ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
BG Официален вестник на Европейския съюз C 346/13

Решение на Съда (трети състав) от 28 октомври 2010 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal — Обединено кралство) — Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs/Axa UK plc

(Дело C-175/09) (1)

(Шеста директива ДДС - Освобождаване - Член 13, Б, буква г), точка 3 - Сделки, засягащи плащания и преводи - Събиране на вземания - Разплащателни планове за дентално лечение - Услуги по събиране и обработка на плащания за сметка на клиентите на доставчик на услуги)

2010/C 346/21

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Court of Appeal

Страни в главното производство

Ищец: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

Ответник: Axa UK plc

Предмет

Преюдициално запитване — Court of Appeal — Тълкуване на член 13, Б, буква г), точка 3 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стp. 1) — Освобождавания — Обхват — Понятие за „услуги, които имат за последица прехвърлянето на средства и водят до правни и финансови промени“ — Услуги по събиране, обработка и изплащане на вземания от клиентите на даден търговец — Разплащателни планове за дентални грижи

Диспозитив

Член 13, Б, буква г), точка 3 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, трябва да се тълкува в смисъл, че не попада в обхвата на предвиденото в тази разпоредба освобождаване от данък върху добавената стойност доставката на услуги, която по същество се състои в това от банката на трето лице да се изисква чрез системата за „директен дебит“ да преведе сума, дължима от това лице на клиента на доставчика на услуги, по сметката на последния, в изпращане на клиента на извлечение от получените суми, в осъществяване на връзка с третото лице, от което доставчикът на услуги не е получил плащане, и накрая в нареждане до банката на доставчика на услуги да преведе по сметката на клиента получените плащания, от които се приспада неговото възнаграждение.

(1) ОВ C 153, 04.07.2009 г.
BG Официален вестник на Европейския съюз C 328/5

Решение на Съда (трети състав) от 7 октомври 2010 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — (Обединеното кралство) — Secretary of State for Work and Pensions/Taous Lassal

(Дело C-162/09) (1)

(Преюдициално запитване - Свободно движение на хора - Директива 2004/38/ЕО - Член 16 - Право на постоянно пребиваване - Прилагане във времето - Срокове, изтекли преди датата на транспониране)

2010/C 328/08

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Страни в главното производство

Жалбоподател: Secretary of State for Work and Pensions

Ответник: Taous Lassal

в присъствието на: The Child Poverty Action Group

Предмет

Преюдициално запитване — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Тълкуване на член 16, параграф 1 от Директива 2004/38 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки (ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56) — Гражданин на Съюза, пребивавал законно в Обединеното кралство в продължение на пет години преди 30 април 2006 г., краен срок за транспониране на директивата, и впоследствие напуснал страната за период от 10 месеца — Вземане предвид на периода, изтекъл преди 30 април 2006 г., за признаване на право на постоянно пребиваване

Диспозитив

Член 16, параграфи 1 и 4 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО трябва да се тълкува в смисъл, че:

— с оглед на придобиването на правото на постоянно пребиваване по член 16, параграф 1 от Директива 2004/38 трябва да се вземат предвид периодите на непрекъснато пребиваване в продължение на пет години, изтекли преди датата на транспониране на тази директива, а именно 30 април 2006 г., в съответствие с предхождащи тази дата разпоредби на правото на Съюза, и

— отсъствията от приемащата държава членка за срок, ненадвишаващ две последователни години, настъпили преди 30 април 2006 г. и след законно пребиваване в продължение на непрекъснат срок от пет години, изтекъл преди тази дата, не могат да засегнат придобиването на правото на постоянно пребиваване по посочения член 16, параграф 1 от Директива 2004/38.

(1) ОВ C 153, 4.7.2009 г.
BG Официален вестник на Европейския съюз C 30/6

Решение на Съда (трети състав) от 2 декември 2010 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (Chancery Division) — Обединено кралство) — Everything Everywhere Limited (по-рано T-Mobile UK Limited)/The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

(Дело C-276/09) (1)

(Шеста директива ДДС - Освобождаване - Член 13, Б, буква г), точки 1 и 3 - Договаряне на кредит - Сделки, засягащи плащания и преводи - Наличие на две самостоятелни доставки на услуги или на една-единствена доставка - Допълнителни разходи, фактурирани при използване на определени начини на плащане за мобилни телефонни услуги)

2011/C 30/09

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

High Court of Justice (Chancery Division)

Страни в главното производство

Ищец: Everything Everywhere Limited (по-рано T-Mobile UK Limited)

Ответник: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

Предмет

Преюдициално запитване — High Court of Justice, Chancery Division — Тълкуване на член 13, Б, буква г), точка 3 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Случаи на освобождаване — Обхват — Понятие „услуги, които имат за последица прехвърляне на средства и водят до промени в правното и финансово положение“ — Услуги, при които една сметка се дебитира с дадена сума, като се кредитира друга сметка — Услуги, които не включват изпълнението на задачи, състоящи се в дебитиране на дадена сметка и съответно кредитиране на друга сметка, но които могат да се разглеждат — в случаите, когато се извършва прехвърляне на средства — като основание за това прехвърляне — Система за плащане на обаждания, извършени по мобилен телефон.

Диспозитив

За целите на събирането на данък върху добавената стойност допълнителните разходи, които доставчик на далекосъобщителни услуги фактурира на клиентите си, когато плащат за услугите не чрез директен дебит или с паричен превод посредством Bankers’ Automated Clearing System, а с кредитна карта, с дебитна карта, с чек или в брой, в клон на банка или на представител, упълномощен да получи плащането за сметка на този доставчик на услуги, не представлява насрещна престация за доставка на услуги, която е самостоятелна и независима от основната доставка, състояща се в предоставяне на далекосъобщителни услуги.

(1) ОВ C 267, 7.11.2009 г.
BG Официален вестник на Европейския съюз C 55/6

Решение на Съда (трети състав) от 22 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal — Обединено кралство) — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/Weald Leasing Limited

(Дело C-103/09) (1)

(Шеста директива ДДС - Понятие за злоупотреба - Лизингови сделки, сключени от група предприятия с цел да се разсрочи плащането на неподлежащия на приспадане ДДС)

2011/C 55/08

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Court of Appeal

Страни в главното производство

Жалбоподател: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Ответник: Weald Leasing Limited

Предмет

Преюдициално запитване — Court of Appeal, Лондон — Тълкуване на Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — Обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Понятие за сделки, представляващи злоупотреба — Лизингови и сублизингови сделки, сключени от група предприятия, които извършват доставки, до голяма степен освободени от данъчно облагане, за да разсрочат дължимия от тях ДДС

Диспозитив

1. Данъчното предимство, което произтича от това, че вместо да закупи пряко активи като разглежданите в главното производство, търговецът използва лизингови сделки, свързани с тези активи, не представлява данъчно предимство, чието предоставяне би противоречало на целта, преследвана с релевантните разпоредби от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 95/7/ЕО на Съвета от 10 април 1995 година, и от транспониращото я национално законодателство, ако отнасящите се до тези сделки договорни условия, и по-специално условията относно определянето на размера на лизинговите вноски, са съобразени с обичайните пазарни условия, и ако участието на трето дружество, посредник в споменатите сделки, не може да попречи да бъдат приложени тези разпоредби — нещо, което запитващата юрисдикция трябва да провери. В това отношение обстоятелството, че посоченият търговец не сключва лизингови сделки в рамките на обичайната си търговска дейност, е без значение.

2. Ако някои от договорните условия, отнасящи се до разглежданите в главното производство лизингови сделки, и/или участието на трето дружество, посредник в тези сделки, представляват злоупотреба, посочените сделки трябва да се преквалифицират така, че да се изходи от положението, което би съществувало при липсата на представляващите злоупотреба елементи на тези договорни условия и/или при липсата на участие на това дружество.

(1) ОВ C 129 от 6.6.2009 г.
BG Официален вестник на Европейския съюз C 55/9

Решение на Съда (първи състав) от 16 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Court of Session (Scotland), Edinburgh, Обединеното кралство) — Macdonald Resorts Limited/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Дело C-270/09) (1)

(ДДС - Шеста директива 77/388/ЕИО - Случаи на освобождаване - Член 13, Б, буква б) - Отдаване под наем на недвижими имоти - Продажба на договорни права, които могат да бъдат преобразувани в право на временно частично ползване на ваканционни жилища)

2011/C 55/14

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Court of Session (Scotland), Edinburgh

Страни в главното производство

Жалбоподател: Macdonald Resorts Limited

Ответник: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Предмет

Преюдициално запитване — Court of Session (Scotland), Edinburgh — Тълкуване на член 9, параграф 2, буква а) и член 13, Б, буква б) от Директива 77/388/ЕИО (Шеста директива) на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Понятие за освобождаване от данъчно облагане на отдаването под наем на недвижими имоти — Продажба от ваканционен клуб на точки, предоставящи правото на временно частично ползване на ваканционно жилище през дадена година

Диспозитив

1. Характерът на доставките на услуги, извършени от оператор като жалбоподателя по главното производство в рамките на система като разглежданата в главното производство „опционна“ програма, трябва да се определя към момента, когато някой от участващите в тази система клиенти преобразува първоначално придобитите от него права в услуга, предлагана от оператора. Когато споменатите права са преобразувани в настаняване в хотел или в право на временно частично ползване на жилище, тези доставки представляват доставки на услуги, които са свързани с недвижим имот по смисъла на член 9, параграф 2, буква а) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 2001/115/ЕО на Съвета от 20 декември 2001 година, и се извършват по местонахождението на хотела или на жилището.

2. При система като разглежданата в главното производство „опционна“ програма, когато клиентът преобразува първоначално придобитите от него права в право на временно частично ползване на жилище, съответната доставка на услуги представлява отдаване под наем на недвижими имоти по смисъла на член 13, Б, буква б) от Шеста директива 77/388, изменена с Директива 2001/115 (на който понастоящем съответства член 135, параграф 1, буква л) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност). Посочената разпоредба обаче не е пречка държавите членки да изключат тази доставка от освобождаване от данъчно облагане.

(1) ОВ C 267, 7.11.2009 г.
BG Официален вестник на Европейския съюз C 63/6

Решение на Съда (трети състав) от 22 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Court of Session (Scotland), Edinburgh — Обединено Кралство) — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/RBS Deutschland Holdings GmbH.

(Дело C-277/09) (1)

(Шеста директива ДДС - Право на приспадане - Придобиване на автомобили и използването им за сделки за лизинг - Разлики между данъчните режими на две държави членки - Забрана на злоупотребата)

2011/C 63/10

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Court of Session (Scotland), Edinburgh

Страни в главното производство

Жалбоподател: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Ответник: RBS Deutschland Holdings GmbH

Предмет

Преюдициално запитване — Court of Session (Scotland), Edinburgh — Тълкуване на член 17, параграф 3, буква a) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стp. 1) — Сделки, извършени c единственото намерение да се получи данъчно предимство — Предоставяне на услуги за наем на леки автомобили в Обединеното кралство от германското дъщерно дружество на банка, установена в Обединеното кралство.

Диспозитив

1. При обстоятелства като тези в главното производство член 17, параграф 3, буква a) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа трябва да се тълкува в смисъл, че държава членка не може да откаже на данъчнозадължено лице приспадането на данъка върху добавената стойност по получени доставки, платен при придобиването на стоки, осъществено в тази държава членка, когато тези стоки са използвани за целите на осъществени в друга държава членка сделки за лизинг, с единствения мотив, че сделките, съставляващи извършени доставки, не са довели до плащане на данъка върху добавената стойност във втората държава членка.

2. Принципът на забрана на злоупотребата допуска да се приложи правото на приспадане на данъка върху добавената стойност, признато в член 17, параграф 3, буква a) от Директива 77/388, при обстоятелства като тези в главното производство, при които предприятие, установено в една държава членка, избира да реализира чрез дъщерното си дружество, установено в друга държава членка, сделки за лизинг на стоки на трето дружество, установено в първата държава членка, за да избегне начисляването на данък върху добавената стойност върху плащанията по тези сделки, които са квалифицирани в първата държава членка като предоставяне на услуги по лизинг, извършени във втората държава членка, а в тази втора държава членка — като доставки на стоки, извършени в първата държава членка.

(1) ОВ C 267, 7.11.2009 г.
BG Официален вестник на Европейския съюз C 186/5

Решение на Съда (трети състав) от 5 май 2011 г. (преюдициално запитване от Supreme Court of the United Kingdom, Обединеното кралство) — Shirley McCarthy/Secretary of State for the Home Department

(Дело C-434/09) (1)

(Свободно движение на лица - Член 21 ДФЕС - Директива 2004/38/ЕО - Понятието „бенефициент“ - Член 3, параграф 1 - Гражданин, който никога не е упражнявал правото си на свободно движение и който винаги е пребивавал в държавата членка, с чието гражданство разполага - Значение на притежаването на гражданство на друга държава членка - Изцяло вътрешно положение)

2011/C 186/08

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Supreme Court of the United Kingdom

Страни в главното производство

Жалбоподател: Shirley McCarthy

Ответник: Secretary of State for the Home Department

Предмет

Преюдициално запитване — Supreme Court of the United Kingdom — Тълкуване на членове 3 и 16 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки (ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56) — Понятия за „бенефициент“ и за „законно пребиваване“ — Британска гражданка, която притежава и ирландско гражданство и е живяла през целия си живот в Обединеното кралство

Диспозитив

1. Член 3, параграф 1 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО трябва да се тълкува в смисъл, че тази директива не е приложима за гражданин на Съюза, който никога не е използвал правото си на свободно движение, винаги е пребивавал в държава членка, с чието гражданство разполага, и освен това притежава гражданство на друга държава членка.

2. Член 21 ДФЕС не е приложим за гражданин на Съюза, който никога не е използвал правото си на свободно движение, винаги е пребивавал в държава членка, с чието гражданство разполага, и освен това притежава гражданство на друга държава членка, доколкото положението на този гражданин не включва прилагането на мерки на държава членка, които биха довели до лишаването му от реалното упражняване по същество на правата, предоставени му въз основа на неговия статут на гражданин на Съюза или създаване на пречки за упражняването на правото му да се движи и да пребивава свободно на територията на държавите членки.

(1) ОВ C 11, 16.1.2010 г.
BG Официален вестник на Европейския съюз C 186/5

Решение на Съда (четвърти състав) от 5 май 2011 г. (преюдициално запитване от Upper Tribunal, Обединеното кралство) — Ralph James Bartlett, Natalio Gonzalez Ramos, Jason Michael Taylor/Secretary of State for Work and Pensions

(Дело C-537/09) (1)

(Преюдициално запитване - Регламент (ЕИО) № 1408/71 - Компонент „подвижност“ на помощта за издръжка на лица с увреждания („disability living allowance“) - Отделно обезщетение - Специално обезщетение, независещо от вноски - Неизносимост)

2011/C 186/09

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

Upper Tribunal

Страни в главното производство

Жалбоподатели: Ralph James Bartlett, Natalio Gonzalez Ramos, Jason Michael Taylor

Ответник: Secretary of State for Work and Pensions

Предмет

Преюдициално запитване — Upper Tribunal — Тълкуване на член 4, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26), в редакцията му в сила преди 5 май 2005 г. — Помощ за издръжка на лица с увреждания, която се състои от част „зависимост“, предоставяна на лицата, нуждаещи се от лична помощ, и част „подвижност“, предназначена за тези, които имат нужда от помощ, за да се придвижват („Disability living allowance“) — Възможност за целите на прилагането на регламента частта „подвижност“ да се счита за отделно обезщетение — Квалификация на посоченото обезщетение

Диспозитив

1. Член 4, параграф 2а от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, изменен и актуализиран с Регламент (ЕО) № 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 г., изменен с Регламент (ЕО) № 631/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г., както и с Регламент № 1408/71 в тази последна редакция, изменен с Регламент (ЕО) № 647/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 13 април 2005 г., трябва да се тълкува в смисъл, че компонентът „подвижност“ на помощта за издръжка на лица с увреждания („disability living allowance“) представлява специално парично обезщетение, независещо от вноски, по смисъла на тази разпоредба, което е посочено в приложение IIa към тези регламенти.

2. При разглеждането на третия въпрос не се открива никакво обстоятелство, което може да засегне валидността на член 10а от Регламент № 1408/71 в едната или другата му редакция, приложима в споровете по главното производство, доколкото този член допуска отпускането на компонента „подвижност“ на помощта за издръжка на лица с увреждания да бъде поставено в зависимост от условия за пребиваване и за присъствие във Великобритания.

(1) ОВ C 63, 13.3.2010 г.