограничения за навлизането му на пазара, по-специално с ангажимента на Ranbaxy да не произвежда и да не продава свой циталопрам в ЕИП по време на релевантния период, било посредством собствените си дъщерни дружества или чрез трети лица; – това прехвърляне на средства значително е надхвърляло печалбите, които Ranbaxy е можело да получи от продажбата на произведения от него дотогава генеричен циталопрам; – [H. Lundbeck] е нямало да може да постигне такива ограничения въз основа на своите патенти върху производствени процеси, тъй като тежащите върху Ranbaxy задължения по силата на това споразумение са надхвърляли правата, предоставяни на притежателите на патенти върху производствени процеси; – в споразумението не е бил предвиден никакъв ангажимент от страна на [H. Lundbeck] за въздържане от предявяване на искове за установяване на нарушение срещу Ranbaxy при евентуално навлизане на последното на пазара с негов генеричен циталопрам след изтичането на срока на действие на [посоченото] споразумение […]. 68 Комисията налага и глоби на всички страни по спорните споразумения. За целта тя използва [Насоките относно метода за определяне на глобите от 2006 г.]. По отношение на [H. Lundbeck] Комисията следва описаната в [Насоките относно метода за определяне на глобите от 2006 г.] обща методология, основана на стойността на продажбите на засегнатия продукт, реализирани от всеки участник в картел (съображения 1316—1358 от [спорното] решение). За сметка на това, що се отнася до останалите страни по спорните споразумения, тоест [производителите на] генерични лекарствени продукти, тя прибягва до предвидената в точка 37 от посочените насоки възможност да се отклони от тази методология с оглед на особеностите на случая по отношение на тези страни (съображение 1359 от [спорното] решение). 69 Така, що се отнася до страните по спорните споразумения, различни от [H. Lundbeck], Комисията приема, че за да определи основния размер на глобата и за да осигури достатъчно възпиращ ефект на същата, следва да се вземе предвид стойността на сумите, които [H. Lundbeck] им е прехвърлило по силата на тези споразумения, при това без да се прави разграничение между нарушенията според тяхното естество или географски обхват или пък в зависимост от пазарните дялове на засегнатите предприятия — фактори, разгледани в [спорното] решение само за изчерпателност (съображение 1361 от [спорното] решение). 70 По отношение на [H. Lundbeck] Комисията за сметка на това прилага описаната в [Насоките относно метода за определяне на глобите от 2006 г.] обща методология, като се основава на стойността на продажбите на засегнатия пазар. Тъй като продажбите на циталопрам на [H. Lundbeck] са намалели значително по време на срока на действие на спорните споразумения и последните не са обхващали една пълна счетоводна година, Комисията изчислява средна годишна стойност на продажбите. За целта тя най-напред изчислява средната месечна стойност на продажбите на циталопрам от [H. Lundbeck] за срока на действие на всяко от спорните споразумения, след което умножава тази стойност по дванадесет (съображение 1326 и бележка под линия 2215 от [спорното] решение). 71 Комисията освен това налага четири отделни глоби на [H. Lundbeck], тъй като шестте спорни споразумения са разглеждани като водещи до четири различни нарушения, доколкото двете споразумения между [H. Lundbeck] и Merck (GUK) са довели до извършването на единно продължено нарушение, също както и двете споразумения между [H. Lundbeck] и Arrow. За да не се стигне до несъразмерна глоба, Комисията все пак прилага корекционен коефициент за намаляване с оглед на обстоятелствата по случая, който коефициент е основан на метод, отразяващ географските и времевите припокривания между отделните нарушения (съображение 1329 от [спорното] решение). Този метод води до намаляване в размер на 15 % за всяко нарушение, при което са установени припокривания (бележка под линия 2218 от [спорното] решение). 72 С оглед на тежестта на установените нарушения — които Комисията квалифицира като „тежки“, тъй като [спорните споразумения] са съдържали изключване от пазара — големия пазарен дял на [H. Lundbeck] при свързаните с тези нарушения продукти, твърде широкия географски обхват на спорните споразумения и факта, че всички тези споразумения са били приведени в изпълнение, Комисията приема, че делът от стойността на продажбите, който следва да се приложи, трябва да се определи на 11 % за нарушенията с географски обхват в цялото ЕИП и на 10 % за останалите (съображения 1331 и 1332 от [спорното] решение). 73 Комисията прилага коефициент за умножение върху този размер, за да се отчете продължителността на нарушенията (съображения 1334—1337 от [спорното] решение), и допълнителен размер от 10 % за първото извършено нарушение, а именно относно сключените с Arrow споразумения, в приложение на точка 25 от [Насоките относно метода за определяне на глобите от 2006 г.], с цел да гарантира, че наложените на [H. Lundbeck и Lundbeck Ltd] глоби имат достатъчно възпиращ ефект (съображение 1340 от [спорното] решение). 74 Предвид общата продължителност на разследването Комисията все пак предоставя намаляване в размер на 10 % от размера на глобите, наложени на всички адресати на [спорното] решение (съображения 1349 и 1380 от [спорното] решение). 75 Въз основа на тези съображения и предвид факта че споразумението GUK за Обединеното кралство е подписано от Lundbeck Ltd, Комисията налага обща глоба в размер на 93766000 EUR на [H. Lundbeck], от които 5306000 EUR солидарно с Lundbeck Ltd, формирана както следва (съображения 1238, 1358 и член 2 от [спорното] решение): – 19893000 EUR за споразуменията, сключени с Merck (GUK), от които 5306000 EUR солидарно с Lundbeck Ltd; – 12951000 EUR за споразуменията, сключени с Arrow; – 31968000 EUR за споразумението, сключено с Alpharma; – 28954000 EUR за споразумението, сключено с Ranbaxy“.