ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Summary

Keywords Хармонизация на данъчните законодателства — Обща система на данъка върху добавената стойност — Предоставяне на услуги — Установяване на доставчика и на получателя — Възможност да не се отчитат договорните клаузи в случай на напълно изкуствена конструкция, чиято единствена цел е получаването на данъчно предимство — Преценка от страна на националната юрисдикция (член 2, точка 1 и член 6, параграф 1 от Директива 77/388 на Съвета) Summary Договорните клаузи, макар и да са един от елементите, които следва да се вземат под внимание, не са определящи за установяването на доставчика и получателя на „доставка на услуги“ по смисъла на член 2, точка 1 и на член 6, параграф 1 от Шеста директива 77/388 относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота. Те могат по-специално да не бъдат отчитани, когато се установи, че не отразяват действителното икономическо и търговско положение, а представляват напълно изкуствена конструкция, която не отразява икономическата действителност и е създадена единствено с цел получаване на данъчно предимство, което следва да се прецени от националната юрисдикция. (вж. точка 52 и диспозитива)

Дело C-653/11

Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs

срещу

Paul Newey

(Преюдициално запитване, отправено от Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

„Преюдициално запитване — Шеста директива ДДС — Член 2, точка 1 и член 6, параграф 1 — Понятието „доставка на услуги“ — Доставка на рекламни услуги и услуги за кредитно посредничество — Случаи на освобождаване — Отразяване на икономическата и търговска действителност от сделките — Сделки, представляващи злоупотреба — Сделки, имащи за цел единствено получаването на данъчно предимство“

Резюме — Решение на Съда (трети състав) от 20 юни 2013 г.

Хармонизация на данъчните законодателства — Обща система на данъка върху добавената стойност — Предоставяне на услуги — Установяване на доставчика и на получателя — Възможност да не се отчитат договорните клаузи в случай на напълно изкуствена конструкция, чиято единствена цел е получаването на данъчно предимство — Преценка от страна на националната юрисдикция

(член 2, точка 1 и член 6, параграф 1 от Директива 77/388 на Съвета)

Договорните клаузи, макар и да са един от елементите, които следва да се вземат под внимание, не са определящи за установяването на доставчика и получателя на „доставка на услуги“ по смисъла на член 2, точка 1 и на член 6, параграф 1 от Шеста директива 77/388 относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота. Те могат по-специално да не бъдат отчитани, когато се установи, че не отразяват действителното икономическо и търговско положение, а представляват напълно изкуствена конструкция, която не отразява икономическата действителност и е създадена единствено с цел получаване на данъчно предимство, което следва да се прецени от националната юрисдикция.

(вж. точка 52 и диспозитива)
2)

Осъжда Team Relocations NV, Amertranseuro International Holdings Ltd, Trans Euro Ltd и Team Relocations Ltd да заплатят солидарно съдебните разноски.
1)

Като не е приела в предвидените срокове всички необходими мерки за възстановяване на държавните помощи, обявени за неправомерни и несъвместими с общия пазар с Решение 2006/323/ЕО на Комисията от 7 декември 2005 година за освобождаване от акциз на минералните масла, използвани като гориво в алуминиевото производство в района на Гардан, в района на Шанън и в Сардиния, прилагано съответно от Франция, Ирландия и Италия, и с Решение 2007/375/ЕО на Комисията от 7 февруари 2007 година за освобождаване от акциз на минералните масла, използвани като гориво в алуминиевото производство в Гардан, в регион Шанън и в Сардиния, прилагано съответно от Франция, Ирландия и Италия (C 78/2001 (ex NN 22/01), C 79/2001 (ex NN 23/01), C 80/2001 (ex NN 26/01), Италианската република не е изпълнила задълженията си по член 5 от Решение 2006/323, член 4 от Решение 2007/375 и член 249, четвърта алинея ЕО.
1

Със своята жалба Formula One Licensing BV иска отмяна на Решение на Общия съд на Европейския съюз от 17 февруари 2011 г. по дело Formula One Licensing/СХВП — Global Sports Media (F1-LIVE) (T-10/09, Сборник, стр. II-427, наричано по-нататък „обжалваното съдебно решение“), с което последният отхвърля жалбата на това дружество за отмяна на решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 16 октомври 2008 г. (преписка R 7/2008-1) относно производство по възражение между Racing-Live SAS и Formula One Licensing BV (наричано по-нататък „спорното решение“).
—

за Kapitalanlagegesellschaft mbH, от името на Alltri Inka, International Values Series of the DFA Investment Trust Co., Continental Small Co. Series of the DFA Investment Trust Co. и Generali Investments Deutschland Kapitalanlagegesellschaft mbH, от името на AMB Generali Aktien Euroland, от адв. Y. Robert и адв. S. Lauratet,
2

Запитването е отправено в рамките на спор между Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (наричани по-нататък „Commissioners“) и Able UK Ltd (наричано по-нататък „Able“) относно данъка върху добавената стойност (наричан по-нататък „ДДС“), дължим за услугите по разглобяването за скрап на стари кораби на американските военноморски сили.
11

На основание член 36, параграф 1 от Протокола за Устава на ЕСЦБ и на ЕЦБ управителният съвет на ЕЦБ приема условия за работа на Европейската централна банка („Conditions of Employment for Staff of the European Central Bank“) (наричани по-нататък „Условията за работа на ЕЦБ“). Член 9, букви а) и в) от тези условия предвиждат: „Трудовите отношения между ЕЦБ и нейните служители се уреждат с трудови договори, сключени в съответствие с настоящите условия за работа. Приложимите за персонала правила, приети от изпълнителния съвет, уточняват реда за прилагане на тези условия за работа. […] Условията за работа не се уреждат от никое определено национално право. […]“.
2

Запитването е отправено в рамките на спор между Secretary of State for the Home Department (наричан по-нататък „Secretary of State“) и г-н Muhammad Sazzadur Rahman, г-н Fazly Rabby Islam и г-н Mohibullah Rahman, граждани на Бангладеш, във връзка с молбата на последните да получат разрешение за пребиваване в Обединеното кралство като членове на семейството на гражданин на държава — членка на Европейското икономическо пространство (наричано по-нататък „ЕИП“).
21

В този контекст следва да се посочи наличието на изготвения от службите на Комисията в сътрудничество с компетентните органи на държавите членки ръководен документ за разграничаването на Директива 76/768 относно козметичните продукти от Директива 2001/83 относно лекарствените продукти („Guidance Document on the demarcation between the Cosmetic Products Directive 76/768 and the Medicinal Products Directive 2001/83 as agreed between the Commission Services and the competent authorities of Member States“, наричан по-нататък „ръководен документ за разграничаването на Директивата за козметичните продукти от Директивата за лекарствените продукти“), в който понятието „фармакологично действие“ е определено по същия начин като понятието „фармакологични средства“, посочено в ръководния документ относно медицинските изделия.
2

Запитванията са отправени в рамките на спорове между съответно г-жа Czop и г-жа Punakova, и Secretary of State for Work and Pensions по повод отказа на последния да предостави на заинтересованите лица социални помощи („income support“).
8

A притежава 4093 от общо 20743 акции от капитала на учреденото съгласно финландското право дружество C Oy (наричано по-нататък „C“), т.е. около 19,7 %. Другият собственик на C, който притежава около 80,3 % от капитала му, е норвежкото дружество B AS (наричано по-нататък „B“). Предмет на сделката, разглеждана в спора по главното производство, е да се извърши замяна на акции по смисъла на член 52f от Закона за корпоративното облагане, с която A, от една страна, да прехвърли на B акциите си от капитала на C и от друга страна, в замяна да получи новоемитирани акции от капитала на B в размер до 6 % от капитала му. В резултат на сделката B би притежавало следователно 100 % от капитала на дружеството C.
2

Запитването е отправено в рамките на спор между Field Fisher Waterhouse LLP (наричано по-нататък „FFW“) и Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (наричани по-нататък „Commissioners“) по повод на възстановяване на данък върху добавената стойност (наричан по-нататък „ДДС“) за услуги, свързани с отдадени под наем от FFW търговски площи.
26

Съгласно член L.723-1 от Code de l’entrée et du séjour des étrangers et du droit d’asile (Кодекс за влизането и пребиваването на чужденците и за правото на убежище, наричан по-нататък „Ceseda“): „[Office français de protection des réfugiés et apatrides — Френска служба за защита на бежанците и лицата без гражданство (наричана по-нататък „OFPRA“)] се произнася по молбите за убежище, с които е сезирана. Тя обаче не е компетентна да разгледа молба, подадена от лице, чието искане за пребиваване на френска територия е било отказано на основание, предвидено в член L.741-4. […]“.
2

Това запитване е отправено в рамките на спор между Philips Electronics UK Ltd (наричано по-нататък „Philips Electronics UK“) и Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs във връзка с прилагането на законодателството относно груповото данъчно облекчение, предоставено на някои дружества, които са членове на консорциум.
37

Всяка държава членка по-специално трябва да организира системата си на данъчно облагане на разпределените печалби при спазване на правото на Съюза и в този контекст да определи данъчната основа и данъчната ставка, които се прилагат спрямо акционера получател (вж. по-специално Решение по дело Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, посочено по-горе, точка 50, Решение по дело Test Claimants in the FII Group Litigation, посочено по-горе, точка 47, Решение от 20 май 2008 г. по дело Orange European Smallcap Fund, C-194/06, Сборник, стр. I-3747, точка 30, Решение от 16 юли 2009 г. по дело Damseaux, C-128/08, Сборник, стр. I-6823, точка 25 и Решение по дело Комисия/Германия, посочено по-горе, точка 45).
—

за Football Dataco Ltd, Scottish Premier League Ltd, Scottish Football League и PA Sport UK Ltd, от г-н J. Mellor и г-жа L. Lane, barristers, упълномощени от г-н S. Levine и г-жа R. Hoy, solicitors,
39

На следващо място, трябва да се припомни, че Съдът е постановил, че държавите членки са свободни да избягват верижното данъчно облагане на дивиденти, получавани от дружество — местно лице, като изберат метода на освобождаване, когато дивидентите са изплатени от дружество — местно лице, и метода на приспадане, когато те се изплащат от дружество — чуждестранно лице. Всъщност тези два метода са еквивалентни, доколкото обаче данъчната ставка върху дивидентите с чуждестранен произход не е по-висока от данъчната ставка, прилагана за дивидентите с национален произход, и размерът на данъчния кредит се равнява най-малко на платената сума в държавата на разпределящото дружество до размера на данъка, прилаган в държавата членка на дружеството получател (вж. Решение по дело Test Claimants in the FII Group Litigation, посочено по-горе, точки 48 и 57, Решение по дело Haribo Lakritzen Hans Riegel и Österreichische Salinen, посочено по-горе, точка 86, Решение от 15 септември 2011 г. по дело Accor, C-310/09, Сборник, стр. I-8115, точка 88 и Определение от 23 април 2008 г. по дело Test Claimants in the CFC and Dividend Group Litigation, C-201/05, Сборник, стр. I-2875, точка 39).
70

Във връзка с това е важно да се уточни, от една страна, че посоченият член 12, параграф 1, буква а), второ изречение предвижда, от една страна, че след като предвидените в него условия за прилагане са налице, „[тази] директива ще може да се прилага ipso facto по отношение на тези лица“, и от друга страна, че член 1, раздел D, втора алинея от Женевската конвенция гласи, че в същото положение тези лица съответно „могат ipso facto да се ползват от привилегиите, произтичащи от тази конвенция“, а в официалния текст на английски език — „shall ipso facto be entitled to the benefits of this Convention“.
1

С жалбата си Frucona Košice a.s. (наричано по-нататък „Frucona Košice“) иска отмяната на Решение на Общия съд на Европейския съюз от 7 декември 2010 г. по дело Frucona Košice/Комисия (T-11/07, Сборник, стр. II-5453, наричано по-нататък „обжалваното съдебно решение“), с което този съд е отхвърлил жалбата му за отмяна на Решение 2007/254/ЕО на Комисията на Европейските общности от 7 юни 2006 г. относно държавна помощ C 25/2005 (ex NN 21/05), приведена в действие от Словашката република за Frucona Košice a.s. (ОВ L 112, стр. 14, наричано по-нататък „спорното решение“).
2

В точки 1—3, 12 и 13 от обжалваното съдебно решение Общият съд е установил следното: „1С [ъс спорното] [р]ешение […] Комисията […] установява, че няколко предприятия са нарушили член 81, параграф 1 ЕО и член 53 от Споразумението за Европейското икономическо пространство (ЕИП), като в различни периоди между 31 декември 1988 г. и 1 април 2004 г. са участвали в едно-единствено, усложнено и продължено нарушение на общностните правила на конкуренция чрез редица обхващащи територията на ЕИП антиконкурентни споразумения и съгласувани практики на пазара на фитингите от мед и медни сплави. Нарушението се състои в определяне на цени, в договаряне на ценови списъци, на отстъпки и намаления и на механизми за въвеждане на увеличения на цените, в разпределяне на националните пазари и клиентите и в обмен на друга търговска информация, както и в участие на редовни срещи и в поддържането на други контакти с оглед улесняването на нарушението. 2. Жалбоподателят, [Tomkins], и неговото дъщерно дружество към момента на настъпване на фактите, [Pegler] (по-рано The Steel Nut & Joseph Hampton Ltd), са сред адресатите на [спорното] решение. 3. В периода между 17 юни 1986 г. и 31 януари 2004 г. жалбоподателят изцяло притежава капитала на дружеството Pegler, което произвежда медни фитинги. На 1 февруари 2004 г. Pegler е продадено на неговия ръководен екип. На 26 август 2005 г. Pegler Holdings Ltd и Pegler са купени от Aalberts Industries NV, също адресат на [спорното] решение. […] 12. В член 1 от [спорното] решение Комисията установява, че в периода между 31 декември 1988 г. и 22 март 2001 г. жалбоподателят и неговото дъщерно дружество Pegler са нарушили разпоредбите на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП. 13. За това нарушение в член 2, буква з) от [спорното] решение Комисията налага на жалбоподателя и Pegler глоба в размер на 5,25 милиона евро при условията на солидарност“.
9

След процедура за възлагане на обществена поръчка, проведена в рамките на седмата рамкова програма за научни изследвания и технологично развитие, с писмо от 18 април 2008 г., [Planet] е поканено от Комисията да започне преговори за определяне на окончателните условия на споразумение за отпускане на безвъзмездна помощ във връзка с предложението му да поеме ролята на координатор в консорциум [относно] проекта „Advancing knowledge — intensive entrepreneurship and innovation for growth and social well-being in Europe“ (наричан по-нататък „проектът AEGIS“). В писмото на Комисията се съобщава, че евентуалната безвъзмездна помощ от Общността няма да може да надвишава сумата от 3300000 EUR и че преговорите трябва да приключат преди 30 юни 2008 г.
2

Запитването е отправено в рамките на спор между сдружението на общини Grande Área Metropolitana do Porto (наричано по-нататък „GAMP“) и някои национални органи, представлявани от Comissão Directiva do Programa Operacional Potencial Humano (изпълнителен комитет на оперативна програма „Човешки капитал“), Ministério do Ambiente e do Ordenamento do Território, понастоящем Ministério da Agricultura, do Mar, do Ambiente e do Ordenamento do Território (Министерство на околната среда и устройството на територията, понастоящем Министерство на земеделието, морето, околната среда и устройството на територията) и Ministério do Trabalho e da Solidariedade Social (Министерство на труда и социалната солидарност) относно използването на средства на Европейския съюз.
2

Запитването е направено в рамките на спор между г-жа Kenny и тринадесет други държавни служители в Minister for Justice, Equality and Law Reform (Министерството на правосъдието, равенството и законодателните реформи, наричано по-нататък „Minister“), от една страна, и Minister for Finance и Commissioner of An Garda Síochána, от друга страна, относно различното възнаграждение, което получават жалбоподателките по главното производство, в сравнение с други групи държавни служители.
2

Запитването е отправено в рамките на спор между ITV Broadcasting Ltd, ITV 2 Ltd, ITV Digital Channels Ltd, Channel 4 Television Corporation, 4 Ventures Ltd, Channel 5 Broadcasting Ltd и ITV Studios Ltd, от една страна, и TVCatchup Ltd (наричано по-нататък „TVC“), от друга страна, относно излъчването от последното чрез интернет и почти в реално време на телевизионните предавания, излъчвани от ищците по главното производство.
2

Запитването е отправено в рамките на спор между Wheels Common Investment Fund Trustees Ltd и др. и Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (наричани по-нататък „Commissioners“) относно отказа на последните да освободят от данък върху добавената стойност (наричан по-нататък „ДДС“) услугите по управление на фондове, предоставяни на Wheels Common Investment Fund Trustees Ltd и др.
2

Запитването е отправено в рамките на спор на г-н Sweetman, Ирландия, Attorney General и Minister for the Environment, Heritage and Local Government (министърът на околната среда, културното наследство и местната администрация) с An Bord Pleanála (наричано по-нататък „An Bord“), подпомагано от Galway County Council и Galway City Council, по повод решението на An Bord да разреши проекта за околовръстна пътна схема № 6, гр. Голуей.
38

Освен това, докато на повечето езици член 11 от Директивата за ДДС възпроизвежда по сходен начин формулировката на член 4, параграф 4, втора алинея от Шеста директива, в текста на английски език думата „any“ (всички) е добавена, така че в тази си част въпросната разпоредба е придобила следния вид: „each Member State may regard as a single taxable person any persons established in the territory of that Member State“ („всяка държава членка може да разглежда като едно данъчнозадължено лице всички лица, установени на територията на тази държава членка“).
2

Mindo е италианско дружество, понастоящем в производство по несъстоятелност, чиято основна дейност е първична преработка на суров тютюн. Първоначално това дружество е семейно предприятие, което през 1995 г. е купено от дъщерно дружество на Dimon Inc. В резултат на това наименованието на дружеството е променено на Dimon Italia Srl. На 30 септември 2004 г. дружествените му дялове са продадени на четири физически лица, които не са свързани с групата Dimon, и наименованието на дружеството е променено на Mindo. През май 2005 г. Dimon Inc. и Standard Commercial Corporation се сливат и образуват нов правен субект с наименование Alliance One International Inc. (наричано по-нататък „AOI“).
2

Запитването е отправено в рамките на спор между г-н Edwards и г-жа Pallikaropoulos, от една страна, и Environment Agency, First Secretary of State и Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs, от друга страна, по повод издадено от Environment Agency разрешение за експлоатация на циментов завод. Запитването се отнася до съгласуваността с правото на Съюза на решението на House of Lords, с което г-жа Pallikaropoulos, чиято жалба е отхвърлена като неоснователна, е осъдена да заплати съдебните разноски на насрещната страна.
5

Административното производство приключва на 29 ноември 2006 г. с приемането на спорното решение. Съгласно член 1 от това решение Eni, Versalis и останалите предприятия, адресати на решението, а именно Bayer AG, The Dow Chemical Company, Dow Deutschland Inc., Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH, Dow Europe, Shell Petroleum NV, Shell Nederland BV, Shell Nederland Chemie BV, Unipetrol a.s., Kaučuk a.s., както и Trade-Stomil sp. z o.o. са нарушили член 81 ЕО и член 53 ЕИП, като са участвали в едно-единствено и трайно споразумение, в рамките на което са се споразумели да определят целеви цени, да разпределят клиенти чрез съглашения за въздържане от конкуренция и да обменят чувствителна информация относно цените, конкурентите и клиентите в секторите на БК и на СБК през периода, що се отнася до Eni, 20 май 1996 г.—28 ноември 2002 г.
2

Запитването е отправено в рамките на спор между г-жа Alarape и нейния син, г-н M. Tijani, от една страна, и Secretary of State for the Home Department (наричан по-нататък „Secretary of State“), от друга страна, във връзка с отказа на последния да уважи молбата им за получаване на право на постоянно пребиваване в Обединеното кралство на основание Директива 2004/38.
2

Запитването е отправено в рамките на спор относно транспонирането на Директива 2008/94 между, от една страна, г-н Hogan и други бивши работници и служители на Waterford Crystal Ltd (наричано по-нататък „Waterford Crystal“) и от друга страна, Minister for Social and Family Affairs, Ireland и Attorney General.
5

Административното производство приключва на 29 ноември 2006 г. с приемането на спорното решение. Съгласно член 1 от него Versalis, Eni SpA и останалите предприятия, които са адресати на решението, а именно Bayer AG (наричано по-нататък „Bayer“), The Dow Chemical Company, Dow Deutschland Inc., Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH и Dow Europe GmbH (наричани по-нататък заедно „Dow“), Shell Petroleum NV, Shell Nederland BV и Shell Nederland Chemie BV (наричани по-нататък заедно „Shell“), Unipetrol a.s., Kaučuk a.s. (наричано по-нататък „Kaučuk“), както и Trade-Stomil sp. z o.o. (наричано по-нататък „Stomil“) са нарушили член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за Европейското икономическо пространство, като са участвали в единно и трайно споразумение, в рамките на което са се споразумели да определят целеви цени, да разпределят клиенти чрез съглашения за въздържане от конкуренция и да обменят чувствителна информация относно цените, конкурентите и клиентите в секторите на БК и на СБК през периода, що се отнася до Versalis, от 20 май 1996 г. до 28 ноември 2002 г.
2

Запитването е отправено в рамките на спор между MA, BT и DA, три ненавършили пълнолетие деца, граждани на трети страни, и Secretary of State for the Home Department (наричан по-нататък „Secretary of State“) във връзка с негово решение да не разглежда техните молби за убежище, подадени в Обединеното кралство, и да предложи тяхното прехвърляне в държавата членка, в която те първо са подали молба за убежище.