ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4

Освен това по силата на разпоредбите на член 3, параграфи 69 и 70 от legge № 549 (su) misure di razionalizzazione della finanza pubblica (Закон № 549 относно мерките за рационализиране на публичните финанси от 28 декември 1995 г., обикновена притурка към GURI, бр. 302 от , наричан по-нататък „Закон № 549/95“) във връзка с decreto-legge № 331 (su) armonizzazione delle disposizioni in materia di imposte sugli oli minerali, sull’alcole, sulle bevande alcoliche, sui tabacchi lavorati e in materia di IVA con quelle recate da direttive CEE e modificazioni conseguenti a detta armonizzazione, nonché disposizioni concernenti la disciplina dei centri autorizzati di assistenza fiscale, le procedure dei rimborsi di imposta, l’esclusione dall’ILOR dei redditi di impresa fino all’ammontare corrispondente al contributo diretto lavorativo, l’istituzione per il 1993 di un’imposta erariale straordinaria su taluni beni ed altre disposizioni tributarie (Декрет-закон № 331 относно хармонизиране на данъчните разпоредби в различни области от , GURI, бр. 203 от , наричан по-нататък „Декрет-закон № 331/93“) са въведени следните мерки в полза на дружествата по Закон № 142/90: — освобождаването от всякакви данъци, с които се облагат прехвърлянията на активи, осъществени при преобразуването на специални предприятия и на контролирани от общината предприятия в дружества по Закон № 142/90 (наричано по-нататък „освобождаване от данъци върху прехвърлянията“), — пълно освобождаване от корпоративен данък, а именно от данък върху печалбата на юридическите лица и от местен данък върху доходите в продължение на три години и най-късно до данъчната 1999 година (наричано по-нататък „тригодишно освобождаване от корпоративен данък“).
4

Освен това, по силата на разпоредбите на член 3, параграфи 69 и 70 от legge № 549 (su) misure di razionalizzazione della finanza pubblica (Закон № 549 относно мерките за рационализиране на публичните финанси от 28 декември 1995 г., обикновена притурка към GURI, бр. 302 от , наричан по-нататък „Закон № 549/95“), във връзка с decreto-legge (su) armonizzazione delle disposizioni in materia di imposte sugli oli minerali, sull’alcole, sulle bevande alcoliche, sui tabacchi lavorati e in materia di IVA con quelle recate da direttive CEE e modificazioni conseguenti a detta armonizzazione, nonché disposizioni concernenti la disciplina dei centri autorizzati di assistenza fiscale, le procedure dei rimborsi di imposta, l’esclusione dall’ILOR dei redditi di impresa fino all’ammontare corrispondente al contributo diretto lavorativo, l’istituzione per il 1993 di un’imposta erariale straordinaria su taluni beni ed altre disposizioni tributarie (Декрет-закон № 331 относно хармонизиране на данъчните разпоредби в различни области от , GURI, бр. 203 от , наричан по-нататък „Декрет-закон № 331/93“) са въведени следните мерки в полза на дружествата по Закон № 142/90: — освобождаването от всякакви данъци, с които се облагат прехвърлянията на активи, осъществени при преобразуването на специални предприятия и на контролирани от общината предприятия в дружества по Закон № 142/90 (наричано по-нататък „освобождаване от данъци върху прехвърлянията“), — пълно освобождаване от корпоративен данък, а именно от данък върху печалбата на юридическите лица и от местен данък върху доходите в продължение на три години и най-късно до данъчната 1999 година (наричано по-нататък „тригодишно освобождаване от корпоративен данък“).
3)

Осъжда Съвета да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и разноските на жалбоподателя, включително тези във връзка с обезпечителното производство, както и разноските на Negotiating Panel of the National Democratic Front of the Philippines, на г-н Luis G. Jalandoni, на г-н Fidel V. Agcaoili и на г-жа Maria Consuelo K. Ledesma.
3)

Осъжда Съвета да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и разноските на жалбоподателя, включително тези във връзка с обезпечителното производство, както и разноските на Negotiating Panel of the National Democratic Front of the Philippines, на г‑н Luis G. Jalandoni, на г‑н Fidel V. Agcaoili и на г‑жа Maria Consuelo K. Ledesma.
Жалба за отмяна на решението на втори апелативен състав на СХВП от 18 септември 2003 г. (преписка R 191/2002‑2) относно процедура по възражение между Pelikan Vertriebsgesellschaft mbH & Co. KG и Dainichiseika Colour & Chemicals Mfg. Co. Ltd.
48

С молби, подадени в секретариата на Първоинстанционния съд на 12 декември 2003 г., Arcor AG & Co. KG (наричано по-нататък „встъпила страна I“), от една страна, и CityKom Münster GmbH Telekommunikationsservice (впоследствие Tropolys NRW GmbH и понастоящем Versatel NRW GmbH), EWE TEL GmbH, HanseNet Telekommunikation GmbH, ISIS Multimedia Net GmbH & Co. KG, понастоящем Arcor AG & Co. KG, KomTel Gesellschaft für Kommunikations- und Informationsdienste mbH (понастоящем Versatel Nord-Deutschland GmbH), NetCologne Gesellschaft für Telekommunikation mbH, TeleBeL Gesellschaft für Telekommunikation Bergisches Land mbH (впоследствие Tropolys NRW GmbH и понастоящем Versatel NRW GmbH), tesion Telekommunikation GmbH, (понастоящем Versatel Süd-Deutschland GmbH), Versatel Deutschland GmbH & Co. KG (понастоящем Versatel West-Deutschland GmbH) (наричани по-нататък заедно „встъпила страна II“), от друга страна, искат да встъпят в подкрепа на исканията на Комисията.
31

Начинът на изчисляване на RES плащанията, които трябва да се извършат в резултат на решението за задействане на тези плащания, е уточнен в приложение II към RES и е обяснен по-подробно в Guide to the Risk Equalisation Scheme, 2003 as prescribed in Statutory Instrument No. 261 of 2003, July 2003 (Указание за RES от HIA от 2003 г., наричано по-нататък „Указание за RES“).
15

В тази връзка следва да се напомни, че по силата на член 63, параграф 6 от Регламент № 40/94 СХВП е длъжна да вземе мерките, които са необходими за изпълнение на решението на общностния съд. Следователно Първоинстанционният съд не може да отправи съдебно разпореждане до СХВП. Всъщност задължение на СХВП е да извлече заключенията от диспозитива и мотивите на съдебното решение, което ще бъде постановено от Първоинстанционния съд. Според съдебната практика този принцип се прилага, по-специално когато главната част от исканията се отнася до искане за връщане на делото на СХВП, така че тя да се произнесе относно заявката за регистрация (Решение на Първоинстанционния съд от 31 януари 2001 г. по дело Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld/СХВП (Giroform), T-331/99, Recueil, стp. II-433, точка 33; Решение на Първоинстанционния съд от 27 февруари 2002 г. по дело Eurocool Logistik/СХВП (EUROCOOL), T-34/00, Recueil, стp. II-683, точки 11 и 12 и Решение на Първоинстанционния съд от 31 март 2004 г. по дело Fieldturf/СХВП (LOOKS LIKE GRASS… FEELS LIKE GRASS… PLAYS LIKE GRASS), T-216/02, Recueil, стp. II-1023, точка 15).
22

През ноември 2002 г. гръцките власти са изпратили на Комисията два доклада, изготвени от Deloitte & Touche: „Report on the Limited Review of Olympic Airways’ Performance as Compared to its 2002 Financial Plan (July 2002)“ („Доклад относно ограниченото разглеждане на резултатите на [OA] в сравнение с неговия финансов план за 2002 г. (юли 2002 г.)“ и доклада относно OA със заглавие „Restructuring and Privatisation (november 5th, 2002)“ [„Преструктуриране и приватизация (5 ноември 2002 г.)“].
1

На 10 февруари 2003 г. Комисията приема Решение № C (2003) 559/4 за изменение на Решение № C (2003) 85/4 от 30 януари 2003 г., с което именно се нарежда на Akzo Nobel Chemicals Ltd и на Akcros Chemicals Ltd, както и на съответните им дъщерни дружества, да се подложат на проверка на основание член 14, параграф 3 от Регламент № 17 на Съвета от 6 февруари 1962 г. Първи регламент за прилагане на членове [81 EО] и [82 EО] (OВ 13, 1962 г., стp. 204; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 3) и се цели издирване на доказателства за евентуални антиконкурентни практики (по-нататък наричани заедно „решение, с което е разпоредена проверката“).
3

В други територии на продажба Nintendo определя независими изключителни дистрибутори. Така през август 1995 г. The Games Ltd — търговско подразделение на John Menzies Distribution Ltd и дъщерно дружество, в което John Menzies plc има 100% участие, става изключителен дистрибутор на Nintendo в Обединеното кралство и Ирландия, където остава поне до 31 декември 1997 г.
3

В други територии на продажба Nintendo е определило независими изключителни дистрибутори. Така през август 1995 г. The Games Ltd — търговско подразделение на John Menzies Distribution Ltd и дъщерно дружество, в което John Menzies plc има 100% участие, става изключителен дистрибутор на Nintendo в Обединеното кралство и Ирландия, където остава поне до 31 декември 1997 г.
84

Федерална република Германия смята, че би било в противоречие с правната сигурност, ако ex post Комисията не одобри тълкуването, дадено от компетентния национален орган с оглед на релевантната перспектива ex ante, което се основава на действащото към момента на отпускане на помощта право в областта на помощите. В този контекст Федерална република Германия твърди, че от перспективата ex ante през май 1994 г. е основателно жалбоподателят да се квалифицира като новоучредено предприятие, което не попада в обхвата на Насоките за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране от 1994 г. и което поради това не е получило помощ за преструктуриране под формата на субсидия за инвестиране. Освен това съгласно точка 18, буква и) от приложението към известието на Комисията от 1979 г., озаглавено „Правила за прилагане на принципите за координиране на схемите за регионални помощи“ (ОВ C 31, 1979 г.), „инвестиция с точно определен капитал, извършена под формата на придобиване на предприятие, което е затворено или е щяло да бъде затворено без това придобиване, може също да бъде приета за първоначална инвестиция“. На последно място, след като жалбоподателят е придобил активи на пазарна цена, Насоките за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране от 1994 г. не изключвали квалифицирането като регионална помощ на спорната субсидия за инвестиране, отпусната за придобиването на тези активи.
310

Трето, сравнението с други по-нови решения показвало, че в конкретния случай Комисията се отклонила от принципите си относно определянето на глоби по категории. В това отношение Hoechst препраща към Решение 2006/460/ЕО на Комисията от 17 декември 2002 година относно процедура по прилагане на член 81 от Договора за ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП срещу SGL Carbon AG, Le Carbone-Lorraine SA, Ibiden Co., Ltd, Tokai Carbon Co., Ltd, Toyo Tanso Co., Ltd, GrafTech International, Ltd, NSCC Techno Carbon Co., Ltd, Nippon Steel Chemical Co., Ltd, Intech EDM BV и Intech EDM AG (Преписка COMP/E-2/37.667 — Специални графити), във връзка с което е постановено Решение на Първоинстанционния съд от 15 юни 2005 г. по дело Tokai Carbon и др./Комисия, T-71/03, точка 118 по-горе. В това решение Комисията е определила по-специално глоби с начален размер от 20 милиона евро за предприятие с пазарен дял между 30 % и 40 % и 14 милиона евро за предприятие с пазарен дял между 21 % и 27 %. Освен това в същото решение поради наличието на друг картел относно специалния екструдиран графит на двете санкционирани предприятия с пазарен дял между 25 и 35 % са били наложени глоби, всяка от които с начален размер от 15 милиона евро. Hoechst представя като доказателство неповерителния вариант на това решение (след публикуването му), както и свидетелски показания на длъжностно лице на Комисията. Като има предвид тези принципи Hoechst счита, че основният размер, определен по отношение на него в настоящото дело, трябвало да бъде много по-нисък (24,75 милиона или 29,7 милиона евро, в зависимост от това дали началният размер е 14 милиона или 15 милиона евро при равни други условия).
Решение на Първоинстанционния съд (пети състав) от 15 ноември 2007 г. — Sunplus Technology/СХВП — Sun Microsystems (SUNPLUS)

(Дело T-38/04)

„Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „SUNPLUS“ — По-ранна национална словна марка „SUN“ — Вероятност от объркване — Прилика на стоките — Прилика на знаците“

Марка на Общността — Определение и придобиване на марка на Общността — Относителни основания за отказ — Възражение от притежателя на по-ранна идентична или подобна марка, регистрирана за идентични или подобни стоки или услуги (член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 на Съвета) (вж. точки 43 и 44)

Предмет

Жалба, подадена срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 7 октомври 2003 г. (преписка № R 642/2000-4) относно процедура по възражение между Sun Microsystems, Inc. и Sunplus Technology Co. Ltd

Данни, свързани с делото

Заявител на марката на Общността: Sunplus Technology Co. Ltd Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „SUNPLUS“ за определени стоки от клас 9 – заявка № 214346 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Sun Microsystems, Inc. Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Национална словна и фигуративна марка „SUN“ за стоки от клас 9 Решение на отдела по споровете: Отхвърля заявката Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

Диспозитив

1) Отхвърля жалбата.

2) Осъжда Sunplus Technology Co. Ltd да заплати съдебните разноски.

Решение на Първоинстанционния съд (пети състав) от 15 ноември 2007 г. — Sunplus Technology/СХВП — Sun Microsystems (SUNPLUS)

(Дело T-38/04)

„Марка на Общността — Процедура по възражение — Заявка за фигуративна марка на Общността „SUNPLUS“ — По-ранна национална словна марка „SUN“ — Вероятност от объркване — Прилика на стоките — Прилика на знаците“

Марка на Общността — Определение и придобиване на марка на Общността — Относителни основания за отказ — Възражение от притежателя на по-ранна идентична или подобна марка, регистрирана за идентични или подобни стоки или услуги (член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 на Съвета) (вж. точки 43 и 44)

Предмет

Жалба, подадена срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 7 октомври 2003 г. (преписка № R 642/2000-4) относно процедура по възражение между Sun Microsystems, Inc. и Sunplus Technology Co. Ltd

Данни, свързани с делото

Заявител на марката на Общността: Sunplus Technology Co. Ltd Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „SUNPLUS“ за определени стоки от клас 9 – заявка № 214346 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Sun Microsystems, Inc. Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Национална словна и фигуративна марка „SUN“ за стоки от клас 9 Решение на отдела по споровете: Отхвърля заявката Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

Диспозитив

1) Отхвърля жалбата.
Keywords

Subject of the case

Диспозитив



Keywords

Иск за установяване на неправомерно бездействие — Компетентност на съда на Съюза — Разпореждане към институция — Недопустимост — Искане да се установи наличието на неправомерно бездействие — Допустимост (член 232, втора алинея ЕО) (вж. точка 40)

2. Иск за установяване на неправомерно бездействие — Задължение на Комисията да предприеме действия — Разумни срокове за предприемане на действия след съответна покана — Незаконосъобразност на разпоредби от правото на Съюза — Задължение на Комисията да ги измени — Липса — Задължение, което не произтича от нито една разпоредба или общ принцип на правото на Съюза (членове 211 ЕО и 232 ЕО) (вж. точки 57, 59, 60 и 65—67)

3. Жалба за отмяна — Жалба срещу решение, с което се отказва да се отмени или измени предходен акт — Допустимост от гледна точка на възможността за обжалване на съответния акт (член 230 ЕО) (вж. точки 79 и 86)

Subject of the case

Предмет

От една страна, искане да се установи, че Комисията е допуснала неправомерно бездействие, като не е изменила някои разпоредби на Регламент (ЕО) № 1896/2000 на Комисията от 7 септември 2000 година oтносно първата фаза на програмата, посочена в член 16, параграф 2 oт Директива 98/8/EО на Европейския парламент и на Съвета относно биоцидите (ОВ L 228, стр. 6; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 34, стр. 202) и на Регламент (ЕО) № 2032/2003 на Комисията от 4 ноември 2003 година относно втората фаза на 10-годишната работна програма, посочена в член 16, параграф 2 от Директива 98/8/EО на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на биоциди и за изменение на Регламент № 1896/2000 (ОВ L 307, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 51, стр. 39), или — при условията на евентуалност — искане за отмяна на писмото на Комисията от 20 юли 2004 г., с което същата отказва да уважи исканията на ищците, както и, от друга страна, искане за обезщетение за претърпените от ищците вреди поради бездействието на Комисията, или — при условията на евентуалност — искане за обезщетение за претърпените от ищците вреди поради писмото на Комисията от 20 юли 2004 г.

Диспозитив

Диспозитив

1) Отхвърля исковете.

2) Arch Chemicals, Inc., Arch Timber Protection Ltd, Rhodia UK Ltd, Sumitomo Chemical (UK) plc и Troy Chemical Co. BV понасят направените от тях съдебни разноски, както и разноските на Европейската комисия.
Жалба, подадена срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 7 октомври 2003 г. (преписка № R 642/2000‑4) относно процедура по възражение между Sun Microsystems, Inc. и Sunplus Technology Co. Ltd.
114

Също така следва да се напомни, че според практиката на Европейския съд за защита правата на човека „личният живот“ е широко понятие, което не се поддава на изчерпателно определение. Член 8 от ЕКПЧ защитава също така правото на самоличност и на личностно развитие, както и правото на всеки да завързва и развива отношения със себеподобните си и с външния свят. Никакво принципно съображение не позволява да се изключат професионалните или търговски дейности от понятието „личен живот“ (вж. Съд по правата на човека, Решение по дело Niemitz срещу Германия от 16 декември 1992 г., серия A, №°251-B, § 29, Решение по дело Amann срещу Швейцария от 16 февруари 2000 г., Recueil des arrêts et décisions, 2000-II, § 65 и Решение по дело Rotaru срещу Румъния от 4 май 2000 г., Recueil des arrêts et décisions, 2000-V, § 43). Следователно съществува поле на взаимодействие между всяко лице и другите, което даже в публичен контекст принадлежи на „личния живот“ (вж. Съд по правата на човека, Решение по дело Peck срещу Обединеното кралство от 28 януари 2003 г., Recueil des arrêts et décisions, 2003-I, § 57 и посочената съдебна практика).
396

Следва да се отбележи, че в жалбата Microsoft твърди само че организациите не избират операционните системи за сървъри в зависимост от съображения, свързани с тяхната оперативна съвместимост с операционните системи Windows, препращайки общо към някои документи, приложени към споменатата жалба [приложение A.12.1 към жалбата (Matthews, „The Commission’s Case on Microsoft’s Interoperability: An Examination of the Survey Evidence“) и приложение A.22 към жалбата (Evans, Nichols и Padilla, „The Commission Has Failed to Address Major Flaws in the Design, Conduct, and Analyses of Its Article 11 Inquiries“). Поради съображенията, изложени в точки 94—99 по-горе, Първоинстанционният съд няма да вземе предвид тези приложения.
140

По-нататък от последователното тълкуване от страна на ЕСПЧ на член 7, алинея 1 от ЕКПЧ следва, че утвърденият в конвенцията принцип за законоустановеност на престъплението и наказанието (nullum crimen, nulla poena sine lege) повелява по-специално наказателният закон да не се прилага разширително в ущърб на обвиняемия, и особено по аналогия. От това следва, че нарушението трябва да бъде ясно дефинирано от закона, което условие е изпълнено, когато подсъдимият може да разбере от текста на релевантната разпоредба и при необходимост с помощта на нейното тълкуване от страна на съдилищата кои действия или бездействия ангажират наказателната му отговорност. В това отношение ЕСПЧ уточнява, че използваното в член 7 от ЕКПЧ понятие за право съответства на използваното в останалите членове от ЕКПЧ и обхваща както правото, създадено по законодателен път, така и произтичащото от съдебната практика, а също включва и качествени условия, по-специално относно достъпността и предвидимостта (вж. ЕСПЧ, Решение от 25 май 1993 г. по дело Kokkinakis/Гърция, серия A, №260-A, § 40, 41 и 52; Решение по дело S.W./Обединено кралство, точка 104 по-горе, § 35; Решение от по дело Cantoni/Франция, Recueil des arrêts et décisions, 1996-V, стр. 1627, § 29; Решение от по дело Baskaya и Okçuoglu/Турция, Recueil des arrêts et décisions, 1999-IV, стр. 308, § 36; Решение от по дело Coëme/Белгия, Recueil des arrêts et décisions, 2000-VII, стр. 1, § 145; Решение от по дело E.K/Турция, жалба № 28496/95, § 51; вж. също Решение по дело Dansk Rørindustri и др./Комисия, точка 113 по-горе, точка 216).
3

Освен това по силата на разпоредбите на член 3, параграфи 69 и 70 от legge № 549 (su) misure di razionalizzazione della finanza pubblica (Закон № 549 относно мерките за рационализиране на публичните финанси от 28 декември 1995 г., обикновена притурка към GURI, бр. 302 от , наричан по-нататък „Закон № 549/95“) във връзка с decreto-legge № 331 (su) armonizzazione delle disposizioni in materia di imposte sugli oli minerali, sull’alcole, sulle bevande alcoliche, sui tabacchi lavorati e in materia di IVA con quelle recate da direttive CEE e modificazioni conseguenti a detta armonizzazione, nonché disposizioni concernenti la disciplina dei centri autorizzati di assistenza fiscale, le procedure dei rimborsi di imposta, l’esclusione dall’ILOR dei redditi di impresa fino all’ammontare corrispondente al contributo diretto lavorativo, l’istituzione per il 1993 di un’imposta erariale straordinaria su taluni beni ed altre disposizioni tributarie (Декрет-закон № 331 относно хармонизиране на данъчните разпоредби в различни области от , GURI, бр. 203 от , наричан по-нататък „Декрет-закон № 331/93“) са въведени следните мерки в полза на дружествата по Закон № 142/90: — освобождаване от всякакви данъци, с които се облагат прехвърлянията на активи, осъществени при преобразуването на специални предприятия и на контролирани от общината предприятия в дружества по Закон № 142/90 (наричано по-нататък „освобождаване от данъци върху прехвърлянията“), — пълно освобождаване от корпоративен данък, а именно от данък върху печалбата на юридическите лица и от местен данък върху доходите в продължение на три години и най-късно до данъчната 1999 година (наричано по-нататък „тригодишно освобождаване от корпоративен данък“).
8

Законодателната власт се разпределя между House of Assembly и губернатора. House of Assembly включва Speaker, Attorney General, Financial and Development Secretary и петнадесет изборни членове. Изборите за House of Assembly по принцип се провеждат на всеки четири години.
9

Освен обществените оператори за радиоразпръскване, на датския телевизионен пазар присъстват два търговски оператора за радиоразпръскване: от една страна, обединение, създадено от дружествата SBS TV A/S и SBS Danish Television Ltd (наричани по-нататък съответно „SBS A/S“ и „SBS Ltd“, а взети заедно — „SBS“), и дружеството Viasat Broadcasting UK Ltd (наричано по-нататък „Viasat“), от друга страна.
2)

Arch Chemicals, Inc., Arch Timber Protection Ltd, Rhodia UK Ltd, Sumitomo Chemical (UK) plc и Troy Chemical Co. BV понасят направените от тях съдебни разноски, както и разноските на Европейската комисия, а Sumitomo Chemical (UK) plc — и разноските по обезпечителното производство.
2)

Arch Chemicals, Inc., Arch Timber Protection Ltd, Rhodia UK Ltd, Sumitomo Chemical (UK) plc и Troy Chemical Co. BV понасят направените от тях съдебни разноски, както и разноските на Европейската комисия.
2)

Съветът понася направените от него съдебни разноски, както и направените от Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group Co. Ltd и от Association des utilisateurs et distributeurs de l’agrochimie européenne (Audace) съдебни разноски.