ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1

С жалбите си до Съда Европейската централна банка (ЕЦБ), Европейската комисия, Trasta Komercbanka AS, г‑н Ivan Fursin, г‑н Igors Buimisters, C & R Invest SIA, Figon Co. Ltd, GCK Holding Netherlands BV и Rikam Holding SA искат отмяна на определение на Общия съд на Европейския съюз от 12 септември 2017 г., Fursin и др./ЕЦБ (T‑247/16, непубликувано, наричано по-нататък „обжалваното определение“, EU:T:2017:623), с което той, от една страна, постановява, че липсва основание за произнасяне по жалбата на Trasta Komercbanka за отмяна на решение ECB/SSM/2016 — 529900WIP0INFDAWTJ81/1 WOANCA-2016-0005 на Европейската централна банка (ЕЦБ) от 3 март 2016 година за отнемане на лиценза, предоставен на Trasta Komercbanka (наричано по-нататък „спорното решение“), и от друга страна, отхвърля възражението за недопустимост на ЕЦБ в частта относно жалбата на няколко акционери на Trasta Komercbanka, а именно г‑н Fursin, г‑н Buimisters, C & R Invest, Figon Co., GCK Holding Netherlands и Rikam Holding, за отмяна на това решение.
37

Тъй като са изразени съмнения относно съответствието на установения в Ангила режим на претоварване с член 101, параграф 2 от Решението за ОСТ, през ноември 1998 г. Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (данъчна и митническа администрация на Обединеното кралство) извършва разследване, приключило с доклад, в който се констатира, че европейските предприятия, действащи като вносители на алуминий в Ангила, на първо време плащат мита в Ангила и получават сертификат EXP за този внос на алуминий, а след това им се предоставя „помощ за транспорт“. Съгласно констатациите в този доклад посочената „помощ за транспорт“ е била изплащана на тези предприятия от Corbis, на което властите на Ангила са възстановявали сумите, изплатени като такава помощ. Тъй като се счита, че въведеният в Ангила режим на претоварване е бил установен по същество с цел връщане на мита, в доклада се стига до заключението, че плащането на такава „помощ за транспорт“ трябва да се счита за частично възстановяване на платените в Ангила мита, което е в противоречие с член 101, параграф 2 от Решението за ОСТ.
Дело C‑621/18

Andy Wightman и др.

срещу

Secretary of State for Exiting the European Union

(Преюдициално запитване,

отправено от Court of Session, Inner House, First Division (Scotland)

„Преюдициално запитване — Член 50 ДЕС — Нотификация от държава членка за намерението ѝ да се оттегли от Европейския съюз — Последици от нотификацията — Право на едностранно оттегляне на нотификацията — Условия“

Резюме — Решение на Съда (пленум) от 10 декември 2018 г.

Преюдициални въпроси — Компетентност на Съда — Граници — Компетентност на националния съд — Преценка на допустимостта на искането в главното производство и на съвместимостта на акта за преюдициално запитване с националното право — Проверка от Съда — Изключване — Установителен характер на иска в главното производство — Обстоятелство, което не е достатъчно, за да се изключи компетентността на Съда (член 267 ДФЕС) Държави членки — Оттегляне от Европейския съюз — Решение на държава членка да започне процедурата по оттегляне — Нотификация до Европейския съвет — Възможност за едностранно оттегляне на нотификацията — Условия — Последици (членове 49 ДЕС и 50 ДЕС)
2)

Осъжда The Yokohama Rubber Co. Ltd и Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) да понесат поравно, наред с направените от тях съдебни разноски в производствата по обжалване по дела C‑818/18 P и C‑6/19 P, и съдебните разноски на Pirelli Tyre SpA в тези производства.
–

за Minister for Education & Skills, Minister for Finance, Minister for Public Expenditure & Reform, Ирландия и Attorney General, от M. Browne, L. Williams и A. Joyce, в качеството на представители,
–

за белгийското правителство, от J.‑C. Halleux, C. Van Lul и C. Pochet, в качеството на представители, подпомагани от C. Vandenberghe, advocaat,
12

ET поддържа, че искането на прокуратурата е недопустимо, а субсидиарно — неоснователно. В това отношение ET изтъква, че принудителната мярка задържане не е просто „мярка“ по смисъла на нидерландското право, а е и наказание по смисъла на член 7, параграф 1 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, подписана в Рим на 4 ноември 1950 г. (наричана по-нататък „ЕКПЧ“), и по смисъла на член 49, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз. ET също така твърди, че налагането на принудителната мярка задържане усилвало решението за конфискация, чието изпълнение се иска, поради което било неправомерно.
31

Родителите се опитват да обжалват определението за учредяване на настойничество, но на 9 октомври 2017 г. Court of Appeal of England and Wales) (Апелативен съд (Англия и Уелс) отказва да разреши обжалването.
1

С жалбата си The Green Effort Limited цели отмяната на определение на Общия съд на Европейския съюз от 23 февруари 2018 г., The Green Effort/EUIPO — Fédération Internationale de l’Automobile (Formula E) (T‑794/17, непубликувано, наричано по-нататък „обжалваното определение“, EU:T:2018:115), с което Общият съд е отхвърлил неговата жалба за отмяна на решението на втори апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 11 септември 2017 г. (преписка R 1827/2016‑2), постановено в производство по отмяна със страни The Green Effort и Fédération internationale de l’automobile (наричано по-нататък „спорното решение“).
20

При тези обстоятелства Cour d’appel de Mons (Апелативен съд Монс) решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси: „[1)] Трябва ли членове 14, 15, 168, 184, 185, 187 и 188 от Директива [2006/112] да се тълкуват и прилагат в смисъл, че следва или не следва да има ревизия/корекция на ДДС, приспаднат първоначално правилно, върху недвижим имот, придобит като дълготраен актив, когато последният е станал предмет на сделка sale and lease back (продажба и обратен лизинг), като се има предвид, че: – сделката sale and lease back обхваща заедно и едновременно учредяването от данъчнозадълженото лице на право на дългосрочно ползване (т.е. вещно право с временен характер) в полза на две финансови институции и сключването на договор за лизинг между тези институции и посоченото лице, – посочената сделка sale and lease back представлява чисто финансова операция за увеличаване на ликвидните средства на данъчнозадълженото лице, – сделката sale and lease back (продажба и обратен лизинг) не е облагаема с ДДС, – недвижимият имот, придобит като дълготраен актив, остава във владение на данъчнозадълженото лице и е използван непрекъснато и трайно за облагаемата дейност на данъчнозадълженото лице, както преди, така и след сделката? [2)] Съобразено ли е с принципа на неутралитет на ДДС и/или с принципа на равно третиране тълкуването и прилагането на посочените по-горе разпоредби, водещи до ревизия/корекция на първоначално приспаднатия ДДС?“.
–

за AIRE Centre, от A. O’Neill, QC, D. Chirico и C. Robinson, barristers, A. Lidbetter, M. Evans, L. Nassif, C. Hall, C. Iacono, A. Thornton, M. Papadouli и A. Tidona, solicitors, L. Van den Hende, advocaat, и N. Mole, SC,
21

Svea hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen (Апелативен съд Стокхолм, действащ като Патентен и търговски апелативен съд) иска да се установи дали фигуративна марка като марката „MANHATTAN“, която представлява двуизмерно изображение на двуизмерен продукт, като например плат, може да се разглежда като форма по смисъла на тази разпоредба. Посоченият съд подчертава в това отношение, че от член 7, параграф 1, буква д), подточка iii) от Регламент № 207/2009 недвусмислено следва, че предвиденото в тази разпоредба основание за недействителност може да бъде налице за триизмерни марки и двуизмерни марки, представляващи изображение на триизмерни форми, като например изображение на скулптура или ваза, както е прието в точки 110—115 от решение на Съда на ЕАСТ от 6 април 2017 г., Norwegian Board of Appeal for Industrial Property Rights — appeal from the municipality of Oslo (E‑05/16) или в решение на Съда от 18 юни 2002 г., Philips (C‑299/99, EU:C:2002:377).
13

В текста на английски език същата обяснителна бележка гласи: „Beer is an alcoholic beverage obtained by fermenting a liquor (wort) prepared from malted cereals (most commonly barley or wheat), water and (usually) hops. Certain quantities of non-malted cereals (e.g., maize (corn) or rice) may also be used for the preparation of the liquor (wort). The addition of hops imparts a bitter and aromatic flavour and improves the keeping qualities. Cherries or other flavouring substances are sometimes added during fermentation. Sugar (particularly glucose), colouring matter, carbon dioxide and other substances may also be added. According to the fermenting process employed, the products may be bottom fermentation beer, obtained at a low temperature with bottom yeasts, or top fermentation beer, obtained at a higher temperature with top yeasts. Beer may be pale or dark, sweet or bitter, mild or strong. It may be put up in barrels, bottles or in airtight tins and may be marketed as ale, stout, etc. This heading also covers concentrated beer prepared by vacuum-condensing beer of low alcoholic strength (but with a high content of malt extract) to between one fifth and one sixth of its original volume. The heading does not cover: (a) Certain beverages which, although they are sometimes described as beers, do not contain alcohol (e.g., beverages prepared from water and caramelised sugar) (heading 22.02). (b) Beverages called non-alcoholic beer consisting of beer made from malt, the alcoholic strength of which by volume has been reduced to 0.5 % vol or less (heading 22.02). (c) Medicaments of heading 30.03 or 30.04“.
2

Преюдициалното запитване е отправено в рамките на спор между сдруженията за опазване на околната среда Verdi Ambiente e Società (VAS) — Aps Onlus и Movimento Legge Rifiuti Zero per l’Economia Circolare Aps, и Presidenza del Consiglio dei Ministri (председателство на Министерски съвет, Италия) и др. по повод на жалба за отмяна на decreto del Presidente del Consiglio dei Ministri — Individuazione della capacità complessiva di trattamento degli impianti di incenerimento di rifiuti urbani e assimilabili in esercizio o autorizzati a livello nazionale, nonché individuazione del fabbisogno residuo da coprire mediante la realizzazione di impianti di incenerimento con recupero di rifiuti urbani e assimilati (Декрет на председателя на Министерския съвет за установяване на общия капацитет за третиране на инсталациите за изгаряне на битови и подобни на тях отпадъци, които функционират или имат разрешение на национално ниво, както и установяване на остатъчните потребности, които трябва да бъдат задоволени чрез изграждане на инсталации за изгаряне с оползотворяване на битови и подобни на тях отпадъци) от10 август 2016 г. (GURI № 233 от 5 октомври 2016 г., наричан по-нататък „Декретът от 10 август 2016 г.“).
1

С жалбата си Европейското съвместно предприятие за ITER и развитието на термоядрената енергетика (наричано по-нататък „Fusion for Energy“) иска отмяна на решението на Общия съд на Европейския съюз от 25 януари 2018 г., Galocha/Съвместно предприятие Fusion for Energy (T‑561/16, наричано по-нататък „обжалваното съдебно решение“, EU:T:2018:29), с което Общият съд по-специално отменя списъците с издържали конкурса в процедурата за подбор F4E/CA/ST/FGIV/2015/001 и решенията на Fusion for Energy за назначаване на лауреатите, включени в тези списъци.
73

Вторият аспект, който е вътрешен, от своя страна се свързва, с понятието за безпристрастност и визира еднаквата отдалеченост от страните по спора и от съответните им интереси с оглед на предмета на спора. Този аспект изисква запазването на обективност и липсата на всякакъв интерес от изхода на спора извън строгото прилагане на правната норма (решение от 25 юли 2018 г., Minister for Justice and Equality (Minister for Justice and Equality (Недостатъци на съдебна система), C‑216/18 PPU, EU:C:2018:586, т. 65 и цитираната съдебна практика).
2

От обстоятелствата, предхождащи спора, изложени в точки 1—21 от обжалваното съдебно решение, е видно, че Icap plc (в чиито права и задължения встъпва NEX International Limited), Icap Management Services Ltd и Icap New Zealand Ltd (наричани заедно „Icap“) са част от предприятие за извършване на услуги по финансово посредничество чрез гласови и електронни мрежи, което предоставя и последващи търговията услуги.
2

Запитването е отправено в рамките на спор между Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (данъчна и митническа администрация на Обединеното кралство) (наричана по-нататък „данъчната администрация“) и The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge (наричан по-нататък „Кеймбриджкият университет“) по повод на отказа на тази администрация да признае на Кеймбриджкия университет приспадане на данъка върху добавената стойност (ДДС), свързан с разходите, направени в рамките на инвестиционни дейности, които не попадат в обхвата на Директивата за ДДС, но приходите от които са използвани за покриване на разходи за цялостната дейност на този университет.
26

В това отношение следва да се отбележи, че само националният съд, който е сезиран със спора и трябва да поеме отговорността за последващото му съдебно решаване, може да прецени — предвид особеностите на делото — както необходимостта от преюдициално решение, за да може да се произнесе, така и релевантността на въпросите, които поставя на Съда. Следователно, щом поставените въпроси се отнасят до тълкуването на правото на Съюза, Съдът по принцип е длъжен да се произнесе. Съдът може да откаже да се произнесе по отправеното от национална юрисдикция преюдициално запитване само когато е съвсем очевидно, че исканото тълкуване на правото на Съюза няма никаква връзка с действителността или с предмета на спора в главното производство, когато проблемът е от хипотетично естество или когато Съдът не разполага с необходимите данни от фактическа и правна страна, за да бъде полезен с отговора на поставените му въпроси (вж. решение от 4 декември 2018 г., Minister for Justice and Equality и Commissioner of An Garda Síochána, C‑378/17, EU:C:2018:979, т. 26 и 27, както и цитираната съдебна практика).
40

Така в одитния доклад, изготвен от Комисията за 2018 г. (Final report of an audit carried out in Italy from 28 May 2018 to 1 June 2018 in order to evaluate the situation and official controls for [Xylella fastidiosa] (Окончателен доклад за одита, осъществен в Италия от 28 май 2018 г. до 1 юни 2018 г. с цел да се оцени положението и официалните проверки относно Xylella fastidiosa), DG (SANTE) 2018-6485, стр. 23—24, наричан по-нататък „одитният доклад от 2018 г.“), изрично се подчертава, че повече от 90 % от случаите на заразяване, установени по време на мониторинга за 2016 г., приключил през май 2017 г., са открити в близост до растенията, които са били преброени като заразени през 2015 г. и чието изкореняване е било извършено със съществено забавяне.
25

Сравнителният анализ на текста на различни езици на член 16, параграф 1 от Директива 2008/48 не позволява да се определи точният обхват на намаляването на общите разходи по кредита, което той предвижда. Всъщност, от една страна, текстовете на тази разпоредба на нидерландски, полски и румънски език допускат намаляване на разходите, свързани с остатъка от срока на договора („een verlaging van de totale kredietkosten, bestaande uit de interesten en de kosten gedurende de resterende duur van de overeenkomst“, „obniżki całkowitego kosztu kredytu, na którą składają się odsetki i koszty przypadające na pozostały okres obowiązywania umowy“ и „o reducere a costului total al creditului, care constă în dobânda și în costurile aferente duratei restante a contractului“). От друга страна, текстовете на въпросната разпоредба на немски и английски език се характеризират с ясно изразено двусмислие и оставят впечатлението, че разходите, свързани с този период от време, служат като индикатор за изчисляване на намаляването („das Recht auf Ermäßigung der Gesamtkosten des Kredits, die sich nach den Zinsen und den Kosten für die verbleibende Laufzeit des Vertrags richtet“ и „reduction consisting of the interest and the costs for the remaining duration of the contract“). Текстът на същата разпоредба на италиански език, подобно на текста на френски език, говори за лихвата и разходите „дължими“ („dovuti“) за оставащата част от срока на договора. Най-сетне текстът на член 16, параграф 1 от Директива 2008/48 на испански език изисква намаляването да включва разходите, съответстващи на оставащия срок от договора („una reducción del coste total del crédito, que comprende los intereses y costes correspondientes a la duración del contrato que quede por transcurrir“).
9

Член 9 от Закон № 119/2003 относно възстановяването на надвзетата такса гласи: „1. В края на всеки период AGEA: a) осчетоводява извършените доставки на мляко и таксата, платена общо от изкупвачите в изпълнение на задълженията по член 5; b) изчислява общата национална такса, дължима на Европейския съюз за свръхпроизводството при доставките; c) изчислява размера на надвзетата такса. […] 3. Сумата, посочена в параграф 1, буква с), намалена със заделената по параграф 2 сума, се разпределя между производителите, титуляри на квота, които са платили таксата, съгласно следните критерии и в следния ред: a) между производителите, от които е недължимо събрана или които вече не дължат цялата или част от наложената им такса, b) между производителите, собственици на стопанства в планинските райони […], c) между производителите, собственици на стопанства в необлагодетелстваните райони […], c bis) между производителите, на които в изпълнение на решение на компетентния санитарен орган е наложена забрана за движение на животни в засегнати от инфекциозни заболявания райони за най-малко деветдесет дни през пазарния период и които по тази причина са били принудени да произведат по-голямо количество — максимум до 20 % — от разпределеното референтно количество. […] 4. Когато тези възстановявания не изчерпват наличната сума по параграф 3, остатъкът се разпределя между производителите, титуляри на квота, които са платили таксата, с изключение на онези, които са превишили с повече от 100 процента собственото си индивидуално референтно количество, съгласно следните критерии и в следния ред […]“.
18

Сред множеството командитни дружества, създадени от групата MPC, са Dreiundvierzigste Sachwert Rendite-Fonds Holland GmbH & Co KG (наричано по-нататък: „43-ти фонд“), Einundfünfzigste Sachwert Rendite-Fonds Holland GmbH & Co KG и Zweiundsiebzigste Sachwert Rendite-Fonds Holland GmbH & Co KG.
15

На 8 юни 2015 г. First-tier Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) (Първоинстанционен съд (отделение за имиграцията и убежището, Обединено кралство) отхвърля жалбата на г‑жа Bajratari срещу решението на Home Office (Министерство на вътрешните работи). На 6 октомври 2016 г. Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) (Второинстанционен съд (отделение за имиграцията и убежището, Обединено кралство) отхвърля втората жалба на г‑жа Bajratari. Тогава тя сезира Court of Appeal in Northern Ireland (Апелативен съд на Северна Ирландия, Обединено кралство) с искане за допускане на обжалване на решението на Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) (Второинстанционен съд (отделение за имиграцията и убежището).
9

Член 4 от Magyar Méhészeti Nemzeti Program alapján a 2016-2019 közötti végrehajtási időszakokban a központi költségvetés, valamint az Európai Mezőgazdasági Garancia Alap társfinanszírozásában megvalósuló támogatások igénybevételének szabályairól szóló 4/2017. (I. 23.) FM rendelet (Указ № 4/2017 на министерството на земеделието и развитието на селските райони относно правилата за използване на помощите въз основа на унгарската национална програма за сектора на пчеларството, финансирани от централния бюджет и от Европейския фонд за гарантиране на земеделието за периодите на изпълнение 2016—2019) от 23 януари 2017 г. гласи: „[…] 10) За мерките по член 2, параграф 2, буква a), подточка ae), буква b), подточки ba) и bb), буква c), подточка cb), както и за мярката по буква c), подточка ca), в случай на помощи за закупуване на оборудване за радиочестотна идентификация, както и за мярката по буква e) в случай на помощи за подновяване на пчелните кошери с подходящ както от ветеринарна, така и от генетична гледна точка материал за размножаване, правото на изплащане на помощите се основава на броя на пчелните рояци, „a) констатиран при есенната ветеринарна проверка на пчелите през съответния период на изпълнение, b) съобщен съгласно разпоредбите на Тartási helyek, a tenyészetek és az ezekkel kapcsolatos egyes adatok országos nyilvántartási rendszeréről szóló 119/2007. (X. 18.) FVM rendelet (Указ № 119/2007 на министъра на земеделието и развитието на селските райони от 18 октомври 2007 г. за националната система за регистрация на животновъдните места и обекти и на различните данни за тях) и регистриран в информационната система за животновъдството (TIR), посочена в Указ № 119/2007 FVM, въз основа на известието, адресирано и получено от териториално компетентната служба на областната управа в тридесетдневен срок от влизането в сила на този указ — за първия период на изпълнение, до 15 ноември 2017 г., — за втория период на изпълнение, и до 15 ноември 2018 г. — за третия период на изпълнение, c) който продължава да е собственост на заявителя към момента на подаване на заявлението за изплащане на помощта“.
–

за Newton, от A. Short, QC, C. Bell и M. Uberoi, barristers, и C. Rowland-Frank и J. H. C. Briggs, solicitors,
14

Съгласно член 106а, параграф 1 от Vreemdelingwet 2000 (Закон за чужденците от 2000 г.) от 23 ноември 2000 г. (Stb. 2000, № 495) в редакцията след изменението му с Wet tot wijziging van de Vreemdelingenwet 2000 in verband met de uitbreiding van het gebruik van biometrische kenmerken in de vreemdelingenketen in verband met het verbeteren van de identiteitsvaststelling van de vreemdeling (Закон за изменение на Закона за чужденците от 2000 г. във връзка с разширеното използване на биометрични характеристики в рамките на сътрудничеството между органите, компетентни по въпросите във връзка с чужденците, с оглед подобряване на идентифицирането на чужд гражданин) от 11 декември 2013 г. (Stb. 2014, № 2) (наричан по-нататък „Законът за чужденците“): „Портретна снимка и изображения на десет пръстови отпечатъка на чужд гражданин могат, когато европейските регламенти относно биометричните данни, посочени в член 1, не предвиждат такава възможност, да бъдат взети и обработвани, за да се установи самоличността му с оглед на изпълнението на настоящия закон. Портретните снимки и пръстовите отпечатъци се съпоставят с тези, съдържащи се в базата данни за чужди граждани“.
17

Накрая, по смисъла на член 1, раздел 2, част A, параграф 2 от приложение I към decreto n. 264 — Regolamento recante criteri indicativi per agevolare la dimostrazione della sussistenza dei requisiti per la qualifica dei residui di produzione come sottoprodotti e non come rifiuti (Декрет № 264 относно примерни критерии за улесняване на доказването на наличието на условията за квалифициране на производствените остатъци като странични продукти, а не като отпадъци) от 13 октомври 2016 г. (GURI № 38 от 15 февруари 2017 г.): „Въз основа на правната уредба, приложима към датата на влизане в сила на настоящия декрет, за производството на енергия чрез горене могат да бъдат използвани само продуктите, получени от остатъчна биомаса, посочени в приложение X към част V от [Законодателен декрет № 152/2006] и в член 2-bis от Декрет-закон № 171 от 3 ноември 2008 г., без да се засягат бъдещите разпоредби, които ще уредят изрично употребата като горива на продукти от остатъчна биомаса. Когато са предназначени за производство на енергия чрез изгаряне, посочените в член 185 от [Законодателен декрет № 152/2006] материали във всички случаи се подчиняват на режима относно отпадъците, ако не са посочени в разпоредбите, цитирани в настоящия параграф“.