ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
BG Официален вестник на Европейския съюз C 78/11

Преюдициално запитване от High Court of Justice (Обединено кралство), постъпило на 12 декември 2016 г. — American Express Co./The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury

(Дело C-643/16)

(2017/C 078/15)

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

Страни в главното производство

Жалбоподател: American Express Co.

Ответник: The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury

Преюдициални въпроси

1) Прилага ли се задължението за достъп, предвидено в член 35, параграф 1 от Директива (ЕС) 2015/2366 (1) („Втора директива за платежните услуги“), спрямо платежна схема, спрямо която съгласно член 35, параграф 2, буква б) от Втората директива за платежните услуги то иначе не би се прилагало, (i) тъй като тя сключва споразумения за сътрудничество на различни марки с партньори в рамките на сътрудничество на различни марки, които не предлагат платежни услуги в посочената система във връзка с предлаганите в рамките на сътрудничеството на различни марки продукти, и/или (ii) тъй като използва представител, който да доставя платежни услуги, като действа от нейно име?

2) Ако отговорът на първият въпрос е утвърдителен, невалиден ли е член 35, параграф 1 от Втората директива за платежните услуги, доколкото в него се предвижда, че задължението за достъп се прилага спрямо платежните системи с такива споразумения, поради: a) липса на мотиви в съответствие с член 296 ДФЕС, б) явна грешка в преценката, и/или в) нарушение на принципа на пропорционалност?

(1) Директива (ЕС) 2015/2366 на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2015 година за платежните услуги във вътрешния пазар, за изменение на директиви 2002/65/ЕО, 2009/110/ЕО и 2013/36/ЕС и Регламент (ЕС) № 1093/2010 и за отмяна на Директива 2007/64/ЕО (ОВ 2015 г., L 337, стр. 35).
BG Официален вестник на Европейския съюз C 86/6

Преюдициално запитване от Rechtbank Noord-Holland (Нидерландия), постъпило на 7 декември 2016 г. — X B.V./Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond

(Дело C-631/16)

(2017/C 086/08)

Език на производството: нидерландски

Запитваща юрисдикция

Rechtbank Noord-Holland

Страни в главното производство

Жалбоподател: X B.V.

Ответник: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond (данъчен инспектор, дирекция Ротердам, Райнмонд)

Преюдициални въпроси

1) Валиден ли е Регламент за изпълнение (ЕС) № 2016/1647 (1) на Комисията от 13 септември 2016 година за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Виетнам и произведени от […][предприятие А] Ltd […], и за изпълнение на решение на Съда на Европейския съюз по съединени дела C–659/13 и C–34/14?

2) Валиден ли е Регламент за изпълнение (ЕС) № 2016/1731 (2) на Комисията от 28 септември 2016 година за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и Виетнам, произведени от [предприятие И] Ltd (China) […], и за изпълнение на решение на Съда на Европейския съюз по съединени дела C–659/13 и C–34/14?

3) При отрицателен отговор на първия и/или на втория въпрос, означава ли това, че заплатените митни сборове следва да бъдат върнати на жалбоподателя заедно с дължимите лихви?

4) При утвърдителен отговор на третия въпрос, по какъв начин следва да се изчисляват тези лихви?

(1) Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1647 на Комисията от 13 септември 2016 година за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Виетнам и произведени от Best Royal Co. Ltd, Lac Cuong Footwear Co., Ltd, Lac Ty Co., Ltd, Saoviet Joint Stock Company (Megastar Joint Stock Company), VMC Royal Co Ltd, Freetrend Industrial Ltd. и свързаното с него дружество Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd., Fulgent Sun Footwear Co., Ltd, General Shoes Ltd, Golden Star Co, Ltd, Golden Top Company Co., Ltd, Kingmaker Footwear Co. Ltd., Tripos Enterprise Inc., Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd, и за изпълнение на решението на Съда на Европейския съюз по съединени дела C-659/13 и C-34/14 (ОВ L 245, 14.9.2016 г., стр. 16).

(2) Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1731 на Комисията от 28 септември 2016 година за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и Виетнам, произведени от General Footwear Ltd (China), Diamond Vietnam Co Ltd и Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd, и за изпълнение на решението на Съда на Европейския съюз по съединени дела C-659/13 и C-34/14 (ОВ L 262, 29.9.2016 г., стр. 4).
BG Официален вестник на Европейския съюз C 104/27

Преюдициално запитване от Obersten Gerichtshofs (Österreich), постъпило на 19 декември 2016 г. — Peter Valach и др../Waldviertler Sparkasse Bank AG и др.

(Дело C-649/16)

(2017/C 104/40)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Obersten Gerichtshofs

Страни в главното производство

Ищци: Peter Valach, Alena Valachová, Europa SC ZV II a.s., Europa SC LV a.s., VAV Parking a.s., Europa SC BB a.s., Byty A s.r.o.

Ответници: Waldviertler Sparkasse Bank AG, Československá obchodná banka a.s., Stadt Banská Bystrica

Преюдициални въпроси

Трябва ли член 1, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (1) (наричан по-нататък „Регламент № 1215/2012“) да се тълкува в смисъл, че иск за обезщетение за вреди на деликтно основание, който е насочен срещу членовете на комитет на кредиторите поради неправомерното им поведение при гласуването на план за оздравяване в производство по несъстоятелност и е предявен от притежателите на дружествени дялове в дружеството — длъжник в производството по несъстоятелност — като първия и втория ищец — и от дружества — изпълнители на проекти, които са в търговски отношения с длъжника в производството по несъстоятелност, като ищци № 3—7, е свързан с производство по обявяване на несъстоятелност по смисъла на член 1, параграф 2, буква б) Регламент № 1215/2102 и поради това е изключен от материалното приложно поле на посочения регламент?

(1) ОВ. L 351, стр. 1.
BG Официален вестник на Европейския съюз C 95/6

Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 12 януари 2017 г. — Fédération des entreprises de la beauté/Ministre des Affaires sociales et de la Santé, Ministre de l’éducation nationale, de l’enseignement supérieur et de la recherche, Ministre de l’économie et des finances

(Дело C-13/17)

(2017/C 095/12)

Език на производството: френски

Запитваща юрисдикция

Conseil d'État

Страни в главното производство

Жалбоподател: Fédération des entreprises de la beauté

Ответници: Ministre des Affaires sociales et de la Santé, Ministre de l’éducation nationale, de l’enseignement supérieur et de la recherche, Ministre de l’économie et des finances

Преюдициални въпроси

1) Трябва ли да се приеме, че възможността за признаване на еквивалентността на обученията, с която разполагат държавите членки съгласно член 10, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1223/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 30 ноември 2009 година относно козметичните продукти (1), се отнася само до обученията, провеждани в трети спрямо Европейския съюз държави?

2) Разпоредбите на член 10, параграф 2 от Регламента позволяват ли на държавите членки да определят дисциплините, които могат да бъдат приети за „подобни“ на медицината, фармацията или токсикологията, и равнищата на квалификация, отговарящи на установените в Регламента изисквания?

3) При утвърдителен отговор на втория въпрос, по какви критерии дадени дисциплини могат да бъдат определяни като „подобни“ на медицината, фармацията или токсикологията?

(1) ОВ L 342, стр. 59.
BG Официален вестник на Европейския съюз C 78/15

Преюдициално запитване от Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Обединено кралство), постъпило на 6 януари 2017 г. — Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs/DPAS Limited

(Дело C-5/17)

(2017/C 078/20)

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Страни в главното производство

Ищец/Жалбоподател: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Ответник: DPAS Limited

Преюдициални въпроси

С оглед на член 135, параграф 1, буква г) от Директива 2006/112/ЕО (1) на Съвета (Основната директива за ДДС) и тълкуванията на тази разпоредба, дадени от Съда на ЕС по делата AXA, Bookit II и NEC, Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber), поставя на Съда на Европейския съюз следните преюдициални въпроси:

1) Представлява ли освободена доставка на услуги за превод или плащане по смисъла на член 135, параграф 1, буква г) от Основната директива за ДДС услуга като извършваната от данъчнозадълженото лице по настоящото дело, състояща се от указание — въз основа на нареждане за директен дебит — данъчнозадълженото лице да изтегли чрез директен дебит определена парична сума от банковата сметка на пациента и след удържане на възнаграждението си да я прехвърли на зъболекаря на пациента и на застрахователя? По-специално, навеждат ли решенията по делата Bookit II и NEC на извода, че освобождаването от ДДС по член 135, параграф 1, буква г) не е приложимо за услуга като извършваната от данъчнозадълженото лице по настоящото дело, която не включва дебитирането или кредитирането от самото данъчнозадължено лице на никакви контролирани от него сметки, но която при превод на средства е от основно значение за този превод? Или решението по дело AXA навежда на обратния извод?

2) Какви релевантни принципи следва да се приложат, когато се определя дали услуга като извършваната от данъчнозадълженото лице по настоящото дело попада в обхвата на понятието „събиране на дългове“ по смисъла на член 135, параграф 1, буква г)? По-специално, ако (както е постановил Съдът в решението си по дело AXA по отношение на същата или много сходна услуга) тази услуга представлява събиране на дългове, когато се предоставя на лицето, на което се дължи плащането (а именно зъболекарите по настоящото дело и по дело AXA), представлява ли тя също събиране на дългове и когато се предоставя на лицето, което дължи плащането (а именно пациентите по настоящото дело)?

(1) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (OВ 2006, L 347, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).
BG Официален вестник на Европейския съюз C 78/15

Преюдициално запитване от Court of Appeal (Обединено кралство), постъпило на 16 януари 2017 г. — Grenville Hampshire/The Board of the Pension Protection Fund

(Дело C-17/17)

(2017/C 078/21)

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Court of Appeal

Страни в главното производство

Жалбоподател: Grenville Hampshire

Ответник: The Board of the Pension Protection Fund

Преюдициални въпроси

1. Изисква ли член 8 от Директива 80/987/ЕИО (1) (понастоящем заменен с член 8 от Директива 2008/94/ЕО (2)) от държавите членки да гарантират, че всеки отделен работник или служител ще получи поне 50 % от стойността на придобитите от него права във връзка с пенсии, в случай че работодателят му изпадне в неплатежоспособност (с изключение единствено на случаите на злоупотреба, за които се прилага член 10, буква а) от посочената директива)?

2. При условията на евентуалност, в зависимост от констатациите на националните юрисдикции относно обстоятелствата по делото, достатъчно ли е в съответствие с член 8 от Директива 80/987/ЕИО в държава членка да съществува система за закрила, при която работниците и служителите обикновено получават повече от 50 % от стойността на придобитите от тях права във връзка с пенсии, но отделни работници или служители получават по-малко от 50 % поради: (i) наличието на финансов таван на сумата на обезщетението, изплащано на работниците и служителите (по-конкретно тези, които не са навършили нормалната пенсионна възраст по тяхната пенсионна схема към момента на настъпване на неплатежоспособността на работодателя); и/или (ii) наличието на правила за ограничаване на годишното увеличение на изплащаното на работниците и служителите обезщетение или на годишната преоценка на правата им преди достигане на пенсионна възраст?

3. Член 8 от Директива 80/987/ЕИО има ли директен ефект с оглед на обстоятелствата по настоящото дело?

(1) Директива 80/987/ЕИО от 20 октомври 1980 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател (ОВ L 283, 1980 г., стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 197).

(2) Директива 2008/94/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател (ОВ L 283, 2008 г., стр. 36).
11)

Следва ли искът да бъде предявен пред белгийски съд, по-точно съд на Kortrijk съгласно член 25, параграф 1 от Регламент № 1215/2012 (по силата на член 5, параграф 1 от същия регламент), като се има предвид, че в точка 20 от общите условия, уреждащи всички продажби на ответника към ищеца, страните договарят подсъдност писмено и напълно валидно по отношение на белгийското законодателство, че „any dispute of any nature wathsoever shall be the exclusive jurisdiction of the courts of Kortrijk“(всички спорове, независимо от техния характер, са подсъдни само на съдилищата в Kortrijk)?
—

да отмени решение на Комисията от 1 октомври 2014 г. относно държавна помощ SA.27408 (C 24/2010, ex NN 37/2010, ex CP 19/2009), предоставена от Кралство Испания за въвеждане на наземна цифрова телевизия в отдалечени и слабо урбанизирани райони в Кастилия-Ла Манча,
BG Официален вестник на Европейския съюз C 129/7

Преюдициално запитване от Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Обединено кралство), постъпило на 20 февруари 2017 г. — Secretary of State for the Home Department/Rozanne Banger

(Дело C-89/17)

(2017/C 129/09)

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

Страни в главното производство

Жалбоподател: Secretary of State for the Home Department

Ответник: Rozanne Banger

Преюдициални въпроси

1) Принципите, изложени в решение [от 7 юли 1992 г., Singh, C-370/90, EU:C:1992:296], водят ли до задължение за държава членка да издаде или евентуално да улесни предоставянето на разрешение за пребиваване на лице, което не е гражданин на Съюза и е небрачен партньор на гражданин на Съюза, който, след като е упражнил предоставеното му от Договора право на свободно движение, за да упражнява трудова дейност в друга държава членка, се връща с партньора си в държавата членка, чийто гражданин е?

2) При условията на евентуалност, съществува ли изискване за издаване или евентуално за улесняване предоставянето на такова разрешение за пребиваване съгласно Директива 2004/38/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки („Директивата“)?

3) Когато отказът за предоставяне на разрешение за пребиваване не се основава на задълбочена проверка на личното положение на заявителя и не е аргументиран с подходящи или достатъчни основания, такъв отказ незаконосъобразен ли е поради нарушение на член 3, параграф 2 от Директивата относно гражданите?

4) Съвместима ли е с Директивата разпоредба на националното право, която не допуска съдебно обжалване на решение на изпълнителната власт за отказ да се издаде карта за пребиваване на лице, което твърди, че е член на семейството в широк смисъл?

(1) Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, 2004 г.,стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56).
BG Официален вестник на Европейския съюз C 151/21

Преюдициално запитване от High Court of Justice (Chancery Division) (Обединеното кралство), постъпило на 8 март 2017 г. — Teva UK Ltd, Accord Healthcare Ltd, Lupin Ltd, Lupin (Europe) Ltd, Generics (UK) Limited (извършващо търговска дейност под наименованието „Mylan“)/Gilead Sciences Inc.

(Дело C-121/17)

(2017/C 151/28)

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

High Court of Justice (Chancery Division)

Страни в главното производство

Жалбоподатели: Teva UK Ltd, Accord Healthcare Ltd, Lupin Ltd, Lupin (Europe) Ltd, Generics (UK) Limited (извършващо търговска дейност под наименованието „Mylan“)

Ответник: Gilead Sciences Inc.

Преюдициални въпроси

Какви са критериите, за да се установи дали „продуктът е защитен с основен патент, който е в сила“ по смисъла на член 3, буква а) от Регламент № 469/2009 (1)?

(1) Регламент (EО) № 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти (OВ L 152, 2009 г., стр. 1).
BG Официален вестник на Европейския съюз C 161/15

Преюдициално запитване от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Обединено кралство), постъпило на 24 март 2017 г. — Swedish Match AB/Secretary of State for Health

(Дело C-151/17)

(2017/C 161/19)

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Страни в главното производство

Жалбоподател: Swedish Match AB

Ответник: Secretary of State for Health

Преюдициални въпроси

Невалидни ли са член 1, буква в) и член 17 от Директива 2014/40/ЕС (1) поради:

i. нарушение на общия принцип на Съюза на недопускане на дискриминация;

ii. нарушение на общия принцип на Съюза на пропорционалност;

iii. нарушение на член 5, параграф 3 ДЕС и принципа на Съюза на субсидиарност;

iv. нарушение на член 296, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз („ДФЕС“);

v. нарушение на членове 34 и 35 ДФЕС; и

vi. нарушение на членове 1, 7 и 35 от Хартата на основните права на ЕС?

(1) Директива 2014/40/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно производството, представянето и продажбата на тютюневи и свързани с тях изделия и за отмяна на Директива 2001/37/ЕО (ОВ 2014, L 127, стр. 1).
BG Официален вестник на Европейския съюз C 178/10

Преюдициално запитване от Supreme Court of the United Kingdom, постъпило на 27 март 2017 г. — Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs/Volkswagen Financial Services (UK) Ltd

(Дело C-153/17)

(2017/C 178/11)

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Supreme Court of the United Kingdom

Страни в главното производство

Жалбоподател: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Ответник: Volkswagen Financial Services (UK) Ltd

Преюдициални въпроси

1) Когато общите режийни разходи, отнесени към продажбите на изплащане (които се състоят от освободени доставки на финансиране и облагаеми доставки на автомобили), са включени само в цената на извършваните от данъчнозадълженото лице освободени доставки на финансиране, има ли това лице право да приспадне някаква част от данъка върху тези разходи?

2) Какво е правилното тълкуване на точка 31 от решение Midland Bank, C-93/98, и по-точно на извода, че режийните разходи „са част от общите разходи на данъчнозадълженото лице и като такива са елемент от цената на стоките на предприятието“? По-конкретно: a) Следва ли този пасаж да се тълкува в смисъл, че при всеки специален метод, въведен съгласно член 173, параграф 2, буква в) от Директивата (1), държавата членка винаги трябва да отнася някаква част от данъка по получени доставки към всяка извършвана доставка? б) Така ли е и когато при конкретните фактически обстоятелства режийните разходи не се включват в цената на извършваните от предприятието облагаеми доставки?

3) Фактът, че режийните разходи действително са използвани, поне в известна степен, за извършването на облагаеми доставки на автомобили, a) означава ли, че някаква част от данъка върху тези разходи трябва да подлежи на приспадане? б) Така ли е и когато при конкретните фактически обстоятелства режийните разходи не се включват в цената на облагаемите доставки на автомобили?

4) Може ли да е по принцип допустимо да не се вземат предвид облагаемите доставки на автомобили (или тяхната стойност) за целите на установяването на специален метод по член 173, параграф 2, буква в) от Директивата

(1) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).
BG Официален вестник на Европейския съюз C 213/18

Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Calabria (Италия), постъпило на 22 март 2017 г. — Lloyd’s of London/Agenzia Regionale per la Protezione dell’Ambiente della Calabria

(Дело C-144/17)

(2017/C 213/23)

Език на производството: италиански

Запитваща юрисдикция

Tribunale Amministrativo Regionale Calabria

Страни в главното производство

Жалбоподател: Lloyd’s of London

Ответник: Agenzia Regionale per la Protezione dell’Ambiente della Calabria

Преюдициален въпрос

Допускат ли принципите, закрепени в европейската правна уредба в областта на конкуренцията, и по-специално Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), както и произхождащите от тях принципи, като самостоятелност и тайна на офертите, национална правна уредба съгласно тълкуването ѝ в съдебната практика, която допуска едновременно участие в една и съща процедура, обявена от възлагащ орган, на няколко обединения на застрахователи, членуващи в Lloyd’s of London, чиито оферти са подписани от едно и също лице — генерален представител за страната?