BG
Сборниксъдебнапрактика
ECLI:EU:F:2011 :16 1РЕШЕНИЕ НА СЪДА Н А ПУ БЛИЧНАТА СЛУЖБА
(втори състав)
17 февруари 2011 година
Дело F-119/07
Guido St rack
срещу
Е вропейс ка коми сия
„Публична служба — Длъжностни лица — Процедура по медиация — Увреждащ акт — Член 73 
от Правилника — Стабилизиране — Авансово обезщетение“
Предмет:Жалба на основание член 236 Е О и ч лен 152 А Е, с к оято г-н Strack иска, от ед на 
страна, да се отменят о тказите на Комисията да проведе п роцедура по медиация и 
да му плати ава нсово обезщетение съгласно ч лен 19, параграф 4 от Общите правила 
относно о сигурителното покритие срещу злополуки и п рофесионални заболявания 
на длъжностни лица на Европейските общности, както и д а се отмени ре шението 
на органа п о н азначаването о т 20 юли 2007 г. за отхвърляне н а н еговата 
административна жалба; от др уга страна — д а се осъди Комисията да му плати 
обезщетение за претърпените неимуществени вреди и з а увреждането на неговото 
здраве, а с ъщо така и л ихви за забава
Решение:Отменя ре шението на Европейската комисия от 26 февруари 2007 г., с к оето се 
отказва и зплащането на г-н Strack на ава нсово обезщетение по смисъла на член 19, 
параграф 4 от Общите правила. Отхвърля жалбата в о станалата ѝ ч аст. Комисията 
понася наред с н аправените от нея съдебни разноски и п оловината от съдебните 
разноски, направени от ж албоподателя. Ж албоподателят п онася половината от 
направените от него съдебни разноски.
Резюм е
1. Жалба за от мяна — Акт, подлежащ н а обжалване — Жалба срещу от каза да се започне 
процедура по медиация — Изключване
(член 263 ДФЕС)
2. Длъжностни лица — Задължение на администрацията за полагане на грижа
(член 24 от П равилника за длъжностните лица)
3. Длъжностни лица — Социална сигурност — Осигуряване за злополука и п рофесионално 
заболяване — Инвалидност — Обезщетение — Право на плащане — Условия
(член 73, параграф 2, бук ва в) от П равилника за длъжностните лица; чл енове 18—20 от 
Общите п равила от носно о сигурителното п окритие з а з лополуки и п рофесионални 
заболявания)
2 ECLI:EU:F:2011 :16РЕЗЮМЕ—ДЕЛОF-119/07
STRACK/КОМИСИЯ
1. Жалбата за отмяна е н едопустима в ч астта ѝ, която се отнася до отказа на ответника да 
започне процедура по медиация.
Всъщност медиацията е д оброволна процедура по уреждане на спорове, чиято цел е и менно д а 
даде в ъзможност на страните до достигнат до извънсъдебно у реждане на спора. Поради това, и 
дори да се предположи, че отказът на ед на от страните да участва в т акава п роцедура може да 
увреди насрещната страна, отмяната на този отказ има само хипотетичен интерес, тъй като 
тази отмяна не би могла да принуди посочената страна да приеме медиацията.
(вж. точки 65 и 66)
2. Изискванията към администрацията във връзка със задължението ѝ з а полагане на грижа са 
още по-високи, когато става в ъпрос за положението на длъжностно л ице, чи ето психическо 
здраве се оказва з асегнато. В п одобен случай администрацията трябва д а разглежда неговите 
искания в д ух на изключителна откритост. Това з адължение се налага с о ще по-голяма сила 
именно к огато влошаването на здравословното състояние на длъжностното лице не се оспорва 
и когато лекуващият г о психиатър привлича вниманието на администрацията към факта, че от 
медицинска гл една точка незабавно т рябва д а се извършат спешни де йствия по разрешаване и 
преустановяване на стоящите в о сновата спорове.
(вж. точка 85)
3. Правото на плащане на обезщетение за частична трайна инвалидност, предвидена в ч лен 73, 
параграф 2, буква в) от П равилника, възниква ед ва с ъс стабилизиране на здравословното 
състояние, като стабилизирането е с ъстоянието на увреде ния, чии то физически увреждания са 
се установили по начин, че тях ното излекуване или подобрение не изглежда възможно и ч е по 
принцип лечение се налага само за да се избегне тях ното влошаване.
Въпреки това ч лен 19, параграф 4 от О бщите правила относно о сигурителното покритие за 
злополуки и п рофесионални заболявания на длъжностните лица дава п раво на предоставяне на 
авансово о безщетение и менно з ащото п осоченото в ч лен 73, параграф 2, буква в) от 
Правилника о безщетение е п латимо с амо с лед т ова с табилизиране. В ъпреки т ова 
предоставянето на ава нсово обезщетение предполага наличието на „безспорна част от процента 
на постоянна инвалидност“.
В тази връзка, когато длъжностно л ице поиска ава нсово обезщетение, администрацията, и в 
частност органът по назначаване — п реди да ре ши да отхвърли това и скане, — т рябва д а се 
консултира с м едицинските експерти, медицинското л ице на институцията и е вентуално 
медицинската комисия, като п риложи п о аналогия ч ленове 18—20 о т О бщите правила. 
Всъщност от общия смисъл на Общите правила, и в ч астност на член 19, параграф 3 и н а 
член 20 о т тях , следва, че преценката от медицински характер т рябва д а се направи само от 
лекарите.
От др уга страна, ако администрацията отхвърли искането за ава нсово обезщетение, без да се 
консултира с л екар, тя н е се съобразява с о бщия смисъл на член 19, параграф 4 и н а член 20 о т 
Общите правила, както и с ъс задължението си за полагане на грижи. Освен това, ако 
нарушението на посочения член 19, параграф 4 и н а принципа на полагане на грижи допринася
ECLI:EU:F:2011 :16 3РЕЗЮМЕ—ДЕЛОF-119/07
STRACK/КОМИСИЯ
 за влошаване на болестта и з а забавяне на стабилизирането ѝ, поправянето на тези вреди трябва 
да се извърши в р амките на процедурата, предвидена в и зпълнение на член 73 о т Правилника.
(вж. точки 88, 89, 93, 95 и 105)
Позовава не на:
Съд — 4 октомври 1991 г., Комисия/Gill, C-185/90 P, точка 24
Първоинстанционен съд — 21 май 1996 г., W/Комисия, T-148/95, точки 36 и 37
Съд на публичната служба — 2 май 2007 г., Giraudy/Комисия, F-23/05, точка 200