ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
85

По-специално трябва да се отбележи следното: — най-напред, в много статии от различни дати и източници се описва ясно и конкретно връзката на жалбоподателя с режима. Първо, публикуваната през 2006 г. книга със заглавие Governance in the Middle East and North Africa описва г‑н Hamcho по повод закриването на частния телевизионен канал „the Cham Satellite channel“ като „близък приятел на Президента, който е бил на път да открие свой собствен телевизионен канал“. Второ, в двете статии, публикувани през февруари 2012 г. в интернет сайта The Middle East Research and Information Project (MERIP), се твърди, от една страна, че „г‑н Hamcho е бизнесмен, приближен до Maher el‑Assad“, а от друга, че „семействата, които са свързани по един или друг начин с режима, доминират в частния сектор и наред с това упражняват значителен контрол върху публичните икономически активи, като сред тези кланове се нарежда и фамилията Hamcho“. Трето, в публикувана през ноември 2013 г. в списание Le Commerce du Levant статия пише, че „интересите на най-силните бизнесмени, сред които е г‑н Mohammad Hamcho, зависят до такава степен от властта, че се считат за неразделна част от нея“, и че „макар и малко на брой, тези бизнесмени разполагат със значима финансова основа“; — по-нататък, в статия, публикувана на 30 юни 2014 г. в интернет сайта Woldcrunch, се описва подробно и търговската дейност на жалбоподателя по следния начин: „Г‑н Hamcho, слуга на сирийския олигарх Maher el‑Assad, притежава изключително рентабилния пазар VOIP (Voice Over Internet Protocol) към Сирия и е на път да получи разрешение от държавния министър на туризма, за да разработва проект за изкуствен остров близо до Тартус“; — освен това, в статиите, публикувани съответно на 3 и 30 март 2014 г. на интернет сайтовете The Syria Report и Syriandays, се описва назначаването на жалбоподателя на поста председател на двустранните стопански съвети за Китай от министъра на икономиката, Khodr Orfali, както и участието му заедно с министър-председателя, Wael al-Halqi, и министъра на икономиката в първото общо събрание на двустранните стопански съвети на 29 май 2014 г.; — накрая, в статията, публикувана на 12 януари 2015 г. в интернет сайта The Syria Report, се твърди, че жалбоподателят е бил назначен за главен секретар на търговската камара на Дамаск в началото на м. декември 2014 г. от министъра на икономиката, както и че е приближен на Maher el-Assad и главен акционер на Hamcho International, група, която оперира в сектора на компютърните технологии. В статията се твърди, че радикалната промяна в управителния съвет на тази камара се дължи на множество фактори, като политическата позиция, която са заели някои бизнесмени спрямо режима.
49

Марките, посочени в член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009, са тези, които се считат за негодни да осъществяват основната функция на марката, а именно да установяват търговския произход на разглежданата стока или услуга, за да дадат възможност на потребителя, който придобива обозначената с марката стока или услуга, при последващо придобиване да направи същия избор, ако опитът му се окаже положителен, или да направи друг избор, ако опитът се окаже отрицателен (решения от 3 юли 2003 г., Best Buy Concepts/СХВП (BEST BUY), T‑122/01, EU:T:2003:183, т. 20, от 21 януари 2011 г., BSH/СХВП (executive edition), T‑310/08, непубликувано, EU:T:2011:16, т. 23 и от 23 януари 2014 г., Novartis/СХВП (CARE TO CARE), T‑68/13, непубликувано, EU:T:2014:29, т. 12).
66

Становището на Комисията, което предполага всички хармонизирани стандарти, първоначално приети на основание на Директива 98/37, да бъдат лишени от действието им по осигуряване на презумпция за съответствие на съществените изисквания за безопасност и опазване на здравето, посочени в Директива 2006/42, обаче води до много съществено намаляване на броя на хармонизираните стандарти, използваеми в началото на прилагането на втората директива, и по този начин се отразява неблагоприятно на ефективността на системата. В това отношение последната публикация в Официален вестник на „заглавията и номерата на хармонизирани стандарти съгласно [Директива 98/37]“ през март 2009 г. е на 57 страници (ОВ, C 74, 2009 г., стр. 4), докато първата съответстваща публикация съгласно Директива 2006/42 през септември 2009 г. е само на 26 страници (ОВ, C 214, 2009 г., стр. 1), а втората аналогична публикация, направена точно преди прилагането на мерките за транспониране на Директива 2006/42, на 29 декември 2009 г., също е само на 37 страници (ОВ, C 309, 2009 г., стр. 29). Като се вземе предвид, че на една страница от тези публикации са изброени средно десетина хармонизирани стандарта, становището на Комисията би довело до положение, при което в момента на конкретното прилагане на разпоредбите на Директива 2006/42 в края на декември 2009 г. около 200 хармонизирани стандарта по-малко отколкото в края на срока на прилагане на Директива 98/37 е могло да бъдат използвани от производителите за установяване наличието на презумпция за съответствие на техните продукти на съществените изисквания за безопасност и опазване на здравето, посочени в новата директива, което би било в противоречие с важната роля, отредена на механизма за съответствие на хармонизираните стандарти от двете последователни директиви. Следва да се отбележи, че едва с публикацията от април 2011 г. (ОВ, C 110, 2011 г., стр. 1) е постигнат сравним обем на хармонизирани стандарти, чиито номера са публикувани за двете директиви.
189

Безспорно от точка 5.1.2.1.2 от подкрепящия документ се установява, че изследването, озаглавено Zanotelli и др. (2010 г.), не е убедително по въпроса за квалификацията на DEHP като вещество, имащо свойствата да разрушава ендокринната система. В това изследване не личи ясно дали „забавянето на растежа“ (reduction in growth), наблюдавано при рибите като въздействие на DEHP, е свързано с ендокринната система или не (it is not clear whether the effect is endocrine mediated or not). Също и според изследването Wang и др. (2013 г.) не е изследвано, нито наблюдавано никакво вредно въздействие, свързано с ендокринната система или от системично естество (no endocrine related or systemic adverse effects were investigated nor observed).
4

В частта от официалния формуляр на заявката за регистрация, предназначена за описание на заявения за регистрация промишлен дизайн, Ball Europe е вписало следния текст на английски език: „Group of cans for drink, all having a sleek but high appearance with reduced neck, preferably made of thin sheet metal, especially for filling volumes of 250 ml, 300 ml or 330 ml, respectively.“ („Група от кутийки за напитки с изчистена, но висока форма, със стеснено гърло, предпочитателно изработени от тънък метален лист, с вместимост съответно от 250 ml, 300 ml или 330 ml.“).
9

Жалбоподателят прилага към формуляра таблица F.2, в която се изброяват всички покупки на части, извършени от него в периода от 1 септември 2013 г. до 31 август 2014 г. (наричан по-нататък „референтният период“). От тази таблица е видно, че пет дружества са били посочени като снабдители на жалбоподателя, а именно Creative Cycles Pvt Ltd, Great Cycles Pvt Ltd, Continental Cycles Pvt Ltd, Kelani Cycles Pvt Ltd и Flying Horse Pvt Ltd. В това отношение, макар да е точно, както потвърждава Комисията, че жалбоподателят е оставил празна графата „свързани или несвързани“ на посочената таблица, която позволява да се установят евентуалните връзки с неговите снабдители, все пак е важно да се уточни, че той е споменал наличието на връзки между него и Great Cycles, посочвайки на стр. 11 от формуляра, че неговият собственик и този на Great Cycles са едно и също лице.
100

В разглеждания случай, първо, жалбоподателят се позовава на указанията на EUIPO, съгласно които: „ако се иска регистрация на съчетание от цветове като такива, в подаденото графично изображение тези цветове трябва да са очертани в пространството, за да се определи обхватът на исканото право (what you see is what you get — каквото виждате, това получавате). В графичното изображение трябва ясно да се посочва съотношението и разположението на различните цветове, и то съответно трябва да съдържа систематично подреждане, свързващо съответните цветове по предварително определен и еднообразен начин“. От това жалбоподателят заключава, че в практиката на EUIPO се предвижда анализ на заявките за регистрация на марки, представляващи цвят като такъв, въз основа на правилото „каквото виждате, това получавате“.
63

В това отношение следва да се отбележи, че съгласно горепосочения член 56, параграф 2 CPVO е приела протокола от 15 ноември 2001 г., за да установи насоките, уреждащи техническия анализ и условията за регистриране на сортовете от вида цвекло Beta vulgaris L. ssp. Vulgaris var. altissima Döll. Съгласно точка III 2, озаглавена „Материал за проверка“ (material to be examined), и точка III 5, озаглавена „Опитни проекти и условия за отглеждане“ (trial designs and growing conditions), от този протокол предложените за закрила сортове и референтните сортове трябва да бъдат пряко сравнени при отглеждане на сортове, което обикновено се извършва в продължение на поне два независими вегетационни периода. Впрочем в обжалваното решение самото отделение по жалбите подчертава значението на спазването на това изискване, което според него представлява предварително условие за предоставяне на правна закрила на Общността на сортовете растения (вж. т. 28 по-горе).
5

С решение от 2 юли 2013 г. Комисията открива официална процедура по разследване на въпросните мерки в съответствие с член 108, параграф 2 ДФЕС и приканва заинтересованите страни да представят становищата си (Решение C(2013) 4045 окончателен от 2 юли 2013 година относно мярка SA.35388 (2013/C) (ex 2013/NN и ex 2012/N) — Полша — Изграждане на летище Гдиня-Косаково (OВ C 243, 2013 г., стр. 25, наричано по-нататък „решението за откриване на процедурата“). Комисията не получава никакво становище от заинтересованите страни. […]
4

На 24 април 2011 г., 18 ноември 2011 г., 28 септември 2012 г. и 3 декември 2012 г. съответно Citigroup Inc. и Citigroup Global Markets Japan Inc. (наричани по-нататък заедно „Citi“), Deutsche Bank Aktiengesellschaft (наричано по-нататък „DB“), R. P. Martin Holdings и Martin Brokers (UK) Ltd, както и The Royal Bank of Scotland (наричана по-нататък „RBS“) правят искания в съответствие с Известието относно сътрудничеството (съображения 47—50 от обжалваното решение). На 29 юни 2011 г. и 12 февруари 2013 г. Комисията предоставя на UBS и Citi условно освобождаване съгласно параграф 8, буква б) от споменатото известие (съображения 45 и 47 от посоченото решение).
73

В случая в обжалваното решение EMA припомня, че изследванията са предвидени при спазване на приетите на международно равнище насоки и препоръки. Тя има предвид по-специално „[н]асоките на ОИСР за изпитването на химични вещества, [р]аздел 4, [в]ъздействие върху здравето, № 410, [д]ермална токсичност при многократна доза: 21/28 дни, приети на 12 май 1981 г., „Международна конференция за хармонизацията, Topic S 3A Toxicokinetics: A Guidance for Assessing Systemic Exposure in Toxicology Studies (CPMP/ICH/384/95)“ [Международна конференция за хармонизацията на техническите изисквания за регистрирането на лекарствени продукти за хуманна употреба (CIH), тема S 3A, токсикокинетика: насоки за оценката на системната експозиция в токсикологичните тестове], „VICH, Guideline 31, Studies to evaluate the Safety of Residues of Veterinary Drugs in Human Food: Repeat-Dose (90 Days) Toxicity Testing, octobre 2002“ [Международна конференция за хармонизацията на техническите изисквания за регистрирането на лекарствени продукти за ветеринарна употреба (CIHV), Ръководство 31, изследвания за оценката на сигурността на остатъците от лекарствени продукти за ветеринарна употреба в храна за консумация от човека: изследване на повтаряща се токсична доза (90 дни), октомври 2002 г.] и „Guidance for Industry. Bioanalytical Method Validation, U. S. Department of Health and Human Services, Food and Drug Administration, Center for Drug Evaluation and Research (CDER), Center for Veterinary Medicine (CVM), май 2001 г.“ [Насоки за сектора. Валидиране на биоаналитичния метод, Министерство на здравеопазването и социалните служби на Съединените американски щати, консумация на храни и приемане на лекарствени продукти, център за оценка и изследвания на лекарствените продукти (CERM), център за ветеринарна медицина (CMV), май 2001 г.].
73

За да докаже по-голямата безвредност на лекарствения си продукт, жалбоподателят се е позовал по-специално на сравнително клинично изследване между лекарствените продукти „TOBI“ и „TOBI Podhaler“ със заглавие „Establish a new Gold standard efficacy and safety with tobramycin in cystic fibrosis 2006‑2009“ („Установяване на нов златен еталон в областта на ефикасността и безвредността при употребата на тобрамицин за лечение на кистозната фиброза 2006—2009 г.) (наричано по-нататък „изследването EAGER“), приложено към преписката по заявлението за РТ с лекарствения продукт „TOBI Podhaler“ и в изготвения за последния EPAR. Това изследване разкрива, че някои нежелани лекарствени реакции, като например кашлицата, се срещат много по-често при групата от пациенти, лекувани с продукта „TOBI Podhaler“, отколкото при групата от пациенти, лекувани с продукта „TOBI“. EMA приема обаче, че макар да съществуват указания в смисъл, че продуктът „Vantobra“ може да има предимства от гледна точка на безвредността за пациентите с непоносимост към инхалиране на сух прах, наличната информация е ограничена и трудна за тълкуване и следователно не е достатъчно убедителна, за да обоснове дерогация по член 8, параграф 3 от Регламент № 141/2000. Поради това тя отправя две запитвания до жалбоподателя. Първото запитване се отнася до това жалбоподателят да ѝ предостави допълнителни данни относно клиничната релевантност на нежеланите събития, регистрирани при клиничното изследване, и да представи допълнителна обосновка за разликите, наблюдавани по отношение на изследването EAGER във връзка с последиците от кашлицата и оттеглянето от изпитвания поради настъпване на нежелани събития, с оглед на наличната информация от изследването относно тежестта на нежеланите реакции, качеството на живот на пациентите и т.н. Второто запитване се отнася до това жалбоподателят да предостави на EMA допълнителна информация в подкрепа на твърдението, че може да се разглежда като значителна частта от целевите пациенти, за която продуктът „Vantobra“ може да се окаже по-безвреден. За да отговори на тези запитвания, а оттам и да докаже, че продуктът „Vantobra“ отговаря на изискването по член 3, параграф 3, буква г), точка 2) от Регламент № 847/2000, жалбоподателят търси информация в публикувани изследвания и прави проучване на пазара в две държави сред [поверително] относно употребата на сух прах и на небулизатор.
419

Трето, Република Австрия изтъква, че от статия със заглавие „Will the U. S. Ever Need to Build Another Coal or Nuclear Power Plant?“, публикувана на 22 април 2009 г. в американско списание, е видно, че според председателя на американската Федерална комисия по ядрено регулиране концепцията за базово натоварване би могла да се превърне в анахронизъм.
7

На 15 юли 2015 г. Комисията приема, от една страна, Решение C(2015) 4805 окончателен на Комисията от 15 юли 2015 година относно държавна помощ SA.41187 (2015/NN) — Унгария — Принос на предприятията от тютюневата промишленост към здравеопазването (OВ C 277, 2015 г., стр. 24, наричано по-нататък „решението относно данък здравеопазване“) и от друга страна, Решение C(2015) 4808 окончателен на Комисията от 15 юли 2015 г. относно държавна помощ SA.40018 (2015/C) (ex 2014/NN) — Изменение от 2014 г. на унгарската такса за инспекция на хранителната верига (OВ C 277, 2015 г., стр. 12, наричано по-нататък „решението относно изменението на таксата за инспекция на хранителната верига“) (наричани по-нататък общо „спорните решения“).
8

От преписката става ясно, че жалбоподателят е еднолично дружество с ограничена отговорност, учредено по камбоджанското право през май 2013 г., и притежавано изцяло от Cronus International Co. Ltd, дружество със седалище в Хонконг, което пък е 100 % собственост на китайски производител на велосипеди, Guangzhou Cronus Bicycle Fashion Sports Co. Ltd. Последното дружество притежава и 100 % от китайското дружество Guangzhou Cronus Bicycles Co. Ltd, производител на велосипеди, на рамки и на боядисани рамки, и е свързано с друг китайски производител на велосипеди, Shine Wheel Bicycle Co. Ltd, за когото се твърди, че приключил производствената си дейност на 1 юни 2014 г. Тъй като в приложените към формуляра таблици D 5 и D 6 жалбоподателят не е уточнил, че е свързан и със Shine Wheel Bicycle, той представя данни за този доставчик едва на 27 октомври 2014 г., с други думи, в отговор на искането на Комисията за допълнителна информация от 16 октомври 2014 г.
91

Първо, става въпрос за два доклада на International Bar Association’s Human Rights Institute (IBAHRI) от ноември 2011 г. и от февруари 2014 г. относно положението на юридическите професии в Египет. Докладът на IBAHRI от 2011 г., озаглавен „Justice at a Crossroads: the Legal profession and the Rule of Law in the New Egypt“, е изготвен след проучване, което тази неправителствена организация извършва в Египет през юни 2011 г. Предметът му е, от една страна, разглеждането на трудностите, с които се сблъскват адвокатите в тази страна във връзка със зачитането на принципите на правовата държава и на основните права преди събитията от 2011 г. и в периода непосредствено след това, и от друга страна, формулирането на препоръки, с оглед на гарантиране на спазването на тези принципи. Докладът на IBAHRI от 2014 г., озаглавен „Separating Law and Politics: Challenges to the Independence of Judges and Prosecutors in Egypt“, който се основава на проучване, проведено в Египет между юни и ноември 2013 г., цели, от своя страна, да осигури проследяването на изпълнението на препоръките в доклада на IBAHRI от 2011 г. и поставя акцента по-специално върху пречките пред независимостта на съдебната система на Египет.
1

Предмет на настоящите жалби са искания за отмяна на решения на Европейския парламент A(2015) 8324 C, A(2015) 8463 C, A(2015) 8627 C, A(2015) 8682 C, A(2015) 8594 C, A(2015) 8551 C, A(2015) 8732 C, A(2015) 8681 C, A(2015) 8334 C, A(2015) 8327 C, A(2015) 8344 C от 14 септември 2015 г., A(2015) 8656 C, A(2015) 8678 C, A(2015) 8361 C, A(2015) 8663 C, A(2015) 8360 C, A(2015) 8486 C, A(2015) 8305 C от 15 септември 2015 г., A(2015) 8602 C, A(2015) 8554 C, A(2015) 8490 C, A(2015) 8659 C, A(2015) 8547 C, A(2015) 8552 C, A(2015) 8553 C, A(2015) 8661 C, A(2015) 8684 C, A(2015) 8672 C от 16 септември 2015 г. и A(2015) 13844 C от 14 януари 2016 г., с които Парламентът отхвърля на основание Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76) потвърдителните заявления, подадени от жалбоподателите г‑жа Maria Psara, г‑жа Tina Kristan, г‑жа Tanja Malle, г‑н Wojciech Cieśla, г‑н Staffan Dahllof, г‑жа Delphine Reuter, České centrum pro investigativní žurnalistiku o.p.s., г‑н Harry Karanikas, г‑жа Crina Boros, Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica, г‑н Balazs Toth, г‑жа Minna Knus-Galán, г‑н Атанас Чобанов, г‑н Dirk Liedtke, г‑н Nils Mulvad, г‑н Hugo van der Parre, г‑жа Guia Baggi, г‑н Marcos García Rey, г‑н Mark Lee Hunter, г‑н Kristof Clerix, г‑н Rui Araujo, г‑жа Anuška Delić, г‑н Jacob Borg, г‑жа Matilda Bačelić и г‑н Gavin Sheridan за получаване на достъп до документи на Парламента, в които се съдържа информация относно надбавките, получавани от неговите членове (наричани по-нататък „обжалваните решения“).
1

HH Ferries I/S, предишно Scandlines Øresund I/S, е съвместно предприятие, от чийто капитал две частни дружества притежават по 50 % — датското дружество HH Ferries Helsingor ApS и шведското дружество HH Ferries Helsingborg AB, предишно HH Ferries Helsingborg AB (наричани по-нататък заедно „жалбоподателите“). От края на януари 2015 г. First State European Diversified Infrastructure Fund FCP-SIF е едноличен собственик на HH Ferries Helsingor и HH Ferries Helsingborg, поради което е едноличен собственик и на HH Ferries.
297

Текстът на италиански език на член 20, втора алинея от Регламент № 501/2008 в редакцията му преди поправката, публикувана в Официален вестник на Европейския съюз от 18 октомври 2012 г., гласи следното: „Въпреки това този срок може да бъде временно преустановен във всеки един момент на периода от шестдесет дни след първата регистрация на молбата за плащане чрез уведомяване на въпросната договаряща организация, че молбата ѝ е неприемлива, понеже вземането не е изискуемо, или не е подкрепено от придружаващи документи, необходими за всички допълнителни молби, или понеже държавата членка смята за необходимо да получи допълнителни сведения или да предприеме проверки. Срокът [започва] да тече отново от датата на получаване на исканите сведения или от датата на проверките, извършени от държавата членка, които трябва съответно да бъдат предадени или извършени в срок от тридесет календарни дни, считано от уведомлението“. („Tale termine può tuttavia essere sospeso in qualunque momento del periodo di 60 giorni successivo alla prima registrazione della domanda di pagamento, mediante notifica all’organizzazione contraente creditrice che la domanda non è ricevibile, in quanto il credito non è esigibile oppure la domanda non è corredata dei documenti giustificativi necessari per le domande successive o lo Stato membro ritiene necessario richiedere informazioni supplementari o procedere a verifiche. Il termine decorre nuovamente a partire dalla data di ricevimento delle informazioni richieste o dalla data delle verifiche effettuate dallo Stato membro, che devono essere trasmesse o rispettivamente effettuate entro un termine di 30 giorni di calendario a decorrere dalla notifica“).
13

В приложеното към писмото от 27 март 2015 г. изложение на мотивите (наричано по-нататък „изложение на мотивите за обжалваните актове“) Съветът се основава на следните национални решения: първо, разпореждане на Secretary of State for the Home Department (министърът на вътрешните работи на Обединеното кралство, наричан по-нататък „Home Secretary“) от 29 март 2001 г. за изменение на UK Terrorism Act 2000 (Закон на Обединеното кралство за тероризма, 2000 г.) и за забраната на Hamas-Izz al-Din al-Qassem, считана за организация, участваща в терористични актове (наричано по-нататък „решението на Home Secretary“), второ, решение на United States Secretary of State (държавният секретар на САЩ), от 8 октомври 1997 г., квалифициращо по смисъла на Immigration and Nationality Act (Закон на Съединените щати за имиграцията и гражданството, наричан по-нататък „INA“) Hamas като чуждестранна терористична организация (наричано по-нататък „американското решение от 1997 г.“), трето, решение на държавния секретар на САЩ от 31 октомври 2001 г., прието в приложение на Executive Order № 13224 (Указ № 13224 на президента) (наричано по-нататък „американското решение от 2001 г.“), и четвърто, решение от 23 януари 1995 г., прието в приложение на Executive Order № 12947 (Указ № 12947 на президента) (наричано по-нататък „американското решение от 1995 г.“).