BG
Сборниксъдебнапрактика
ECLI:EU:F:2011 :179 1ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА СЪДА Н А ПУ БЛИЧНАТА СЛУЖБА
(втори състав)
8 ноември 2011 година
Дело F-92/09 DEP
U
срещу
Е вропейс ки парламент
„Производство — Опреде ляне на съдебните разноски — Решение за отхвърляне на подадената 
по административен ред ж алба — Обезпечително п роизводство“
Предмет:Молба, с к оято U и ска от Съда на публичната служба да опреде ли съдебните 
разноски на основание член 92, параграф 1 от Процедурния правилник
Решение:Опреде ля на 23 670  EUR р азмера на съдебните разноски, които Парламентът трябва 
да възстанови на молителя, като върху тази сума се дължат мораторни лихви, 
считано о т датата на връчване на настоящото опреде ление до изплащането на 
сумата, изчислени въз о снова н а приложимия за този период лихвен процент на 
Европейската ц ентрална б анка за о сновните ѝ о перации п о ре финансиране, 
увеличен с д ва п ункта.
Резюм е
1. Производство — Съдебни разноски — Определяне — Подлежащи на въ зстановяване съдебни 
разноски — Понятие — Направени от с траните необходими разходи
(член 91, бук ва б) от П роцедурния правилник на Съда на публичната служба)
2. Производство — Съдебни разноски — Определяне — Фактори, които с ледва да се вземат 
предвид
(член 91, бук ва б) от П роцедурния правилник на Съда на публичната служба)
3. Производство — Съдебни разноски — Определяне — Подлежащи на въ зстановяване съдебни 
разноски — Направени от с траните необходими разходи
(членове 278 ДФЕС и 279 ДФЕС; член 91, бук ва б) от П роцедурния правилник на Съда на 
публичната служба)
4. Производство — Съдебни разноски — Определяне — Подлежащи на въ зстановяване съдебни 
разноски — Направени от с траните необходими разходи
(член 91, бук ва б) от П роцедурния правилник на С ъда на публичната служба; чл ен 91, 
параграф 4 от П равилника за длъжностните лица)
2 ECLI:EU:F:2011 :179РЕЗЮМЕ—ДЕЛОF-92/09
U/ПАРЛАМЕНТ
5. Производство — Съдебни разноски — Определяне — Подлежащи на въ зстановяване съдебни 
разноски — Понятие — Разходи, направени от с траните във ф азата, която п редхожда 
предявяв ането н а иска — Изключване
(член 91, бук ва б) от П роцедурния правилник на Съда на публичната служба)
6. Производство — Подлежащи на въ зстановяване съдебни разноски — Разноски, направени в 
производството з а определяне на съдебните разноски — Липса на основание за произнасяне
(членове 86 и 92 от П роцедурния правилник на Съда на публичната служба)
7. Производство — Съдебни разноски — Определяне — Мораторни лихви
1. От член 91, буква б) от Процедурния правилник на Съда на публичната служба следва, че 
подлежащите н а в ъзстановяване с ъдебни р азноски с а о граничени, от ед на страна, до 
направените за целите на производството пред С ъда на публичната служба съдебни разноски, и 
от др уга страна, до съдебните разноски, които са били необходими за тези цели. Освен това 
молителят с ледва д а представи доказателства з а ре алното извършване на разходите, чи ето 
възстановяване иска.
(вж. точка 37)
2. Съдът на Съюза е о правомощен да опреде ля не дължимите от страните възнаграждения на 
собствените им адвокати, а р азмера, до който тези средства м огат да бъдат възстановени от 
осъдената да заплати съдебните разноски страна. Като се произнася по искането за опреде ляне 
на съдебните разноски, съдът на Съюза не следва д а взема под внимание национална тарифа, 
опреде ляща адвокатските възнаграждения, нито евентуално с поразумение по този въпрос, 
сключено м ежду заинтересованата страна и н ейните представители или юридически съветници.
Когато не съществуват разпоредби в п равото на Съюза от тарифно е стество, съдът трябва д а 
прецени по свое усмотрение данните по де лото, като вземе предвид предмета и е стеството на 
спора, неговата значимост от гледна точка на правото на Съюза, както и с ложността на де лото, 
вероятния наложен от съдебното производство обем н а работата на представителите или 
юридическите съветници, които са се явявали, и м атериалния интерес на спора за страните.
(вж. точки 38 и 39)
3. Прието е, че възнагражденията, които страните дължат на своите адвокати за периода след 
устната фаза на производството, не могат да се смятат за подлежащи на възстановяване съдебни 
разноски. Това с е отнася в ч астност за възнагражденията, вземани за анализ на съдебното 
решение и з а подготовка на обжалването му. От членове 278 ДФЕС и 279 ДФЕС обаче следва, 
че целта на обезпечителното производство е в ременно д а се уредят с ъответните отношения, 
докато трае де лото по съществото на спора и д о произнасянето на съда по него. Съответно 
необходимостта в п роизводството по съществото на спора да се вземат предвид разноските, 
направени за анализа на опреде лението от обезпечителното производство, се дължи на това, че 
тези производства н е са отделни и с амостоятелни ед но о т др уго, а с е отнасят д о ед но и с ъщо 
дело и п оради това и мат съществени общи характеристики.
(вж. точка 46)
Позовава не на:
Общ съд на Европейския съюз — 31 март 2011 г., Tetra Laval/Комисия, T-5/02 DEP и T -80/02 DEP, точка 77
ECLI:EU:F:2011 :179 3РЕЗЮМЕ—ДЕЛОF-92/09
U/ПАРЛАМЕНТ
4. Що се отнася до подлежащите на възстановяване съдебни разноски, услугата по изчитане на 
решението, с к оето се отхвърля подадената по административен ред ж алба, поначало е с вързана 
с досъдебната фаза на производството по съществото на спора. Въпреки това, когато де лото 
пред С ъда на публичната служба по изключение е о бразувано н а основание член 91, параграф 4 
от Правилника, тоест непосредствено с лед п одаването на административната жалба и б ез да се 
изчаква ре шението н а о ргана п о н азначаването п о т ази ж алба, за п ровеждането н а 
производството по съществото на спора е а бсолютно н еобходимо ищецът или жалбоподателят 
да се запознае с т ова ре шение, издадено в х ода на производството, и д а прецени значението му.
(вж. точка 47)
5. Следва д а се приеме, че не са необходими за целите на производството разходите за адвокат, 
които се отнасят д о периоди, през които не са извършвани никакви процесуални де йствия.
(вж. точка 48)
Позовава не на:
Съд — 6 януари 2004 г., Mulder и др ./Съвет и К омисия, C-104/89 DEP, точка 47; Willeme/Комисия, посочено 
по-горе, точка 37
Общ съд на Европейския съюз — 21 декември 2010 г., Le Levant 015 и др ./Комисия, T-34/02 DEP, точка 33
6. Член 92 о т П роцедурния п равилник н а С ъда н а п убличната с лужба, посветен н а 
производството по оспорване на съдебните разноски, за разлика от член 86 о т посочения 
правилник не предвижда произнасяне по съдебните разноски с ре шението или опреде лението, 
което слага край н а п роизводството. Всъщност, ако съгласно ч лен 92 о т П роцедурния 
правилник съдът на Съюза се произнасяше по спора за съдебните разноски от основното де ло 
и отделно п о съдебните разноски, направени в т ози спор, щеше да е в ъзможно е вентуално д а 
бъде с езиран впоследствие с но в спор за но вите съдебни р азноски. Следователно н яма 
основание за отделно п роизнасяне по разходите и в ъзнагражденията, платени за целите на 
производството по опреде ляне на съдебните разноски пред С ъда на публичната служба. При 
опреде ляне на подлежащите на възстановяване съдебни разноски съдът на Съюза обаче следва 
да съобрази всички обстоятелства п о де лото до момента на произнасянето на опреде лението за 
опреде ляне на съдебните разноски.
(вж. точки 63—65)
Позовава не на:
Съд на публичната служба — 26 април 2010 г., Schönberger/Парламент, F-7/08 DEP, точки 45—47
7. По с илата н а ч лен 92 о т П роцедурния п равилник н а С ъда н а п убличната служба 
констатирането на задължение за заплащане на мораторни лихви върху сумата на съдебните 
разноски, които съответната страна е о съдена от този съд да понесе, и о преде лянето на 
приложимия л ихвен п роцент са въпроси о т и зключителната компетентност н а С ъда на 
публичната служба.
(вж. точка 67)
Позовава не на:
Съд на публичната служба — 10 ноември 2009 г., X/Парламент, F-147/08 DEP, точка 35