BG
Сборниксъдебнапрактика
ECLI:EU:F:2010 :17 1РЕШЕНИЕ НА СЪДА Н А ПУ БЛИЧНАТА СЛУЖБА (първи състав)
9 март 2010 година
Дело F-26/09
N
срещу
Е вропейс ки парламент
„Публична служба — Длъжностни лица — Иск за обезщетение — Допустимост — 
Психически тормоз — Задължение за полагане на грижа — Неимуществена вреда“
Предмет:Иск, предявен на основание членове 236 ЕО и 152 АЕ, с к ойто N и ска Европейският 
парламент да бъде о съден да му изплати сумата от 12 000  EUR к ато обезщетение за 
претърпените вреди, от ед на страна, поради психическия и п рофесионален тормоз 
срещу него през периода 16 август 2006 г. до 1 март 2007 г. и о т др уга страна, 
поради т ова, че н е е о бразувано в ътрешно а дминистративно р азследване от 
независим орган
Решение:Осъжда Европейския парламент да изплати на ищеца обезщетение в р азмер н а 
2 000  EUR. Отхвърля иска в о станалата му част. Европейският п арламент понася 
направените от н его съдебни р азноски, както и т ри ч етвърти о т съдебните 
разноски на ищеца. Ищецът понася ед на четвърт от направените от него съдебни 
разноски.
Резюм е
1. Длъжностни лица — Иск — Увреждащ а кт — Понятие — Неприемане на наложена от 
Правилника м ярка — Неоказване на съдействие от и нституцията на длъжностните ѝ 
лица — Изключване — Изключение
(членове 24, 90 и 91 от П равилника за длъжностните лица)
2. Длъжностни лица — Психически то рмоз — Понятие — Поведение с ц ел накърняване на 
доброто и ме на заинтересованото л ице или в лошаване на условията м у на т руд — 
Изискване за мн огократно проявление на поведението
(член 12а, параграф 3 от П равилника за длъжностните лица)
3. Длъжностни лица — Психически то рмоз — Понятие — Атестационен доклад, съдържащ 
негативни, но не и о бидни коментари за длъжностното л ице — Изключване
(член 12а, параграф 3 от П равилника за длъжностните лица)
4. Длъжностни лица — Иск — Срокове — Искане за обезщетение, от правено до институция — 
Спазване на разумен срок
(член 90 от П равилника за длъжностните лица)
2 ECLI:EU:F:2010 :17РЕЗЮМЕ—ДЕЛОF-26/09
N/ПАРЛАМЕНТ
5. Длъжностни лица — Атестиране — Атестационен доклад — Липса на определени цели
6. Длъжностни лица — Иск — Иск за обезщетение — Отмяна на обжалвания акт, който н е 
осигурява адекватното о безщетяване на неимуществената вреда
(член 91 от П равилника за длъжностните лица)
1. По принцип длъжностното лице, което счита, че може да се ползва от член 24 о т Правилника, 
следва д а представи и скане за съдействие от институцията, в к оято работи. Само някои 
изключителни обстоятелства м огат да задължат институцията да окаже опреде лено с ъдействие 
не по п редварително и скане от страна на заинтересуваното л ице, а п о своя собствена 
инициатива. При липсата на такива о бстоятелства н еоказването на съдействие по инициатива 
на институцията на длъжностните лица и с лужителите ѝ н е представлява увреждащ акт. В т ова 
отношение, когато д лъжностно л ице п оиска п оправянето н а в реда, произтичаща о т 
неизпълнение на задължението н а институцията да окаже съдействие, допустимостта на 
искането за обезщетение зависи от това д али е н алице ре шение за отказ по искане за 
съдействие към момента на представяне на искането за обезщетение.
Не би могло да се тълкува к ато искане за съдействие на основание член 24 о т Правилника 
писмо, с к оето длъжностното лице сезира органа по назначаването с и скане за обезщетение, 
основава що се на психически тормоз и н а неизпълнение на задължението за полагане на грижа. 
Освен това н е може да се разглежда като искане за съдействие и ж алба, насочена към поправяне 
на вредите, произтичащи от неизпълнението на задължение за оказване на съдействие.
(вж. точки 47—49)
Позовава не на:
Съд — 12 юни 1986 г., Somme rlatte/Комисия, 229/84, Recueil, стр. 1805 , точка 20
Първоинстанционен съд — 18 декември 2008 г., Белгия и К омисия/Genette, T-90/07 P и T -99/07 P, Сборник, 
стр. II-3859 , точки 101—103
Съд на публичната служба — 31 май 2006 г., Frankin и др ./Комисия, F-91/05, Recueil FP, стр. I-A-1-25 
и II-A-1-83, точка 24
2. Член 12а, параграф 3 от П равилника опреде ля психическия тормоз като „непристойно 
поведение“, за установяването на което е н еобходимо да бъдат изпълнени кумулативно д ве 
условия. Първото условие е с вързано с н аличието на физически де йствия, проявени писмено 
или устно, с ж естове или др уги де йствия, които се осъществяват „през опреде лен период от 
време, многократно и ли систематично“, което означава, че психическият т ормоз трябва д а се 
разглежда като процес, който по необходимост протича във времето и п редполага наличието на 
многократни или постоянно о съществяващи се де йствия, които са „извършени умишлено“. 
Второто условие, отделено о т първото със запетая, изисква т ези физически де йствия, проявени 
писмено и ли устно, с ж естове или др уги де йствия, да водят д о уронване на личността, 
достойнството или накърняване на физическата или психологическата цялост на др уго лице. 
Поради обстоятелството, че наречието „умишлено“ се отнася до първото условие, а н е до 
второто, е в ъзможно д а се направи извод в д ве насоки. От ед на страна, физическите де йствия, 
проявени писмено и ли устно, с ж естове или др уги де йствия, посочени в ч лен 12а, параграф 3 от 
Правилника, трябва д а имат умишлен характер, което изключва о т приложното поле на тази 
разпоредба проявите, извършени случайно. От др уга страна обаче, не се изисква тези физически 
действия, проявени писмено и ли устно, с ж естове или др уги де йствия, да са извършени с 
намерението да се урони л ичността, достойнството и ли д а се накърни ф изическата или 
психологическата цялост на др уго лице. С др уги думи, по смисъла на член 12а, параграф 3 от 
Правилника може да има психически тормоз, без упражняващото тормоз лице да е и мало
ECLI:EU:F:2010 :17 3РЕЗЮМЕ—ДЕЛОF-26/09
N/ПАРЛАМЕНТ
 намерението чрез своите прояви да накърни доброто име на засегнатото лице или да влоши 
съзнателно у словията му на труд. Достатъчно е с амо проявите на упражняващото тормоз лице, 
стига да са умишлени, да са довели обективно д о такива п оследици.
(вж. точка 72)
Позовава не на:
Съд н а п убличната служба — 9 декември 2008 , Q /Комисия, F-52/05, Сборник С ПС, стр. I-A-1-409 
и II-A-1-2235 , точка 135, предмет на производство по обжалване, висящо пред О бщия съд на Европейския 
съюз, дело T-80/09 P
3. Когато С ъдът на публичната служба отмени атестационния доклад на длъжностно л ице, 
по-специално п оради това ч е администрацията е н аправила оценка на заинтересуваното лице, 
без преди това д а му е п оставила опреде лени цели, въпреки че тази незаконосъобразност буди 
съжаление, не може да се счита, че тя с ама по себе си разкрива де йствия на психически тормоз. 
Наличието на негативни коментари в а тестационния доклад по отношение на длъжностното 
лице също не би могло да се квалифицира като психически тормоз, когато тези коментари не 
излизат извън преде лите на широкото право на преценка на атестиращия, и п о-специално н е 
преминават границата на обидната или н араняваща личността на заинтересованото л ице 
критика.
(вж. точка 86)
4. Ако длъжностното лице оспори законосъобразността на атестационния си доклад в с рока за 
съдебно о бжалване и с лед к ато искането м у за обезщетение е в несено в р азумен срок от 
момента, в к ойто то е у знало за доклада, това д лъжностно л ице е л егитимирано с о тделна 
молба да поиска поправяне на твърдените вреди, причинени от този акт.
(вж. точка 96)
Позовава не на:
Първоинстанционен съд — 28 май 1998 г., W/Комисия, T-78/96 и T -170/96, Recueil FP, стр. I-A-239 и II-745, 
точка 159; 17 декември 2003 г., Mc Auley/Съвет, T-324/02, Recueil FP, стр. I-A-337 и II-1657 , точки 92 и 96; 
19 октомври 2006 г., Pessoa e C osta/Комисия, T-503/04, Recueil FP, стр. I-A-2-237 и II-A-2-139, точки 58 и 59
Съд на публичната служба — 1 февруари 2007 г., Tsarnavas/Комисия, F-125/05, Сборник СПС, стр. I-A-1-43 
и II-A-1-231, точки 69—71
5. Оценител, който за да атестира длъжностно л ице, не взема под внимание обстоятелството, че 
на са му поставени никакви предварително о преде лени цели за периода на оценяване, допуска 
явна грешка в п реценката и н е изпълнява задължението си за полагане на грижа.
(вж. точка 95)
Позовава не на:
Съд на публичната служба — 10 ноември 2009 г., N/Парламент, F-71/08, Сборник С ПС, стр. I-A-1-429 
и II-A-1-2319
6. Правилото, че отмяната на акт на администрацията, обжалван от длъжностно л ице, сама по 
себе си представлява п одходяща и п о принцип достатъчна обезвреда на всички претърпени 
неимуществени вреди, търпи някои изключения. В т ози смисъл отмяната на незаконосъобразен 
акт н а а дминистрацията н е м оже д а п редставлява п ълна о безвреда н а п ретърпените
4 ECLI:EU:F:2010 :17РЕЗЮМЕ—ДЕЛОF-26/09
N/ПАРЛАМЕНТ
 неимуществени вреди, ако този акт съдържа изрична негативна преценка на уменията на 
жалбоподателя, която м оже да го нарани, ако допуснатата незаконосъобразност е о собено 
тежка или отмяната на акта е н апълно л ишена от полезен ефект.
(вж. точки 101—103, 105 и 107)
Позовава не на:
Съд — 7 февруари 1990 г., Culin/Комисия, C-343/87, Recueil, стр. I-225, точки 25—29
Първоинстанционен съд — 26 януари 1995 г., Pierrat/Съд, T-60/94, Recueil FP, стр. I-A-23 и II-77, точка 62; 
23 март 2000 г., Rudolf/Комисия, T-197/98, Recueil FP, стр. I-A-55 и II-241, точка 98; 21 януари 2004 г., 
Robinson/Парламент, T-328/01, Recueil FP, стр. I-A-5 и II-23, точка 79; 30 септември 2004 г., Ferrer de 
Moncada/Комисия, T-16/03, Recueil FP, стр. I-A-261 и II-1163 , точка 68; 13 декември 2005 , Cwik/Комисия, 
T-155/03, T-157/03 и T -331/03, Recueil FP, стр. I-A-411 и II-1865 , точки 205 и 206
Съд на публичната служба — 13 декември 2007 г., Sundholm/Комисия, F-42/06, Сборник СПС, стр. I-A-1-437 
и II-A-1-2499 , точка 44; 22 октомври 2008 г., Tzirani/Комисия, F-46/07, Сборник С ПС, стр. I-A-1-323 
и II-A-1-1773 , точка 223; 5 май 2009 г., Simões Dos Santos/СХВ П, F-27/08, Сборник СПС, стр. I-A-1-113 
и II-A-1-613, точки 142 и 143, предмет на производство по обжалване, висящо пред О бщия съд на 
Европейския съюз, де ло T-260/09 P; 7 юли 2009 г., Bernard/Европол, F-99/07 и F -45/08, Сборник С ПС, 
стр. I-A-1-233 и II-A-1-1267 , точка 106