ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3

Член 2, параграф 1 от приложение XIII към Правилника установява критериите за съответствие между степените на длъжностните лица, предвидени от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности в редакцията му, приложима към 30 април 2004 г. (наричан по-нататък „предишен правилник“), и степените, предвидени от Правилника. Тези критерии са посочени в следната таблица: Стара степен Нова (временна) степен Стара степен Нова (временна) степен Стара степен Нова (временна) степен Стара степен Нова (временна) степен A 1 A *16 A 2 A *15 A 3/LA 3 A *14 A 4/LA 4 A *12 A 5/LA 5 A *11 A 6/LA 6 A *10 B 1 B *10 A 7/LA 7 A *8 B 2 B *8 A 8/LA 8 A *7 B 3 B *7 C 1 C *6 B 4 B *6 C 2 C *5 B 5 B *5 C 3 C *4 D 1 D *4 C 4 C *3 D 2 D *3 C 5 C *2 D 3 D *2 D 4 D *1
16

Тъй като след прехвърлянето им дяловете на дружеството майка A.T. в C-GmbH са оценени в данъчния и счетоводен баланс на G-SA не по отчетната стойност, възприета дотогава в данъчния баланс на A.T., а по определената в договора за прехвърляне пазарна стойност,, Finanzamt, като се основава на § 23, алинея 4, първо изречение и § 20, алинея 4, първо изречение от UmwStG и на свързана с него инструкция на Bundesministerium der Finanzen (BMF — Федерално министерство на финансите), в рамките на данъчното облагане на A.T. за 2000 г. отказва да запази, по отношение на акциите, които това дружество е придобило като насрещна престация в капитала на G-SA, историческите отчетни стойности на прехвърлените дялове в C-GmbH. Следователно Finanzamt приема, че сделката по прехвърляне подлежи на данъчно облагане и съответно облага капиталова печалба от прехвърлянето, съответстваща на разликата между първоначалните разходи за придобиването на дяловете в C-GmbH и тяхната пазарна стойност.
46

Всъщност ако по отношение на участия в капитала, които не попадат в приложното поле на Директива 90/435, действително държавите членки трябва да определят дали и в каква степен трябва да бъде избегнато двойното облагане на разпределената печалба и за тази цел да въведат, едностранно или посредством спогодби, сключени с други държави членки, механизми за предотвратяване или намаляване на това двойно облагане, само по себе си това обстоятелство не им позволява да прилагат мерки, които противоречат на гарантираните от Договора за ЕО свободи на движение (вж. в този смисъл Решение от 12 декември 2006 г. по дело Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, C-374/04, Recueil, стр. I-11673, точка 54, и Решение от 8 ноември 2007 г. по дело Amurta, C-379/05, Recueil, стр. I-9569, точка 24).
31

Свободата на установяване, която е призната в член 52 от Договора в полза на гражданите на Общността и която им предоставя възможността да започват и упражняват дейност като самостоятелно заети лица, както и да учредяват и управляват предприятия при същите условия като определените от законодателството на държавата членка на установяване за собствените ѝ граждани, съгласно член 58 от Договора обхваща, по отношение на учредените в съответствие със законодателството на една държава членка дружества със седалище, централно управление или основно място на дейност в рамките на Европейската общност, правото им да извършват дейността си в съответната държава членка посредством дъщерно дружество, клон или представителство (вж. Решение от 16 юли 1998 г. по дело ICI, C-264/96, Recueil, стр. I-4695, точка 20, както и посочените по-горе Решение по дело Saint-Gobain ZN, точка 35, Решение по дело Cadbury Schweppes и Cadbury Schweppes Overseas, точка 41, Решение по дело Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, точка 42 и Решение по дело Denkavit Internationaal и Denkavit France, точка 20).
2

Запитването е отправено в рамките на спор между Royal Bank of Scotland Group plc (наричана по-нататък „Royal Bank of Scotland“) и Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (наричани по-нататък „Commissioners“), които са компетентният орган в Обединеното кралство в областта на събиране на данък върху добавената стойност (наричан по-нататък „ДДС“), относно обхвата на правото на приспадане на дължимия от това дружество размер на ДДС.
2

Запитването е отправено в рамките на спор между Afton Chemical Ltd (наричано по-нататък „Afton“) и Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (наричани по-нататък „Commissioners“), които отговарят в Обединеното кралство за управлението и събирането на акцизи и данъци върху енергийните продукти, относно заплащането на акциз върху добавките за моторно гориво за периода от 19 ноември 2000 г. до 31 октомври 2004 г.
14

На 22 ноември 2005 г. ET сключва с Ferrotron и дружеството майка на последното, което е със седалище в Съединените американски щати, договор, озаглавен „asset and business sale and purchase agreement“ (договор за покупко-продажбата на активи и на предприятие) относно следните продукти, разработени от отдел „F+E/ET-Systeme/Netzwerk/IBS“ на ET и наречени „ET-DecNT“, „ET-DecNT light“, „ET-DecNT Power Melt“, „ET-TempNet“, „ET-OxyNet“ и „FT7000“.
11

Звукозаписите включват заглавия, които са издадени в рамките на албумите „Bob Dylan — Bringing It All Back Home“, „The Times They Are A-Changin’“ и „Highway 61 Revisited“. Тези албуми са публикувани в Съединените американски щати преди 1 януари 1966 г.
52

Един от обективните критерии, който е определящ при приемане на приложното поле на Директива 2003/87, бил нивото на директните емисии на CO2 на дадения сектор. Като се позовават на доклад, озаглавен „Economic Evaluation of Sectoral Emission Reduction Objectives for Climate Change. Top-Down Analysis of Greenhouse Gas Emission Reduction Possibilities in the EU, Final Report, march 2001“, изготвен от P. Capros, N. Kouvaritakis и L. Mantzos, Парламентът, Съветът и Комисията посочват, че през 1990 г. емисиите на CO2 са били съответно 174,8 милиона тона за стоманодобивния сектор, 26,2 милиона тона за химическия сектор и 16,2 милиона тона за сектора за цветни метали.
34

Освен това от постоянната практика на Съда произтича, че ако националната правна уредба попада в приложното поле на общностното право, когато е сезиран с преюдициално запитване, Съдът трябва да предостави на националната юрисдикция всички насоки, които са ѝ необходими, за да прецени съобразността на тази правна уредба с основните права, за чието спазване следи Съдът (вж. по-специално Решение от 18 юни 1991 г. по дело ERT, C-260/89, Recueil, стр. I-2925, точка 42 и Решение от 4 октомври 1991 г. по дело Society for the Protection of Unborn Children Ireland, C-159/90, Recueil, стр. I-4685, точка 31).
2

Запитването е отправено в рамките на спор между дружеството J D Wetherspoon plc (наричано по-нататък „Wetherspoon“) и Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (наричани по-нататък „Commissioners“) относно отказа на последните да уважат искането му за предоставяне на възможност да закръглява надолу на ниво вид на стока и на ниво сделка дължимия размер на данъка върху добавената стойност (наричан по-нататък „ДДС“).
2

Запитването е отправено във връзка с иск, с който се оспорва законосъобразността на транспонирането на Директива 2000/78 в Обединеното кралство, предявен от The Incorporated Trustees of the National Council on Ageing (Age Concern England) срещу Secretary of State for Business, Enterprise and Regulatory Reform (държавен секретар по икономическите въпроси и по въпросите, свързани с предприятията и с реформата на правната уредба).
43

Както посочва генералният адвокат в точка 28 от своето заключение, нищо в структурата или целите на Директива 90/435 не дава възможност да се направи извод за наличие на съществена разлика между „въздържането от облагане“ и „освобождаването“ от облагане на получената от дружеството майка печалба, тъй като впрочем Съдът използва като взаимозаменяеми „освобождаване[то]“ от облагане и задължението за „въздържане от облагане“ по смисъла на посочения член 4, параграф 1 (вж. по-конкретно Решение от 12 декември 2006 г. по дело Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, C-374/04, Recueil, стр. I-11673, точка 53, Решение по дело Test Claimants in the FII Group Litigation, посочено по-горе, точки 44 и 102, както и Решение по дело Banque Fédérative du Crédit Mutuel, посочено по-горе, точка 44).
2

Декрет-закон № 332 относно разпоредбите за ускоряването на процедурите за прехвърляне на участието на държавата и на публичноправни субекти в акционерни дружества (decreto-legge n. 332, norme per l’accelerazione delle procedure di dismissione di partecipazioni dello Stato e degli enti pubblici in società per azioni) от 31 май 1994 г. (GURI бр. 126 от , стр. 38) е преработен след изменения в Закон № 474 от (GURI бр. 177 от , стр. 5). Впоследствие този декрет-закон е изменен със Закон № 350 относно разпоредбите за формирането на годишния бюджет и многогодишния бюджет на държавата (Закон за бюджета 2004 г.) (legge n. 350, disposizioni per la formazione del bilancio annuale e pluriennale dello Stato (legge finanziaria 2004) от (обикновена притурка към GURI бр. 196 от , наричан по-нататък „Закона за бюджета № 350/2003“). Посоченият декрет-закон, преработен и изменен (наричан по-нататък „Декрет-закон № 332/1994“), предвижда, че държавата притежава специални правомощия в определени дружества (наричани по-нататък „специалните правомощия“).
1)

Като не е оборудвала агломерациите на Bacia do Rio Uima (Fiães S. Jorge), Costa de Aveiro, Covilhã, Espinho/Feira, Ponta Delgada, Póvoa de Varzim/Vila do Conde, както и на Santa Cita с канализационни системи за пречистване на градските отпадъчни води в съответствие с разпоредбите на член 3 от Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води и като не е подложила на вторично пречистване или на друга равностойна обработка, в съответствие с член 4 от тази директива, градските отпадъчни води от агломерациите Alverca, Bacia do Rio Uima (Fiães S. Jorge), Carvoeiro, Costa de Aveiro, Costa Oeste, Covilhã, Лисабон, Matosinhos, Milfontes, Nazaré/Famalicão, Ponta Delgada, Póvoa de Varzim/Vila do Conde, Santa Cita, Vila Franca de Xira и Vila Real de Santo António, Португалската република не е изпълнила задълженията, които има по силата на членове 3 и 4 от посочената директива.
2

Запитването е отправено в рамките на спор между TNT Post UK Ltd (наричано по-нататък „TNT Post“), жалбоподател в главното производство, и Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs, ответник в главното производство, в присъствието на Royal Mail Group Ltd (наричано по-нататък „Royal Mail“), встъпила страна в главното производство, относно законосъобразността на освобождаването от данък върху добавената стойност (наричан по-нататък „ДДС“) на предоставяните от последното дружество пощенски услуги.
137

Освен това, както следва от съображение 4 от Директива 1999/70, приемането на последната и на Рамковото споразумение се корени в две предложения за директиви, представени от Комисията през 1990 г., за трудовите правоотношения относно условията на труд (предложение за Директива на Съвета за някои трудови правоотношения относно условията на труд (ОВ C 224, 1990 г., стр. 4) и за нарушаването на конкуренцията (предложение за Директива на Съвета относно някои трудови правоотношения във връзка с нарушенията на конкуренцията (ОВ C 224, 1990 г., стр. 6), изменено (ОВ C 305, 1990 г., стр. 8), по които Съветът не е могъл да се произнесе. Следва обаче да се отбележи, че в член 4 последното предложение вече предвижда задължението за държавите членки да въведат някои мерки с оглед да не се допуска възможността срочни трудови договори да са предназначени за заемането на съществуваща, постоянна трудова длъжност.
2

Запитването е отправено във връзка с иск, предявен от L’Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC, както и от Laboratoires Garnier & Cie (наричани по-нататък „L’Oréal и др.“) срещу Bellure NV (наричано по-нататък „Bellure“), Malaika Investments Ltd, с търговско наименование „Honey pot cosmetics & Perfumery Sales“ (наричано по-нататък „Malaika“), и Starion International Ltd (наричано по-нататък „Starion“) за осъждане на последните за нарушаване на марки.
34

Съгласно постоянната съдебна практика обаче, когато участието на дружество в друго дружество му осигурява безспорно влияние върху решенията на последното и му позволява да определя неговата дейност, се прилагат разпоредбите от Договора относно свободата на установяване (вж. по-специално Решение по дело Cadbury Schweppes и Cadbury Schweppes Overseas, посочено по-горе, точка 31, както и Решение по дело Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, посочено по-горе, точка 39, Решение от 13 март 2007 г. по дело Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, C-524/04, Сборник, стр. I-2107, точка 27, Решение от по дело Oy AA, С-231/05, Сборник, стр. I-6373, точка 20 и Решение по дело Burda, посочено по-горе, точка 69).
7

На 7 и 8 ноември 2001 г. Комисията извършва проверки съгласно член 14, параграф 3 от Регламент № 17 на Съвета от 6 февруари 1962 година — Първи регламент за прилагане на членове [81] и [82] от Договора (ОВ 13, 1962 г., стp. 204; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 3) в помещенията на различни производители и дистрибутори от Общността на галантерийни изделия, сред които жалбоподателите и две британски предприятия, както и съответните им дъщерни дружества, а именно, от една страна, Coats Holdings Ltd и J & P Coats Ltd (наричани по-нататък заедно „Coats“), и от друга страна, Entaco Group Ltd и Entaco Ltd (наричани по-нататък заедно „Entaco“).
16

Съгласно член 176 от Закона за устройството на територията и развитието от 2000 г. (Public Act № 30/2000, Planning and Development Act, 2000), изменен със Закона за устройството на територията и развитието (стратегическа инфраструктура) от 2006 г. (Public Act № 27/2006, Planning and Development (Strategic Infrastructure) Act, 2006, Order 2006, S. I. № 525/2006) (наричан по-нататък „PDA“), във връзка с разпоредбите на приложение 5 към Правилника за устройството на територията и развитието от 2001 г. (Planning and Development Regulations 2001, S. I. № 600/2001), когато са превишени определени прагове, задължително се изготвя доклад за последиците върху околната среда и се извършва оценка на въздействието върху околната среда за някои проекти, в които не се включва особената категория на проектите за изграждане на частни пътища.
2

Запитването е отправено в рамките на спор между г-н Horvath и Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs (министър на околната среда, храните и селскостопанските въпроси, наричан по-нататък „Secretary of State“) по повод на правната уредба, приета за територията на Англия, с която се определят минималните изисквания за добро селскостопанско и екологично състояние (наричано по-нататък „ДСЕС“), посочени в член 5 и в приложение IV към Регламент № 1782/2003.
31

За дялови участия, които не попадат в приложното поле на Директива 90/435, държавите членки трябва да определят дали и в каква степен трябва да се избягва икономическото двойно данъчно облагане на разпределената печалба и за тази цел да въведат едностранно или посредством спогодби, сключени с други държави членки, механизми за предотвратяване или намаляване на това икономическо двойно данъчно облагане. Само по себе си обаче това обстоятелство не им позволява да прилагат мерки, които противоречат на гарантираните от Договора за ЕО свободи на движение (вж. в този смисъл Решение от 12 декември 2006 г. по дело Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, C-374/04, Recueil, стр. I-11673, точка 54).
2

Запитването е отправено в рамките на спор между HSBC Holdings plc (наричано по-нататък „HSBC“) и Vidacos Nominees Ltd, и Commissioners of Her Majesty’s Revenue & Customs (британските данъчни органи) по повод облагането с данък, известен като „stamp duty reserve tax“ (наричан по-нататък „SDRT“), по реда на член 96 от Закона за финансите от 1986 г. (Finance Act 1986, наричан по-нататък „FA от 1986 г.“).
10

Член 113, параграф 5 от Законодателен декрет № 267 за приемане на единен текст на законите за организация на местните образувания (testo unico delle leggi sull’ordinamento degli enti locali) от 18 август 2000 г. (редовно приложение на GURI № 227 от 28 септември 2000 г.), изменен с Декрет-закон № 269 за приемане на неотложни разпоредби за подпомагане на развитието и за подобряване на положението на публичните финанси (disposizioni urgenti per favorire lo sviluppo e per la correzione dell’andamento dei conti pubblici) от 30 септември 2003 г. (редовно приложение на GURI № 229 от 2 октомври 2003 г.), преработен в закон след изменение, със закон № 326 от 24 ноември 2003 г. (редовно приложение на GURI № 274 от 25 ноември 2003 г., наричан по-нататък „Законодателен декрет № 267/2000“), предвижда: „Предоставянето на услуги се извършва при спазване на правната уредба за съответния сектор и правната уредба на Европейския съюз, като извършването на услугите се възлага: a) на капиталови дружества, избрани посредством процедура за възлагане на обществени поръчки; b) на дружества със смесен публичен и частен капитал, в които частният съдружник е избран посредством процедура за възлагане на обществени поръчки, гарантираща спазването на националните и общностните разпоредби в областта на конкуренцията според насоките в актове или в специфични циркулярни писма, приети от компетентните органи; c) на дружества с изцяло публичен капитал при условие, че публичноправният субект или публичноправните субекти, притежаващи дружествения капитал, упражняват върху дружеството контрол, аналогичен на този, който упражняват върху собствените си служби и че дружеството осъществява основната част от дейността си с публичноправния субект или публичноправните субекти, който или които го контролира/контролират.“
Дело C-75/08

The Queen, по искане на:

Christopher Mellor

срещу

Secretary of State for Communities and Local Government

(Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

„Директива 85/337/ЕИО — Оценка на въздействието на проекти върху околната среда — Задължение за публично оповестяване на мотивите на решение даден проект да не бъде предмет на оценка“

Заключение на генералния адвокат г-жа J. Kokott, представено на 22 януари 2009 г. I ‐ 3801

Решение на Съда (втори състав) от 30 април 2009 г. I ‐ 3815

Резюме на решението

Околна среда — Оценка на въздействието на определени проекти върху околната среда — Директива 85/337

(член 4 от Директива 85/337 на Съвета и приложение II към нея, изменена с Директива 2003/35)

Член 4 от Директива 85/337 относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда, изменена с Директива 2003/35, трябва да се тълкува в смисъл, че не изисква самото решение — с което се приема, че не е необходимо проект, спадащ към приложение II към посочената директива, да бъде предмет на оценка на въздействието върху околната среда — да съдържа съображенията, поради които компетентният орган е решил, че такава оценка не е необходима. При искане от заинтересовано лице обаче компетентният административен орган е длъжен да му представи мотивите за приемането на решението или в отговор на направено искане да му предостави релевантните сведения и документи.

Когато в решението на държава членка — че даден проект, който спада към приложение II към посочената директива, не следва да бъде предмет на оценка на въздействието върху околната среда съгласно членове 5—10 от същата директива — са посочени мотивите, на които то се основава, това решение е достатъчно мотивирано, когато съдържащите се в него мотиви, заедно с обстоятелствата, с които заинтересованите лица вече са били запознати, допълнени евентуално и с други необходими сведения, които националната администрация е длъжна да им предостави при поискване, могат да позволят да се прецени дали обжалването на това решение е уместно.

(вж. точки 61 и 66; точки 1 и 2 от диспозитива)
Дело C-310/08

London Borough of Harrow

срещу

Nimco Hassan Ibrahim и Secretary of State for the Home Department

(Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

„Свободно движение на лица — Право на пребиваване на гражданин на трета държава, който е съпруг(а) на гражданин на държава членка, и на техните деца, граждани на държава членка — Гражданин на държава членка, който престава да работи в приемащата държава членка и впоследствие отпътува от нея — Записване на децата в учебно заведение — Липса на средства за издръжка — Регламент (ЕИО) № 1612/68 — Член 12 — Директива 2004/38/ЕО“

Заключение на генералния адвокат г-н J. Mazák, представено на 20 октомври 2009 г. I ‐ 1068

Решение на Съда (голям състав) от 23 февруари 2010 г. I ‐ 1084

Резюме на решението

Свободно движение на хора — Работници — Право на децата на работник да имат достъп до образование в приемащата държава членка — Право на пребиваване за продължаване на общо образование (член 12 от Регламент № 1612/68 на Съвета) Свободно движение на хора — Работници — Право на пребиваване на членовете на семейството — Деца на гражданин на държава членка, който работи или е работил в приемащата държава членка — Родител, който в действителност упражнява родителските права върху тези деца (членове 10 и 12 от Регламент № 1612/68 на Съвета; Директива 2004/38 на Европейския парламент и на Съвета)
Дело C-480/08

Maria Teixeira

срещу

London Borough of Lambeth и Secretary of State for the Home Department

(Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division))

„Свободно движение на лица — Право на пребиваване — Гражданка на държава членка, която е работила в друга държава членка и е останала там след прекратяване на професионалната си дейност — Дете, което преминава професионално обучение в приемащата държава членка — Липса на собствени средства за издръжка — Регламент (ЕИО) № 1612/68 — Член 12 — Директива 2004/38/ЕО“

Заключение на генералния адвокат г-жа J. Kokott, представено на 20 октомври 2009 г. I ‐ 1112

Решение на Съда (голям състав) от 23 февруари 2010 г. I ‐ 1144

Резюме на решението

Свободно движение на хора — Работници — Право на децата на работник да имат достъп до образование в приемащата държава членка — Право на пребиваване за продължаване на общо образование (член 12 от Регламент № 1612/68 на Съвета) Свободно движение на хора — Работници — Право на пребиваване на членовете на семейството — Гражданин на държава членка, който е бил нает на работа в приемащата държава членка — Родител, който в действителност упражнява родителските права върху своето дете, обучаващо се в тази държава членка (членове 10 и 12 от Регламент № 1612/68 на Съвета; член 7 от Директива 2004/38 на Европейския парламент и на Съвета) Свободно движение на хора — Работници — Право на пребиваване на членовете на семейството — Родител, който в действителност упражнява родителските права върху дете, упражняващо правото си на обучение (член 12 от Регламент № 1612/68 на Съвета) Свободно движение на хора — Работници — Право на пребиваване на членовете на семейството — Родител, който в действителност упражнява родителските права върху дете, обучаващо се в приемащата държава членка (член 12 от Регламент № 1612/68 на Съвета) Свободно движение на хора — Работници — Право на пребиваване на членовете на семейството — Родител, който в действителност упражнява родителските права върху дете, обучаващо се в приемащата държава членка (член 12 от Регламент № 1612/68 на Съвета)
2

Запитването е отправено в рамките на четири производства за съдебен контрол, започнати пред High Court, всяко от които по-специално цели да получи съдебно разпореждане certiorari за отмяна на решението, с което Minister for Justice, Equality and Law Reform (министър на правосъдието, на равенството и на законодателната реформа, наричан по-нататък „Minister for Justice“) отказва да издаде разрешение за пребиваване на гражданин на трета страна, женен за установена в Ирландия гражданка на Съюза.
38

Като приема, че съдебната практика, установена от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) след решението по дело R v Secretary of State for the Environment, Transport and the Regions, ex p Marson (1998) е в смисъл, от една страна, че не е необходимо да се излагат мотиви за отказа да се разпореди ОВОС и от друга страна, че докато мотивирането на инструкциите е задължително, то мотивите, които Secretary of State обикновено представя, са достатъчни, High Court отхвърля жалбата, без да се произнесе по същество.